У х в а л а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 травня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Балюка М.І.,
Данчука В.Г.,-

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Перша Маріупольська державна
нотаріальна контора про визнання права власності на &frac12;
частину спадкового майна,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2005 року ОСОБА_1 звернулася із зазначеним
позовом посилаючись на те, що вона є онукою ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після смерті бабусі відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1, дачний будинок
АДРЕСА_2, гараж,  прості іменні акції ВАТ
“ММК ім. Ілліча” у кількості 2 тис. шт., внески у ВАТ “Ощадбанк”, які
належали  бабусі та померлому дідусю
ОСОБА_4, після смерті якого бабуся фактично прийняла спадкове майно, але
юридично свої спадкові права не оформила. Після смерті бабусі ОСОБА_3
спадкоємцями першої черги є її сини: ОСОБА_2, дядько позивачки, та ОСОБА_5,
батько позивачки. Однак ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і не встиг прийняти &frac12; частину спадщини. ОСОБА_1має право
на &frac12; частину
спадкового майна, яке б належало її померлому батьку. Позивачка звернулася 10
лютого 2004 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Брат
позивачки ОСОБА_2 13 лютого 2004 року подав заяву про відмову від прийняття
спадщини на користь позивачки. Однак у нотаріальній конторі ОСОБА_1було
відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на &frac12; частину спадкового майна, оскільки
в матеріалах спадкової справи ОСОБА_3 є заява померлого ОСОБА_5 про відмову від
прийняття спадщини на користь брата ОСОБА_2 ОСОБА_1 вважає, що заява її
померлого батька про відмову від прийняття спадщини є недійсною. Враховуючи
викладене, ОСОБА_1просила задовольнити її позовні вимоги та визнати за нею
право власності на &frac12; частину спадкового майна.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 28
листопада 2007 року позов ОСОБА_1задоволено частково. Визнано відмову ОСОБА_5
від прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_3 недійсною. Визнано за
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право на спадок по &frac12; частині. В решті позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 19 лютого
2008 року рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 28 листопада 2007
року залишено без змін. Резолютивну частину рішення Жовтневого районного суду
м. Маріуполя від 28 листопада 2007 року уточнено та визнано за ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом за кожним на &frac12; частину: гаражу, квартири АДРЕСА_1,
грошових внесків у філії Жовтневого відділення ВАТ “Державний ощадний банк
України”.

У касаційній скарзі
ОСОБА_2 просить просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та
ухвалити рішення про відмову у задоволені позову, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального
права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права. Доводи скарги висновків суду не спростовують. Підстав для їх скасування
не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 28
листопада 2007 року  та ухвалу  апеляційного суду Донецької області від 19
лютого 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Гуменюк

Судді:
М.І. Балюк

В.Г. Данчук