У х в а л а

і м е н е м    у к р а
ї н и

28 липня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Патрюка М.В.,

суддів:            Лященко Н.П.,

Прокопчука Ю.В.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання
дитини і часу зустрічі із батьком та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визначення місця проживання дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Гагарінського районного суду м. Севастополя від              23 серпня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду м. Севастополя від 1 листопада 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2006 року ОСОБА_1. звернулася в суд із вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що з 5 липня 1997 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем. Від шлюбу мають сина, ОСОБА_3, 2000 року народження. Рішенням від
26 грудня 2005 року шлюб між сторонами розірвано, визначено місце проживання
дитини разом із нею. З травня 2006 року відповідач утримує сина у себе,
позбавляє її можливості займатися і зустрічатися із дитиною.

У зв'язку з цим позивачка просила визначити місце проживання сина разом із
нею і призначити час зустрічі відповідача з дитиною.

ОСОБА_2. подав зустрічний позов, в якому просив визначити місце проживання
дитини разом із ним, посилаючись на те, що дитина з травня 2006 року проживає
із ним і повертатися до матері не бажає. Він приділяє достатньо уваги як
здоров'ю дитини, так і його навчанню у школі, має постійну роботу і задовільні
житлово-побутові умови.

Рішенням Гагарінського районного
суду м. Севастополя від  23 серпня 2007
року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Севастополя від                    1 листопада 2007 року, в
позові ОСОБА_1. відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Визначено
місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3, 2000 року народження, разом із
батьком,                  ОСОБА_2, не
обмежено дитину у зустрічі із матір'ю, ОСОБА_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати ухвалені у справі судові
рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального
права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення
може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу  ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Гагарінського районного суду м. Севастополя від 23 серпня 2007 року
та ухвалу апеляційного суду м. Севастополя від 1 листопада 2007 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Патрюк М.В.

Судді:                                                                                    Лященко Н.П.

Прокопчук Ю.В.