Справа № 22Ц - 1151/2006 р.
Головуючий  у 1-й інстанції Литвин
Доповідач в 2-й інстанції Поліщук М.А.
У  Х  В  А  Л  А

Іменем               України.

25 березня 2008 року                       Колегія суддів судової
палати в цивільних справах  апеляційного
суду Київської області  в складі:

головуючого - судді  Антоненко
В.І.

суддів  - Поліщука М.А., Касьяненко Л.І.

при
секретарі -  Рудзінській А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу  ОСОБА_1на  рішення
Рокитнянського районного суду Київської області від 29 грудня  2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Рокитнянської селищної ради
Рокитнянського району, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права
власності   на самочинно збудоване майно,
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,  Рокитнянської селищної ради Рокитнянського
району, третя особа: ОСОБА_2  про
визнання права власності   на самочинно
збудоване нерухоме майно.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді
справи, перевіривши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні
2007року ОСОБА_1 звернувся в суд із
вказаним позовом  і просив визнати
за ним право власності  на господарську
будівлю «гараж-сарай-літня кухня» площею 10,76х6,23м та добудову до житлового
будинку площею 3,03х2,58м, розташовану АДРЕСА_1.

Позовні
вимоги обґрунтовував, тим, що  земельна
ділянка, на якій він  самовільно
побудував «гараж-сарай-літня кухня»  та
прибудову до будинку була передана йому та
колишній дружині ОСОБА_2  рішенням
виконкому Рокитнянської селищної ради
від 20.02.2002року  у приватну власність
для обслуговування житлового будинкуАДРЕСА_1,
який  був  їм
подарований.

В липні
2007року ОСОБА_3 як третя особа і самостійними вимогами звернулась із  такими-ж позовними вимогами, просила
визнати  за нею право власності на  господарську будівлю «гараж-сарай-літня
кухня» площею 10,76х6,23 м.

Вимоги
обгрунтовувала тим, що вказана господарська будівля збудована нею на належній
їй  земельній ділянці та за власні кошти,
а ОСОБА_1  лише приймав участь у  будівництві.

Рішенням
Рокитнянського районного суду Київської області від 29 грудня  2007 року у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено, позов  ОСОБА_3 задоволено.
Визнано за ОСОБА_3  право власності на
господарську споруду   «сарай-гараж-літня
кухня», розміром  10,76х6,23 м, 2002року
забудови, який знаходиться на земельній ділянці
розміром 0,15га  АДРЕСА_1, яка
належить на  праві власності  ОСОБА_3.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення, яким заявлений  ним позов
задовольнити, в позові ОСОБА_3 відмовити, посилаючись на  невідповідність висновків суду обставинам
справи,  неповне  з'ясування судом обставин, що мають значення
для справи.

Апеляційна  скарга підлягає  відхиленню із наступних підстав.

Відповідно до
вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є
рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу
згідно  з
законом.

Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами,  які були досліджені в судовому
засіданні.

Відмовляючи в
задоволенні  первісного позову
ОСОБА_1  та задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_3, суд виходив із того, що
земельна ділянка площею 0,07га
для обслуговування належного ОСОБА_1 і
ОСОБА_2  житлового будинку,
розташованого АДРЕСА_1  у встановленому
законом порядку позивачу не відводилась, господарська будівля  «гараж-сарай-літня кухня» площею 10,76х6,23м
збудована ОСОБА_3 із чоловіком на належній їй на праві власності земельній
ділянці площею 0,25га.

Вказані
висновки  колегія суддів вважає
обґрунтованими і такими, що відповідають вимогам закону.

Судом
встановлено, що 24.01.1997року ОСОБА_3
подарувала ОСОБА_1 і ОСОБА_2, які на той час проживали у зареєстрованому
шлюбі,  житловий будинок, розташований
АДРЕСА_1. В договорі дарування зазначено, що подарований  житловий будинок знаходиться на земельній
ділянці площею 0,07га.

На час дарування
вказаний будинок знаходився на земельній ділянці площею 0,25га, на якій також
був розміщений старий житловий будинок з господарською спорудою (сараєм), який
ОСОБА_3 успадкувала після смерті свого батька.

Після отримання
житлового будинку в дар ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із відповідними заявами  про
відведення їм  земельної ділянки
для обслуговування житлового будинку до селищної ради не звертались.

Рішенням виконкому Рокитнянської селищної ради
від 20.02.2002року за №116 передано у приватну власність ОСОБА_2 та
ОСОБА_1  для обслуговування житлового
будинку 0,07га земельної ділянки з вилученням останньої у ОСОБА_3 АДРЕСА_1.
Вказана земельна ділянка  площею 0,07га
відповідно до ст.ст.17,22 Земельного кодексу України (в редакції 1992року)
ОСОБА_1 та ОСОБА_2  в натурі на
місцевості не відводилась.

Рішенням сесії
Рокитнянської селищної ради від
28.08.2007року за №529 вказане рішення
виконкому Рокитнянської селищної ради від 20.02.2002року за №116  було скасовано.

5.12.2007року на
ім.'я ОСОБА_3 видано Державні акти на право власності на земельну ділянку,
розташовану АДРЕСА_1, згідно яких вона є власником земельної ділянки площею
0,25га, на якій побудовано господарська будівля
«гараж-сарай-літня кухня» площею 10,76х6,23м.

Відповідно до
ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч.5
ст.376 ЦК України на вимогу власника(користувача) земельної ділянки суд може
визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на
ній, якщо це не порушує права інших осіб.

За вказаних
обставин, коли  самочинно збудована господарська
споруда   «сарай-гараж-літня кухня»,
розміром  10,76х6,23 м побудована на
належній ОСОБА_3 на праві власності земельній ділянці площею 0,25га, що
підтверджується належними та допустимими доказами, то суд  з врахуванням вимог ст.376 ЦК  України прийшов до законного і
обґрунтованого  висновку про задоволення
позову ОСОБА_3 і визнання за нею права
власності на вказану господарську споруду.

Правильними
є висновки суду про те, що обставини, на які
позивач посилався як на підставу своїх вимог,  є недоведеними.

Колегія
суддів вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи
апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи,  неповне
з'ясування судом обставин, що мають значення для справи,  не можуть бути враховані, оскільки не
відповідають дослідженим у суді доказам та не ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства.

Керуючись
ст.ст.308,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1-
відхилити.

Рішення  Рокитнянського районного суду Київської
області від 29 грудня  2007 року залишити
без змін..

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання  нею законної сили.

Головуючий

Судді