У х в а л а

і м е н е м
у к р а  ї н и

29 січня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Патрюка М.В.,

суддів:           Лященко Н.П.,

Пшонки М.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Гурзуфська селищна рада, про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди; за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Гурзуфська селищна рада, управління
головного архітектора Ялтинського міського виконавчого комітету, про знесення
самовільної будівлі; за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 до Гурзуфської селищної ради, третя особа - ОСОБА_2, про визнання
незаконними рішень Гурзуфської селищної ради та визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_1, до якої приєднався
ОСОБА_7, на рішення Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 19
березня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 9
липня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2005 року ОСОБА_1. звернувся в суд з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що є власником земельної ділянки та будинкуАДРЕСА_1 в смт.
Гурзуф м. Ялта. ОСОБА_2. є власником 82/100 частини сусідньої земельної
ділянки, на підставі державного акту на земельну ділянку від 13 лютого 2002
року № 146, виданого Гурзуфською селищною радою та згідно рішення 32 сесії 23
скликання від 25 грудня 2001 року № 24.

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки, розташованої за адресою:
м. Ялта АДРЕСА_2, проектованого для обслуговування житлового будинку і
господарських споруд від 29 червня 2000 року, і виданим державним актом на
земельну ділянку, ділянка складається з двох частин, розділених між собою
проїздом (при відведенні проїзд в межі земельної ділянки не включався).

У 2003 році ОСОБА_2. розпочав будівництво на своїй земельній ділянці,
об'єднав частини земельної ділянки, самовільно зруйнувавши єдиний під'їзд до
будинків НОМЕР_1. і НОМЕР_1, що позбавило позивача можливості користуватися
під'їздом до свого будинку.

У зв'язку з цим ОСОБА_1. просив усунути перешкоди в користуванні земельною
ділянкою, що належить йому на праві приватної власності, розташованій за
адресою: м. Ялта АДРЕСА_1, та стягнути з ОСОБА_2. 10 тис. грн. на відшкодування
моральної шкоди.

ОСОБА_2. подав зустрічний позов до ОСОБА_1., треті особи: Гурзуфська
селищна рада, управління головного архітектора
Ялтинського міського виконавчого комітету, про знесення самовільної будівлі, посилаючись на те, що у ОСОБА_1. відсутній дозвіл інспекції ДАБК м. Ялта
на проведення будівельних робіт, а також тим, що він неодноразово притягувався
до адміністративної відповідальності за самовільне будівництво.

ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_1., ОСОБА_5., ОСОБА_6, ОСОБА_7. звернулися до
Гурзуфської селищної ради, третя особа -                        ОСОБА_2. про визнання
незаконними рішень Гурзуфської селищної ради               від 25 листопада 2005 року № 43 і від
14 грудня 2005 року № 17 та визнання недійсним договору оренди земельної
ділянки, укладеного 24 січня 2006 року між Гурзуфською селищною радою і
ОСОБА_2. Свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що в оренду передана дорога
загального користування, якою вже багато років користуються жителі вул.
Виноградна в смт. Гурзуф. Зазначена дорога була єдиною, по якій можливо було
проїхати до їхніх будинків, а з передачею в оренду дороги ОСОБА_2. вони
позбавлені такої можливості.

Рішенням Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від                           19 березня 2007 року
у позові ОСОБА_1., зустрічному позові ОСОБА_2. та позові ОСОБА_3, ОСОБА_4.,
ОСОБА_1., ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7. - відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 9 липня 2007 року
рішення Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від                         19 березня 2007 року
залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1., до якої приєднався ОСОБА_7., просять
скасувати ухвалені у справі судові рішення й передати справу на новий розгляд
до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу  ОСОБА_1, до якої приєднався ОСОБА_7,
відхилити.

Рішення Ялтинського
міського суду Автономної Республіки Крим від                    19 березня 2007 року та
ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 9 липня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Патрюк М.В.

Судді:                                                                                             Лященко Н.П.

Пшонка М.П.