У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,
Прокопчука Ю.В. Лященко Н.П.,                                 Пшонки
М.П.,-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного
товариства “Енергопостачальна компанія” (далі - ВАТ ЕК) “Дніпрообленерго” про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від  14 березня 2007 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 11 червня 2007 року,

в
с  т  а
н  о  в
и  л  а :

У березні 2005 року ОСОБА_1 звернулася в суд із вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що 10 вересня 2004 року вона припнула свою теличку для
випасу на пасовищі, що розташоване біля с. Надеждівка Новомосковського району
Дніпропетровської області, на якому під час дощу та грози відбулося замикання
електричних проводів, унаслідок якого стався обрив проводу і від ураження
електричним струмом теличка загинула.

У зв'язку з цим позивачка просила відшкодувати 900 грн. матеріальної
та  2 тис. грн. моральної шкоди.

У ході розгляду справи позивачка, уточнивши свої позовні вимоги, просила
стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 1 320 грн. та моральну шкоду
в розмірі 10 тис. грн.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
14 березня 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 11 червня 2007 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі
судові рішення, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального
права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення
повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності
тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;
які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, тощо.

Судові рішення не відповідають цим вимогам.

Відмовляючи в задоволенні позову, міськрайонний суд, з
яким погодився й апеляційний, виходив із того, що причиною загибелі належної
ОСОБА_1 телички було не невжиття відповідачем заходів щодо впорядкування просік
під повітряною лінією електропередач, а випас позивачкою телички всупереч п. 9
Правил охорони електричних мереж у межах охоронної зони повітряних ліній, а
також з того, що ОСОБА_1 не довела вини відповідача в загибелі телички.

При цьому суд неповно перевірив доводи ОСОБА_1 про те, що
обрив проводу стався внаслідок дії непрорізаних дерев, обмежившись посиланням
на листок огляду (а.с. 59) про те,  що 30
квітня 2004 року плановою перевіркою опор 3-5, 8-10, 18-20 було виявлено
вростання дерева в проводи, у зв'язку з чим проведено капітальний ремонт лінії.

Такий висновок є передчасним, оскільки поза увагою суду
залишилося те, що в цьому листі огляду зроблено запис не про проведений
капітальний ремонт,  а про те, що
капітальний ремонт повинен бути проведений у 2004 році, та не з'ясовано,
чи  такий капітальний ремонт проведено до
10 вересня 2004 року, та, суд також не звернув уваги на те, що обрив проводу
стався між опорами 2-3, про які не йшлося в листі огляду (а.с. 59).

Поза увагою та оцінкою суду залишилися й показання
свідків:                ОСОБА_2,
ОСОБА_3,ОСОБА_4 - та акт (а.с. 4) про те, що обрив проводу стався внаслідок
його переплітання з деревами та через сильний вітер.

Посилання суду на порушення позивачкою п. 9 Правил
випасання худоби у межах охоронної зони повітряних ліній (далі - Правил) також
неналежно обґрунтоване, оскільки в цьому пункті виписана заборона розташування
польових станів, загонів для худоби тощо і не зазначена заборона випасання
худоби.

Чи порушено позивачкою закріплені в п. 9 Правил
визначення, судом не перевірено.

Відповідно до п. 1 Правил останні запроваджуються з метою
забезпечення збереження електричних мереж, запобігання нещасним випадкам від
впливу електричного струму.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що теличка загинула
внаслідок ураження електричним струмом.

Усупереч п. п. 3, 4 ст. 214 ЦПК України суд ці обставини
залишив поза увагою та належним чином не з'ясував правовідносин сторін, що
випливають із підвищеної небезпеки електричного струму, та яка норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

За таких обставин судові рішення не можна визнати
законними й обґрунтованими, тому вони як постановлені з порушенням норм
матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи, відповідно до вимог п. 2 ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 338 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від  14 березня
2007 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 червня
2007 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

Н.П. Лященко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка