Справа
№ 2-645 /2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

24 червня 2008
р.                                                 Ренійський районний суд Одеської
області

у складі:   -     головуючого судді Дудник В.І.;

·
при секретарі Касаповій О.У.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до Лиманської сільської ради
Ренійського району Одеської області (треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5) про визнання права власності на
спадкове нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник
відповідача - Лиманської сільради, згідно отриманої судом заяви, позовні вимоги
визнав, проти їх задоволення не заперечує, додаткових заяв не має, просив
розглянути справу у його відсутності.

Треті
особи - ОСОБА_2., ОСОБА_3.,ОСОБА_4, ОСОБА_2. щодо позовних вимог також не
заперечують, на спадщину не претендують, про що надали відповідні заяви.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення  у
справі можливо  постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході
розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії свідоцтв про
народження третіх осіб та позивачки; копія довідки відділу РАЦС про смерть
ОСОБА_5 - померла ІНФОРМАЦІЯ_1 копія витягу з судового рішення про розірвання
шлюбу позивачки; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_6. - помер ІНФОРМАЦІЯ_2.;
копія витягу зі Спадкового реєстру від 08.11.2007р.; копія технічного паспорту
на будинок АДРЕСА_1; копія довідки Ренійського БТІ від 06.08.2007р. про
належність будинку; письмова відмова нотаріуса від 08.11.2007р.; копія заповіту
від 25.01.1988р.; копія рішення Лиманської сільради про безоплатну передачу
земельної ділянки для забудови ОСОБА_6.; копії довідок сільради від
07.03.2007р., від 31.01.2000р.; копія домової книги;  заяви третіх осіб; копії квитанцій про сплату
за комунальні послуги.

Судом в
ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є рідною
донькою нині померлого ОСОБА_6. За життя ОСОБА_6. збудував будинок АДРЕСА_1, у
якому мешкав разом із родиною без оформлення відповідних правовстановлюючих
документів. Факт належності будинку ОСОБА_6. підтверджується копією технічного
паспорту на будинок на його ім'я, а також довідкою Ренійського  БТІ від 06.08.2007р., у якій власником
будинку записаний нині померлий батько позивачки. На випадок смерті, ОСОБА_6.
розпорядився належним (як він і вважав протягом життя) йому майном, залишивши
25.01.1988р. заповіт на ім'я позивачки, ІНФОРМАЦІЯ_1. помер. У встановлений
законодавством строк для прийняття спадщини позивачка не звернулася до
нотаріальної контори із заявою про її прийняття. Проте, вона прийняла спадщину
фактичним мешканням, управлінням та володінням спадковим майном в порядку п.1
ч.1 ст. 549 ЦК України 1964 р. Згідно письмової відмови нотаріуса від
08.11.2007р., оформлення спадщини на домоволодіння є взагалі неможливим у
зв'язку із тим, що  відсутній документ,
підтверджуючий право власності  померлого
на будинок. На даний час оформити право власності на будинок на ім'я ОСОБА_6. після
його смерті вже неможливо, це питання повинно вирішуватися у судовому порядку.
На момент смерті ОСОБА_6. мешкав із донькою - позивачкою у справі, яка
доглядала його, придбала необхідні ліки. Після смерті батька позивачка
продовжує мешкати у будинку, доглядає його, несе всі витрати по його утриманню,
сплачує необхідні платежі. Матір позивачки померла у ІНФОРМАЦІЯ_2

Таким
чином,  позивачка фактично прийняла
спадщину, що залишилася після померлого батька і вважає, що має всі законні
підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона
не перейшла, відумерлою  не визнана, а
інші спадкоємці на неї не претендують.

Заслухавши
пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи та надані документи, суд
приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки  обґрунтовані і підлягають задоволенню,
оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому
засіданні.

Оскільки
щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд
вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи
встановлені, у зв'язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами
засобом дослідження показань свідків.

Відповідно
до вимог ст. 549 ЦК України 1964р. для прийняття спадщини встановлюється строк
- шість місяців, який обчислюється з моменту відкриття спадщини. Позивачка по
справі є спадкоємцем першої черги за законом (ст. 529 ЦК України). Вона
юридично не прийняла спадщину (за заповітом), але управляє та  володіє майном померлого батька, несе
відповідні витрати по його утриманню, тобто вона фактично прийняла спадщину в
порядку ст. 549 ЦК України. Як виходить з положень ст. 346 ЦК України 2003р.
однією із підстав  припинення права
власності  є  смерть власника.  Згідно із ст. 25 ЦК України правоздатність
фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її
смерті. У випадку смерті власника нерухомого майна, первинну реєстрацію права
власності на яке не було проведено та правовстановлюючий документ на яке
відсутній, питання про перехід права власності на це нерухоме майно до
спадкоємця повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку виконком
сільської ради не уповноважений приймати рішення про дозвіл видати БТІ
свідоцтво про право власності на нерухоме майно на ім'я померлої. Згідно п.4
постанови ПВСУ «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» № 4
від 24.06.1983р. якщо у строк, передбачений для прийняття спадщини,  позивач вступив в управління або володіння
спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про
визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Крім
того, за ст. 328 ЦК України 2003р., право власності виникає на підставах, не
заборонених законом. Факти належності будинку померлому ОСОБА_6. та прийняття
спадщини позивачкою після його смерті знайшли своє належне підтвердження в ході
розгляду справи, позивачка за відсутністю правовстановлюючої документації
оформити спадщину на будинок у позасудовому порядку не має можливості. З
урахуванням викладених позивачкою та
досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим
задовольнити вимоги позивачки щодо визнання за нею права власності на  будинок.

Суд
також визнає і право власності на самочинно збудовані у домоволодінні споруди -
літні кухні, сараї, оскільки, як виходить з пояснень позивачки, вони мають
позитивні конструктивні характеристики і можуть бути збережені для подальшої
експлуатації за призначенням. Відповідно до вимог ст. 376  ЦК України особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.
Однак, ч. 5 цієї статті передбачено, що на вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Самочинні
побудови були споруджені на земельній ділянці, що була безоплатно передана у
власність батькові позивачки. У зв'язку із смертю ОСОБА_6., питання про
узаконення самочинних споруд не може ним особисто вирішуватися, тому суд вважає
можливим визнати за позивачкою право власності і на них також.

Визнання за позивачкою цього права буде  сприяти виконанню нею обов'язків, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (здійснення подальшої процедури
узаконення побудов).

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213
ЦПК України, ст.ст. 529, 549 ЦК України 1964 р., ст. ст. 328, 376   ЦК України 2003р., -

В И Р І Ш И В :

Позовні
вимоги ОСОБА_1  задовольнити.

Визнати
в порядку спадкування за ОСОБА_1
право власності на:

житловий
будинок АДРЕСА_1 інвентаризаційною вартістю 47850 грн.;

самочинно
побудовані споруди: літню кухню літер „Е” площею 37,6 кв.м.; сарай літер „Д”
площею 26,9 кв.м.; літню кухню літер „Б” площею
34,5 кв.м.; сарай літер „В” площею 28,2 кв.м., загальною інвентаризаційною
вартістю 37264 грн.

Рішення
суду набирає законної сили  після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не буде подана протягом двадцяти днів
після  подання заяви про апеляційне
оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк
оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області  через Ренійський районний суд Одеської
області: 10 днів - з дня проголошення рішення, 20 днів - після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя: підпис

Копія
вірна: суддя