Справа № 2-о-415
Р І Ш Е Н Н Я

І М ' Я М   У К Р| А Ї Н И

«15» серпня 2008 року Свердловский|
міський суд, Луганської області

у складі: головуючого судді  Колтун В.А.

при секретарі        Буренко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду м. Свердловська

справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення
факту втрати  джерела засобів  до існування,-

| В С Т А Н О В И В  :

Заявниця  звернулась до суду з  заявою
і в обгрунтовування заявлених вимог
пояснила, що

з 29
травня 1966 року постійно проживала однією родиною в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_2. У них народились дві дочки, вони мають свої родиини.

З 22
травня 1970 року чоловік працював на підприємствах вугільної промисловості                    м. Свердловська, Луганської
області. Трудовий договір був припинений з ним ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв'язку  зпередчасною смертю чоловіка.

Вона
постійно працювала на різних підприємствах м. Свердловська, Луганскької
області. На день смерті чоловіка вона не працювала три роки, так як була
звільнена з роботи 7 липня 1993 року, знаходилась на його повному утриманні.
Чоловік працював, отримував заробітну плату і пенсію. На день смерті чоловіка
заявниця не досягла пенсійного віку,  у
зв'язку  не мала права на призначення
пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Після
смерті чоловіка вона працювала до 01 жовтня 2002 року і була звільнена з
роботи  у зв'язку  зі скороченням чисельності штату, тому їй
призначили пенсію достроково за рік до досягнення пенсійного віку.

У
теперешній час вона непрацездатна за віком, має право на призначення пенсії у
зв'язку  зі смертю годувальника, як член
його сім'ї, тому звернулась з цього питання до УПФУ м. Свердловська, але їй
порекомендували звернутися до суду із заявою про встановлення названого вище
факта.

На
даний час її пенсія невелика, всього 501 грн. 48 коп., що менше
мінімальної  заробітної плати. Якби її
чоловік був живий, його пенсія в декілька
разів перевищила б її пенсію, що підтверджує факт втрати нею джерела
засобів до існування у зв'язку  зі смертю
годувальника.

Заявниця
вважає , що  має  право на пенсію в разі втрати годувальника ,
що передбачено частиною 2 ст. 37 Закону України „Про пенсійне  забезпечення „ і частиною 1 ст. 36 Закону
України „Про загальнообов,язкове
державне пенсійне страхування”

Але
частиною 4 пункту 8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (
перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про пенсійне
забезпечення”  визначено , що у разі ,
коли одному  за батьків  або з подружжя  померлого
пенсія у зв,язку з втратою годувальника
призначається внаслідок  втрати
ним джерала засобів до існування цей факт встановлюється у судовому порядку.

Заявниця
просить постановити рішення, яким встановити факт того, що ОСОБА_1 після смерті
чоловіка, ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, втратила джерело засобів до
існування.

Заявниця
в судовому засіданні потримала заявлені вимоги і наполягала на їх задоволенні.

Зацікавлена
особа -|
представник УПФУ| в
м. Свердловську  в судовому засіданну не
заперечувала
проти задоволенні заяви.

Суд
вислухавши заявницю, дослідивши
матеріали справи, вважає заява підлягає
задоволенню  з  наступних підставах :

Згідно  з ст. 256 ч.2 ЦПК | України  у
судовому порядку можуть бути встановлені
також інші факти , від яких
залежить виникнення , зміна або припинення  особистих
чи майнових прав  фізичних осіб ,
якщо  законом не визначено  іншого порядку  ії встановлення.

Відповідно
до ст. 36 п.1 ч.2 Закону України «« Про загальнообов'язкове  державне пенсійне страхування»  від 9.07.2003 р. батьки  і чоловік (дружина) померлого, які не
були  на його утриманні , мають
право  на пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, якщо втратили джерело засобів до
існування.

Згідно
свідоцтва про смерть ( а.с.12) витікає, що 11.07.1996 р. помер ОСОБА_2,  про що
зроблений  актовий запис № 722;

З
свідоцтва про шлюб ( а.с. 7) убачається, що
29.05.1966 року одружилися ОСОБА_2
і ОСОБА_3, якій  було присвоєне  прізвище ІНФОРМАЦІЯ_1, про що є актовий запис
№ 274;

З
довідки УПФУ м. Свердловська виходить, що розмір пенсії ОСОБА_2, з серпня 1995
року по грудень 1995 року складав 960000, щомісяця; з січня 1996 року по липень
1996 року склав 31920000 (а.с. 21); |

Із
довідки УПФУ м. Свердловська вбачається, що ОСОБА_1 отримувала пенсію у розмірі
501, 48 грн.(а.с. 16).

У
судовому засіданні було встановлено, що заявниця у  період з серпня 1995 липень 1996 року не
працювала(а.с. 10-11), знаходилась на його повному утриманні.

З
урахуванням викладеного витікає, що дохід чоловіка заявниці, ОСОБА_2 за період
з з серпня 1995 року по грудень 1995 року складав більше|, ніж у заявниці, заявниця |взагалі у цей період
ніяких доходів немала , так як не працювала .

Суд
приходить до переконання, що пенсія, яку одержувала  заявниця після смерті  чоловіка
не є джерелом коштів для існування, оскільки є значно нижчою  за ті доходи, які вона мала за життя  її чоловіка
ОСОБА_2

На
підставі викладеного суд вважає, що вимоги заявниці  є обгрунтованими і не суперечать вимогам
закону.

Керуючись
ст. 10,11, 60, 212-215 ЦПК України, на підставі ст. 36 п.1 ч.2 Закону України
«Про загальнообов'язкове  державне
пенсійне страхування » від 9.07.2003 року, суд,-

В И Р І Ш
И В  :

Встановити
факт, що ОСОБА_1 після смерті чоловіка, ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2,
втратила джерело засобів до існування.

На
рішення може бути подана  заява про
апеляційне оскарження  протягом десяти
днів  з дня проголошення рішення до
Свердловського міського суду , а апеляційна скарга  протягом двадцяти днів  після подання заяви про апеляційне оскарження
в апеляційний суд Луганської області , через Свердловській міській суд  .

Суддя
: