Справа № 2-377
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

09 червня 2008 року.                                                 смт.Рожнятів.

Рожнятівський
районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого        судді
Пулика
М.В.,

секретаря судового засідання                                                       Семків
Л.Й.,               адвоката                                                                                          ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Рожнятів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні дорогою та відшкодування моральних
збитків, суд -

ВСТАНОВИВ:

у своїй
позовній заяві позивачка просить постановити рішення,яким зобов'язати
відповідачку забрати встановлені нею ворота на громадській дорозі і таким чином
усунути перешкоди в користуванні громадською дорогою, що веде до її
господарства, а також стягнути з відповідачки моральні збитки в розмірі 2000
гривень,судові витрати по справі та витрати по наданню юридичної допомоги.

У
судовому засіданні позивачка позов підтримала та уточнивши їх суду
пояснила, що приблизно з 50-х років минулого століття її сім'я без будь-яких
перешкод користувалася громадською дорогою, що веде до її господарства. Однак
починаючи з літа 2006 року відповідачка стала чинити перешкоди в користуванні
дорогою, встановила ворота на спірній дорозі та стала закривати їх і таким
чином створила перешкоди в користуванні дорогою. Рішенням Рожнятівського
районного суду від 05 червня 2007 року задоволено  її позов до відповідачки та зобов'язано
ОСОБА_3 не чинити перешкод в користуванні дорогою та зобов'язати зняти ворота з
дороги. 05 листопада 2007 року дане рішення суду виконано державним виконавцем
Гуйваном А.В. про що складено  акт.
Незважаючи на це , відповідачка нехтуючи судовим рішенням, після його виконання
знову встановила ворота на громадській дорозі та стала їх закривати. І знову
створила перешкоди в користуванні дорогою.
З кінця 2007 року вона та її сім'я не може користуватися дорогою, не
може не тільки заїхати до свого господарства, але й зайти, так як відповідачка
не тільки встановила ворота, але й закрила їх.
Крім того до її господарства не можуть зайти та заїхати її родичі та
знайомі. З цього приводу вона зверталася в сільську раду, комісія якої склала
акт та порекомендувала відповідачці не чинити
їй перешкод. Однак відповідачка на попередження сільської ради не
реагувала, встановила ворота. В добровільному порядку забрати ворота
відповідачка не бажає, що змушує її звернутися до суду. Така поведінка відповідачки
завдає їй тяжких моральних страждань, принижує її авторитет серед односельчан.
Своїми неправомірними діями відповідачка заподіяла їй моральні збитки, які вона
оцінює в 2000 гривень.

Відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала,суду
пояснила,що вона дійсно постаивла ворота на заїзді,яким користується
позивачка,однак зробила це тому,що спірна дорога належить її рідній сестрі, яка
проживає по сусідству з нею,відповідачкою тільки з іншого боку дороги.Дійсно
Рожнятівський районний суд своїм рішенням зобов”язував її забрати ворота з
спірного заїзду і вона виконала це рішення,однак після того,як державний
виконавець  виконав рішення суду, вона ОСОБА_3
знову встановила ворота  на теж саме
місце і створила тіж самі перешкоди,які існують на момент розгляду
справи.Ворота знову встановила тому,що
до її господарства ходять чужі кури та гуси.Вона докаже,що спірна дорога
належить їй,відповідачці,однак на даний час доказів про те,що спірний заїзд
входить в її земельну ділянку,надати суду не може. Позов про стягнення
моральних збитків вона не визнає.

Суд вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи вважає,
що позов підлягає до задоволення часткового задоворлення виходячи з наступного.

Копією рішення від 05.06.2007 року Рожнятівського
районного суду підтверджено, що ОСОБА_3 було зобов'язано не чинити перешкоди в
користуванні  дорогою(а.с.7-8).

Копією постанови про закінчення  виконавчого провадження (а.с.9) підтверджено,
що рішення суду від 05.06.2007 року виконано, тобто здійснено демонтаж воріт у
примусовому порядку.

Згідно
акту складеного комісією Грабівської сільської ради після того, як 05.11.2007
року працівники  державної виконавчої
служби   виконали рішення Рожнятівського
районного суду від 05.06.2007 року і зняли ворота, які перешкоджали проїзду
ОСОБА_2 до садиби, ОСОБА_3 за деякий час знову самовільно встановила
ворота(а.с.11).Зазначену обставину підтвердила і сама відповідачка.

Аналізуючи
представлені сторонами на підтвердження та заперечення позову докази суд
приходить до висновку,що відповідачка самовільно встановила на заїзді,яким має
право користуватися позивачка,ворота,чим створила для неї перешкоди.

Відповідно
до вимог ст. 96 Земельного Кодексу України землекористувач зобов'язаний не
порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, та
дотримуватися правил добросусідства.

Згідно
ст. 152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю,
навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною
ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Вирішуючи питання про стягнення
моральної шкоди суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України за змістом якої моральна
шкода,завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою,яка її
завдала,за наявності її вини.

За змістом ст.23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної шкоди,завданої внаслідок порушення її
прав.Моральна шкода полягає у душевних стражданнях,яких фізична особа зазнала у
зв”язку із пошкодженням її майна.

Позивачка  висуває вимоги про стягнення  на її користь в рахунок відшкодування
моральної шкоди 2000 гривень посилаючись на ті обставини,що поведінка
відповідачки завдає їй тяжких моральних страждань, принижує її авторитет серед
односельчан.

Суд приймає таке обгрунтування
моральної шкоди,однак з урахуванням
вищенаведеного, а також,що відповідачка і раніше створювала позивачці
перешкоди в користуванні заїздом , зважаючи
на глибину її моральних  страждань
суд вважає за необхідне в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути меншу
суму ніж це просить позивачка.

Питання судових витрат та витрат на
правову допомогу суд вирішує у відповідності до ст.ст.84,88 ЦПК України.

На
підставі викладеного, ст.ст. 96, 152, 158
ЗК України, ст.ст. 23, 1167 ЦК України, керуючись  ст.ст. 209, 213-215, 218,  223, 294, 296 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні дорогою та стягнення
моральних збитків задоволити частково.

Зобов'язати
ОСОБА_3 не чинити перешкод для ОСОБА_2 в користуванні дорогою довжиною 83 м,
шириною 3.9-3.0-2.7м  і загальною площею
0,0261 га, яка знаходиться в с. Грабів Рожнятівського району Івано-Франківської
області, шляхом демонтажу воріт.

Зобов'язати  ОСОБА_3 не чинити перешкод для ОСОБА_2 в
користуванні вказаною дорогою в майбутньому.

Стягнути
з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 400 (чотириста) гривень в рахунок відшкодування
моральної шкоди, 350 гривень витрат на правову допомогу, 7 гривень 50 копійок
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 8 гривень 50
копійок судового збору та у дохід держави 17 гривень судового збору.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд шляхом подачі в 10
- денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку передбаченому ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: (підпис)

З оригіналом вірно

Суддя Рожнятівського районного суду                                                   М.В.Пулик