Справа № 22ц-1607/2008
Головуючий у першій інстанції - карапута л.в.
Категорія - цивільна
Доповідач - квач м.о.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді

квача
м.о.,

суддів:

шарапової
о.л., шемець н.в.,

при секретарі

сетченко
н.м.,

з участю:

ОСОБА_1, ОСОБА_2,

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від
05 серпня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ВАТ „Менське
АТП-17442” про стягнення відшкодування,-

в с т а н о в и в:

У березні 2008 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ВАТ „Менське АТП-17442”,
в якому просив стягнути з останнього щомісячне відшкодування у розмірі 682 грн.
25 коп. з січня 2008 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.10.1985 року
сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої він отримав тяжкі тілесні
ушкодження і йому була встановлена перша група інвалідності довічно, з втратою
працездатності 100%. Щомісячно він отримує страхові виплати, які стягуються на
його користь з відповідача. У зв”язку із збільшенням втраченого позивачем
заробітку, стягувана сума на відшкодування шкоди також підлягає збільшенню.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 07 квітня 2008 року
позов ОСОБА_3 задоволено частково:
стягнуто з ВАТ „Менське АТП-17442” на його користь  одноразово 515 грн. 35 коп. заподіяної шкоди
за період з 01 січня по 01 серпня 2008 року та щомісячно по 99 грн. 67 коп.,
починаючи з серпня 2008 року і безстроково. Стягнуто з ВАТ „Менське АТП-17442”
судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. та 30 грн. витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення скасувати та ухвалити нове,
яким стягнути з ВАТ „Менське АТП-17442” на його користь одноразово 388 грн. 92
коп., а починаючи з березня 2008 року щомісячне відшкодування у розмірі 166
грн. 96 коп.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду є незаконним,
посилаючись на те, що судом взято до уваги довідку про середню заробітну плату
водія мікроавтобуса УАЗ  ВАТ
„Чернігівавтосервіс” в сумі 525 грн., проте він там ніколи не працював, місцем
його роботи, де він отримав каліцтво, було ПМК-1 „Чернігівоблагробуд”, яке було
підпорядковано тресту „Чернігівоблагробуд”, а нині це корпорація
„Чернігівоблагробуд”. Також в корпорацію входило АТП-2562, а тому для
перерахунку щомісячного відшкодування необхідно брати заробітну плату ЗАТ
АТП-2562.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що внаслідок ДТП, що сталося 01.10.1985 року   ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження,
внаслідок яких він став інвалідом першої групи, безстроково. Винним у скоєнні
ДТП було визнано Федотчака М.М., який керував транспортним засобом, який
належав відповідачу - ВАТ „Менське АТП-17442”, а тому останній, як володілець
джерела підвищеної небезпеки, повинен відшкодувати завдану позивачу шкоду.

Рішенням Деснянського районного суду
м.Чернігова від 29.03.2000 року з ВАТ „Менське АТП-17442” на користь позивача
стягується по 91 грн. 17 коп. щомісячно, починаючи з 01.03.2000 року,
безстроково.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з  того, що відповідно до ст.29 Закону України
„Про загальнообов”язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності”, перерахування сум щомісячних
страхових виплат і витрат на медичну та соціальну допомогу провадиться у разі: підвищення
розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством.
Перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі
зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях
національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань
статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року. При
цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає.
А тому позов задовольнив частково.

Даний висновок суду відповідає
матеріалам справи та грунтується на вимогах закону.

Проте, апеляційний суд не може
погодитись з розміром стягнутих сум щомісячних
виплат.

Визначаючи розмір щомісячних виплат,
судом першої інстанції було взято до уваги довідку ТОВ „ПАССЕРВІС-ЛЮКС” про
розмір заробітної плати водія мікроавтобусу УАЗ в сумі 525 грн.(а.с.23).  Але, як встановлено судом, позивач там ніколи
не працював, місцем його роботи, де він отримав каліцтво, було ПМК-1 корпорації
„Облагробуду”, яке ухвалою господарського суду Чернігівської області  від 24 січня 2002 року ліквідовано. Ні  ЗАТ „АТП-2562”, ні корпорація
„Чернігівоблагропромбуд” не являлись правонаступниками ПМК-1.

Відповідно до довідки ВАТ „Менське
АТП-17442” від 22 вересня 2008 року №66, розмір середньої заробітної плати
водія другого класу за відпрацьований баланс робочого часу становить 647 грн.,
і саме з цього розміру апеляційний суд вважає вираховувати розмір
заборгованості відповідача перед позивачем за період з 01 березня по 01 серпня
2008 року, що становить 859 грн. 18 коп. та розмір щомісячного
відшкодування  з серпня 2008 року в сумі
103 грн. Заборгованість в сумі 859 грн. складається: 665 грн. 01 коп. за
квітень- червень ( 647 середня зарплата - 425.33 пенсія =221.67 сума
відшкодування х 3 місяці =665.01).  103
грн. за липень (647-544 збільшений розмір пенсії = 103).  91 грн. 17 коп. заборгованості за березень
2008 року згідно вказаного рішення суду від 29 березня 2000 року. За січень -
лютий 2008 року відповідач перерахував позивачу по 91 грн. 17 коп. З даним
позовом ОСОБА_3 звернувся до суду 26 березня 2008 року.

Апеляційний суд не може погодитись з
вимогами позивача про визначення розміру щомісячного відшкодування,
виходячи  із середньомісячного заробітку
водія 2 класу ЗАТ „АТП № 2562 в сумі 1214 грн.79 коп. та середнього заробітку
водія пасажирського автобуса 2 класу Чернігівського тролейбусного управління в
сумі 1268 грн.82 коп., оскільки в першому випадку - це заробіток водія
вантажного автомобіля, а в другому - заробіток водія іншого за профілем
підприємства.   Суд також не може
погодитись з доводами позивача про середній заробіток водія в АТП -2562 в сумі
710 грн., так як ним не надано належних доказів і такі його твердження спростовуються
довідкою вказаного АТП про середній заробіток водія в сумі 1214 грн.79 коп. та
довідкою відповідача про середній заробіток водія в сумі 647 грн., який і взято
до уваги апеляційним судом при вирішенні даного спору сторін.

Зважаючи на викладене, апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні, в частині
визначення розміру щомісячного відшкодування та розміру одноразової
заборгованості такого відшкодування.

Враховуючи наведене та керуючись
ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, ст.29
Закону України „Про загальнообов”язкове державне соціальне страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності”, апеляційний суд, -

в и р і ш и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити
частково.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 05
серпня 2008 року в частині стягнення з ВАТ „Менське АТП-17442” на користь
ОСОБА_3 одноразово 515 грн. 35 коп. заподіяної шкоди за період з 01 січня 2008
року по 01 серпня 2008 року та щомісячно по 99 грн. 67 коп., починаючи з серпня
2008 року безстроково - змінити, стягнувши з ВАТ „Менське АТП-17442” на
користь ОСОБА_3 одноразово 859 (вісімсот п”ятдесят дев”ять) грн. 18 коп.
заподіяної шкоди за період з з 01 березня 2008 року до 01 серпня 2008 року та
щомісячно по 103 (сто три) грн., починаючи з серпня 2008 року безстроково.

В іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення,
може бути оскаржено до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом
двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:
Судді: