ЯЛТИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м   У к р
а ї н и

“5” березня 2008 року              Ялтинський міський суд Автономної
Республіки Крим

у складі:
головуючого, судді

САВРАНСЬКОЇ
Т.І.

при секретарі

Шевчук
О.С.

за участю :

позивача

ОСОБА_1

представників
позивача

ОСОБА_2.

представника
відповідача

Нізамутдінова М.І.

представника третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог

Мамикіної Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ялтинського міського
суду Автономної Республіки Крим цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Ялтинської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних
вимог, Комунального підприємства Ялтинське бюро технічної інвентаризації про
визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння,
реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим із
зазначеною позовною заявою в порядку процесуальних вимог цивільного судочинства
і просить суд :

-             Визнати
за ним право власності на будівлю АДРЕСА_1 у м. Ялта;

-             Зобов'язати
КП Ялтинське БТІ зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на зазначений об'єкт
нерухомості;

-             Зобов'язати
Ялтинську міську раду передати ОСОБА_1 зазначену будівлю в натурі.

Позовні вимоги обґрунтовуються з підстав, що передбачені ст. 5 „Про
реабілітацію жертв політичних репресій на Україні”. Позивач наполягає на тому,
що є спадкоємцем реабілітованого ОСОБА_3, якому належав на праві власності
зазначений будинок.

Представники позивача просили суд задовольнити позовні вимоги із зазначених
підстав.

Представник відповідача Ялтинської міської ради проти позову заперечував,
зазначивши, що належні докази, які б підтверджували належність спірного
будинку, батьку позивача, в матеріалах справи відсутні, крім того, спірний
будинок є зайнятий, його повернення в натурі є неможливим.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, також
заперечувала проти позову, посилаючись на його безпідставність.

Особи, які беруть участь у справі, не заявили у суді, що факти, які мають
значення для справи, їм відомі особисто, тому не вирішувалось питання про їх
допит в якості свідків згідно зі ст. 184 ЦПК України.

У судовому засіданні за клопотанням позивача були допитані свідки ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6

Вислухавши пояснення позивача, його представників, представників
відповідача та третьої особи, допитавши свідків, з'ясувавши обставини справи та
дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим і
задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з витягу з протоколу  № 21 засідання судової трійки НКВС Кримської
АРСР від 29 листопада 1937 року, архівної довідки Державного архіву в
Автономній Республіці Крим від 19 червня 2007 року, довідки Прокуратури АРК від
20 червня 2007 року, ОСОБА_3, 1891 року народження, який мешкав у АДРЕСА_1,
постановою судової трійки НКВС від 29 листопада 1937 року був визнаний винним у
скоєнні злочину, передбаченого ст. 58-10 КК РСФРР 1926 року, засуджений до
розстрілу з конфіскацією майна, на підставі ст. 1 Закону України „Про
реабілітацію жертв політичних репресій на Україні” вважається реабілітованим.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом
про народження НОМЕР_1, а отже, і одним зі спадкоємців усього його майна за
змістом ст. 1261 ЦК України.

Відповідно
до ст. 4 Закону України „Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні”
реабілітовані особи поновлені в усіх громадянських правах. Вилучені будівлі та
інше майно по можливості (якщо будинок незайнятий, а майно збереглося)
повертаються реабілітованому або його спадкоємцям натурою, що встановлено ст. 5
зазначеного закону.

Позивач, посилаючись на ці норми, просить визнати за ним право власності на
будівлю АДРЕСА_1 у м. Ялта, зобов'язати КП Ялтинське БТІ зареєструвати право
власності на зазначений об'єкт нерухомості, а Ялтинську міську раду зобов'язати
передати йому  зазначену будівлю в
натурі.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про
те, що будинок АДРЕСА_1 у м. Ялта, належав на праві власності батькові ОСОБА_1
і є його можливість повернення в натурі.

Так, з наданої представником Ялтинського КП БТІ літерної
справи на зазначений будинок вбачається, що такий був зареєстрований згідно
рішення Виконавчого комітету Ялтинської міської ради від 18 березня 1955 року
та переданий у володіння житлово-експлуатаційної організації.

Та обставина, що будинок піддавався реконструкції зі
збільшенням площі приміщень, свідчить про переробку основної речі. За змістом
ст. 332 ЦК України перероблена річ є новою, тобто за жодних обставин не
належала на праві власності ОСОБА_3. і не може належати його спадкоємцям.

Крім того, у судовому засіданні сторони у відповідності
до ст. 61 ч. 1 ЦПК України визнали, що на даний момент будинок є зайнятим.

Зазначені висновки суду не можуть бути спростовані
відомостями, які повідомили допитані судом свідки, оскільки вони є
безвідносними до предмету доказування і не є тими засобами доказування, якими
підтверджується обставини виникнення права власності на об'єкти нерухомості
(ст. ст. 58, 59 ЦПК України).

З урахуванням викладених обставин підстав для передачі
будинку ОСОБА_1та реєстрації за ним права власності на об'єкт нерухомості
немає.

Оскільки за змістом ст. ст. 16, 392 ЦК України визнання
права власності є способом захисту існуючого права, що не підтверджено
належними доказами, суд відмовляє у задоволенні і цієї позовної вимоги.

Таким чином, розглянувши справу в присутності сторін,
інших осіб, які беруть участь у справі, повно та всебічно з'ясувавши обставини
справи та перевіривши такі  доказами, суд
дійшов висновку, що позовна заява  не
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на
підставі вимог статті 88 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 16, 392 ЦК
України, ст. ст. 4, 5  Закону України
„Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні”, ст. ст. 5, 10, 11, 15, 60, 61, 88, 158, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Ялтинської
міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог,
Комунального підприємства Ялтинське бюро технічної інвентаризації про визнання
права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, реєстрацію
права власності на об'єкт нерухомого майна - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим через Ялтинський міський суд шляхом подачі в
десятиденний строк з наступного дня після його проголошення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної
скарги або в порядку ст. 295 ч. 4 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, що передбачені ст.
ст. 223, 294 ЦПК України.

СУДДЯ -