Справа
№ 2-362/2008
червня 2008 року                                                смт.
Широківський районний
суд Дніпропетровської області в складі
судді                                                               Ліснецького
секретарі                                                                       Піско
участі сторін: позивача                                                   ОСОБА_1.
позивача                                                      ОСОБА_3.
відповідача                                                                ОСОБА_2.
Товарна біржа «Українська»
у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання договору купівлі-продажу нерухомості житлового
будинку дійсним, суд, -
Відповідач позов визнає і просить
суд справу розглянути у його відсутність про що суду надано відповідну письмову
Третя особа Товарна біржа
«Українська» з позовом згодні і заперечень не мають, просять суд заслухати
справу без участі їхнього представника, про що надано відповідну письмову заяву
Позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з
позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку
№ АДРЕСА_1 укладеного 11 січня 2000 року в м. Кривий Ріг Дніпропетровської
області між ним та ОСОБА_2в письмовій формі без нотаріального посвідчення і
зареєстрованого Криворізькою філією товарної біржі «Українська», дійсним.
В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1. та представник позивача ОСОБА_3. позов підтримали, уточнивши його в
тій частині що виключили з позову вимоги про поновлення строку позовної
давності та визнання за позивачем права власності на житловий будинок і просять
суд визнати  договір купівлі-продажу
нерухомості житлового будинку від 11 січня 2000 р. дійсним.
Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому
ст. 174 ЦПК України.
А також судом дослідженні: копія
договору купівлі-продажу нерухомості житлового будинку від 11 січня 2000 р.;
копія реєстраційного посвідчення, копія рішення Розилюксембурзької сільської
ради Широківського району Дніпропетровської області від 27.12.1999 року та інші
матеріали справи.
Так, дійсно, судом встановлено, що
11 січня 2000 року в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області позивач ОСОБА_1.
придбав за 2 000 /дві тисячі/ грн.  у
відповідача ОСОБА_2. будинок № АДРЕСА_1, яке належало продавцю на підставі
свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконкому
Розилюксембурзької сільської ради Широківського району Дніпропетровської
області від 12.01.1994 року № 214 та акту готовності будинку, затвердженого
рішенням виконкому Розилюксембурзької сільської ради Широківського району
Дніпропетровської області від 27.12.1999 року № 68, зареєстровано в
Криворізькому БТІ в реєстровій книзі за № 18-82-6812 /а.с. 6/. Договір
купівлі-продажу нерухомості між ними був укладений в письмовій формі в
Криворізькій філії Товарної біржі «Українська» під реєстровим номером 83393 та
сторони підписали договір. Рішенням Розилюксембурзької сільської ради
Широківського району Дніпропетровської області № 69-УІІІ/ХХІІІ від 27 грудня
1999 року було виділено земельну ділянку розміром 0,15 га для будівництва
індивідуального житлового будинку № АДРЕСА_1/а.с. 8/.

Згідно довідки виданої Розилюксембурзькою сільською
радою Широківського району Дніпропетровської області № 420 від 05.05.2008 року
житловий будинок АДРЕСА_1належить ОСОБА_1, а вулиці під назвою АДРЕСА_2 не
існує /а.с. 25/

11 січня 2000 року договір
купівлі-продажу нерухомості був зареєстрований в Комунальному підприємстві
«Криворізьке БТІ» /а.с.7/ і право власності було встановлено за позивачем -
ОСОБА_1. Всі умови договору були повністю сторонами виконані і позивач став
власником житлового будинку № АДРЕСА_1.

Про порушено право він дізнався в
квітні 2008 року, коли хотів вище зазначеним нерухомим майном, що належить йому
на праві власності розпорядитися і йому
в Криворізькому БТІ було відмовлено в зв'язку з тим, що сторони не
дотримали нотаріальної форми при укладенні договору купівлі-продажу нерухомості
11 січня 2000 р., відповідно до статті 227 ЦК України /в редакції 1960 р./

Відповідно до ст. 220 ч. 2 ЦК
України якщо сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд
може визнати такий договір дійсним. В цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається. Тому, дійсно має місце порушення прав
позивача, недодержання форми при укладенні угоди і він не має змоги зараз
реалізувати свої права.

Так, сторони досягли при укладені
угоди всіх суттєвих умов, - продавець продав, а покупець прийняв будівлю за яку
оплатив обумовлену суму коштів продавцю в розмірі 2 000 /дві тисячі/ грн., і
спору не має, договір був укладений в письмовій формі і зареєстрований в
товарній біржі “Українська”.

Проте на сьогодні продавець ОСОБА_2.
не бажає йти до нотаріуса для належного оформлення договору купівлі-продажу
укладеного з ОСОБА_1 11 січня 2000 року, посилаючись на свою зайнятість, тому
нотаріально оформити угоду немає можливим, при цьому позов визнає в повному
обсязі.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

З врахуванням вище викладеного, суд
вважає, що позов слід задовольнити. Судові витрати віднести на рахунок позивача
за його проханням.

Керуючись ст. 220 ЦК України, ст.
ст. 10,11, 16, 130 ч. 3, 174, 213 - 218
ЦПК України, суд, -

В
И Р І Ш И В:

Позов  ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання договору
купівлі-продажу нерухомості житлового будинку дійсним  - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу  житлового будинку № АДРЕСА_1 укладений 11
січня 2000 року в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області між ОСОБА_1та ОСОБА_2
, зареєстрований Криворізькою філією товарної біржі «Українська», реєстраційний
номер 83393 від 11 січня 2000 року - дійсним.

Судові витрати віднести на рахунок
позивача.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю або частково. Заяву про апеляційне
оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів
з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через
суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею
294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
І.В. Ліснецький