№2-443/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21 січня 2008     року   Печерський
районний суд м. Києва в складі :

головуючого   -
судді Кафідової О.В.,

при
секретарі  -                    Глібко Н.В.,

розглянувши  у відкритому судовому засіданні в м.Києві  цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до
Акціонерного товариства  „Лекхім” ,
3-тя  особа  : генеральний
директор Печаєв В.К.  про
поновлення  на  роботі , стягнення  середнього заробітку  за
час  вимушеного прогулу  та стягнення
моральної  шкоди  , спричиненої
звільненням  ,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась  до суду з
позовом до відповідача та просить суд постановити рішення , яким  визнати
за №№186, 187,188  від 01.11.2007
року  , за №189 від 07.11.2007 року  незаконними та  скасувати ,
поновити   на  посаді фармацевта   та стягнути середньомісячний  заробіток за час вимушеного прогулу по час  постановлення рішення , моральну  шкоду
в сумі 25 000 грн. 00 коп., судові витрати ,   посилаючись
на те, що її було звільнено з посади
в  період вагітності  , що протирічить ст. 184 КЗпП України,
відповідно до  якою    звільнення
вагітних  жінок в період
вагітності з ініціативи власника  не  допускається ,  вважає
звільнення  незаконним  .

В  судовому  засіданні
позивач     підтримала
вимоги позову,  просила  позовні  вимоги
задовольнити в повному обсязі , посилаючись на
обставини  викладені в позові  та в судовому засіданні .

Представник
відповідача в судовому засіданні заперечувала
проти задоволення вимог  позивача  , посилаючись на
те , що спірні наказ відповідає вимогам
закону , звільненні  позивача  відбулось
у  відповідності  до закону , у адміністрації  відповідача
були відсутні  достовірні  дані  ,
щодо вагітності  позивача,  просила
в задоволенні позову відмовити .

3-тя
особа  в судове  засідання
не з”явився , свого представника до суду
не  направив , про час  та
місце  слухання  справи був
повідомлений належним чином , суд
визнав  можливим слухати справу у
відсутність 3-ї  особи .

Вислухавши
пояснення позивача, представника відповідача , вивчивши
письмові докази по справі, суд приходить до   наступного висновку.

В судовому
засіданні встановлено  , що позивач   працювала     у відповідача   з 25.09.2006 року на  посаді  фармацевта
аптечного пункту №1.

Згідно  наказу відповідача  №186 від 01.11.2007    року
позивачу об”явлена догана за порушення
нею  трудової  дисципліни, а саме  прогул
без поважної  причини  11.08.2007 року .

Наказом  №187 від 01.11.2007  року
позивачу  оголошена   сувора
догана за  порушення трудової
дисципліни, а саме прогули  без поважної
причини 11.08.2007  року  .

Згідно ст. 148 КЗпП України встановлений
строк  для  застосування
дисциплінарного стягнення , а саме - дисциплінарне  стягнення
застосовується власником  або
уповноваженим ним органом безпосередньо за
виявленням  проступку , але  не
пізніше  одного місяця  з
дня  його виявлення .

При цьому  , згідно ст. 149 КЗпП
України  до застосування  дисциплінарного стягнення  власник
або  уповноважений  ним орган
повинен зажадати від
порушника  трудової  дисципліни
письмове  пояснення  і за
кожне  порушення  трудової
дисципліни може  бути
застосоване  лише  одне
дисциплінарне  стягнення .

При обранні  виду  стягнення
власник  або уповноважений  ним
орган  повинен врахувати ступінь
тяжкості  вчиненого проступку і
заподіяну  ним шкоду , обставини ,
за  якими вчинено проступок , попередню  роботу
працівника  , стягнення  оголошується
в  наказі і повідомляється  під
розписку .

Як  вбачається з  наданих
відповідачем  та  позивачем
доказів, підставою  для   накладення
дисциплінарного стягнення
були  службові  записки
завідуючої аптекою  від
13.08.2007  року , від 19.10.2007  року , однак
жодного акту  про відсутність
на  робочому  місці
позивача  не  складалось .

При цьому  , як  вбачається
з  листка  непрацездатності   від 26.10.2007  року
позивач  перебувала на  стаціонарному
лікуванні з 13.10.2007  року  по 27.10.2007
року  з діагнозом  загроза
переривання  вагітності  17 тижнів . До посилань  представника
відповідача  на  те , що на
їх думку  зазначений  листок
непрацездатності  недійсний ,
суд  відноситься  критично , оскільки  при огляді в судовому  засіданні
оригіналу  цього листка у суду
відсутні  сумніви в  його
підробці та  відповідачем не вжито
жодних  дій  , направлених
на  перевірку  своїх міркувань .

Крім  того, позивачем  надана
довідка УЗІ від 06.11.2007
року  про встановлення  у позивача
вагітності   20-21  тиждень .

