У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Лященко Н.П.,   Костенка А.В.,   Прокопчука Ю.В., -

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до Акціонерного банку “Київська
Русь”, треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_2, ОСОБА_3, Державна виконавча служба у Голосіївському районі м. Києва,
про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

У січні 2007 року ОСОБА_1, звернувшись до суду з указаним позовом,
зазначала, що 6 листопада 2003 року між Акціонерним банком “Київська Русь” та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав
ОСОБА_3 кредит в розмірі 45000 доларів США строком на 12 місяців
зі сплатою 16% річних. 18 листопада 2003 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором вона,
як майновий поручитель, передала в заставу належну їй квартиру АДРЕСА_1. 20
лютого 2004 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 було видано виконавчий напис,
яким запропоновано звернути стягнення на її квартиру на користь відповідача і
за рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири, погасити заборгованість
за кредитним договором в розмірі 250363 грн. 17 коп. 25 лютого 2004 відділом
ДВС Голосіївського РУЮ
у м. Києві було відкрито виконавче
провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису.                22 червня 2006 року, у зв'язку з погашенням заборгованості за кредитним договором,
ДВС у Голосіївському районі
м. Києва винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого напису від 20 лютого 2004 року. 13 жовтня 2006 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 було видано виконавчий
напис, яким запропоновано звернути стягнення на її квартиру на користь
відповідача і за рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири, погасити
заборгованість по несплаченим відсоткам за кредитним договором за період з 20
лютого 2004 року по                 20
червня 2006 року та пені за несвоєчасну сплату відсотків в розмірі 21755
доларів 67 центів США. 24 жовтня 2006 року ДВС у Голосіївському районі
м.
Києва відкрито виконавче провадження з примусового виконання
виконавчого напису від 13 жовтня 2006 року.

Посилаючись на те, що відповідач, звернувшись 20 лютого 2004 року із заявою
до нотаріуса про вчинення виконавчого напису, розірвав договір, а
заборгованість, яка виникла до звернення відповідача до нотаріуса, нею
погашена, позивачка просила визнати виконавчий напис від 13 жовтня 2006 року
таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Голосіївського районного суду м.
Києва від 10 квітня 2007 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
15 червня 2007 року зазначене рішення суду скасовано, ухвалено нове, яким позов
задоволено та визнано виконавчий напис № 906 від 20 лютого 2004 року приватного
нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 щодо звернення стягнення
на належне боржникові ОСОБА_1 майно у відповідності із договором застави
- квартиру АДРЕСА_1 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
27 липня 2007 року виправлено помилку, допущену в резолютивній частині рішення апеляційного
суду м. Києва від 15 червня 2007 року, та визнано виконавчий напис № 7381 від
13 жовтня 2006 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу
ОСОБА_2 щодо звернення стягнення на належне боржникові ОСОБА_1 майно у відповідності із договором застави - квартиру АДРЕСА_1 таким, що не підлягає виконанню.

У касаційній скарзі Акціонерний банк “Київська
Русь” просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального права, і залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Відповідно до ч. 2
ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Акціонерного банку “Київська
Русь” відхилити.

Рішення апеляційного суду м.
Києва від 15 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Н.П. Лященко

А.В.
Костенко

Ю.В.
Прокопчук