Справа № 2-317, 2008р.
РІШЕННЯ

И М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

31
січня 2008 р.                                     м. Саки

Сакський міськрайонний суд Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого судді:                                   О.В.
Копичинського

При
секретарі:
М.М. Патласовому

розглянувши у
відкритому судовому засіданні, у заочному провадженні, цивільну справу за позовною завою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди та судових витрат по справі,

встановив:

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до суду з
позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 10.313гр.14коп.
та судових витрат по справі.

Також ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_3
37гр., витрачені ним на медичне обстеження, та грошову компенсацію у
відшкодування моральної шкоди в сумі 5.000гр.

Також ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_3
61гр.90коп., витрачених нею на медичне лікування наслідків отриманої в ДТП
травми, та грошову компенсацію у відшкодування моральної шкоди в сумі 5.000гр.

Позов мотивований тим, що 01.08.06р., з
вини відповідача, який керував автомобілем «ВАЗ-2110» р/н НОМЕР_1, на
автодорозі «Сімферополь-Євпаторія» сталася ДТП, в який був пошкоджений
автомобіль «ВАЗ-2103» р/н НОМЕР_2, що належить їм на праві спільної сумісної
власності. Також в цій ДТП ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, які лікувала
амбулаторно за свій рахунок.

Вартість зазначених витрат та матеріальної
шкоди, у зв'язку з пошкодження автомобілю, яка визначена експертом в
9.691гр.23коп., відповідач відмовився відшкодувати.

У судовому засіданні позивачі та їх
представник підтримали позовні вимоги, які просили задовольнити.

Відповідач, який про час і місце судового
засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим
повідомленням та розпискою про отримання судових повісток, в судове засідання
не з'явився, причину неявки суду не повідомив.

Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивачів та їх
представника, вивчивши і дослідивши матеріали справи та надані документи, суд
дійшов висновку про необхідність задовольнити позов частково з наступних
підстав.

З пояснень позивачів і матеріалів справи
судом встановлено, що 01.08.06р., через порушення вимог Правил ДР України
відповідачем, який керував автомобілем «ВАЗ-2110» р/н НОМЕР_1, на автодорозі
«Сімферополь-Євпаторія» сталася ДТП, в який був пошкоджений автомобіль
«ВАЗ-2103» р/н НОМЕР_2, що належить позивачам на праві спільної сумісної
власності. Також в цій ДТП ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, а.с.6,29.

В матеріалах кримінальної справи
№1-250/2007р. по обвинуваченню ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченому ч.1
ст.286 КК України, яка оглядалася в судовому засіданні, знаходяться докази
того, що зазначена ДТП стала наслідком порушення водієм ОСОБА_3 Правил ДР
України, а саме: протокол огляду і перевірки технічного стану транспортних
засобів, протокол огляду місця події, висновок судової авто-технічної
експертизи та пояснення учасників ДТП і свідків.

Постановою Сакського міськрайсуду від
01.11.07р. було визнано вину ОСОБА_3 у скоєнні зазначеної ДТП, але його було
звільнено від кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого
ч.1 ст.286 УК України, на підставі п.«е» ст.1 Закону України «Про амністію»,
а.с.4.

Відповідач не надав суду належних доказів
у спростування зазначених обставин, чим не виконав вимоги ст.10 ЦПК України,
відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом таких доказів не
встановлено при розгляді справи.

На підставі зазначеного вище суд дійшов
висновку, що дії водія ОСОБА_3 знаходяться у причинному зв'язку з порушенням
ПДР України, під час керування автомобілем 01.08.06р., та наслідками, що
наступили, які виразилися в здійсненні ДТП, в пошкодженні автомобіля позивачів
і заподіянні їм тілесних ушкоджень.

У зв'язку з цим суд знаходить
обґрунтованими і законними вимоги позивачів до відповідача про відшкодування
заподіяної їм матеріальної шкоди тому, що:

-згідно ст.1166 ЦК України - шкода, заподіяна
майну фізичної особи, відшкодовується в повному об'ємі особою, яка його
заподіяла;

-відповідно до
ч.1,2 ст.1187 цього України - шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки,
яким в даному випадку є автомобіль «ВАЗ-2110» р/н НОМЕР_1, яким відповідач
керував на законних підставах, відшкодовується особою, яка на відповідній
правовій основі (право власності тощо) володіє транспортним засобом,
використання, зберігання або зміст якого створює підвищену небезпеку.

*

Вирішуючи питання про розмір матеріальної
шкоди, заподіяної позивачам, суд прийшов до наступного.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у ч.2 п.9 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.92г. №6 - коли відшкодування збитку
в натурі неможливе, потерпілому відшкодовується в повному об'ємі збитки
відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт,
які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні
наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Згідно висновку фахівця авто-товарознавця
від 20.02.06р. №003254 - сума матеріальної у зв'язку з пошкодженням автомобіля
«ВАЗ-2103» р/н НОМЕР_2, складає 9.691гр.23коп., з урахуванням вартості деталей,
які підлягають обов'язковій заміні, деталей, які підлягають ремонту, і вартості
ремонтних робіт, а.с.6-28.

Суд вважає за можливе погодитися з
зазначеним висновком і покласти його в основу судового рішення з наступних
підставах:

-цей висновок не спростовується ніякими доказами;

-з ним згодилися сторони;

-висновок експерта зроблений на підставі документів,
складених співробітниками ДАІ про обставини ДТП і технічних пошкоджень
автомобіля «ВАЗ-2103» р/н НОМЕР_2.

На підставі зазначеного вище, а також
враховуючи факт належності автомобіля «ВАЗ-2103» р/н НОМЕР_2 позивачам на праві
спільної сумісної власності подружжя,
суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачів
зазначену матеріальну шкоду в сумі 9.691гр.23коп.

*

Крім того, враховуючи зазначене, а також
вимоги ст.1166 ЦК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача:

-на користь позивачів витрати по
проведенню зазначеного авто-товарознавчого дослідження в сумі 231гр. і оплати
телеграми про виклик відповідача на це дослідження в сумі 12гр.24коп., які
підтверджено квитанціями, а.с.41,43;

-на користь позивача ОСОБА_1 37гр.,
витрачені ним на медичне обстеження наслідків ДТП, які підтверджено
квитанціями, а.с.33,34;

-на користь ОСОБА_1 61гр.90коп., витрачених
нею на медичне амбулаторне лікування наслідків отриманої в ДТП травми, згідно
квитанцій, а.с.35-40, тому що згідно пп.”в” ч.3 п.19 зазначеної вище Постанови
Пленуму Верховного Суду України - витрати на ліки для потерпілого визначаються
на підставі рецептів лікарів і довідок про їх вартість.

*

Вирішуючи позов в частині відшкодування
компенсації у відшкодування моральної шкоди, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що в результаті ДТП був
пошкоджений автомобіль «ВАЗ-2103» р/н НОМЕР_2, який належить позивачам на праві
спільної сумісної власності подружжя.

Також у цій ДТП позивачка ОСОБА_2 отримала
тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, через що випробовувала фізичну
біль, які лікувала за свій рахунок, про що свідчать записи лікарів у її
медичній карті амбулаторного хворого, а.с.29

З пояснень позивачів і наданих документів
судом встановлено, що з 2000р. позивач ОСОБА_1 офіційно займався
підприємницькою діяльністю, пов'язаною з вирощуванням і реалізацією
сільськогосподарської продукції. Також позивачі займалися вирощування овочів і
фруктів на своєї земельній ділянці. Укладення договорів, вирішення виробничих
питань і доставка цієї продукція до місць реалізації позивачі здійснювали за
допомогою належного їм автомобіля «ВАЗ-2103» р/н НОМЕР_2.

