У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 березня 2008 року                                                                 м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого    Гнатенка А.В.,

суддів:              Барсукової
В.М.,              Балюка М.І.,

Григор'євої Л.І. ,     Данчука В.Г., -

розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,

в
с т а н о в и л а:

У грудні 2005 року ОСОБА_1,
звернувшись до суду з указаним позовом, зазначав, що 26 серпня 2004 року він
передав відповідачу 20 тис. грн., а останній зобов'язався до жовтня 2004 року
передати йому 30 769 кг насіння соняшника з розрахунку вартості 1 т насіння 650
грн., про що написав розписку.

Відповідач свої зобов'язання
виконав частково, передавши 17 300 кг насіння соняшника на суму 11 245 грн., а
від подальшого виконання угоди відмовився.

Посилаючись на викладене, просив
постановити рішення про визнання укладеної між ним та відповідачем угоди
договором купівлі-продажу і враховуючи, що вартість насіння соняшника за 1 т
становить 1 580 грн., стягнути з відповідача 21 281 грн. за недоотримане
насіння.

Рішенням Біловодського районного
суду Луганської області від 5 червня 2006 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Луганської області від 25 січня 2007 року, позов задоволено
частково. Визнано, що 26 серпня 2004 року між ОСОБА_1. та ОСОБА_2. був укладений договір купівлі-продажу. Стягнуто з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. 15 960 грн. 77 коп. компенсації за непереданий товар.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 просить указані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення про
відмову в позові.

Касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому
засіданні.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції,
з яким погодився апеляційний суд, виходив із того, що відповідач
зобов'язувався передати позивачу насіння соняшника, позивач сплатив 20 тис.
грн., що свідчить про укладання договору купівлі-продажу, а не правочину щодо
забезпечення виконання зобов'язання. А тому з відповідача необхідно стягнути
вартість насіння соняшника, яке позивач недоотримав з урахуванням ринкових цін
на насіння.

Проте з таким висновком
суду повністю погодитися не можна.

З матеріалів справи
вбачається, що 26 серпня 2004
року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2. 20 тис. грн., а останній зобов'язався до жовтня
2004 року передати ОСОБА_1 30 769 кг насіння соняшника з розрахунку вартості 1
т насіння 650 грн.

Відповідач свої зобов'язання
виконав частково, передавши 17 300 кг насіння соняшника на суму 11 245 грн.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України
визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ухвалюючи рішення, суд правильно
дав оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами і дійшов вірного висновку
про те, що був укладений договір купівлі-продажу.

Однак, стягуючи вартість недоданого
насіння, суд за основу узяв довідку управління статистики у Біловодському
районі, згідно з якою вартість зерна соняшника за січень-жовтень 2004 року
складає 1 185 грн. за   1 тонну (а.с.
27). При цьому суд виходив із положень ст. 662 ЦК України про обов'язок
продавця передати товар покупцеві.

Між тим з таким висновком суду
погодитися не можна.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 670
ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це
встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання
кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та
його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього
грошової суми.

Тобто суд мав стягнути з
відповідача не вартість недоданого насіння, а зобов'язати повернути позивачу
частину сплаченої за товар суми.

Крім того, позивач в процесі
розгляду справи уточнив свої вимоги

(а.с. 23) і просив також стягнути
неустойку за невиконання зобов'язання. Однак суд в цій частині рішення не
постановив.

Оскільки порушення судом норм
матеріального та процесуального права призвело до неправильного вирішення
справи, постановлені судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи
на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у
х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Біловодського районного
суду Луганської області від 5 червня 2006 року та ухвалу апеляційного суду
Луганської області від 25 січня 2007 року в частині стягнення з ОСОБА_2. на
користь ОСОБА_1. 15 960 грн. 77 коп. скасувати, а справу в цій частині
направити на новий розгляд до суду першої інстанції. У решті рішення залишити
без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                          А.В. Гнатенко

Судді:                                                                    В.М. Барсукова

М.І. Балюк

Л.І. Григор'єва

В.Г. Данчук