Справа № 2- 1664/08 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

16  травня 2008 року                            Індустріальний
районний суд м.

Дніпропетровська

у
складі:
головуючого  судді:

Слюсар
Л,П.

при секретарі

:             Олексенко М.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні  в м.
Дніпропетровську   цивільну

справу   за
позовною заявою  ОСОБА_1  до

територіальної
громади  Індустріального в особі  виконкому Індустріальної

районної
у місті Ради,   про визнання спадкоємцем
за законом ,  суд

-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка  в
травні 2008 року  звернулася до
Індустріального

районного
суду м. Дніпропетровська  з позовною
заявою  до відповідача

територіальної
громади  Індустріального в особі  виконкому Індустріальної

районної
у місті Ради,   про визнання спадкоємцем
за законом. В ході розгляду

справи
позовні вимоги були уточнені. В позовній заяві позивачка і її

представник  в судовому засіданні посилалися на те,
що   відповідно до

свідоцтва
про  право власності на житло  матері позивачки    ОСОБА_2
та її двоюрідній сестрі, а позивачці двоюрідній тітці ОСОБА_3 належить
квартира АДРЕСА_1в м. Дніпропетровську.
ОСОБА_3померла  ІНФОРМАЦІЯ_1  і ніяких розпоряджень після себе не залишила.
Вона не була одружена

і
в неї не було дітей, окрім ОСОБА_2.
ОСОБА_2  весь час  до своєї

смерті
мешкала в квартирі АДРЕСА_1в

м.
Дніпропетровську, та фактично прийняла спадщину.  ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, ніяких
розпоряджень після себе не залишила.
Позивачка є

єдиним
спадкоємцем за законом.  Відповідно до
рішення Індустріального

районного
суду  від 22.04.2008 року за ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 визнано

право
власності на ? частину  спірної
квартири.  Просили  встановити
факт

прийняття  ОСОБА_2
спадщини після смерті  двоюрідної
сестри  ОСОБА_3 на ? частину  квартири АДРЕСА_1в

м.
Дніпропетровську та визнати за нею право власності в порядку  спадкування за

законом
на ? частину квартири АДРЕСА_1в м. Дніпропетровську

Представник відповідача Виконавчого
комітету  Індустріальної

районної
Ради  м. Дніпропетровська, в судове
засідання не з'явився.  Відповідно

до
листа  від 17.05.2008 року  просили розглядати справу без їх
представника

і  ухвалити рішення  на розсуд суду.

Вислухавши пояснення  представника
позивача,  дослідивши  матеріали

справи,  матеріали справи 2-1382/07,  суд вважає, що  уточнені позовні вимоги

підлягають  задоволенню.

Судом установлено,  що
відповідно до свідоцтва про  право
власності на

житло
від 26 травня 1994 року виданого  на
підставі розпорядження Виконкому

міської
ради народних депутатів  №3/1810-94 від
26 травня 1994 року   квартира

АДРЕСА_1в
м. Дніпропетровську належить на

праві   спільної
власності  ОСОБА_2і  ОСОБА_3.

Рішенням Індустріального районного суду від
22.04.2008 року за ОСОБА_2 і ОСОБА_3 визнано право власності по ? частини  квартира АДРЕСА_1в м. Дніпропетровську.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 6).

На
день смерті  єдиним спадкоємцем була  двоюрідна сестра   ОСОБА_2
Після її  смерті ОСОБА_2 в
нотаріальну контору не

звертався
і  свідоцтво про право на спадщину за
законом не отримала.

Як показала в судовому засіданні  представник позивача після смерті

двоюрідної
сестри   ОСОБА_2прийняла спадщину шляхом
фактичного

вступу
у володіння і розпорядження ним, тому що на день смерті спадкодавця

проживала  в спірній квартирі, здійснювала оплату за
комунальні платежі,

користувалася   спільним майном.

Відповідно до довідки  КЖЕП
№1436 від 04.03.2008  року  в квартирі

АДРЕСА_1в
м. Дніпропетровську   з 27.08.1982

року
були зареєстровані по день смерті
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ( а.с.4).

Згідно ст. 549 ЦК України ( в редакції
1963 року)  дією, що свідчать

про
прийняття спадщини є  фактичний
вступ  в управління  або володіння

спадковим
майном.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно

проживав
із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв

спадщину,
якщо  він в установлений  строк не відмовився від спадщини.

Таким чином, суд вважає, що мається
достатньо доказів, що підтверджують

факт
прийняття спадщини   ОСОБА_2 ? частини
квартири АДРЕСА_1в м. Дніпропетровську після смерті  двоюрідної

сестри  ОСОБА_3.

ОСОБА_2
померла  ІНФОРМАЦІЯ_2  ( а.с.4).
Як показала

представник
позивача,  після її смерті     ОСОБА_1
фактично прийняла

спадщину,   користується квартирою та всіма речами  матері та тітки за прямим

призначенням.

Згідно
ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають

діти
спадкодавця.

Виходячи
з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивачки  знайшли

своє
підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню.

На
підставі викладеного і керуючись ст.  549
ЦК України в редакції 1963 року,

ст.ст.
1217, 1258, 1261,  1266, 1268 Цивільного
кодексу України , ст. 15,  30,

61,
212-215   ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги  ОСОБА_1
- задовольнити.

Встановити факт  прийняття
ОСОБА_2спадщини , що

відкрилась
після смерті  двоюрідної сестри ОСОБА_3,

29.01.1998
року, а саме       ? частини
квартири  АДРЕСА_1в м. Дніпропетровську.

Визнати за ОСОБА_1право власності  на ?

частину
квартири  АДРЕСА_1в м.

Дніпропетровську
в порядку спадкування за законом, яка відкрилася після смерті

ОСОБА_3.

Рішення може  бути оскаржено до апеляційного суду

Дніпропетровської
області через Індустріальний районний суд, шляхом подачі у

10-ти
денний строк, з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження

і
подання після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги,  або без подання

заяви
про апеляційне оскарження, шляхом подачі апеляційної скарги на протязі

10-ти
днів з дня проголошення рішення.

Суддя

Л.П.Слюсар