Справа № 22ц-1187/2008                                     Головуючий у першій інстанції -
Доповідач -  Острянський В.І.
і м е н е м       У к р а ї н и
п е л я ц і й н и й   с у д   Чернігівської  області
головуючого  судді
-  Острянського В.І.,
суддів  -  Бобрової
І.О.,    Демченко Л.М.,
секретарі -  Куксі М.В.
участю  - представника Головного
управління Дерказначейства України в Чернігівській області Кутузова О.В.,
представника Деснянського відділу Держвиконавчої служби Чернігівського міського
управління юстиції ОСОБА_3, ОСОБА_1,
відкритому  судовому  засіданні
в  м. Чернігові   цивільну
справу  за апеляційними  скаргами Головного управління Державного
казначейства  України в Чернігівській
області та Деснянського відділу
Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління  юстиції
на рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 23 травня 2008
року  у справі за позовом
ОСОБА_1  до Деснянського відділу  Державної виконавчої служби Чернігівського
міського управління  юстиції  та  Головного
управління Державного казначейства
України в Чернігівській області про
відшкодування моральної  шкоди , -
рішення Деснянського  районного суду  від 23 травня  2008 року, яким  позовні вимоги задоволено частково, Головне
управління Державного казначейства
України в Чернігівській області та Деснянський  відділ
Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління  юстиції
подали апеляційні скарги, в яких просять рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Головне управління Державного
казначейства  України у Чернігівській
області в апеляційній скарзі посилається на те, що  оскаржуване рішення   не відповідає вимогам чинного законодавства,
ухвалене з порушенням і неправильним застосуванням  норм матеріального та процесуального
права.  Суд не врахував правил Бюджетного
кодексу  України та Положення про
Головне  управління  Державного казначейства  України від 24.07.2006 р. про те, що органи
казначейства  відповідно до покладених на
них завдань, здійснюють розрахунково-касове
обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів та здійснюють
контроль  за відповідністю кошторисів
розпорядників бюджетних коштів розпису Державного  бюджету України. Апелянт вказує на те, що
Головне управління є окремою юридичною особою, яка має самостійні кошториси
видатків та несе відповідальність виключно за своїми зобов”язаннями і ніяких
прав  та законних інтересів позивача не
порушувало, тому відсутній причинно-наслідковий зв”язок  між діями
співвідповідача та завданням шкоди.

Деснянській відділ Державної виконавчої
служби Чернігівського міського управління
юстиції в апеляційній скарзі посилається на те, що при зверненні до суду
позивач  не вказав, яка саме шкода
немайнового характеру йому була  завдана
та якими доказами  підтверджується факт  заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних страждань. Відповідно до положень ст.
23, 1167 ЦК України  складовими при
визначенні моральної шкоди є: наявність такої шкоди, протиправність діяння  заподіювача, наявність причинного
зв”язку  між шкодою та протиправними  діями заподіювача  та вини останнього  в її заподіюванні. Позивач же не надав
доказів наявності причинного зв”язку між
можливим  душевним
стражданням  та діями державного
виконавця по виконанню судового рішення.

Задовольнивши позовні вимоги частково
та стягнувши з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 200 грн.  в рахунок відшкодування  моральної шкоди, завданої незаконними діями
державного виконавця, суд виходив з того, що рішенням Деснянського районного
суду від 29.06.2006 року, яке набрало законної сили 09.10.2006 року,
зобов”язано відповідачку ОСОБА_2. вибачитится перед заявником за поширення недостовірної
інформації та стягнуто з останньої 200 грн. моральної шкоди. На підставі даного
рішення судом видано виконавчі листи, які пред”явлені до виконання. Ухвалою
Деснянського районного суду м.Чернігова від 20.07.2007 року було частково
задоволено скаргу ОСОБА_1 на дії державних виконавців Деснянського відділу ДВС,
визнані неправомірними дії державних
виконавців , зобов”язано
відновити виконавче провадження
та виконати рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від
29.06.2006 року. Позивач, обгрунтовуючи свій позов, вказував на те, що
неправомірними діями державних виконавців по невиконанню рішення суду йому
заподіяна моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, викликаних саме
невиконанням рішення суду та необхідністю
докласти додаткових зусиль для організації свого життя, а тому, на
підставі ст. 11 ч. 3 Закону України  „Про
державну  виконавчу службу” прийшов до
висновку про те, що шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи
юридичним  особам  під час
виконання  рішення, підлягає  відшкодуванню за рахунок  держави.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали
справи, апеляційний суд  приходить
до  висновку, що апеляційні скарги
Головного управління Держказначейства України в Чернігівській області та
Деснянського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції підлягають
відхиленню з таких підстав.

Ухваливши оскаржуване
рішення, місцевий суд виходив з того, що рішенням Деснянського районного суду
м.Чернігова від 29 червня 2006 року, яке набрало чинності 09 жовтня 2006 року,
зобов”язано ОСОБА_2. вибачитися перед ОСОБА_1 за поширення недостовірної
інформації та стягнуто 200 грн. у відшкодування моральної шкоди; що на підставі
цього рішення судом було видано виконавчі листи, які були пред”явлені до
виконання; що на підставі ухвали Деснянського районного суду м.Чернігова від 20
липня 2007 року було частково задоволено скаргу ОСОБА_1 на дії державних
виконавців Деснянського відділу ДВС і визнано неправомірними дії держвиконавців
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зобов”язано відновити виконавче провадження та виконати
рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 29. 06. 2006 року.

Позивач поставив питання
про стягнення моральної шкоди з Деснянського відділу ДВС, оскільки
неправомірними діями держвиконавців по невиконанню рішення суду йому було
заподіяно моральну шкоду, яка полягає в моральних стражданнях через наведене та
у необхідності докладати  додаткові
зусилля для організації свого життя. Суд також врахував правило ст.11 Закону
України „Про державну виконавчу службу” про те, що шкода, заподіяна державним
виконавцем фізичній особі під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню за
рахунок держави.

Тому суд, оцінивши
наведене в сукупності, прийшов до висновку про необхідність часткового
задоволення позову та про стягнення з Держбюджету України в користь ОСОБА_1 200
грн. моральної шкоди.

Такий висновок місцевого
суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав правильну оцінку і не
суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні
правовідносини.

Доводи апеляційних скарг
про те, що рішення суду не відповідає вимогам чинного законодавства,
постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що судом
не враховані норми бюджетного законодавства України; що державними виконавцями
було виконано рішення суду від 29.06.2006 року, про що свідчить письмове
вибачення перед ОСОБА_1 з боку ОСОБА_2 датоване 13 лютого 2008 року і приєднане
до апеляційної скарги та що з 04 вересня 2007 року 200 грн. моральної шкоди
стягнуто в примусовому порядку з ОСОБА_2 і вони знаходяться на депозитному
рахунку Деснянського відділу ДВС Чернігівського управління юстиції, т.я.
ОСОБА_1 відмовляється їх отримувати та що ОСОБА_1 не довів суду заподіяння йому
моральної шкоди - не можуть бути підставою для скасування рішення суду,
оскільки на правильність вирішення спору не впливають.

За таких обставин
місцевий суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального
права і підстави для його скасування відсутні.

Тому, керуючись ст.ст.
303, 307, 308, 313-315, 317, 319  ЦПК
України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційні скарги Головного
управління Державного казначейства України у Чернігівській області та
Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського
управління юстиції - відхилити .

Рішення  Деснянського    районного суду м. Чернігова від
23 травня  2008
року залишити без змін.

Ухвала набуває чинності  з моменту її проголошення і може бути
оскаржена  до Верховного Суду України в
касаційному порядку впродовж двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: