Справа № 2-427/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2008 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі : головуючого - судді Гармаш Т.І., при секретарі - Пересунько О.А, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на будинок та зустрічним позовом
ОСОБА_2
до
ОСОБА_1
,
ОСОБА_3
про повернення майна із чужого незаконного володіння та примусового виселення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2
про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на будинок. Свій позов обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем був укладений договір, згідно умов якого вбачається, що вона прийняла в оренду з наступнив викупом житловий будинок
АДРЕСА_1
, а відповідач на тих же умовах передала їй будинок. Проте вони відразу домовились про те, що вона купить зазначений будинок за ціною 12000 доларів США. Починаючи з листопада 2004 року вона володіє та користується зазначеним будинком та виконує щодо нього всі права власника, а саме сплачує комунальні послуги, користується земельною ділянкою, продовжує його капітальний ремонт. Для оформлення договору купівлі-продажу представник відповідача
ОСОБА_4
повинна була підготувати всі належні документи для оформлення договору купівлі-продажу. 04.04.2007 року вона передала
ОСОБА_4
кошти у суму 250 доларів США в рахунок оплати за житловий будинок. 20.11.2007 року вона передала
ОСОБА_4
кошти в сумі 400 грн. для оформлення відповідних документів в МБТІ. 05. 12. 2007 року вона отримала лист від відповідача про те що вона розриває з нею існуючий договір оренди. Вважає, що фактично між нею та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу будинку
АДРЕСА_1
, при цьому договором була передбачена ціна продажу будинку в сумі 12000 доларів США. Вважає що даний договір купівлі-продажу був прихований договором оренди № 2932 від 30.11.2004 року. Просить позов задовольнити та визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку
АДРЕСА_1
Кіровоградської області за ціною еквівалентною 12 000

Відповідач
ОСОБА_2
звернулась до суду із зустрічним позовом до
ОСОБА_1
,
ОСОБА_3
про витребування майна із чужого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні власністю стягнення матеріальної та моральної шкоди. Свій позов мотивує тим, що між нею та відповідачем у справі
ОСОБА_1
був укладений договір оренди будинку
АДРЕСА_1
строком на три роки. Всупереч умовам зазначеного договору відповідач самочинно зруйнувала обладнання опалення будинку на твердому паливі, вирубала фруктові дерева у дворі. В листопаді 2007 року вона повідомила
ОСОБА_1
про закінчення договору оренди та заявила вимогу про виселення її з будинку. Вважає, що з 01.12.2007 року орендар
ОСОБА_1
втратила законне право на проживання в будинку. Вважає що у зв’язку із закінченням терміну оренди відповідачі
ОСОБА_1
та її син
ОСОБА_3
зобов’язані звільнити жиле приміщення та відшкодувати моральну та матеріальну шкоду.

Позивач в судовому засіданні свій позов підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини, якими вона обґрунтовує позовні вимоги, просила позов задовольнити.

Представники відповідача позовні вимоги не визнали в повному обсязі підтримали зустрічний позов, просили виселити
ОСОБА_1
та
ОСОБА_3
з будинку та стягнути з них матеріальну та моральну шкоду.

Заслухавши доводи сторін, з’ясувавши обставини справи та перевіривши надані сторонами докази суд прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що між
ОСОБА_1
та
ОСОБА_2
30.11.2004 року строком на три роки з 30.11.2004 року по 30.11.2007 року укладений договір оренди житлового будинку
АДРЕСА_1
з наступним викупом, в якому зазначені права та обов’язки орендодавця та орендаря (а.с.4).

Із пояснень сторін встановлено, що між сторонами дійсно існувала усна домовленість про купівлю-продаж зазначеного будинку із розстроченням платежу виходячи із суми 12000 доларів США.

Із письмової заяви
ОСОБА_2
(57-58) встановлено, що між нею та
ОСОБА_1
відбулась усна домовленість про те, що в разі якщо
ОСОБА_1
буде купувати у неї будинок в 2004 або на початку 2005 року, то вона продасть будинок за 12500 доларів США. Якщо ж будинок буде придбаватись пізніше зазначених строків то його ціна буде визначатись виходячи з ринкової вартості. Весною 2007 року
ОСОБА_1
була готова придбати будинок за ціною 25000 доларів США і надала 250 доларів США. Згодом ця угода не була укладена з тих причин, що
ОСОБА_1
відмовилась від придбання за ціною 25000 доларів США та вимагала оформлення договору купівлі-продажу за ціною 12500 доларів США.

Дані обставини підтвердили свідки
ОСОБА_4
та
ОСОБА_5

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1
дійсно проживала в спірному будинку на умовах договору оренди. Будинок вона мала намір придбати. За час проживання в будинку вона проводила ремонтні роботи, оскільки будинок потребував ремонту. Дані обставини підтвердили свідки
ОСОБА_6
,
ОСОБА_7
,
ОСОБА_8

Вирішуючи питання щодо визнання договору купівлі-продажу дійсним, суд виходить з того, що відповідно до ч. 2 статті 220 ЦК України необхідними умовами для визнання договору дійсними є домовленість сторін щодо усіх істотних умов договору, наявність письмових доказів, що стверджують таку домовленість, вчинення сторонами дій на повне або часткове виконання договору а також факт ухиляння від нотаріального посвідчення договору однією із сторін.

Оскільки, в судовому засіданні не знайшли підтвердження доказами домовленість сторін щодо усіх істотних умов договору та наявність письмових доказів, що стверджують таку домовленість також в судовому засіданні не доведений факт ухиляння від нотаріального посвідчення договору сторонами, то суд не знаходить підстав для визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Суд також не може погодитись з доводами позивача щодо приховування договору-купівлі-продажу будинку, який ніби то був укладений сторонами, договором оренди № 2932 від 30.11.2004 року цього будинку, оскільки такі доводи спростовуються самим договором оренди та іншими матеріалами справи.

Беручи до уваги зазначені обставини, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача щодо визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним, визнання права власності та зобов’язання її сплатити відповідачу кошти у сумі еквівалентній 11650 доларам США не ґрунтуються на законі та не підлягають задоволенню.

Водночас вирішуючи питання, щодо зустрічних позовних вимог
ОСОБА_2
суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню, а саме в частині повернення майна із чужого незаконного володіння та примусового виселення з будинку.

Такого висновку суд дійшов виходячи з того, що як встановлено в судовому засіданні відповідач
ОСОБА_1
проживала разом зі своїм сином
ОСОБА_3
у спірному будинку на умовах договору оренди, строк дії якого закінчився в листопаді 2007 року і його дія власником не продовжувалась.

Законом, а саме ст. 317 ЦК України передбачено що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Нормою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1
та її син
ОСОБА_3
володіють будинком без законної правової підстави, то відповідно власник
ОСОБА_2
має законне право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння.

Володіння та користування будинком відповідачами за зустрічним позовом, пов’язане з проживанням у ньому на підставі договору оренди строк дії якого закінчився.

Відповідно до ст. 169 ЖК України у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку, що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов’язані звільнити жиле приміщення, в разі відмовлення – підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення. Отже, зазначена вимога позивача за зустрічним позовом також ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.

Позовні вимоги в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки в судовому засіданні зазначені обставини не підтверджені належними доказами.

На підставі викладеного та ст.ст.220, 317, 321, 387 ЦК України, ст. 169 ЖК України, керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215,217,218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У позові
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про визнання договору купівлі-продажу будинку
АДРЕСА_1
за ціною еквівалентною 12 000 доларів США, визнання права власності на будинок та зобов’язання її сплатити на користь
ОСОБА_2
суми еквівалентної 11650 доларів США – відмовити.

Зустрічний позов
ОСОБА_2
до
ОСОБА_1
,
ОСОБА_3
про повернення майна із чужого незаконного володіння та примусового виселення задовольнити частково.

Зобов’язати
ОСОБА_1
повернути
ОСОБА_2
домоволодіння по
АДРЕСА_1
Виселити
ОСОБА_1
та
ОСОБА_3
з будинку
АДРЕСА_1
.

В решті частині позову-відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд шляхом подання заяви про оскарження протягом десяти днів після його проголошення, та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про оскарження, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Т.І. Гармаш