справа
№2-299/08/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

13 березня 2008
року  Київський районний суд  м. Харкова
у складі:

головуючого судді -  Колесник С.А.

при секретарях -       Єна Л.А., Павловій О.М., Толстовій О.О.,
Половинко М.А.

розглянувши у
відкритому  судовому засіданні в залі
суду в м.Харкові  цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по заробітній платі, -

Встановив:

Позивач 20.06.2007
року звернувся до суду з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
про стягнення заборгованості по заробітній платі, яку в процесі розгляду справи
змінив та доповнив та просив стягнути з відповідачки 11622 грн. 40 коп., у тому
числі заборгованість з заробітної плати у розмірі 3632 грн. та 7990 грн. 40
коп. в якості середньомісячного заробітку за затримку виплати заробітної плати
протягом 5,5 місяців з 15.06.2007 року по 30.11.2007 року. Свою позовну заяву,
посилаючись на ст.ст. 116,117 КЗПП України, позивач обґрунтовував тим, що він
працював у відповідача у якості слюсаря
з грудня 2006 року по 14 червня 2007 року. Під час влаштування до
відповідачки на роботу він написав на її ім»я заяву про прийняття на роботу в
якості слюсаря. Вказану заяву відповідачка прийняла разом з трудовою книжкою та
вказала, що заробітна плата буде залежати від кількості робочих днів з
розрахунку 8 грн. за одну годину роботи. Відповідачка заробітну плату
виплачувала не регулярно та виплатила її по березень 2007 року включно. За
квітень та травень 2007 року заробітну плату в сумі 3632 грн. не виплатила.
14.06.2007 року відповідачка заявила, що не має відношення до трудового
колективу, у якому працював позивач, трудові книжки не заповнила та не
повернула, заборгованість по заробітній платі не виплатила. У квітні 2007 року
позивач відпрацював 182 години та заробітна плата склала 1456 грн.; у травні
відпрацював 176 годин, заробітна плата склала 1408 грн.; у червні  2007 року позивач відпрацював 96 годин та
його заробітна плата склала 768 грн.; загальна заборгованість склала 3632 грн.
Середньомісячна заробітна плата складає 1452 грн. 80 коп. За час затримки
виплати заробітної плати протягом 5,5 місяців відповідачка заборгувала перед
позивачем 7990 грн. 40 коп., а всього заборгованість складає 11622 грн. 40 коп.
Трудова книжка до теперішнього часу знаходиться у відповідачки; окремий
трудовий договір з відповідачкою позивач не укладав.

У
судовому засіданні позивач та представник позивача позовну заяву підтримали з
підстав, викладених у позовній заяві та просили її задовольнити. При цьому
позивач пояснив, що приблизно 03.03.2007 року він подав відповідачці заяву про
прийняття його на роботу  в якості
слюсаря та трудову книжку. Проте, на чиє ім»я писав заяву про прийняття на
роботу не пам»ятає. 15.03.2007 року отримав заробітну плату у розмірі 1500
грн., поставивши підпис у відомості про отримання заробітної плати. До березня
2007 року заробітну плату отримував у конвертах, з березня 2007 року по червень
2007 року заробітну плату не отримував.

Відповідач
та представник відповідача  у судовому
засіданні проти позову заперечували, посилаючись на те, що позивачем до суду не
надані доказів існування між відповідачкою та позивачем трудових відносин на
підставі глави 3 КЗпП України. При цьому, пояснили, що ОСОБА_2. на праві
власності належать нежитлові будівлі по АДРЕСА_1 у м.Харкові. У січні 2007 року
до ОСОБА_2. звернувся ОСОБА_3, який є директором підприємства «Асклєпій»
Харківського міського товариства інвалідів хворих на розсіяний склероз, та ФОП
ОСОБА_4. з проханням надати в оренду належні ОСОБА_2. на праві власності
приміщення по АДРЕСА_1 у м.Харкові для здійснення підприємством господарської
діяльності. Для цієї мети ними було завезено на територію приміщень обладнання
та інше майно, яке саме, в якій кількості та з чого воно складалось їй не
відомо. Акт прийому - передачі обладнання та майна між ними не підписувався,
оскільки в цьому не було необхідності, подальша спільна господарська діяльність
між ОСОБА_2. та підприємством «Асклєпій» не планувалась. Між ОСОБА_2. та
підприємством «Асклєпій» була досягнута домовленість про те, що договір оренди
приміщень буде укладено після того, як ці приміщення будуть приведені в стан,
при якому буде можливо здійснювати виробничу діяльність в повному обсязі, була
досягнута угода в частині розрахунків за орендну плату. До кінця весни 2007
року в приміщенні велась господарська діяльність підприємством «Асклєпій», чи
працював  на вказаному підприємстві
позивач, ОСОБА_2. не відомо, які роботи ним виконувались та на підставі чого
також відомо не було. У кінці травня 2007 року ОСОБА_2. звернулася до директора
підприємства «Асклєпій» та ФОП ОСОБА_4. з пропозицією юридично оформити договір
оренди приміщення, але останні від підписання договору оренди приміщення
відмовилися, вимагаючи  оформити відмову
від 2/3 частини приміщення на їх користь, на що ОСОБА_2. відмовилася, вимагаючи
звільнити належне  на праві власності
нежиле приміщення, вивести обладнання, припинити роботу людей.

Суд,
заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків
ОСОБА_5.,  ОСОБА_6., ОСОБА_3, ОСОБА_4., перевіривши
матеріали справи та дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає, що
позовна заява  не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст.
21 КЗпП України, трудовий договір є угодою між працівником і власником
підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник зобов»язується виконувати роботу, визначену цією
угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник
підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, чи фізична
особа зобов»язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати
умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про
працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до
ст.24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій
формі. Додержання письмової форми є обов»язковим: при укладенні трудового
договору з фізичною особою. При укладенні трудового договору громадянин
зобов»язаний подати паспорт, або інший документ, що посвідчує особу, трудову
книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту
(спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров»я та інші документи. Укладення
трудового договору оформлюється наказом чи розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий
договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були
видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

Згідно зі ст.24-1
КЗпП Україи, у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною
особою фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення
працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовіфй формі трудовий
договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку,
визначеному Міністерством праці та соціальної політики України.

Твердження
відповідачки про невикористання нею найманої праці підтверджується Актом
перевірки державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про
працю територіальної державної інспекції праці в Харківській області
№20-01-618/1544 від 09.07.2007 року, згідно з яким ФОП ОСОБА_2. найману працю
не використовує (а.с.31-33).

Згідно звітів до
податкової державної адміністрації Київського району м.Харкова за 4-й квартал
2006 року та 1-й, 2-й квартал 2007 року, фактична чисельність працівників
відсутня (а.с.36-38).

Факт відсутності
працівників, з якими укладені трудові договори, підтверджується заявою
відповідачки про застосування спрощеної системи оподаткування та звітності до
ДПІ Київського району м.Харкова від 14.05.2007р., чисельність працівників з
якими укладені трудові угоди, зареєстровані в установленому порядку - відсутні
(а.с.39).

Обґрунтованість
посилань відповідача на відсутність будь-яких трудових відносин між нею та
позивачем також підтверджується листом прокуратури Жовтневого району м.Харкова
від 19.09.2007р. №03-47/07, відповідно до якого прокуратурою проведено
перевірку за зверненнями ОСОБА_7 та ОСОБА_8. щодо порушень їх трудових прав та
невиплати заробітної плати з боку ФО-П ОСОБА_2. Факти, викладені у зазначених
зверненнях в ході перевірки свого підтвердження не знайшли, акти прокурорського
реагування не вносились (а.с.69).

Допитані у
судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5,  ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4., пояснили, що
позивач працював у ФО-П ОСОБА_2. з грудня 2006 року по червень 2007 року
спочатку  виконуючи роботи по установці
станків та обладнання у нежилому приміщенні, яке належить на праві власності
відповідачці, а потім слюсарем та водієм, вказавши при цьому, що у їх
присутності позивач не передавав відповідачці трудову книжку та заяву про
прийняття його до роботи. Заробітну плату
позивач, як і інші працівники отримували переважно у конвертах.

Відповідно до
п.2  ст. 27 ЦПК України, особи, які
беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у
них докази або повідомити про них суд.

Згідно з ч.3 ст.10
ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставі своїх вимог або заперечень.

Враховуючи
вищевикладене, суд вважає, що позивач не надав доказів, які б безумовно
підтверджували наявність трудових відносин між ним та ФОП ОСОБА_2. в період
з  грудня 2006 року по 14 червня 2007
року, у зв»язку з чим суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог,
вважаючи їх недоведеними.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215 ЦПК України, ст.ст. 21,24,24-1 КЗпП України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній
платі - відмовити.

Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня
проголошення рішення та поданням протягом 20 днів після цього самої  апеляційної скарги через Київський районний
суд м. Харкова, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя-

справа
№2-299/08/16

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

13 березня 2008
року  Київський районний суд  м. Харкова
у складі:

головуючого судді -  Колесник С.А.

при секретарях -       Єна Л.А., Павловій О.М., Толстовій О.О.,
Половинко М.А.

розглянувши у
відкритому  судовому засіданні в залі
суду в м.Харкові  цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по заробітній платі, -

Встановив:

Зважаючи на
складність справі, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну
частини рішення.

Рішення суду в
повному обсязі буде виготовлено 18 березня 2008 року.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215 ЦПК України, ст.ст. 21,24,24-1 КЗпП України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній
платі - відмовити.

Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня
проголошення рішення та поданням протягом 20 днів після цього самої  апеляційної скарги через Київський районний
суд м. Харкова, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя-