У х в а л а  ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10 листопада 2008 року
м.Київ

Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу приватного
підприємства “Пап-Сервис” на рішення Апеляційного суду Харківської області від
25 липня 2008 року,

в  с  т
а  н  о  в  и  в :

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 22
квітня 2008 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного підприємства “Пап-Сервис” про визнання незаконними наказів, визнання
формулювання причин звільнення неправильним і таким, що не відповідає чинному
законодавству, зобов'язання звільнити за власним бажанням за ст. 38 КЗпП
України з дати прийняття рішення по справі, стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку та відшкодування
моральної шкоди, постановлено визнати наказ про звільнення ОСОБА_1 та наказ про
внесення змін

до нього незаконними, визнати формулювання причин
звільнення ОСОБА_1 за пунктом 4 ст. 40 КЗпП України неправильним та зобов'язано
адміністрацію приватного підприємства “Пап-Сервис” звільнити ОСОБА_1 за власним
бажанням згідно ст. 38 КЗпП України з

22 квітня 2008 року і внести відповідний запис у трудову
книжку, стягнути з приватного підприємства “Пап-Сервис” на користь ОСОБА_1
середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 37500 грн., компенсацію
за невикористану відпустку в розмірі 1500 грн. та 1000 грн. на відшкодування
моральної шкоди, а всього 40000 грн., стягнути з приватного підприємства
“Пап-Сервис” на користь держави 51 грн. державного мита та 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, допустити негайне виконання
рішення.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 25
липня 2008 року змінено рішення суду першої інстанції та постановлено викласти
резолютивну частину рішення в наступній редакції: позов ОСОБА_1 задовольнити
частково, визнати незаконним наказ про звільнення ОСОБА_1 за п. 4 ст. 40 КЗпП
України, зобов'язати приватне підприємство “Пап-Сервис” звільнити ОСОБА_1 за
власним бажанням, відповідно до ст. 38 КЗпП України, з 22 квітня 2008 року і
внести відповідний запис у трудову книжку, стягнути з приватного підприємства
“Пап-Сервис” на користь ОСОБА_1 середній заробіток за

весь час вимушеного прогулу в розмірі 7465 грн. 48 коп.,
компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 133 грн. 53 коп. та 1000 грн.
на відшкодування моральної шкоди, а всього 8599 грн. 1 коп., стягнути з
приватного підприємства “Пап-Сервис” на користь держави

84 грн. 49 коп. державного мита та 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, допустити негайне виконання
рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за один місяць.

У касаційній скарзі приватне підприємство “Пап-Сервис”
просить скасувати рішення апеляційного суду і ухвалити нове рішення,
посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального
права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають
підстав для висновку, що апеляційним судом при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального та процесуального права, які передбачені ст.ст.
338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Крім того, згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги в цій частині також не
можуть бути визнані такими, що викликають необхідність перевірки матеріалами
справи.

На підставі
наведеного та керуючись пунктом 5 частини 3 статті 328 ЦПК України,

у  х  в
а  л  и  в :

Відмовити у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства “Пап-Сервис”
про визнання незаконними наказів, визнання формулювання причин звільнення
неправильним і таким, що не відповідає чинному законодавству, зобов'язання
звільнити за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України з дати прийняття рішення
по справі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди за
касаційною скаргою приватного підприємства “Пап-Сервис” на рішення Апеляційного
суду Харківської області від 25 липня 2008 року.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити приватному підприємству “Пап-Сервис”.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                              Ю.Л.Сенін