Справа № 2-769/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

19
лютого 2008 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого                                                                                      Льон
С.М.

при секретарі                                                                                     Сидоренко Ю.С.,

розглянувши
у відкритому  судовому засіданні у м.
Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
шкоди заподіяної працівником при виконання трудових обов”язків,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної працівником при
виконання трудових обов”язків Вказав, що з 01.09.1007 року ОСОБА_2 орендує у
нього майстерню по ремонту та балансуванню коліс. З того ж дня з останнім було
укладено договір про повну матеріальну відповідальність. При проведенні
інвентаризації 01.10.2007 року комісією було виявлено нестачу матеріальних
цінностей, про що складено відповідний акт, у відповідності до якого нестача
грошових коштів складає 800 грн. За даним фактом 07.11.2007 року звернувся з
заявою до Кіровського ВМ КМВ УМВС України в області. Постановою від 17.11.2007
року у порушення кримінальної справи за вказаною заявою було відмовлено на
підставі п. 2 ст. 6 КПК України. Добровільно повернути кошти відповідач
відмовляється. Просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь 800 грн. в рахунок
погашення матеріальної шкоди заподіяної при виконання трудових обов”язків.

Позивач у судовому засіданні вимоги
підтримав, посилаючись на обставини викладені у позові.

Відповідач позовні вимоги визнав
частково у розмірі 400 грн. Пояснив, що інші 400 грн. витратив на облаштування
майстерні. Позивача про виконані роботи ним не повідомляв, підтверджуючих
документів - не має. При цьому у попередньому засіданні позовні вимоги визнав у
сумі 600 грн.

Заслухавши пояснення сторін, свідка
ОСОБА_3 та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом СПД ФО
ОСОБА_1 за № 1  відповідача  з 01.09.2007 року було призначено на посаду
слюсаря по ремонту коліс. Того ж дня між сторонами укладений договір про повну
індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до якого відповідач
прийняв на себе зобов”язання щодо збереження ввірених йому матеріальних
цінностей.

У судовому засіданні з”ясовано, що
01.10.2007 року при проведенні інвентаризації наявності коштів у ввіреній
ОСОБА_2 майстерні виявлено нестачу у сумі 800 грн. За результатами проведеної
перевірки складено відповідний акт за № 1. З пояснень відповідача, що містяться
у зазначеному акті встановлено, що кошти він програв у гральні автомати.

Свідок ОСОБА_3, який був членом
комісії при проведенні зазначеної інвентаризації, підтвердив факт виявлення
нестачі на суму 800 грн.

Відповідно до ст. 134 КЗпП України
працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди заподіяної
з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником
і підприємством, установою, організацією укладено письмовий договір про взяття
на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення
цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або інших
цілей.

Суд не приймає до уваги посилання
відповідача на те, що він витратив кошти у сумі 400 грн. на обладнання
майстерні по ремонту та балансуванню коліс, що знаходиться АДРЕСА_1, яка
передана йому позивачем у строкове платне користування згідно договору оренди
від 08.07.2007 року, оскільки належних доказів на підтвердження такого факту
надати до суду він не зміг у зв”язку з їхньою відсутністю.

Аналізуючи зібрані по справі докази,
суд приходить до висновку, що ОСОБА_2, перебуваючи у трудових відносинах з
позивачем, взявши на себе зобов”язання за збереження ввірених йому матеріальних
цінностей, внаслідок неналежного виконання своїх обов”язків, завдав позивачу
шкоду у розмірі 800 грн., яка виявилася у нестачі матеріальних цінностей. При
цьому нанесену шкоду добровільно не відшкодував, а тому суд вважає, що
зазначена сума підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку.

На підставі ст. 88 ч. 1 ЦПК України з
відповідача на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню сплачені при подачі позову
судові витрати, а саме 51 грн. - сплачений судовий збір, 30 грн. - витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 130, 131, 134, 135-1, 137 КЗпП України, ст.ст. 88 ч. 1, 213-215 ЦПК
України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги  ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 800 грн. та судові витрати у розмірі 81
грн.

Рішення  може бути оскаржено до апеляційного суду
Кіровоградської області.  Заяву про
апеляційне оскарження  рішення суду
першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається  протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя  Ленінського районного

суду м. Кіровограда                                                                                                               Льон
С.М.