Справа № 2-845/2008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
липня 2008 року  Татарбунарський районний
суд Одеської області в складі:

головуючого
- судді                         Сивоконь
Т.І.

при
секретарі
Коваленко І.М.

за
участю адвоката
ОСОБА_1

розглянувши
у попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
арбітражного керуючого ОСОБА_3 про визнання права власності на споруди ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
арбітражного керуючого ОСОБА_3 про визнання права власності на споруди,
посилаючись на слідуючі обставини.

21 грудня 2007 року між ним та відповідачем
був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого відповідач по справі
арбітражний керуючий ТОВ «Акмангит»,
передав майно у власність, а саме: вагову на 30 тон, зерноочищувач
ЗАВ-40, зерноочищувач ЗАВ-20, критий ток площею 9000 кв. метрів, будівлю складу
площею 821 кв. метрів, будівлю складу площею 219 метрів кв., будівлю складу
площею 1260 метрів кв. на загальній ділянці 57 980 метрів кв., розташованих по
АДРЕСА_1 а позивач згідно домовленості передав відповідачу кошти за вказане
майно. Фактично між сторонами відбувся договір купівлі-продажу, оскільки були
узгоджена ціна предмету угоди, факт передачі грошей, спосіб передачі майна,
також позивачу були передані всі документи на майно. Однак договір
купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально 21 грудня 2007 року, у зв'язку з
тим, що відповідач не зареєстрував  свою
власність в МБТІ на своє ім'я на день укладення угоди. Нещодавно позивачу стало
відомо, що 08.05.2008 року вказане майно нарешті було зареєстроване в МБТІ, але
відповідач всіляко ухиляється під різними мотивами від нотаріального оформлення
правочину, чим позбавляє його можливості розпоряджатися вказаним нерухомим
майном. Тому він просить визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за
ним право власності на вищезазначене
майно.

У судове засідання позивач не з'явився,
направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутності,
підтримуючи позовні вимоги.

Представник позивача у судовому засідання
позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання не з'явився, але
направив до суду заяву, в якій просив заслухати справу у його відсутності, не
заперечуючи проти задоволення позовних вимог.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо
постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу, яка передбачає,
що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення та доводи
учасників процесу, дослідивши матеріали справи та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК
України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно копії договору купівлі-продажу окремого індивідуально визначеного
майна механічного току від 21 грудня 2007 р., розташованого в АДРЕСА_1,
арбітражний керуючий ТОВ «Акмангит» ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_2 -
вагову на 30 тон, зерноочищувач ЗАВ-40, зерноочищувач ЗАВ-20, критий ток площею
9000 кв. метрів, будівлю складу площею 821 кв. метрів, будівлю складу площею
219 метрів кв., будівлю складу площею 1260 метрів кв. на загальній ділянці 57
980 метрів кв., а він в свою чергу передав йому кошти за вказане майно.

Із копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від
08.05.2008 року (а.с.9,10) вбачається, що Товариству з обмеженою
відповідальністю «Акмангит» належить на праві колективної власності -
комплекс(ток), розташований в АДРЕСА_1 на
підставі рішення виконавчого комітету Білоліської сільської ради №228
від 06.03.2008 року .

З висновку ТОВ НТЦ «Зеніт» про незалежну оцінку вартості комплексу
механічного току по зберіганню та переробці зерна ТОВ «Акмангит» в умовах
вимушеного продажу по АДРЕСА_1 вбачається, що загальна  вартість: вагової на 30 тон, зерноочищувача
ЗАВ-40, зерноочищувача ЗАВ-20, вкритого току площею 9000 кв. метрів, будівлі
складу площею 821 кв. метрів, будівлі складу площею 219 метрів кв., будівлі
складу площею 1260 метрів кв. на  ділянці
57 980 метрів кв. складає 126 938 грн. (а.с.15-53).

З матеріалів справи (а.с.54,55) вбачається, що ОСОБА_4., який здійснював
оцінку вартості комплексу механічного току по зберіганню та переробці зерна ТОВ
«Акмангит», має сертифікат суб'єкта оціночної діяльності та свідоцтво про
реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів. Тобто дана особа має право
здійснювати оцінку нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому
числі експертну грошову оцінку земельних ділянок.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач передав позивачу  вищезазначене майно у володіння та
користування, але створює перепони в нотаріальному посвідченні  укладеного між ними правочину по різним
причинам, що й спонукало позивача звернутись до суду із вказаним позовом,
оскільки кошти за купівлю току він сплатив відповідачу  в сумі обумовленій сторонами.

У відповідності зі ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього
певну грошову суму.

Згідно ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або
часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі
наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

За таких обставин, судом з достовірністю встановлено факт купівлі
позивачем, зазначеного в договорі купівлі - продажу від 21 грудня 2007 року, майна  у відповідача, але належно не оформленого в
установленому законом порядку. Враховуючи, що при укладенні угоди сторони
домовились відносно всіх істотних  умов
договору, що підтверджується письмовим доказом, і відбулося повне виконання
договору, але відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення,
оскільки за угодою між сторонами вказаний правочин мав бути засвідчений в
установленому законом порядку, суд вважає можливим визнати зазначений договір
купівлі-продажу дійсним та визнати за позивачем право власності на  вагову на 30 тон, зерноочищувач ЗАВ-40,
зерноочищувач ЗАВ-20, критий ток площею 9000 кв. метрів, будівлю складу площею
821 кв. метрів, будівлю складу площею 219 метрів кв., будівлю складу площею 1260
метрів кв. на загальній ділянці 57 980 метрів кв., розташованих по АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст. 220, 655 ЦК України, ст.ст.58-60,130,174, 213,215, ЦПК
України суд,

В И
Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2до арбітражного
керуючого ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання
права власності на споруди  -
задовольнити.

Договір купівлі-продажу, укладений
21 грудня 2007 року між ОСОБА_2та арбітражним керуючим  ОСОБА_3 на вагову на 30 тон, зерноочищувач ЗАВ-40,
зерноочищувач ЗАВ-20, вкритий ток площею 9000 кв. метрів, будівлю складу площею
821 кв. метрів, будівлю складу площею 219 метрів кв., будівлю складу площею
1260 метрів кв. на загальній ділянці 57 980 метрів кв., розташованих по
АДРЕСА_1  -  визнати дійсним.

Визнати за ОСОБА_2право власності на вагову на 30 тон, зерноочищувач
ЗАВ-40, зерноочищувач ЗАВ-20, критий ток площею 9000 кв. метрів, будівлю складу
площею 821 кв. метрів, будівлю складу площею 219 метрів кв., будівлю складу
площею 1260 метрів кв. на загальній ділянці 57 980 метрів кв., розташованих по
АДРЕСА_1 .

Рішення районного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку
до  апеляційного суду Одеської області
через Татарбунарський районний суд Одеської області, шляхом подачі в 10-дений
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20-ти днів з дня подачі заяви про оскарження, апеляційної
скарги.

Суддя
Сивоконь