У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

22 травня 2008 року                                                              м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

головуючого

Гнатенка
А.В.,

суддів:

Балюка М.І., Барсукової В.М.,

Косенка В.Й., Костенка
А.В.,

Патрюка М.В., Прокопчука Ю.В.,

Берднік І.С.,

Лихути Л.М.,

Пшонки М.П.,

Григор'євої Л.І.,

Левченка Є.Ф.,

Сеніна Ю.Л.,

Гуменюка В.І.,

Лященко Н.П.,

Шабуніна В.М.,-

Данчука
В.Г.,

Охрімчук Л.І.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: виконавчий
комітет Ленінської районної ради м. Донецька, комунальне підприємство
“Житлово-експлуатаційна контора № 1 Ленінського району м. Донецька”, про усунення перешкод у користуванні житловим
приміщенням, зміну договору найму житла, відшкодування моральної шкоди, за скаргою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з
винятковими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 22
листопада 2006 року, ухвали апеляційного суду Донецької області від 29 січня
2007 року, ухвали Верховного Суду України від 27 березня 2007 року,

встановила:

У
листопаді 2005 року ОСОБА_1 звернувся в суд
із зазначеним позовом, посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_1 була
виділена його матері, ОСОБА_3,  та йому
як члену сім'ї. ОСОБА_2 його мати померла. Рішенням виконавчого комітету
Ленінської районної ради м.  Донецька від
28 жовтня 1992 року ОСОБА_2 призначена його опікуном. У зв'язку з виконанням
опікунських обов'язків їй було дозволено прописатися як опікуну в спірній
квартирі. При досягненні ним повноліття рішенням того ж виконавчого комітету
від 12 травня 1999 року особовий рахунок на вказану квартиру оформлено на
нього. ОСОБА_2 залишалася прописаною у квартирі як  тимчасовий мешканець-опікун. Після настання
повноліття він із ОСОБА_2 однією сім'єю не проживав, мав джерело існування,
працював. У травні 2005 року створив сім'ю й став з дружиною проживати в
спірній квартирі. З вини відповідачки у квартирі постійно виникають конфлікти,
він не може нормально здійснювати своє право на житло. Відповідачка як
тимчасовий мешканець за його вимогою не бажає
виселитися з квартири. Вважав, що, проживаючи у квартирі як опікун,
ОСОБА_2 є тимчасовим мешканцем, не придбала самостійного права на житло в
спірній квартирі, просив виселити її як тимчасового мешканця без надання іншого
житлового приміщення.

У березні
2006 року ОСОБА_2 звернулася в суд із зустрічним позовом про усунення перешкод у користуванні житловим
приміщенням, зміну договору найму житла, відшкодування моральної шкоди,
указуючи, що проживає у спірній квартирі на законних підставах, а ОСОБА_1
виганяє її з квартири, чим завдає їй моральних страждань.

Рішенням Ленінського районного суду м. Донецька від
22 листопада 2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області
від 29 січня 2007 року, первісний позов задоволено, виселено ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового
приміщення; у задоволенні зустрічного  позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, ОСОБА_2
подала на них касаційну скаргу, за  якою
ухвалою судді Верховного Суду України від 27 березня 2007 року відмовлено у
відкритті касаційного провадження.

У скарзі ОСОБА_2 просить переглянути зазначені судові рішення у зв'язку з винятковими обставинами,
указуючи на порушення норм процесуального права, неоднакове застосування судами
одного й того самого положення закону, зокрема в іншій справі за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до виконкому Радянської районної ради м. Києва про визнання права на житлову
площу Верховним Судом України ухвалою від 14 червня 1978 року
постановлено протилежне рішення.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи, обговоривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України вважає, що скарга у зв'язку з
винятковими обставинами  не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Статтею 354 ЦПК України передбачено, що підставами
перегляду судових рішень у зв'язку з винятковими обставинами є неоднакове застосування
судом (судами) касаційної інстанції одного і того самого положення закону, а також
визнання судового рішення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана
Україною, таким, що порушує міжнародні зобов'язання України.

В обгрунтування скарги у зв'язку з винятковими
обставинами         ОСОБА_2 посилається на неоднакове застосування Верховним Судом України одного й того
самого положення закону щодо членів сім'ї наймача житлового приміщення в зазначеній справі та у справі за позовом       ОСОБА_4, ОСОБА_5 до виконкому Радянської районної ради м. Києва
про визнання права на житлову площу, оскільки членами сім'ї наймача можуть бути
визнані, крім дружини наймача, їх дітей і батьків, й інші особи, якщо вони проживали
разом з наймачем і вели з ним спільне господарство.

Таке обгрунтування не дає підстав для задоволення
скарги, оскільки у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до виконкому Радянської районної ради м. Києва
про визнання права на житлову площу був інший предмет та підстави позову, ніж у зазначеній
справі, що свідчить про відсутність неоднакового застосування судами касаційної
інстанції одного й того самого положення закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 357, п. 1 ч. 1 ст. 358
ЦПК України, розглядаючи справу в порядку провадження у зв'язку з винятковими обставинами,
Верховний Суд України має право постановити ухвалу про відхилення скарги і залишення
рішення, ухвали без змін, якщо визнає, що судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для скасування судових рішень, задоволення скарги
про перегляд у зв'язку з винятковими
обставинами цих рішень не вбачається.

Керуючись ст. ст. 358, 359 ЦПК України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду України

у  х в а л и л а:

Скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 22
листопада 2006 року, ухвалу апеляційного суду Донецької області від 29 січня
2007 року та ухвалу судді Верховного Суду України від 27 березня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                А.В. Гнатенко

Судді:

М.І. Балюк                                           Є.Ф. Левченко

В.М. Барсукова                                    Н.П. Лященко

І.С. Берднік
Л.І. Охрімчук

Л.І. Григор'єва                                  М.В. Патрюк

В.І. Гуменюк                                               Ю.В. Прокопчук

В.Г. Данчук                                            М.П. Пшонка

В.Й. Косенко                                          Ю.Л.
Сенін

А.В. Костенко                                        В. М.
Шабунін

Л.М. Лихута