Справа
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2008 року                                       Криворізький районний суд

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді:                                        Приміч Г.І.

при   секретарі                                                Поліщук Л.І.

за участю позивача                                            ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з
вказаною позовною заявою 30.08.2007 року посилався на те, що 20.12.2003  року між нею та відповідачем по справі
-ОСОБА_2 виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району, було
зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження  зроблено актовий запис № 58  від 20.12.2003 року.

Від спільного шлюбу подружжя має одну
неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якої відповідач
добровільної допомоги не надає, аліменти не сплачує, оскільки позивачка не
заявляла таких вимог.

Шлюбні відносини між ними припинилися з
червня 2007 року і не поновлювалися по теперішній час, вони проживають окремо,
спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають.

Позивачка причиною розпаду сім'ї вказувала те,
що одруження з відповідачем виявилося невдалим, вони не знаходили спільної мови
і вона  знайшла іншого чоловіка, з яким
проживає зараз та бажає узаконити шлюб.
Спору щодо місця проживання неповнолітньої дітини між ними не існує, як
не існує і спору майнового характеру.

Позивач вказувала на те, що
протягом 3-х місячного строку для примирення подружжя наданого судом відповідно
до ухвали суду від 23.10.2007 року, їх стосунки з відповідачем не поліпшилися,
заходів  для збереження сім`ї вона не
вживала, оскільки збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам, а
тому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Відповідач позовні вимоги
позивачки визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, при цьому підтвердив
той факт, що з червня 2007 року вони проживають окремо, сімейні відносини не
підтримують,  причиною розірвання шлюбу
послужила подружня зрада  зі сторони
позивачки, спору щодо місця проживання неповнолітньої  дитини між ними не існує, оскільки малолітня
дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживатиме разом з позивачкою і він не заперечує
про це. Також підтвердив, що спору майнового характеру між ними не існує.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши
письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.12.2003 року між
позивачкою  по справі та відповідачем був
укладений шлюб, який зареєстровано Лозуватською сільською радою Криворізького району,
про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 58 (л.с.
7).

Від спільного шлюбу подружжя має одну
неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (л.с. 8), яка проживає з позивачкою
та на утримання якої відповідач добровільну допомогу не надає, аліменти не
сплачує, оскільки позивачка не заявляла таких вимог. Спір майнового характеру
та спір щодо місця проживання дітини, між сторонами відсутній, про що вказували
сторони в ході судового засідання.

Сімейно-шлюбні стосунки сторони не
підтримують з червня  2007 року,
проживають окремо,  спільного
господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають, примирятися не бажають,
наполягають на розірванні шлюбу, позивач вказувала, що  збереження шлюбу з відповідачем суперечить
її  інтересам.

Ухвалою Криворізького районного суду від
23.10.2007 року сторонам було надано 3-х місячний строк для примирення
подружжя, однак протягом вказаного строку сторони не примирилися (л.с. 17).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд
постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з
них.

Аналізуючи вищевикладене, приймаючи до уваги
те, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, суд вважає за
необхідне шлюб, зареєстрований 20.12.2003 року Лозуватською сільською радою
Криворізького району, актовий запис № 58 - розірвати.

При вирішенні питання про розподіл судових
витрат між сторонами, суд приймаючи до уваги положення ст. 88 ЦПК України,
враховуючи той факт,  що малолітня дитина
подружжя проживає з позивачкою, а також те, що відповідач наполягав на
покладенні на нього обов'язку сплати державного мита на користь держави при
отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу, вважає за необхідне, покласти
обов'язок сплати державного мита на відповідача, а позивачку від його сплати
звільнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60,
212-215 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112
Сімейного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 20.12.2003 року Лозуватською сільською радою Криворізького
району, актовий запис № 58 - розірвати.

Стягнути державне мито на користь держави при
отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу з ОСОБА_2,  в розмірі 17 (сімнадцять) грн., а
ОСОБА_1 від його сплати звільнити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного
суду Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня подачі заяви на
апеляційне оскарження або протягом 10 днів без подачі заяви на апеляційне
оскарження.

Суддя