УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

9 квітня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,

Лященко  Н.П.,

Прокопчука Ю.В.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання договорів купівлі-продажу недійсними, зобов'язання не чинити перешкод у користуванні власністю,
виселення,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2005 року ОСОБА_1 пред'явив в суді позов до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договорів купівлі-продажу
недійсними, зобов'язання не чинити перешкод у користуванні власністю,
виселення.

Зазначав, що відповідно до договору дарування від 15
липня 2003 року він є власником квартири АДРЕСА_1.

19 грудня 2003 року особа, яка назвалася його іменем,
оформила у приватного нотаріуса довіреність, якою уповноважила ОСОБА_3  розпоряджатися належною йому квартирою.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 26 січня 2004
року ОСОБА_3 продав зазначену квартиру ОСОБА_2

Згідно з договором купівлі-продажу від 5 березня 2004
року ОСОБА_2 продала квартиру ОСОБА_4

Посилаючись на те, що спірна квартира вибула з його
володіння поза його волею, позивач просив визнати зазначені договори
купівлі-продажу недійсними, зобов'язати відповідачів не чинити перешкоди у
користуванні власністю та виселити відповідачів з квартири.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25 липня 2007 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 6
листопада 2007 року рішення районного суду скасовано, справу направлено на
новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 просить
скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування
судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і
залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення районного суду, апеляційний суд виходив із того, що
судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального
права, що перешкоджає суду апеляційної інстанції дослідити нові докази й
обставини, які не були предметом дослідження суду, а тому справа підлягає
направленню на новий розгляд.

З таким висновком апеляційного суду погодитися не можна, оскільки він
ґрунтується на неправильному застосуванні норм процесуального права.

Підстави для скасування рішення суду в апеляційному порядку та передачі
справи на новий розгляд визначені ст. 311 ЦПК України, проте таких підстав  в ухвалі апеляційного суду не наведено.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для правильного вирішення справи, визначено як підставу для
скасування рішення і ухвалення нового рішення судом апеляційної інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційний суд не виконав
своїх обов'язків, визначених законом, а тому ухвала підлягає скасуванню з
направленням справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст.ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 6 листопада 2007 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд у суд
апеляційної інстанції.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

Н.П. Лященко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка