справа №2-1747 /08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

08.08.2008 року Печерський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого                  -   судді Супрун Г.Б.

при секретарі                 -   Демченко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ «Страхова
компанія Авангард»  про відшкодування  шкоди, завданої внаслідок страхового
випадку,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому
просить стягнути з відповідача спричинену матеріальну та моральну шкоду в сумі
311 258,62 грн. Мотивує позов тим, що 12.06.2007 р. між сторонами було укладено
договір страхування наземного транспорту. 23.10.2007 р. в Миколаївській області
сталося ДТП, внаслідок якого його автомобіль «Хонда», що був застрахований,
отримав механічні пошкодження. Після ДТП він звернувся до відповідача,
повідомив про страховий випадок. Але ЗАТ «СК «Авангард» відмовилися проводити
виплату страхової суми, посилаючись на те, що подія, яка трапилась, не є
страховим випадком. З цим не згодний, тому звернувся до суду.

В судовому засіданні
позивач позов підтримав в повному обсязі. Пояснив, що  23.10.2007 р. керував автомобілем в
нормальному стані, але на дорозі був (дерев'яний брус), пізно помітив  дану перешкоду,  намагався
об'їхати,  але не зміг і тому
автомобіль з'їхав з смуги дорожнього руху. Відразу зателефонував своїй знайомій
ОСОБА_2., яка працює в страховій компанії, яка запевнила його в тому, що
страхова сума буде виплачена. По її рекомендації дав написав в поясненнях
працівникам міліції, що ДТП сталося внаслідок запаморочення. В той момент не
придав значення таким своїм поясненням, оскільки прийняв до уваги пораду
працівника страхової компанії, яка має досвід в цих питаннях. На неодноразові
звернення до страхової компанії йому аж до лютого 2008 р. обіцяли виплатити
страхове відшкодування і лише 11.02.2008 р. він отримав відмову.

Представник позивача
ОСОБА_3. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.  Пояснив, що вважає відмову відповідача у
виплаті страхової суми безпідставною, незаконною та необґрунтованою. Підставою
для відмови було те, що подія, яка сталася, не є страховим випадком, оскільки
ОСОБА_1. керував транспортним засобом в стані стомлення, що є грубою
необережністю позивача. Але це є невірним, оскільки ДТП сталося в результаті
того, що позивач намагався об'їхати перешкоду (дерев'яний брус), яка
знаходилась на дорозі, але не зміг і тому автомобіль з'їхав з смуги дорожнього
руху, що підтверджується висновком службової перевірки.

Представник відповідача в
судовому засіданні проти позову заперечував. Пояснив, що подія, яка сталася
23.10.2007 р. не є страховим випадком, тому позивачу було відмовлено у виплаті
страхового відшкодування. Також за скоєне ДТП ОСОБА_1. 11.12.2007 р. суддею
Солом'янського районного суду міста Києва був притягнутий до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу. Цим підтверджується його вина у скоєному
ДТП. Також зазначав, що про перешкоду на дорозі ніхто, ні позивач, ні
працівники  Веселинівського РВ УМВС
України в Миколаївській області, які здійснювали оформлення ДТП, не вказували.
Просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Суд, вислухавши позивача,
представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у
сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні
встановлено, що між позивачем і відповідачем 12.06.2007 р. було укладено
договір добровільного страхування наземного транспорту № 670/009, об'єктом
якого є майнові інтереси страхувальника пов'язані з володінням, користуванням і
розпорядженням транспортним засобом «Хонда», д.н. НОМЕР_1(а.с. 13-22).

Згідно довідки
Веселинівського РВ УМВС України в Миколаївській області (а.с. 30-31),
23.10.2007 р. на 51 км автодороги Миколаїв-Доманівка-Берізки сталося ДТП,
внаслідок якого вказаний автомобіль отримав механічні пошкодження.

24.10.2007 р. позивач
повідомив відповідача про подію із транспортним засобом, що підтверджується
відповідною заявою (а.с. 28-29).

Лише 11.02.2008 р.
позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування (а.с. 36-38). Такі
дії відповідач пояснює тим, що подія, яка сталася, не є страховим випадком.
Позивач втратив контроль над керуванням транспортним засобом внаслідок грубої
необережності - керування автомобілем в стані стомлення, що заборонено
Правилами дорожнього руху та призвело до тимчасового запаморочення.  Такі пояснення ОСОБА_1. були надані в
повідомленні про страховий випадок.

Даний висновок страхової
компанії спростовується висновком службової перевірки (а.с. 50-52), що була
проведена 07.05.2008 р. за заявою ОСОБА_1. начальником відділу дізнання УДАІ
УМВС України в Миколаївській області. Даною перевіркою встановлено, що під час
складання  схеми ДТП не було вказано
схематично фрагмент будівельної деревини, яка і стала причиною ДТП. Позивач,
керуючи транспортним засобом, раптово побачив перешкоду для руху, але об'їхати
її не зміг, хоча намагався, в результаті чого автомобіль з'їхав з дорожньої
смуги. Тобто водій діяв в стані крайньої необхідності, що є підставою для
виключення адміністративної відповідальності згідно ст. 17, 18 КУпАП.

Крім того, за результатами
перевірки за незадовільне виконання службових обов'язків та допущення порушень
вимог чинного законодавства при розгляді матеріалів ДТП, інспектор дізнання
групи оформлення ДТП ОСОБА_4, підлягав притягненню до дисциплінарної
відповідальності. Але враховуючи нетривалий час його роботи (2 місяці), його
було суворо попереджено.

Згідно відповіді
Прокуратури Веселинівського району Миколаївської області від 17.07.2008 р., на
яку посилається представник відповідача, вбачається, що саме порушень
вимог кримінально-процесуального законодавства з боку працівників
Веселинівського РВ УМВС України в Миколаївській області не встановлено, заходи
прокурорського реагування не вживались.

Одною з підстав для
відмови у виплаті страхового відшкодування, на яку посилається представник
відповідача, є притягнення ОСОБА_1. до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 212 ЦПК
України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

З постанови судді
Солом'янського районного суду міста Києва від 11.12.2007 р. про притягнення
ОСОБА_1. до адміністративної відповідальності, яка є одним з доказів,  вбачається, що адміністративна справа була
розглянута за відсутності правопорушника на підставі наявних матеріалів.
Відповідно до  адмінматеріалів, що
досліджувалися в судовому засіданні, ОСОБА_1. належним чином про розгляд справи
не повідомлявся, тобто був позбавлений можливості дати особисті пояснення та
докази в судовому засіданні. Тому даний доказ не є достатнім для підтвердження
вини позивача в ДТП.

Як пояснив в судовому
засіданні позивач, в своїх поясненнях та в заяві-повідомленні про страховий
випадок від 24.10.2007 р. він зазначив, що ДТП сталося внаслідок тимчасового
запаморочення по рекомендації працівника страхової компанії ОСОБА_2.  З її сім'єю вони підтримують дружні стосунки.
ОСОБА_2. в телефонній розмові 23.10.2007 р. запевнила його, що таким чином йому
буде виплачене страхове відшкодування.

Свідок
ОСОБА_2.  в судовому засіданні пояснила,
що дійсно вони підтримують дружні сімейні стосунки з позивачем, і вони
розмовляли 23.10.2007 р. з ОСОБА_1. по телефону, причини ДТП він їй не
повідомляв. Зазначила, що ніяких порад не надавала. Лише повідомила, що в
будь-якому випадку йому виплатять страхове відшкодування. Пізніше зі слів їх
спільної знайомої ОСОБА_5. дізналася, що ДТП сталося, оскільки ОСОБА_1. їхав за
кермом стомлений.

Допитана в якості свідка
ОСОБА_6. повідомила, що про причини ДТП їй стало відомо вже 25.10.2007 р.,
оскільки вони з чоловіком турбувалися про стан здоров»я ОСОБА_1., оскільки він
є хрещеним батьком їх сина. Як повідомив їм позивач, він їхав по трасі, дорога
була сухою, він був тверезий, але на дорозі була перешкода, яку помітив пізно.
Тому вона не казала своїй знайомій ОСОБА_2. про те, що ОСОБА_1. був стомлений
чи заснув за кермом.

Тому суд вважає, що покази
свідка ОСОБА_2. є суперечливими, і не приймає їх до уваги.

На підставі наявних
доказів, суд приходить до висновку, що причиною ДТП стала перешкода (деревина),
яка знаходилась на дорозі, тому відмова відповідача у виплаті страхового
відшкодування  позивачу є безпідставною.

Згідно ст. 979 ЦК України
за договором страхування одна сторона (страховик)  зобов'язується у разі настання певної події
(страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій
особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Відповідно до п. 4.1
Договору добровільного страхування наземного транспорту            № 670/009 від 12.06.2007 р.
страховик бере на себе зобов'язання відшкодувати страхувальнику в межах
страхової суми збитки , що виникли в разі пошкодження, повної загибелі або
втрати застрахованого засобу в цілому, або окремих його деталей та/або
додаткового обладнання внаслідок наступних страхових ризиків (випадків), одним
з яких зазначено ДТП.

Підлягає стягненню
понесена позивачем матеріальна шкода, що підтверджується звітом ТОВ «Агентство
незалежної експертизи» № 11 від 29.12.2007 р. з визначення вартості
матеріального збитку (а.с. 85-100), завданого власнику транспортного засобу,
відповідно до якого  сума матеріального
збитку  складає 252 568,62 грн. Також підлягають
стягненню витрати позивача за виконання вказаного експертного дослідження -
3400 грн. відповідно до акту виконаних робіт (а.с. 57), витрати за надання
технічної допомоги - послуги евакуатора в сумі 3400 грн., що підтверджуються
квитанцією (а.с. 53).

Згідно ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому підлягають
стягненню судові витрати позивача у розмірі 1700 грн. за сплату судового збору
та 30 грн. за сплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Підтвердження про фактичне
понесення позивачем витрат в сумі 40 000 грн. на правову допомогу відсутні,
тому такі вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 1167 ЦК
України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за
наявності її вини.

Але моральна шкода
позивачем не доведена. Тому суд відмовляє в задоволенні вимог про стягнення
моральної шкоди.

На підставі викладеного,
керуючись ст.  979, 1167 ЦК України,
ст.ст. 8, 10, 15,  88, 208-209, 212-215
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов  ОСОБА_1 до ЗАТ «Страхова компанія
Авангард»  про відшкодування  шкоди, завданої внаслідок страхового випадку
задовольнити частково.

Стягнути
з ЗАТ «Страхова компанія Авангард»  на
користь ОСОБА_1   матеріальну шкоду в
розмірі 252 568,62 грн., витрати  за
проведення експертного дослідження- 3400 грн., витрати за надання технічної
допомоги( евакуатора)- 3400 грн.,  а
також понесені судові витрати по сплаті держмита в сумі 1700 грн. та на
інформаційно-технічне забезпечення рогляду справи в сумі 30 грн.

В
решті позовних  вимог відмовити.

Заяву про апеляційне
оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява та апеляційна скарга подаються до апеляційного
суду м.Києва через Печерський райсуд м.Києва.

Суддя: