Справа № 22ц-442/08                                      Головуючий у 1 інстанції -
Доповідач - Стрільчук В.А.
СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

і м е н е м    У к
р а ї н и

29 травня 2008 року.  Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого
- судді Стрільчука В.А.,

суддів
- Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

при
секретарі - Савчук О.В.,

з
участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Маяківської сільської ради про тлумачення змісту заповіту за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2, поданою від його імені представником
ОСОБА_1, на рішення Луцького міськрайонного суду від 25 березня 2008 року,

в с т а н о
в и л а :

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 25 березня 2008 року в позові
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 від імені позивача просить скасувати це
рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись  на невідповідність висновків суду обставинам
справи та неправильне застосуванням норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 лютого 2000 року матір позивача
ОСОБА_3 склала на його користь заповіт, яким заповіла йому сертифікат на
земельну частку (пай) в КСП «Агрофірмі Маяк». 15 жовтня 2002 року на підставі
зазначеного сертифікату ОСОБА_3 був виданий державний акт на право приватної
власності на землю. 24 квітня 2006 року вона померла, в зв'язку з чим
відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі - на земельну ділянку
площею 1,08 га, розташовану на території Маяківської сільської ради. Потреби в
роз'ясненні заповіту немає, оскільки існує правовстановлюючий документ на
спадкове майно -  вищезгаданий державний
акт, - яке позивач вправі узаконити, подавши до суду належно оформлену позовну
заяву про визнання права власності на це майно.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких мотивів.

Встановлені судом першої інстанції
та наведені вище обставини, крім пояснень представника позивача,
підтверджуються всією сукупністю наявних у справі доказів, зокрема, свідоцтвом
про народження ОСОБА_2 (а. с. 6), заповітом ОСОБА_3 на користь позивача
сертифіката на земельну частку (пай) (а. с. 7), свідоцтвом про смерть ОСОБА_3
(а. с. 8), довідкою Маяківської сільської ради від 10 жовтня 2006 року про
спільне проживання його із спадкодавцем та прийняття ним спадщини (а. с. 11),
державним актом на право прватної власності на землю ОСОБА_3 (а. с. 14) та
іншими.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що державний нотаріус в усній
формі фактично відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, так як на час звернення в нотаріальну контору вже існував державний
акт на право власності на землю, тоді як в заповіті зазначений сертифікат на
земельну частку (пай). Тому просив встановити, що спадкодавець ОСОБА_3,
складаючи заповіт, виразила волю на успадкування ним земельної ділянки,
зазначеної в державному акті.

Відповідно до ч. 2 ст. 213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд
може постановити рішення про тлумачення змісту заповіту.

Однак згідно з ч. 2 ст. 1256 цього Кодексу тлумачення заповіту здійснюється
судом лише у разі спору між спадкоємцями.

Як пояснив представник позивача в суді апеляційної інстанції, в даному
випадку спору між спадкоємцями немає, а тому відсутні підстави для тлумачення
заповіту судом.

Виходячи з викладеного, давши вірну правову оцінку обставинам справи, суд
обґрунтовано відмовив у позові.

Разом з тим, в разі порушення, невизнання або оспорювання іншими особами
права позивача на спадкове майно він вправі захистити це право у встановленому
законом порядку шляхом звернення до суду з відповідними вимогами.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять
підстав для зміни чи скасування рішення, яке постановлено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2, подану від його імені представником
ОСОБА_1, відхилити, а рішення Луцького міськрайонного суду від 25 березня 2008
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Судді :