У Х В А Л А  І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

24 січня 2008 року                                                                                      м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Левченка Є.Ф.,
Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
державного підприємства “Первомайськвугілля”, третя особа - ОСОБА_2, про
визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Брянківського міського суду Луганської області від 13
березня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 6 вересня
2007 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до державного
підприємства “Первомайськвугілля” (далі - ДП “Первомайськвугілля”) про визнання
наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Зазначав, що працював на посаді
директора відокремленого підрозділу шахта “Ломоватська” ДП “Первомайськвугілля”.

Наказом ДП “Первомайськвугілля” № 129/к від 5 вересня
2006 року він був звільнений з роботи на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України.

Посилаючись на незаконність звільнення, просив визнати
наказ           № 129/к від 5 вересня
2006 року про його звільнення незаконним, поновити на роботі, стягнути середній
заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 25
000 грн.

Рішенням Брянківського міського суду Луганської області від                       13 березня 2007 року,
залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Луганської області від 6 вересня
2007 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначені судові рішення, а справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування
судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів
справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального
та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Брянківського міського суду
Луганської області від 13 березня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Луганської області від 6 вересня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.І. Охрімчук

Є.Ф. Левченко    Ю.Л. Сенін