Справа №22ц-188/08
Головуючий у 1 інстанції - Можайська Г.Д.
Доповідач - Русинчук М.М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

5 березня 2008 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого - судді  Русинчука М.М.,

суддів -  Мудренко Л.І., Киці С.І.,

при секретарі - Губарик К.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом квартирно-експлуатаційного
відділу міста Володимир-Волинського до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Володимир-Волинської міської ради про визнання ордера на жиле приміщення
недійсним та виселення  за апеляційною
скаргою позивача на рішення Володимир-Волинського міського суду від 25 грудня
2007 року,

в с т а н о в и л а:

В поданій до суду 8 серпня 2007 року позовній заяві
квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинського (далі - КЕВ)
зазначається, що за рішенням виконавчого комітету Володимир-Волинської міської
ради від 22.02.2007 року №79 працівникові КЕВ ОСОБА_1на сім'ю з 5 чоловік
виданий ордер на двокімнатну АДРЕСА_1 жилою площею 28,9 кв. м. Не дивлячись на
те, що при отриманні нової квартири відповідачі зобов'язувались протягом десяти
днів звільнити жилу площу в займаній ними АДРЕСА_1 по тій же вулиці в тому ж
населеному пункті, відповідач ОСОБА_2, який вписаний в ордер на надану
квартиру, відмовляється звільнити раніше займане жиле приміщення, оскільки
фактично такого зобов'язання не давав.

Посилаючись на такі обставини,
позивач просив визнати згаданий ордер недійсним та виселити ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 з АДРЕСА_2в АДРЕСА_1по тій же вулиці в тому ж
місті.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду від 25 грудня 2007 року в
позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати вказане судове рішення і
ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та неправильне застосування ним норм
матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржуване рішення суду -
скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову з таких підстав.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції вважав, що передбачені законом
підстави для визнання виданого відповідачам ордеру на спірне жиле приміщення
недійсним відсутні.

Однак такий висновок суду не відповідає обставинам справи і нормам
матеріального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Судом встановлено і це відповідає обставинам справи, що відповідачі
ОСОБА_1, яка працює і перебуває на обліку потребуючих поліпшення житлових умов
на загальній черзі в квартирно-експлуатаційному відділі міста
Володимир-Волинського, її чоловік ОСОБА_2, дочка ОСОБА_3та неповнолітні діти
останньої ОСОБА_6, ОСОБА_7проживали у належній названій установі
однокімнатній  АДРЕСА_1(а. с.7,8, 10).

За заявою відповідачки ОСОБА_1 на підставі постанови житлової комісії КЕВ
від 23 січня 2007 року вирішено надати їй на всіх перелічених членів сім'ї без
зняття з квартирного обліку двокімнатну АДРЕСА_1 за умови здачі займаного ними
жилого приміщення (а. с. 24-28).

За поданням КЕВ (а. с. 24) рішенням виконавчого комітету
Володимир-Волинської міської ради від 22.02.2007 року №79 затверджено список
розподілу житлової площі по Володимир-Волинському гарнізону щодо видачі ордерів
на заселення квартир в новозбудованому житловому АДРЕСА_1(а. с. 21-23).

На підставі цього рішення ОСОБА_1видано ордер на надану нову квартиру, в
який включені всі вищезазначені члени її сім'ї (а. с. 3).

Перед видачею ордера ОСОБА_1 серед інших необхідних для отримання житла
документів подала, як це передбачено пунктом 64 Правил обліку громадян, які
потребують покращення житлових умов, та надання їм жилих приміщень в
Українській РСР від 11 грудня 1984 року (далі - Правила), зобов'язання з
підписами всіх дорослих членів її сім'ї про звільнення при отриманні нової
квартири займаного ними жилого приміщення.

Відповідно до п. 66 Правил у надане жиле приміщення переселяються члени
сім'ї, які включені в ордер і дали письмове зобов'язання про переселення в це
приміщення.

Після отримання ордера на нову квартиру відповідач ОСОБА_2 відмовився
переселитися в неї і звільнити раніше надане жиле приміщення.

Як визнали самі відповідачі, у згаданому зобов'язанні замість ОСОБА_2
підписалась його дружина ОСОБА_1 (а. с. 73).

Звідси випливає, що остання при поданні документів, необхідних для
прийняття рішення про надання їй на сім'ю з п'яти осіб нової квартири і видачі
на це житло ордера, надала неправдиві відомості щодо кількості осіб, на яких
має надаватись житло, включивши в їх склад свого чоловіка, який фактично не
давав згоду на звільнення займаного жилого приміщення і переселення в нову
квартиру.

Такі дії відповідачки слід розцінювати як подання нею відомостей про
потребу в поліпшенні житлових умов, які не відповідають дійсності, що в силу
ст. 59 ЖК УРСР тягне за собою недійсність виданого їй ордера на згадане жиле
приміщення.

Згідно з ч.1 ст. 117 цього Кодексу у разі визнання ордера на жиле
приміщення недійсним внаслідок неправомірних дій осіб, які одержали ордера,
вони підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення. Якщо громадяни,
зазначені в ордері, раніше користувалися жилим приміщенням у будинку державного
або громадського житлового фонду, їм повинно бути надано жиле приміщення, яке
вони раніше займали, або інше жиле приміщення.

Оскільки відповідачка при отриманні спірної квартири подала такі, що не
відповідають дійсності, відомості про потребу в поліпшенні житлових умов,
виданий на її ім'я ордер на вказане в ньому жиле приміщення підлягає визнанню
недійсним, що має своїм наслідком виселення відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
неповнолітніх дітей останньої із спірної квартири у раніше займане ними жиле
приміщення, яке відноситься до державного житлового фонду.

Розірвання шлюбу між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, яке відбулось після видачі ордера
на нову квартиру (а. с. 19, 20), не має в даному випадку правового значення і
не може бути перешкодою для переселення відповідачів у раніше займану ними
квартиру.

Оскільки оскаржуване рішення суду постановлене з порушенням наведених вимог
матеріального права та за наявної невідповідності зазначених в ньому висновків
обставинам справи, воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про
задоволення позову.

На підставі ст. ст. 59, 117 ч. 1 ЖК УРСР, керуючись статтями 307, 309, 313,
316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу позивача квартирно-експлуатаційного відділу міста
Володимир-Волинського задовольнити.

Рішення Володимир-Волинського міського суду від 25 грудня 2007 року в даній
справі скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати недійсним ордер на АДРЕСА_1, виданий 1 березня 2007 року виконавчим
комітетом Володимир-Волинської міської ради на ім'я ОСОБА_1.

Виселити ОСОБА_1, ОСОБА_3та неповнолітніх дітей останньої ОСОБА_6і ОСОБА_7з
АДРЕСА_2в раніше займану ними АДРЕСА_1в місті Володимир-Волинському.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до
Верховного Cуду України протягом
двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:                                      Судді