У х в а л а

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 травня 2008 року                                                                       м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Григор'євої Л.І.,                  Данчука В.Г., Гуменюка В.І.,                   Косенка В.Й., -

розглянувши справу позовом ОСОБА_1до Акціонерно-комерційного банку соціального
розвитку (далі-АКБ) ”Укрсоцбанк” в особі Вінницької обласної філії про
стягнення коштів за договором про депозитний вклад,

в с т а н о в и л а :

У
червні 2007 року ОСОБА_1. звернувся із зазначеним
позовом, посилаючись на те, що 3 червня 2007 року між ним та ОСОБА_2. було укладено нотаріально посвідчений
договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ОСОБА_2. відступив, а ОСОБА_1. прийняв право вимоги за договором про
депозитний вклад з правом додаткового внеску від 10 вересня 1993 року,
укладений між ОСОБА_2. та Вінницькою обласною
дирекцією АКБ ”Укрсоцбанк”. За умовами договору про депозитний вклад з
правом додаткового внеску від 10 вересня 1993 року на відкритий рахунок в
установі банку ОСОБА_2. були внесені кошти в сумі
300 000 купонів на строк понад 6 місяців з отриманням 250 % річних з правом
поповнення вкладу. За умовами договору кінцевий строк повернення вкладу
сторонами не обумовлювався, а дія договору, відповідно до його 5 пункту,
припиняється з моменту повернення вкладу.

На
підставі Указу Президента України ”Про грошову реформу в
Україні” від 25 серпня 1996 року банк здійснив
перерахування вкладу з купонів у національну грошову валюту України станом на 2
вересня 1996 року, зазначивши грошову суму вкладу 248 грн. 07 коп. Одночасно
банк в односторонньому порядку змінив процентну ставку по вкладу і в подальшому
продовжував нараховувати менший відсоток на вклад, ніж це передбачено
договором. Враховуючи викладене, позивач просив задовольнити його позовні
вимоги та стягнути з Вінницької обласної філії АКБ ”Укрсоцбанку” грошову суму вкладу в
розмірі 63 311 773 грн. за договором про депозитний вклад від 10 вересня
1993 року.

Рішенням
Замостянського районного суду м. Вінниці від 9 липня 2007 року позов задоволено
частково. Зобов'язано Вінницьку обласну
філію АКБ ”Укрсоцбанк” здійснити з 2 вересня 1996 року перерахунок
нарахованих ОСОБА_2. грошових коштів за
договором про депозитний вклад з правом додаткового внеску від 10 вересня 1993
року з урахуванням 250 % річних та стягнути суму перерахунку на користь ОСОБА_1.

Додатковим
рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 1 серпня 2007 року
стягнуто з АКБ ”Укрсоцбанк” на користь ОСОБА_1. суму вкладу в розмірі 62 387 820 грн. 76
коп.

Рішенням
апеляційного суду Вінницької області від 12 вересня 2007 року рішення
Замостянського районного суду м. Вінниці від 9 липня 2007 року та додаткове
рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 1 серпня 2007 року
скасовано. У задоволенні позову відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення
суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення та додаткове рішення,
ухвалені судом першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом
норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з
таких підстав.

Скасовуючи рішення та додаткове рішення,
ухвалені судом першої інстанції та ухвалюючи рішення про відмову ОСОБА_1. у
задоволенні його позову апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_2. 5 березня
1994 року отримав у банку 1 500 000 купонів, тобто всі кошти, що підлягали
виплаті за депозитним вкладом, а тому дія договору між ОСОБА_2. та банком
припинилася  на підставі пункту 5
договору. Після вказаної дати нарахування відсотків за вкладом та виплата їх
ОСОБА_2. проводилося за новим розміром процентної ставки і проти цього довгий
час позивач не заперечував.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов
обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вимог позивача.

У відповідності до частини 1 статті 335
ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або вирішені
ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно
статті 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо
визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права.

Судом апеляційної інстанції досліджено
обставини справи повно, зібраним доказам дана оцінка.

Доводи скарги висновків суду не
спростовують.

Рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни
або скасування не встановлено.

Керуючись статтями
335-337, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а  л и л а :

Касаційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
апеляційного суду Вінницької області від
12 вересня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.В. Гнатенко

Судді:                                                                     Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк

В.Г. Данчук

В.Й.
Косенко