Судом встановлено, що до теперішнього часу
відповідач не здійснив жодних дій для відшкодування заподіяної позивачам шкоди,
у зв'язку з чим пошкоджений автомобіль не придатний до використання.

Позивачі пояснили, що відсутність
автомобіля змусило їх припинити заняття підприємницькою діяльністю.

Враховуючи зазначене, суд вважає за
можливе визнати, що позбавлення права користування своїм автомобілем змінило
звичний образ життя позивачів.

На підставі зазначеного вище суд дійшов
висновку, що позивачі випробовували моральних переживань і душевних страждань у
зв'язку через вищезазначені неправомірні дії відповідача, і тому відповідач
зобов'язаний сплатити позивачам грошову компенсацію у відшкодування моральної
шкоди тому, що:

-у відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України
- моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями або
бездіяльністю, відшкодовується особою, що заподіяла його, за наявності його
вини;

-згідно ст.23 ГК України - особа має право на відшкодування
моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення його прав.

Моральна шкода полягає: в душевних
стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою
відносно його самої і у зв'язку із знищенням або пошкодженням його майна.

Враховуючи зазначені обставини справи, вищезазначені підстави моральних
переживань і душевних страждань позивачів, небажання відповідача відшкодувати
позивачам заподіяну шкоду від дати ДТП, яка сталася 01.08.06р., і до
теперішнього часу, суму матеріальної шкоди, заподіяної позивачам протиправними
діями відповідача, суд визнає обґрунтованими вимоги позивачів про визначення
суми компенсації у відшкодування заподіяної їм моральної шкоди по 5.000гр.
кожному тому, що ця сума, на думку суду, відповідна сумі матеріальних збитків,
заподіяних кожному позивачу, ступені їх моральних переживань і душевних
страждань і ступені вини відповідача, які знайшли своє підтвердження в судовому
засіданні, оскільки згідно ч.3 ст.23 ГК України - розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних і душевних
страждань, ступені вини особи, що заподіяла моральну шкоду, якщо вини є
підставою для відшкодування збитку, а також з урахуванням інших обставин, що
мають істотне значення.

*

Приймаючи до уваги зазначене вище, а також
згідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача
на користь позивачів витрати по оплаті інформаційно-технічного розгляду справи,
згідно квитанції, а.с.1.

Також, враховуючи той факт, що відповідач
є інвалідом 2 групи, що підтверджено посвідченням, яке знаходиться в матеріалах
справи №1-250/2007р., а також згідно ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне
віднести судові витрати по справі на рахунок Держави.

*

На підставі ст.ст. 23,1166,1167,1187 ЦК
України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.92г. №6,
і керуючись ст.ст. 11,10,60,88, ч.4 ст.169, ст.ст. 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 і ОСОБА_2:

-      матеріальну шкоду в сумі 9.934гр.24коп.;

-      судові витрати по справі в сумі 30гр.;

-      всього 9.964гр.24коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1:

-      матеріальну шкоду в сумі 37гр.;

-      моральну шкоду у сумі 5.000гр.;

-      всього 5.037гр.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2:

-      матеріальну шкоду в сумі 61гр.90коп.;

-      моральну шкоду у сумі 5.000гр.;

-      всього 5.061гр.90коп.

Позов в
іншій його частині залишити без задоволення.

Судові
витрати по справі віднести на рахунок Держави.

*

Кримінальну справу №1-250/2007р. -
повернути до архіву Сакського міськрайсуду після набрання законної сили рішення
по теперішній цивільній справі.

Копію
рішення направити відповідачеві.

Рішення може бути оскаржене позивачем в
апеляційному порядку до Апеляційного суду АР Крим шляхом подачі до Сакського
міськрайсуду АРК заяви про апеляційне оскарження у 10-денний строк з дня
проголошення рішення і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги
або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів
з дня отримання його копії.

Суддя: