Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К
Р А  Ї Н И

11 вересня 2008 року
місто Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Рівненської області у складі:
головуючого Буцяка З.І.

суддів Демянчук С.В., Григоренка
М.П.

з участю секретаря
судового засідання Колесової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду
в м. Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у
м. Рівному на рішення Рівненського районного суду від 3 червня 2008 року у
справі за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа - Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у м.
Рівному, про встановлення факту нещасного випадку на виробництві,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського районного суду від 3 червня 2008 року задоволено
заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа - Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у м. Рівному, і
встановлено факт нещасного випадку на виробництві, який трапився із заявницею
20 січня 1986 року при виконанні нею трудових обов*язків працівника цеху
тваринництва Рівненського відгодівельного радгоспу.

В поданій на це рішення апеляційній скарзі зацікавлена особа - Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві у м. Рівному, вважаючи вимоги заявниці недоведеними, просить
апеляційний суд його скасувати й ухвалити у справі нове рішення про відмову у
задоволенні заяви ОСОБА_1

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і
з'явилися в судове засідання, перевіривши подані докази та доводи апелянта,
колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвалене місцевим судом рішення скасуванню з ухваленням у справі
апеляційним судом нового рішення з таких підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона  зобов'язана  довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу
своїх  вимог  і
заперечень,  крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1, місцевий суд послався на показання свідків
ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4, а також на епікризи й інші медичні документи
ОСОБА_1 за 1993, 1995-1997 рр., в яких зазначено про посттравматичні зміни її
тіла.

Проте зазначені свідки очевидцями травмування заявниці не були.

Крім того, в матеріалах справи відсутні достовірні докази, і зокрема
висновки медичних фахівців про те, що погіршення стану здоров*я заявниці
знаходиться у прямому причинному зв*язку з подією, на яку вона посилається у
своїй заяві.

Немає у справі і безспірних доказів того, що 20 січня 1986 року ОСОБА_1
дійсно була травмована за обставин, на які вона вказує у своїй заяві.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, одних
лише показань свідків, на підставі яких місцевий суд прийшов до висновку про
обгрунтованість заяви ОСОБА_1, є недостатньо.

Тому з урахуванням викладеного рішення суду першої
інстанції  підлягає скасуванню з
ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні
її вимог за їх недоведеністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 303, 307, 313, 314,
316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві у м. Рівному задовольнити.

Рішення Рівненського районного суду від 3 червня 2008 року скасувати.

ОСОБА_1 у задоволенні її заяви про встановлення факту нещасного випадку на
виробництві відмовити.

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту його
проголошення  і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: