Справа № 2-34за 2008 рік

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2008 року Липовецький районний суд Вінницької області
в складі : головуючого судді МОЧУЛЬСЬКОЇ Л.Т.
При секретарі Белінській С.І
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Липовці
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2ПРО СКАСУВАННЯ УСИНОВЛЕННЯ
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на наступні обставини. 18 липня 2003 року між сторонами був зареєстрований шлюб. А 11.08.2004 року він усиновив сина відповідачки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, давши йому своє прізвище - ОСОБА_3та по-батькові - ОСОБА_3. Однак подружнє життя не склалось і 26.09.2007 року, за позовом відповідачки - шлюб було розірвано. За той час, що сторони проживали разом, між позивачем та усиновленою дитиною не встигли скластись стосунки як у батька з сином. А в даний час , проживаючи окремо, позивач не має можливості виконувати свої батьківські обов"язки, бачитись з дитиною та брати участь у його вихованні. Враховуючи зазначені обставини, та у зв"язку зі зверненням відповідачки до суду про стягнення з нього аліментів на усиновлену дитину - позивач просить скасувати усиновлення, відповідно до ст..238 ч.1п.3 СК України.
В судовому засіданні позивач позов підтримав, зіславшись на обставини, зазначені в позовній заяві. Суду також пояснив, що протягом спільного проживання з матір"ю дитини, вони більшість часу знаходились на заробітках в Росії, приїздили додому двічі на рік. Після розлучення він проживає в м.Вінниці., а тому не має можливості та бажання спілкуватись із дитиною, виховувати ОСОБА_3. Крім цього, хлопчик проживає біля батьків колишньої дружини, з якими у позивача склались неприязні стосунки.
Представник відповідачки позов не визнала. Суду пояснила, що являється матір"ю відповідачки та бабусею хлопчика, якого позивач усиновив. Коли її донька одружилась із позивачем, він сам проявив ініціативу усиновити ОСОБА_3, якому тоді було 6 років. Разом із дочкою він ходив до біологічного батька дитини та умовили його написати заяву про згоду на усиновлення. Коли розглядалась справа в суді про усиновлення, ОСОБА_1. був присутній і суддя йому роз"яснив, який він робить крок. Вони разом прожили 4 роки . Між колишнім зятем та внуком склались гарні відносини. Дитина називала його своїм батьком. Коли вони були в Росії - спілкувались по телефону. А коли приїжджали, проводили час разом. Позивач відносився до ОСОБА_3 , як до сина, допомагав готувати уроки, возив у м.Вінницю на атракціони. Після погіршення стосунків між дочкою та позивачем, він забув про дитину, зовсім перестав цікавитись його життям, хоча йому ніхто і ніколи не перешкоджав зустрічатись з хлопчиком. Дитина ображалась на таку поведінку людини, яку він вважав своїм батьком.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3,, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, суду пояснив, що він вважає та називає позивача своїм батьком, і не бажає скасування усиновлення.
Представник органу опіки та піклування Липовецької райдержадміністрації ОСОБА_4 підтримала висновок Опікунської ради про недоцільність скасування усиновлення, оскільки ОСОБА_1 добровільно усиновив дитину. Хлопчик носить його прізвище та по батькові. Ніяких доказів про перешкоди у виконанні своїх батьківських обов"язків, позивач суду не надав.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку , що позов про скасування усиновлення задоволенню не підлягає.
Як встановлено судом, позивач звернувся до суду з позовом про скасування усиновлення, у відповідності до ст.. 238 ч.1 п.3 СК України, згідно з якою усиновлення може бути скасоване судом, якщо між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов"язків.
Судом встановлено наступне.
Рішенням Липовецького районного суду від 11.08.2004 року було задоволено заяву ОСОБА_1 та встановлено, що він усиновив сина дружини ОСОБА_2. - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження. До актового запису про народження дитини були внесені зміни, прізвище змінено на ОСОБА_3, по батькові змінено на "ОСОБА_3а", батьком записано ОСОБА_1.
Стаття 150 СК України встановлює наступні обов"язки батьків щодо виховання та розвитку дитини:
1. Батьки зобов"язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.
2. Батьки зобов"язані піклуватись про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
3. Батьки зобов"язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
4. Батьки зобов"язані поважати дитину.
Крім цього, ст..180 СК України закріплює обов"язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували, що, незалежно від його волі, між ним, та усиновленим хлопчиком склались такі стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов"язків.
Судом встановлено, що сторони спільно не проживають в зв"язку з розпадом сім"ї та розірванням шлюбу. Однак на розірвання шлюбу була також і воля позивача по даній справі, оскілки він визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу, погодився на його розірвання.
Не здобуто судом доказів і щодо неприязних стосунків між позивачем та усиновленим, а також неможливості виконувати батьківські обов"язки усиновлювачем. Навпаки, усиновлена дитина в судовому засіданні пояснила, що між ними були гарні стосунки, як між справжніми батьками та дітьми. І він хотів би, щоб ці стосунки продовжились.
Судом не встановлено наявність будь-яких перешкод для виконання позивачем своїх батьківських обов"язків.
А просте небажання позивача виконувати батьківські обов"язки - не являється підставою для скасування усиновлення.
Тому, враховуючи всі зазначені обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про скасування усиновлення.
На підставі ст..ст. 150, 180, 238 СК України, керуючись ст..ст. 209-215 ЦПК України
суд
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку протягом десяти днів. Після закінчення цього строку рішення набуває законної сили, якщо не буде подано заяви про апеляційне оскарження.
СУДДЯ Л.Т.МОЧУЛЬСЬКА