overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-711/2008
лютого 2008 року Ленінський районний суд м.Кіровограда в складі:
судді:
у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,
Позивачка звернулась до суду з позовом
про розірвання шлюбу, вказавши, що 11 лютого 2005 року вона зареєструвала шлюб
з відповідачем у Кіровському відділі РАЦС Кіровоградського міського управління
юстиції за а./з. № 55. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження.  Позов мотивує
тим, що відповідач зловживає алкоголем, відмовляється матеріально підтримувати
сім'ю, з цього приводу виникали сварки, що в подальшому призвело до втрати
почуттів між ними. Вказала, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу
неможливе. Спору про розподіл майна та місце проживання дитини в сторін не
Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про слухання
справи за її відсутності, позов підтримала.
Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання
справи за його відсутності, позов визнав.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що дійсно 11.02.2005 року між сторонами
укладений шлюб у Кіровському відділі РАЦС Кіровоградського міського управління
юстиції за а./з. № 55. Враховуючи те, що відповідач матеріально не підтримує
сім'ю, намірів зберегти сім'ю  у сторін
не має, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше проживання
подружжя і збереження  шлюбу суперечило б
інтересам одного з них.
Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України
суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Таким чином, позовні вимоги є
доведеними та обґрунтованими, базуються на чинному законодавстві, а тому
підлягають задоволенню.
Керуючись ст.112 СК України, ст.ст.10,
11, 174, 212, 213- 215 ЦПК України, суд
ОСОБА_1задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 11.02.2005  року у Кіровському відділі РАЦС
Кіровоградського міського управління юстиції за а./з. № 55 між ОСОБА_1та ОСОБА_2-
Стягнути при видачі свідоцтва про
розірвання шлюбу з ОСОБА_2. на користь держави судові витрати у розмірі 17
грн., ОСОБА_1. від сплати даних витрат звільнити.
Заяву про апеляційне оскарження рішення
суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.
Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються апеляційному суду через даний суд. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної
Суддя
Ленінського райсуду
У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

21 лютого 2008  року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду
України в складі:

Берднік І.С.,  Косенка В.Й.,  Костенка А.В.,-

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про збільшення частини  майна, за касаційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду              м. Києва від 12 липня  2007 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 грудня 2006 року позов
ОСОБА_1 задоволено. Визнано за позивачкою право власності на               1/2  частину квартири АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_2 в рахунок додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
до її повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 51 грн. сплаченого
державного мита та                 430 грн. державного мита на користь
держави.

Рішенням  колегії суддів судової
палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2007 року
зазначене рішення суду першої інстанції скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено
частково. Збільшено частку
ОСОБА_1 на 1/3 частину вказаної вище квартири. Визнано з нею право
власності на 2/3 частини  спірної
квартири. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 51 грн.  державного мита та 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення. У задоволенні іншої частини позовних вимог
відмовлено.

ОСОБА_2 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалені у
справі рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити,
посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права
та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга  не підлягає задоволенню з таких  підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції  в межах касаційної скарги
перевіряє правильність застосування судом першої інстанції або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального або процесуального
права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування
рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду  м. Києва від 12 липня  2007 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно
й оскарженню не підлягає.

Судді:

І.С. Берднік

В.Й. Косенко

А.В.
Костенко
У Х В А Л А

Іменем  України

15 лютого 2008 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

суддів:
Григор'євої Л.І.,

Балюка М.І.,
Барсукової В.М., -

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання договору суборенди недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення апеляційного суду Рівненської області від 11 вересня 2007 року,

встановила:

У квітні 2006 року позивач звернувся в суд із зазначеним
позовом, мотивуючи вимоги тим, що 25 травня 2004 року між ним та відповідачем
був укладений договір суборенди земельної ділянки площею 23,5 га, яка
знаходиться на території Великоомелянської сільської ради Рівненського району
Рівненської області для рибогосподарських потреб.

Посилаючись на те, що вказаний договір суборенди не
відповідає вимогам ст. 15 Закону України “Про оренду землі”, просив визнати
його недійсним.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області
від                           19 березня
2007 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано
недійсним спірний договір суборенди, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 81
грн. судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від                                 11 вересня
2007 року рішення Рівненського міського
суду Рівненської області від 19 березня 2007 року скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсним спірний
договір суборенди в частині переважного права придбання у власність переданої в
суборенду земельної ділянки (абз. 5 п. 3.2).

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення апеляційного суду Рівненської області від                     11 вересня 2007 року та
залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи вбачається, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права
та передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для його обов'язкового скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від                                    11 вересня
2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

М.І.
Балюк

В.М. Барсукова
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого  Патрюка М.В.,

суддів:           Прокопчука Ю.В.,

Пшонки М.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Міжрегіональної Академії управління персоналом
(далі - МАУП) у формі акціонерного товариства закритого типу до ОСОБА_1,
товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) “Видавництво “Пресцентр”,
як засновника газети “По-киевски”, головного редактора газети “По-киевски”
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист ділової репутації та відшкодування моральної
шкоди,    за касаційними скаргами
ОСОБА_1, ТОВ “Видавництво “Пресцентр” на ухвалу апеляційного суду м. Києва від
17 вересня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

В грудні 2006 року МАУП у формі
акціонерного товариства закритого типу звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1, ТОВ “Видавництво
“Пресцентр”, як засновника газети “По-киевски”, головного редактора газети
“По-киевски” ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист ділової
репутації та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11 червня
2007 року  позов залишено без розгляду на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 207 ЦК України.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 вересня 2007
року ухвалу районного суду скасовано, а справу передано на розгляд до суду
першої інстанції.

У поданих касаційних скаргах ОСОБА_1, ТОВ “Видавництво “Пресцентр”
ставиться питання про скасування ухвали постановленої апеляційною інстанцією й
залишення в силі ухвали суду першої інстанції,
посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів вважає
за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л
и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю
“Видавництво “Пресцентр” відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 вересня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Патрюк М.В.

Судді:                                                                           Прокопчук
Ю.В.

Пшонка
М.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

30
січня  2008  року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду
України в складі:

Берднік І.С.,  Косенка В.Й.,  Костенка А.В.,-

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 та ОСОБА_2  до  кредитної спілки «Нарцис» про визнання
частково недійсними протоколу та рішення загальних зборів, поновлення у
кредитній спілці та стягнення відсотків за кредитною угодою, за
касаційною скаргою кредитної спілки «Нарцис» на рішення колегії суддів судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 23
серпня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 17 квітня  2007 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено.

Рішенням колегії суддів судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 23
серпня 2007 року зазначене рішення суду першої інстанції змінено: відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2
в частині визнання частково недійсним протоколу загальних зборів
та стягнення відсотків за кредитною угодою. У решті рішення суду першої
інстанції залишено без зміни.

Кредитна спілка «Нарцис» звернулася з касаційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалене у справі рішення суду апеляційної інстанції, а справу
передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення
судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з
таких  підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції  в межах касаційної скарги
перевіряє правильність застосування судом першої інстанції або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального або процесуального
права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування
рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу  кредитної спілки «Нарцис» відхилити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області від 23 серпня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно
й оскарженню не підлягає.

Судді:

І.С. Берднік

В.Й. Косенко

А.В.
Костенко
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16  січня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого     Гнатенка А.В.,

суддів:               Данчука
В.Г.,

Косенка В.Й., -

розглянувши  в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим
приміщенням та вселення, за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 2 липня
2007 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 18 вересня 2007
року,

в
с  т  а
н  о  в
и  л  а :

У листопаді 2006 року позивача
звернулась в суд із позовом про усунення перешкод у користуванні житловим
приміщенням та вселення посилаючись на те, що правлінням та наглядовою радою
АТЗТ «Спорттовари» за погодженням з профспілковим комітетом було прийнято
рішення від 16 грудня 2005 року про надання їй житлової площі у гуртожитку
товариства в квартирі АДРЕСА_1. Оскільки відповідачка чинить їй перешкоди вона
не може вселитися, просила позов задовольнити.

Рішенням Корольовського районного суду м.
Житомира від 2 липня 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Житомирської області від 18 вересня 2007 року, позов задоволено. Зобов'язано
ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вселенні і користуванні кімнатою
АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_2
ставиться питання про скасування судових рішень з підстав порушення судами норм
матеріального та процесуального права, оскільки на думку скаржника неповно та
однобічно з'ясовані обставини справи, просить направити справу на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути лише неправильне застосування судом норм матеріального права
чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у
х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2  відхилити.

Рішення  Корольовського районного
суду м. Житомира від 2 липня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської
області від 18 вересня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.В. Гнатенко

Судді:                                                                                           В.Г. Данчук

В.Й. Косенко
№ 2-657/2008
року Іллічівський районний суд м. Маріуполя, Донецької області під головуванням
судді: Кашицької С.А., при секретарі: Нікітіної К.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  про визнання особи втратившим
право користування житловим приміщенням,
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2., про визнання його втратившим право
користування житловим приміщенням.
ОСОБА_1. у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі
та в обґрунтування своїх позовних вимог пояснила, що на підставі свідоцтва про
право власності на спадщину за законом вона є власником житлового будинку
АДРЕСА_1. Дане свідоцтво посвідчене державним нотаріусом Третьої ждановської
державної нотаріальної контори від 07.05.1981 р. за № 2571. 25.01.1983 р. вона
зареєструвала право власності на даний будинок в Бюро технічної інвентаризації
будинку АДРЕСА_1 прописаний її брат - ОСОБА_2, але з 2000 року він у даному
будинку не проживає, що підтверджується Актом комітету самоорганізації
населення «Азов`є» від
09.02.2008 р. Він у добровільному порядку залишив будинок, у зв`язку з чим,
втратив право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1. Особистих
його речей в даному будинку нема. У зв`язку з чим просить суд, визнати ОСОБА_2,
1949 року народження, - особою, що втратила право користування жилим
приміщенням у будинку АДРЕСА_1.
ОСОБА_2., у судове засідання не з'явився, згідно акту комітету самоорганізації
населення «Азов`є» від 09.02.2008 р., останній у будинку АДРЕСА_1 не проживає з
2007 року, тому судову повістку не надається можливим вручити, у зв`язку з чим,
суд ухвалює розгляд справи у порядку ст. 224 ЦПК України.
Суд
вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню оскільки в судовому засіданні достовірно було встановлено,
що ОСОБА_2. з 2000 року в спірному будинку не проживає більше 6 місяців, що
підтверджується Актом комітету самоорганізації населення «Азов`є» від
09.02.2008 р., і тому суд вважає, що він втратив право користування житловим
ст.ст.10, 60, 212 213, 215 ЦПК України,
ст. ст.  71, 72  ЖК України, суд-
1949 року народження, - особою, що втратила право користування жилим
приміщенням у будинку АДРЕСА_1.
рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через
Іллічівський райсуд м. Маріуполя.

Заява про апеляційне оскарження може
бути подана протягом 10 днів з дня проголошення заочного рішення. Апеляційна
скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без
попередньої подачі заяви про апеляційне оскарження в рядків, передбачений для
подачі такої заяви.

На заочне рішення відповідачем може бути
подана заява про його перегляд до Іллічівського райсуду міста Маріуполя,
протягом 10 днів з дня отримання заочного рішення.

Суддя:
С.А. Кашицька
№ 2-631/2008
З А О Ч Н Е    Р І Ш Е Н Н Я
березня 2008 року Іллічівський районний суд м. Маріуполя під головуванням судді
Кашицької С.А., при секретарі Нікітіної К.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
квітня 1996 року сторони зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі реєстрації
актів громадянського стану м. Маріуполя, актовий запис  № 57. Від шлюбу  дітей не має.
звернулася в суд з позовом, у якому просить шлюб розірвати, зазначивши, що
родина розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Однією родиною
подружжя  не проживає.
судовому засіданні позивачка підтримала
позовні вимоги і наполягає на розірванні шлюбу, на збереження родини не
згодна, тому що  спільне життя з
відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння і поваги між
сторонами.   Просить  суд
ОСОБА_2., до судового  засідання не
з`явився з невідомих суду причин, про час розгляду справи повідомлен належним
чином, у зв`язку з чим суд ухвалює розгляд справи у порядку ст. 224 ЦПК України.
Суд,
вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимога позивачки
підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають
спільне проживання, родина розпалася та підстав
для її  збереження нема.
Суперечки стосовно  розподілу
майна  між сторонами  нема.
пов`язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАГСа з урахуванням
матеріального становища сторін підлягають стягненню з позивачки.
ст. ст.  209, 212, 213, 215, 224 ЦПК України
та ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд -
між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 02 квітня
1996 року в Іллічівському відділі реєстрації актів громадянського стану м.
Маріуполя, актовий запис  № 57 -
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути в доход держави витрати з
ОСОБА_1 в розмірі 17 грн., ОСОБА_2 від витрат звільнити.
заочне рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області
через Іллічівський районний суд м. Маріуполя.
про апеляційне оскаження заочного рішення може бути подано потягом 10 днів з
дня проголошення заочного рішення, а апеляційна скарга повинна бути подана
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановленний для подання  заяви про апеляційне оскарження.
На заочне рішення відповідачем може бути подана заява про його перегляд до
Іллічівського райсуду міста Маріуполя, протягом 10 днів з дня отримання
Суддя:                                                                            С.А.