У х в а л а

іменем
україни

12 березня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Пшонки М.П.,                    Прокопчука Ю.В.,        Романюка Я.М., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ сумісного майна, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва
від       27 квітня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 5 травня
2006 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27 квітня 2005 року,
залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду м. Києва від                5 травня 2006 року, позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Поділено майно, придбане у період шлюбу на
загальну суму 7 785 грн., визнано за позивачем право особистої власності на Ѕ
частину вказаного майна, що становить 3 892 грн. з виділенням сторонам у справі
майна в натурі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 532 грн. -різницю між
вартістю виділеного їй майна і її долею у вартості сумісного майна. У решті
позову ОСОБА_1 - відмовлено.

У
касаційній скарзі  ОСОБА_1 порушує
питання про скасування судових рішень та ухвалення рішення про задоволення
позову в повному обсязі, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено
з додержанням норм матеріального та процесуального права, відсутні передбачені
статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Доводи позивача про те, що в судове засідання, яке відбулося 27 квітня 2005
року, він не викликався, є безпідставними.

Матеріали справи свідчать, що дана справа розглянута 27 квітня 2005 року.
Про день і час слухання справи ОСОБА_1 був повідомлений у відповідності з
вимогами закону (а. с. 199, 200, 200а, 200б).

Наведені в касаційній скарзі інші доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Солом'янського районного суду м. Києва від
27 квітня 2005 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 5 травня 2006 року
залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                      Прокопчук Ю.В.                         Романюк Я.М.