Справа
№22-ц-152  2008 р.                             Головуючий у 1-й інстанції Куц В.І.
- 20                                                            Суддя-доповідач
е м     У к р а ї н и
січня  2008 року    колегія суддів  судової
цивільних  справах  Апеляційного
суду  Сумської   області
суддів             -
Хвостика С.Г., Криворотенка В.І.
з участю  секретаря судового засідання -  Чуприни В.І.
та осіб, які беруть участь у справі
-  ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,
прокурора Передерій І.Г., представника КУ «Сумська міська клінічна лікарня №1»
Литвяк Я.В., ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4
розглянула у відкритому
судовому  засіданні  в приміщенні
апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Сумського
районного суду Сумської області
від 29 листопада  2007 року у справі за позовом прокурора
Сумського району в інтересах держави  в
особі управління охорони здоров'я Сумської міської ради для комунальної
установи «Сумська міська клінічна лікарня №1» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення
витрат на лікування потерпілого в медичному закладі,

в с т а н о в и л а :

Рішенням  Сумського районного суду Сумської
області від 29
листопада 2007 року
позов прокурора Сумського району
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 388 грн. 17 коп. та з ОСОБА_1 166 грн.
36 коп. на користь держави  в особі
управління охорони здоров'я Сумської міської ради для комунальної установи
«Сумська міська клінічна лікарня №1» витрат на лікування потерпілого в
медичному закладі. Стягнуто з ОСОБА_3 1268 грн. 72 коп. та з ОСОБА_1 543 грн.
74 коп. на користь НДЕКЦ при  УМВС
України в Сумській області витрат по проведенню додаткових судово-автотехнічних
експертиз. Стягнуто на користь  держави з
ОСОБА_3 35 грн. 70 коп. судового збору та 21 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, з ОСОБА_1 - 15 грн. 30 коп.
судового збору та 9 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначене
рішення суду в частині задоволення позову про стягнення саме з нього
витрат на лікування потерпілого скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення
про відмову в  задоволенні позовних
вимог. При цьому посилається на порушення норм матеріального права,
невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, зазначає, що, не
зважаючи на застосування до нього Закону «Про амністію», він не визнав своєї
вини у вчиненні злочину за обставинами дорожньо-транспортної пригоди, тому не
має відшкодовувати витрати на лікування потерпілого від того злочину.

Перевіривши
рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої
інстанції, заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та його представника
про задоволення апеляційної скарги, пояснення прокурора, відповідача ОСОБА_3 і
його представника, представника лікувальної установи про залишення рішення без
зміни, колегія суддів  знаходить
апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено
судом першої інстанції, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 26
жовтня 2004 року на автодорозі «Суми-Підліснівка», біля території Сумського
обласного потитуберкульозного  диспансеру
в смт.Степанівка Сумського району, пасажир автомобіля ЗАЗ-11026 - ОСОБА_5
отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, у зв'язку з чим перебував на
стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні №1 Комунальної
установи «Сумська міська клінічна лікарня №1» з 26 жовтня 2004 року по 18
листопада 2004 року і витрати на його лікування та обслуговування за даний
період становлять 554 грн. 53 коп., як зазначено у відповідній довідці (т.1
а.с.4).

Постановою
Сумського районного суду від 30 березня 2006 року кримінальну справу відносно
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, звинувачених за ч.1 ст.286 КК України, закрито на підставі
п.п. «б», «д» ст.1 Закону України «Про амністію» від 31 травня 2005 року, тому
вирішення питання про стягнення  коштів
на відшкодування витрат на лікування потерпілого повинно проводитись в порядку
цивільного судочинства.

Відповідно до
ч.3 ст.1206 ЦК України, п.4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу
охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та
зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх
використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня
1993 року №545, стягнені в установленому порядку кошти на відшкодування витрат
на лікування особи, яка потерпіла від злочину, зараховуються до відповідного
бюджету.

Виходячи з
чинного законодавства, саме Головне фінансове управління Сумської
облдержадміністрації безпосередньо опікується направленням на виконання та
контролем за надходженням до місцевого бюджету коштів від виконання судових
рішень щодо відшкодування винними особами витрат на лікування потерпілих від
злочинів.

Отже, рішення
судів з цього приводу мають виноситись на користь відповідного бюджету, а
стягувачами мають виступати фінансові органи: за витратами обласних лікарень -
Головне фінансове управління, за витратами районних і міських лікарень -
відповідні фінансові управління райдержадміністрацій  чи міських рад.

Оскільки,
виходячи з матеріалів даної справи, суд першої інстанції прийняв рішення про
стягнення коштів з винних осіб на відшкодування витрат на лікування потерпілого
від злочину на користь держави в особі управління охорони здоров'я Сумської
міської ради, тобто, фактично вирішив питання про права і обов'язки особи, яка
не брала участь у справі, а саме: відповідного фінансового органу, тому згідно
з п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України таке рішення підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд, а апеляційна скарга, відповідно, - частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст.
307 ч.1 п.5,
311
ч.1 п.4, 314 ч.1 п.2, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а
:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сумського районного суду Сумської
області від 29
листопада 2007 року по даній справі скасувати, а справу  направити на новий розгляд у той же суд
першої інстанції в іншому складі суддів.

Ухвала
набирає законної сили негайно  і може
бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня її
проголошення  до Верховного Суду України.

Головуючий     -

Судді                  -