При цьому , в  період  перебування
позивача  на лікарняному в
аптечному пункті №1  , де  працювала
позивач , яка є  відповідальною  особою , була
проведена  інвентаризація  матеріально- технічних  цінностей і складено акт  , щодо виявленої нестачі , на  підставі якого  відповідачем видано наказ №188 від 01.11.2007  року
про утримання  грошових  коштів
із  заробітної  плати
і у позивача в тому  числі .

Згідно Інструкції про інвентаризацію основних  засобів , нематеріальних активів
товарно-матеріальних  цінностей ,
грошових  коштів і документів і
розрахунків , проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей та  складання
актів здійснюється  в  присутності
матеріально відповідальної
особи   , що відповідачем  зроблено не
було , на  підставі  чого
наказ №188 від 01.11.2007  року  суд вважає незаконним та  таким , що підлягає скасуванню .

Наказом
від 07.11.2007  року  за №189 позивач  була
звільнена з  посади  фармацевта
аптечного  пункту №1  за
порушення  трудової  дисципліни .

Відповідно  до  ст.
184 КЗпП України
звільнення  вагітних  жінок в період вагітності з ініціативи
власника  або  уповноваженого  органу
.

Враховуючі вищенаведене , суд приходить
до висновку . що  позовні  вимоги в частині  визнання
спірних  наказів  незаконними
підлягають задоволенню , оскільки
відповідачем  при їх  виданні порушені  вимоги
КЗпП України .

В
судовому  засіданні   відповідачем   не
надано  суду  переконливих
доказів  на  підтвердження
своїх  заперечень  в
частині  обгрунтування  звільнення
позивача  за  сівоєю
ініціативою  .

Посилання  представника
відповідача  ,  на
ту  обставину,  що  їм
не було достоменно відомо  про вагітність
позивача  ,  не
може бути прийнято судом  та не
відповідає  фактичним обставинам
справи   .

Таким
чином , позовні  вимоги  позивача
в  частині  усунення
порушених  прав  позивача
шляхом  поновлення  її
прав   на  роботу,
стягнення недоплаченого заробітку
та середньомісячного
заробітку  за  час
вимушеного  прогулу  є
обгрунтованими та  підлягають  задоволенню .

Заборгованість  відповідача
перед позивачем по заробітній
платі  становить 4707 грн. 53 коп.   , а  саме
за  52 робочих днів за  період часу
з 07.11.2007  року  по 21.01.2008 року .

Крім  того ,    позивачу
з  вини  відповідача завдано   моральної шкоди  ,
оскільки завдяки  порушенням її законних
трудових  прав в період вагітності
призвело до моральних страждань
позивача  , втрати нормальних
життєвих зв”язків  і вимагають від
позивача додаткових зусиль для організації свого життя в очікуанні  народження
дитини  ,  тому  у
відповідності до ст. 237-1 КЗпП України з
відповідача на  користь  позивача
необхідно  стягнути   частково моральну шкоду  в  сумі
2 000   грн. 00 коп.

Суд прийшов до висновку, що відповідачем порушені
конституційні та трудові права позивача та позов підлягає часткового
задоволенню, а оскільки  позивач звільнений від сплати державного
мита, то згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає
стягненню 59 грн. 50 копійки у відшкодування судових витрат.

На підставі викладеного ,
керуючись  Конституцією України, ст. ст.
40 , 148, 149 , 184 ,   237-1 КЗпП
України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 15,  60,
64, 88, 110, 209, 213-215, 223,  367 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну  заяву    ОСОБА_1 до Акціонерного товариства  „Лекхім” , 3-тя  особа  : генеральний
директор Печаєв В.К.  про
поновлення  на  роботі, стягнення  середнього заробітку  за
час  вимушеного прогулу  та стягнення
моральної  шкоди  , спричиненої
звільненням  -  задовольнити
частково  .

Визнати  накази  Акціонерного товариства  „Лекхім” за №№186, 187,188  від 01.11.2007 року  , за №189 від 07.11.2007 року  незаконними та  скасувати
.

Поновити ОСОБА_1  на  посаді
фармацевта Акціонерного товариства
„Лекхім”  з 07.11.2007  року  .

Стягнути з Акціонерного товариства
„Лекхім” на користь ОСОБА_1 середній
заробіток  за час  вимушеного прогулу   з 07.11.2007   року
по час  постановлення  рішення в сумі  4707 грн. 53 коп.  та моральну
шкоду в сумі 2 000 грн. 00 коп. , всього стягнути - 6 707 грн. 53 коп. .

Допустити негайне
виконання  рішення  в частині
поновлення  на  роботі
та  стягнення  заробітної
плати за  час  вимушеного прогулу .

Стягнути з Акціонерного товариства
„Лекхім”  державне мито в розмірі  59 грн. 50 коп.   в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного  суду  м. Києва
через Печерський  районний   суд м. Києва .

Заяву про  апеляційне  оскарження рішення  суду
може  бути подано  протягом 10
днів  з  дня
проголошення  рішення  .

Апеляційна  скарга  на
рішення  суду  подається
протягом  20 днів після  подання заяви про апеляційне оскарження .

СУДДЯ: