Справа
№ 2-386 /2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е
М              У К Р А Ї Н И

28  лютого  2008 р.                                        Ренійський районний суд Одеської області

у складі:   -     головуючого судді Дудник В.І.;

·
при секретарі Касаповій О.У.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу та стягнення
аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач
ОСОБА_2. із доводами позивачки щодо причин припинення подружніх стосунків та
фактичного розпаду сім'ї не погодився, заперечував їх, проте позовні вимоги по
їх суті визнав, не заперечував проти їх задоволення, розмір аліментів не
оспорював.

В
ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: свідоцтво про шлюб
сторін; копія свідоцтва про народження доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно
якого  батьком неповнолітньої є ОСОБА_2.;
довідка виконкому Лиманської сільської ради від 07.02.2008р. про знаходження
доньки ОСОБА_3 на утриманні позивачки; копія паспорту позивачки із відміткою
про шлюб; довідка з Ренійського ЦЗ про перебування позивачки на обліку як
безробітної; довідка УТЗН про отримання матеріальної допомоги на дитину;
довідка  УПФУ в Ренійському районі про
отримання відповідачем пенсії за інвалідністю.

Судом в ході судового розгляду справи
встановлено, що позивачка просить розірвати шлюб та стягнути аліменти  на утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1. з відповідача
ОСОБА_2., який є батьком дитини, пояснивши, що подружнє життя у них не
склалося, виявилася несхожість характерів, поступово перестали розуміти один
одного. Внаслідок різних поглядів на життя та ведення господарства між ними
часто виникали сварки, скандали, в ході яких мале місце застосування фізичного
насилля з боку відповідача. Як зазначала позивачка, відповідач допускав випадки
подружньої невірності, з приводу чого сторони неодноразово розходилися. У
квітні 2007р. позивачка зверталася до суду із вимогами про розірвання шлюбу,
однак, внаслідок примирення, справу було залишено без розгляду. Після цього
відповідач належних висновків для себе не зробив, продовжував чинити сварки,
провокував конфліктні ситуації. Негативна ситуація, що склалася в їх родині,
робила неможливим спільне мешкання, у зв'язку із чим сторони розійшлися і вже
тривалий час подружніх стосунків не підтримують, мешкають окремо. Після
припинення шлюбних відносин відповідач матеріально доньку не забезпечує, хоча
згідно із законом як батько зобов'язаний це робити.  В даний час дитина знаходиться на  утриманні позивачки. Відповідач в
добровільному порядку матеріальної допомоги на
утримання доньки не надає, хоча, оскільки є інвалідом ІІІ групи, має
стабільний прибуток (отримує пенсію за інвалідністю) і можливість додатково
заробляти на життя.  Позивачка не працює,
перебуває на обліку як безробітна, існує за рахунок матеріальної допомоги та
випадкових заробітків, які є недостатніми для утримання доньки, її виховання.
Таким чином,  малолітня дитина потребує
матеріальної допомоги від відповідача, яку позивачка і просить стягнути в
розмірі &frac14; частини від його заробітку (доходів).

Заслухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу та стягнення  аліментів на утримання неповнолітньої дитини обґрунтовані
і підлягають задоволенню.

Як
було встановлено в судовому засіданні, сім'я сторін практично розпалася, її
збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню.  Застосування заходів щодо примирення
подружжя, передбаченого ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивачка,  ні відповідач
зацікавленості в збереженні сім'ї не проявляють, їх сумісне співжиття
надає шкоду їх інтересам,  між сторонами
втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові
підстави шлюбу. Крім того, судом вже надавалася сторонам можливість для
примирення, налагодження шлюбних відносин, але вони цим не скористалися.

Згідно
ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок
покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і
індивідуальним для кожного з батьків. Оскільки відповідачем в добровільному
порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їх сумісної доньки не
надається, а домовленість про способи
надання  утримання на дитину між
сторонами не досягнута, то суд, враховуючи
обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси дитини,
задовольняє позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів  в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212,
213  ЦПК України, ст.ст. 110-112, 180, 182, 183  Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований
24.12.2004 року Лиманською сільською радою Ренійського району Одеської області,
актовий запис № 14, що мають одну неповнолітню дитину,  - розірвати.

У
зв'язку із обставинами, що склались на момент розірвання шлюбу, суд визначає,
що неповнолітня донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. залишається проживати із матір'ю -
ОСОБА_1.

Стягнути
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродж. с. Лиманське Ренійського району Одеської області, на користь ОСОБА_1  аліменти на утримання доньки ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1. у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно,
починаючи з 08.02.2008р. до 09.01.2023 р., тобто до досягнення повноліття  донькою Тетяною.

При
реєстрації розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2
17 грн. державного мита, позивачку
від сплати мита звільнити.

Стягнути
з ОСОБА_2  51 грн. держмита в доход
держави, а також 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи на користь Територіального управління Державної судової
адміністрації в Одеській області.

Згідно
із  ст. 367 ЦПК
України, рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини  підлягає
негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення
суду набирає законної сили  після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не буде подана протягом двадцяти днів після  подання заяви про апеляційне оскарження,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк
оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області  через Ренійський районний суд Одеської
області: 10 днів - з дня проголошення рішення, 20 днів - після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя                                                      В.І. Дудник