Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К
Р А Ї Н И

29 серпня 2008 року  Барвінківський
районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Андросова О.М.

при секретарі - Сторчай С.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2про
поділ спільного майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя.

Позивач зазначила, що з 26.10.2002 року перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі. У період спільного проживання ними було придбано у
спільну власність житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1.

Позивач прохає визнати за нею право власності на &frac12;
частину зазначеного будинку.

Відповідач не заперечує  проти
визнання  за позивачем  права власності на &frac12;
частину вказаного вище житлового будинку з господарськими
будівлями.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню
з наступних підстав.

В
судовому засіданні встановлено, що  з
26.10.2002 року по 18.08.2008 року  сторони перебували  у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу вони
придбали за спільні кошти житловий будинок з господарськими
будівлями, розташований по АДРЕСА_1. Зазначене підтверджується договором
купівлі - продажу жилого будинку, посвідченого 25.01.2007 року приватним
нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу Харківської області
ОСОБА_3. та зареєстрованого в реєстрі за НОМЕР_1, витягом з державного реєстру
правочинів № 3488584 від 25.01.2007 року та витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майно НОМЕР_2від 26.01.2007 року, з якого вбачається, що
за  ОСОБА_2 26.01.2007 року зареєстровано
право приватної власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1.

Згідно  довідки Барвінківського КПТІ  від 06.08.2008 р. № 1083 ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі - продажу, посвідченого 25.01.2007
року приватним нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу Харківської
області ОСОБА_3., належить
житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1.

Відповідач не заперечує того факту, що вказане майно було придбано
сторонами в період шлюбу за рахунок сімейного бюджету.

Відповідно
до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з
них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).  Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 61. СК України об'єктами права спільної
сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які
виключені з цивільного обороту.

Статтею  63 СК України передбачено,
що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо
інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно зі ст.70  СК України у  разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Будь - якої домовленості між сторонами щодо спільного майна немає, шлюбний
договір між ними не укладався.

При вирішенні спору про поділ майна
суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають
істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення
сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду
інтересам сім'ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути
збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні
син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Вирішуючи питання щодо поділу майна суд бере до уваги інтереси сторін,
враховує, що при поділу відсутні будь-які обставини, якіб могли б вплинути на
рівність поділу майна  між сторонами,
оскільки майно, що є предметом поділу, набуте сторонами за спільні кошти.

Враховуючи викладенне,  суд приходить
до висновку, що за позивачем слід визнати право
власності на &frac12; (одну другу) частину  житлового будинку з господарськими будівлями,
розташованих в АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.88 ЦПК УКраїни стороні, на користь якої ухвалено рішення,
суд присуджає  з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені
нею витрати зі сплати судового збору в розмірі 143 грн. 67 коп., 30 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 173 грн. 67
коп.

Керуючись  ст. ст. 10, 11, 79, 88,
209, 212-215, 217, 218 ЦПК України, ст.ст. 61, 63, 70, 71,  СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1право
власності на &frac12; (одну другу)
частину житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по
АДРЕСА_1, право власності на іншу 1/2 частину вказаного житлового будинку з
господарськими будівлями залишити за ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 173 (сто сімдесят три) грн. 67 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського
апеляційного суду через Барвінківський районний суд шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя
О.М.Андросов