Справа № 2-12/2008 р.
Гуляйпільський районний суд Запорізької
головуючого судді
у відкритому судовому засіданні в м. Гуляйполе
справу  за позовом ОСОБА_1 до Гуляйпільської районної
державної адміністрації Запорізької області про стягнення заробітної плати,
коштів за невикористані відпустки з урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення, відшкодування моральної шкоди,
14.04.2006 року ОСОБА_1 звернулася
до суду із позовом про стягнення заробітної плати згідно розшифровки до
штатного розпису з 09.06.2005 р. по день розгляду справи в суді, коштів за
невикористану у 2005 році з  урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення згідно чинного законодавства та
05.07.2006 року ухвалою
Гуляйпільського районного  суду
Запорізької області зупинено провадження по даній справі до набрання чинності
вироку по розглядаємій в суді кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_1 за
ст. 368 ч.2 КК України.

31.08.2006 року ухвалою  апеляційного суду  Запорізької області ухвала Гуляйпільського
районного суду Запорізької області від 05.07.2006 року по  даній справі скасована. В задоволенні
клопотання про зупинення провадження у справі відмовлено.

25.10.2007 року ухвалою колегії
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області
касаційна скарга Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької
області відхилена, ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області залишена без  змін.

21.12.2007 року позивач надала суду
зміни та доповнення до позовної заяви, що не суперечить вимогам ст. 31 ЦПК
України і приймається судом до розгляду, просила стягнути з відповідача на її
користь заробітну плату з розрахунку відповідно до ст. 33 ЗУ «Про державну
службу» (включаючи лікарняні) за період з 09.06.2005 року по 18.12.2006 р., кошти
за невикористану у 2005-2006 роках відпустку, з урахуванням передбаченої ст. 35
ЗУ «Про державну службу» матеріальної допомоги на оздоровлення, в рахунок
відшкодування моральної шкоди 20000 грн. В заявів зазначила, що з 01.03.2003
року вона працювала начальником відділу містобудування та архітектуру
Гуляйпільської районної державної адміністрації 11.01.2007 року звільнена з
посади згідно поданої заяви . 09.06.2005 року на підставі розпорядження голови
Гуляйпільської районної державної адміністрації № 56/1 від 09.06.2005 року вона
була відсторонена від виконання посадових обов'язків начальника відділу
містобудування та архутектури без збереження заробітної плати. З  09.06.2005 року до 18.12.2006 року відповідач
не виплачував їй заробітну плату. 06.08.2005 року нею була подана заява про
звільнення за власним бажанням, але відповідач повідомив, що вона буде
звільнена лише за вироком суду. З серпня 2005 року по 18.12.2006 року вона не
мала можливості працювати ні в Гуляйпільській районній державній адміністрації,
ні в будь-якому іншому місці, так як  не
мала права суміщати службову діяльність з будь-якою іншою,

2.

через що
була позбавлена відповідачем права на працю, отримання заробітної плати, достатній
життєвий рівень.

В
судовому засіданні 07.02.2008 року позивач уточнила позовні вимоги, прохає суд
стягнути з відповідача на її користь заробітну плату з розрахунку відповідно до
ст. 33 ЗУ «Про державну службу» (включаючи лікарняні) за період з 09.06.2005
року  по 20.12.2006 року - 20903,09
грн.,    в т.ч. кошти за невикористану
відпустку за 2005-2006 роки з урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення, передбаченої ст. 35 ЗУ «Про державну службу», та в рахунок
відшкодування моральної шкоди 20000 грн.

В судовому засіданні позивач, її
представник підтримали уточнені позовні вимоги, наполягають на розгляді справи
в порядку цивільного судочинства.

Представники відповідача в судовому
засіданні позов  визнали частково, надали
суду письмові заперечення.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши доводи сторін, свідків, вважає, що провадження по справі підлягає
закриттю з наступних підстав.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 17 КАС
України, спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби відноситься до компетенції  адміністративних судів.

Статтею 3 КАС України визначено
поняття публічної служби, до якої відноситься діяльність на державних
політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, служба в органах
влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Загальними ознаками публічної служби
є те, що це професійна діяльність осіб, які її обіймають, яка здійснюється на
основі Конституції, законів, та інших нормативно-правових актів, за змістом
полягає у виконанні завдань і функцій держави (органів державної влади та
органів місцевого самоврядування), оплачується з державних коштів (з державного
або місцевих бюджетів).

Державна служба відповідно ст. 1
Закону України «Про державну службу» - це професійна діяльність осіб, що
займають посади в державних органах та їх апараті з метою практичного виконання
завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних
коштів.

За таких обставин суд прийшов до
висновку, що оскільки діяльність ОСОБА_1 на посаді начальника відділу
містобудування та архітектури відноситься до державної служби, а її позовні
вимоги про стягнення заробітної плати пов'язані із проходженням публічної
служби, тому спір повинен бути вирішений в порядку адміністративного
судочинства.

Статтею   205 ЦПК України передбачено закриття
провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Суд не приймає до уваги твердження
позивача і її представника, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства, так як апеляційний суд і Верховний суд України розглядали справу
по ЦПК, так як це спростовується матеріалами справи.

Керуючись ст. ст. 205 ч.1 п.1 ЦПК
України, суд -

У Х В А Л И В:

Провадження за позовом ОСОБА_1 до
Гуляйпільської районної державної адміністрації
Запорізької області про стягнення заробітної плати з розрахунку відповідно
до ст. 33 ЗУ «Про державну службу» (включаючи лікарняні) за період з 09.06.2005
року по 20.12.2006 року в сумі 20903,09 грн., в тому числі кошти за
невикористану відпустку за 2005-2006 роки з урахуванням матеріальної допомоги
на оздоровлення передбаченої ст. 35 ЗУ «Про державну службу» та моральної шкоди
в сумі

3.

20000 грн.
закрити.

Роз'яснити позивачу її право
звернення з позовом до адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження
ухвали суду може бути подана протягом 5 днів з
дня її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом 10 днів до  після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: