Справа №  2-о-38/ 2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20 червня 2008 року,   Рахівський районний суд Закарпатської
області         в складі: головуючого -
судді Бліщ О.Б.

при секретарі - Павлюк А.В.

з участю: заявника - ОСОБА_4.

представника заявника -
ОСОБА_1.

представників заінтересованих
осіб - ОСОБА_2.,

ОСОБА_3.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду №2 міста Рахів справу за заявою

ОСОБА_1, діючого як представник за дорученням          в інтересах ОСОБА_4,

заінтересовані особи - ВГУРФО УМВС України в Закарпатській області,

ОСОБА_5

про виготовлення проїзного документу дитини

та надання дозволу на виїзд дитини за кордон

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, діючи за дорученням  в інтересах ОСОБА_4, звернувся до суду з
заявою про виготовлення проїзного документу дитини та надання дозволу на виїзд
дитини за кордон, заінтересовані особи - ВГУРФО УМВС України в Закарпатській
області, ОСОБА_5.

Заяву мотивовано тим, що  заявниця проживала у зареєстрованому шлюбі з
громадянином ОСОБА_5. У грудні 2007 року Рахівським РВРАЦС їх шлюб було
розірвано, на підставі рішення суду. Від цього
шлюбу у сторін народилася одна дитина - син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
на день подачі заяви знаходиться на повному матеріальному вихованні та
утриманні заявниці. На даний час у заявниці, як особи, на вихованні та
утриманні якої перебуває неповнолітня дитина, є практична та фінансова
можливість надати дитині можливість рекреаційного відпочинку за межами держави.
Враховуючи те, що для виїзду за кордон необхідно виготовити проїзні документи
дитини, заявниця звернулася на початку березня 2008 року до ВГУРФО Рахівського
РВ УМВС України в Закарпатській області із заявою про виготовлення необхідних
документів , однак їй було відмовлено на підставі положень п.18 Правил
оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і
проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, оскільки
оформлення паспорта (проїзного документа) здійснюється на підставі заяви
батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не
перебувають у шлюбі між собою, того з них, з ким проживає дитина, справжність
підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ
може бути оформлено на підставі рішення суду. Надати нотаріально засвідчену
згоду на виготовлення проїзних документів та згоду на виїзд за кордон,
громадянин ОСОБА_5., як батько дитини відмовляється. Причини такої відмови не
аргументує, хоча виїзд сина заявниці у тимчасову поїздку з метою відпочинку не
порушує інтереси та батьківські права ОСОБА_5. та вчиняється в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_6.

Заявниця ОСОБА_4. заяву підтримала та
показала суду. Вона має реальну можливість та намір вивезти свого
неповнолітнього сина у тимчасову рекреаційну поїздку до Чеської Республіки.
Однак, ОСОБА_5. не надає їй згоди на виїзд дитини за кордон. Відмову мотивує
тим, що вона не матиме можливості надати дитині належних умов проживання за
кордоном. Однак з такими доводами вона погодитися не може. По рішенню суду син
ОСОБА_6 залишений на її вихованні. Ще до розірвання шлюбу вона разом із
ОСОБА_5. виїхали на сезонні роботи в Чеську Республіку, залишивши сина на
вихованні її батьків, які погодилися на час їх відсутності доглядати за
хлопчиком. Згодом її стосунки з чоловіком погіршилися і вони розірвали шлюб.
Будучи у відпустці по догляду за дитиною, вона мала можливість заробити гроші
на утримання дитини, тому з дозволу своїх батьків, залишилася на роботі у Чехії.
ОСОБА_5. також працює у ЧР. Тим часом дитина залишалася та залишається на
вихованні у її батьків, а вона періодично навідує сина, привозить все необхідне
для нього а також надає батькам кошти на його утримання. Також сина навідує і
ОСОБА_5., бере дитину до своїх батьків у гості. Вона ніколи не перешкоджала
ОСОБА_5. та його батькам у спілкуванні із сином. Натомість ОСОБА_5. заперечує,
щоб дитина на літо поїхала з нею в Чехію на відпочинок. Ненадання дозволу на
виїзд дитини за кордон насправді є бажанням ОСОБА_5. помститися їй за те, що
вона з ним розлучилася.  Доводи
представника заінтересованої особи про те, що вона не має умов для перебування
дитини за кордоном є надуманими, оскільки вона працює в готельному комплексі
„Гурка” м. Пардубіце, де тимчасово (на час відпустки) працевлаштована  і там же забезпечена житлом ( кімната
готельного типу з санітарними зручностями). Докази надала до матеріалів справи.
Наміру залишати дитину на постійно в Чехії не мала і не має, оскільки вона має
постійне місце роботи в ЗОШ с. Кобилецька Поляна, а в січні 2009 року у неї
закінчується відпустка по догляду за дитиною.

В судовому засіданні представник
заявниці ОСОБА_1. заяву підтримав, уточнивши позовну вимогу, зокрема,
покликаючись на доводи, викладені в заяві просить суд винести рішення, яким
надати дозвіл ВГУРФО УМВС України в Закарпатській області на виготовлення
проїзного документа дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, без нотаріально посвідченої
згоди батька дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1 та надати дозвіл
на виїзд за кордон у тимчасову поїздку неповнолітньому  ОСОБА_6, без нотаріально посвідченої не
це  згоди батька дитини - ОСОБА_5.

Представник ВГУРФО УМВС України в
Закарпатській області вважає, що ОСОБА_5. безпідставно заперечує проти виїзду
неповнолітнього Зварич ОСОБА_6 тимчасово за кордон, проти  задоволення заяви не заперечує.

Заінтересована особа ОСОБА_5. показав
суду, що він заперечує проти виїзду дитини за кордон, оскільки матір дитини є
особою легковажною, зі слів його знайомих, йому відомо, що вона живе в якомусь
напівпідвальному приміщенні, впевнений, що ОСОБА_4. не матиме часу на дитину і
його син в Чехії залишиться без належного догляду. Окрім того він впевнений, що
ОСОБА_4. має намір вивезти дитину на постійне місце проживання в Чехію,
оскільки вона на даний час співмешкає із громадянином Чеської Республіки.
Просить відмовити в заяві.

Представник заінтересованої особи
ОСОБА_5. - ОСОБА_3. показав суду, що його довіритель категорично проти вивозу
його неповнолітнього сина за кордон. Його довірителю відомо, зі слів
односельчан, які працюють в Чехії, що ОСОБА_4. є несерйозною, вона не зможе
приділити дитині уваги і таким чином він залишиться у чужій державі без
нагляду. На даний час ОСОБА_4. співпроживає з громадянином Чехії, хоча з ним не
одружена, що підтверджує її несерйозність. Вважає, що дитині добре біля баби і
діда, хлопець здоровий, тому рекреаційного відпочинку за межами рідної держави
та оздоровлення, не потребує.

Представник Кобилецько-Полянської
сільської ради, як органу опіки та піклування Митрюк Ф.Ф., ствердив, що він
категорично проти вивозу неповнолітнього ОСОБА_6 за кордон, оскільки виконком
характеризує Зварич Наталію негативно. Характеристика базується на розповідях
мешканців села, які працюють у Чехії, а також через те, що вона не зберегла
своєї сім'ї та розлучилася із ОСОБА_5., який, на його думку є хорошим
чоловіком.

Свідки ОСОБА_7. та ОСОБА_8. показали
суду, що неповнолітній Зварич ОСОБА_6 являється їхнім онуком. Проживає у
їхньому будинку з дня народження.  До
дворічного віку ОСОБА_4була вдома з дитиною, потім, на її прохання, а також на
прохання  її чоловіка - ОСОБА_5., поїхала
на сезонні роботи в Чеську Республіку. Згодом вони посварилися та розірвали
шлюб. Дитина залишилася по рішенню суду при матері, хоча фактично за хлопчиком
доглядали вони. Як ОСОБА_4, так і ОСОБА_6 періодично приїздили та навідували
сина, надавали матеріальну допомогу в його утриманні. Їхня дочка має в Україні
визначене місце роботи, вона є вчитель в Кобилецько-Полянській загальноосвітній
школі. У січні 2009 року закінчується термін її відпустки і вона має вийти на
роботу. Вважають, що дитина має право поїхати з матір'ю та побачити світ, але
вони проти вивозу дитини за кордон на постійне місце проживання. Їм, як
батькам, наміру залишитися на постійне місце проживання за кордоном дочка не
висловлювала.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає
задоволенню з наступних підстав.

На підставі  п.18 Правил оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення затвердженого Постановою Кабінету Міністрів
України №231 від 31 березня 1995 року оформлення паспорта (проїзного документу)
здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи
дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того ж них, з
ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчена нотаріально. За
наявності заперечень одного з батьків, документ може бути оформлено на підставі
рішення суду.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 17
листопада 2001 року, який згодом, за рішенням Рахівського районного суду від
15.11.2007 року було розірвано. Після розірвання шлюбу тим же рішенням суду
неповнолітнього ОСОБА_6 постановлено залишити на вихованні у матері - ОСОБА_4.

В силу ст.155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської
гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Так, виїзд неповнолітнього ОСОБА_6 за кордон в тимчасову поїздку здійснюється
в його інтересах, а саме з метою відпочинку, розширення його світогляду та
покращення стану здоров'я.

При цьому, суд вважає, що поїздка
дитини ніяк не порушить батьківських прав громадянина ОСОБА_5.

Посилання представника заінтересованої
особи про те, що ОСОБА_4. має намір не повернути хлопчика додому, нічим не
доведено в судовому засіданні, а навпаки спростовано рядом фактів. Зокрема, як
з показів сторін, так і показів свідків встановлено, що ОСОБА_4. має визначене
місце роботи та постійне місце проживання в АДРЕСА_1, її син відвідує дитячий
дошкільний заклад, наміру залишатися на постійне місце проживання чи міняти
громадянство заявниця не має. Мати дитини, будучи громадянкою України,
запевнила суд, що повністю усвідомлює свій обов'язок повернення дитини по
закінченню поїздки до своєї держави, де постійно проживає як дитина, так і вона
сама,  а також розуміє, що вона несе
повну відповідальність за дитину, його належний фізичний та матеріальний стан,
умови проживання під час перебування за кордоном. Окрім того, ОСОБА_4.
ствердила, що саме в цей літній період має можливість показати дитині світ та
оздоровити його, помінявши на декілька тижнів кліматичні умови, оскільки після
виходу з відпустки по догляду за дитиною, такої можливості у неї не буде. Суд
критично оцінює твердження заінтересованої особи та його представника про те,
що особисті відносини ОСОБА_4. з громадянином Чехії якось доказують її
несерйозність. Одружуватися чи не одружуватися з громадянином Чехії є особисте
право самої ОСОБА_4. і ці обставини аж ніяк не впливають на її батьківські
права та обов'язки щодо неповнолітнього ОСОБА_6. Твердження, що дитині не
потрібно ніякого рекреаційного відпочинку, бо він є здоровим, взагалі є
абсурдним. Адже конституційно закріплене право на відпочинок передбачене не
лише для осіб, у яких поганий стан здоров'я, а для всіх без виключення
громадян.

В ході судового дослідження, на думку суду, знайшла своє підтвердження   нічим не аргументована відмова ОСОБА_5, як
батька неповнолітнього ОСОБА_6 в наданні нотаріально посвідченої згоди на
виготовлення проїзних документів дитини та згоду на виїзд сина в тимчасову
поїздку за кордон, тобто зловживання батьківськими правами всупереч інтересів
дитини.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4. суд
виходить з того, що у ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства”  записано: „батьки мають право і зобов'язані
виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров'я, фізичний і моральний
розвиток, ... поважати гідність дитини ...”

Європейською конвенцією про
здійснення прав дітей передбачено „підтримку у найвищих інтересах дітей - їхніх
прав ...” Саме, бажання повезти неповнолітнього ОСОБА_6 у тимчасову поїздку за
кордон у даному випадку матір'ю дитини виявлене в інтересах дитини та з метою
забезпечення його права на відпочинок та оздоровлення.

Таким чином, суд вважає, що уточнені
вимоги заявниці є обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.6, 10,15, 58, 60,
212, 213, 223, 234, 235, ЦПК України, ст.155 Сімейного Кодексу України, Законом
України „Про охорону дитинства”,
Європейською конвенцією про здійснення прав дітей, п.18 Правил
оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного
документу дитини, їх тимчасового затримання та вилучення затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України №231 від 31 березня 1995 року, суд -

В И Р І Ш И В:

Надати дозвіл ВГУРФО УМВС України в
Закарпатській області на виготовлення проїзного документа дитини -
ОСОБА_6,       ІНФОРМАЦІЯ_1, без
нотаріально посвідченої згоди батька дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця
АДРЕСА_2.

Надати дозвіл на виїзд за кордон у
тимчасову поїздку неповнолітньому
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, без нотаріально посвідченої не це  згоди батька дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
мешканця АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через
Рахівський районний суд, шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, або в порядку
ст.295 ч.4 ЦПК України.

Суддя:                              Бліщ О.Б.