.                                                                                                                                                              Справа
№2о-17/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2008 року              Кіровоградський районний суд
Кіровоградської області

в складі головуючого- судді ТерещенкоД.В.,

при секретарі-Гонтаренко В.В.,

розглянувши при попередньому   судовому засіданні в місті Кіровограді заяву
ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, про встановлення   юридичного факту

ВСТАНОВИВ
:

Заявник  звернувся до
суду з заявою про встановлення юридичного факту .

Представник
заявника ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримав.

Заінтересована
особа в судове засідання не з”явився. В письмовій заяві просив розглядати
справу без його участі.

Судом
встановлено,що батькам заявника ОСОБА_4 та ОСОБА_2, на підставі
свідоцтва про право власності на житло, виданого 19 серпня 1993 року Знам'янським відділком Одеської залізниці за № 370 належала
квартира під АДРЕСА_1. Вказана квартира
належала батькам на праві приватної спільної сумісної власності і була
набута ними в результаті реалізації права на приватизацію.

09 січня 1998 року Другою
кіровоградською державною нотаріальною конторою, по реєстру № 2-3 був
посвідчений заповіт згідно якого  ОСОБА_4
заповідала заявнику все своє майно.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 Спадщину
після неї прийняв заявник, як спадкоємець за заповітом та ОСОБА_2, як
спадкоємець першої черги за законом, що має право на обов'язкову частку.

В грудні 2007 року заявник звернувся до
нотаріуса з метою оформлення спадщини. Після вивчення документів нотаріус
пояснила, що свідоцтво про право на спадщину не зможе видати через об'єктивні причини.

Відповідно до п. 224 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 року встановлено, що
нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом
після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після
виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України
встановлено, що  у разі поділу майна, яке
знаходиться у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників
у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Ніяких домовленостей, договорів чи
судових рішень з цього приводу не було, тобто батьки заявника, фактично були
співвласниками квартири в рівних частках, але в свідоцтві про право
власності  ця обставина не зазначена.

Таким чином, для того, щоб  реалізувати своє право на спадкове майно
заявник змушений                 звернутися до суду з  заявою.

На підставі ст. 372 ЦК України,
та керуючись ст.ст.130,234, 256-259 ЦПК України,суд -

ВИРІШИВ
:

Встановити
факт, про те що ОСОБА_2 та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі
свідоцтва про право власності на житло виданого 19 серпня 1993 року Знам'янським відділком Одеської залізниці за № 370 належала
квартира під АДРЕСА_1, в рівних частках, тобто по 1/2 частині кожному.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду протягом 10 днів з наступного дня
після його проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга може бути подана протягом 20 днів з  дня подачі
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: