Справа № 22ц - 688/08                                   Головуючий у
1 інстанції - Борсук П.П.
Доповідач - Шевчук Л.Я.
СУД  ВОЛИНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

30
липня 2008 року
місто Луцьк

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого  судді
Шевчук Л.Я.,

суддів
Свистун О.В., Подолюка В.А.,

при секретарі  Матюхіній О.Г.,

з участю :позивача - ОСОБА_1,

відповідача  - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3

представника Воєгощанської сільської
ради - Остапука В.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Воєгощанської сільської ради Камінь-Каширського району, ОСОБА_2 про
скасування рішення сільської ради та визнання недійсним Державного акту про
право власності на землю за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Камінь-Каширського районного суду від 17 червня 2008 року

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення Камінь-Каширського
районного суду від 17 червня 2008 року, яким в позові ОСОБА_1 до Воєгощанської
сільської ради Камінь-Каширського району, ОСОБА_2 про скасування рішення
сільської ради та визнання недійсним Державного акту про право власності на
землю відмовлено.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_1, покликаючись на
незаконність судового рішення із-за неповного з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, і порушення норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення суду з направленням справи на новий розгляд та
зазначає, що суд при постановленні рішення не врахував того, що вона
користувалася спірною земельною ділянкою, площею 0,48 га, після смерті
спадкодавця ОСОБА_4 Крім того, суд не взяв до уваги того, що ОСОБА_2 самочинно
збудував будинок на спірній земельній ділянці, а державний акт на право
власності на землю, площею 0,32 га
виданий на ім'я останнього
незаконно.

В
судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала і просила її
задовольнити, відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3, представник
Воєгощанської сільської ради Остапчук В.І. апеляційну скаргу заперечили.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі рішення
Камінь-Каширського районного суду від 27 лютого 2008 року позивач ОСОБА_1
набула право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами
по АДРЕСА_1.

Рішенням Воєгощанської сільської ради 15 травня 2008 року 2004 року ОСОБА_1
надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо
складання та видачі державного акта на право приватної власності на земельну
ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, площею 0,12 га по
АДРЕСА_1.

На підставі рішення Воєгощанської сільської ради від 22 січня 2008 року
ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку, загальною площею 0,32 га, в тому
числі 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та
господарських споруд і 0,0744 га для ведення особистого селянського
господарства.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід відхилити, а рішення суду першої інстанції
залишити без змін з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Камінь-Каширського районного
суду від 27 лютого 2008 року за позивачем ОСОБА_1 було визнано право власності
на будинок АДРЕСА_1(а.с.5). ОСОБА_1 набула право власності на вказане
будинковолодіння після смерті спадкодавця ОСОБА_4

Судом, при цьому, було встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 користувалася
земельною ділянкою біля свого будинковолодіння по АДРЕСА_1, площею 0,48 га, що
стверджується довідкою Воєгощанської сільської ради Камінь-Каширського району.

Проте, дана земельна ділянка у встановленому законом порядку  ОСОБА_4 ні у власність, ні в користування не
передавалась.

На підставі рішення Воєгощанської сільської ради від 22 січня 2008 року
ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку, загальною площею 0,32 га, в тому
числі 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та
господарських споруд і 0,0744 га для ведення особистого селянського
господарства (а. с. 27). Рішенням Воєгощанської сільської ради від 15 травня
2008 року № 19/3 ОСОБА_1 затверджено технічну документацію із землеустрою та
передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,12 га (а. с. 19).  Зазначені земельні ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2
були виділені за рахунок земельної ділянки, площею 0,48 га, яка знаходиться біля
будинковолодіння по АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що, оскільки вона набула право власності на
будинковолодіння по АДРЕСА_1, а тому їй слід надати земельну ділянку для
обслуговування будинку  площею 0,25 га.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10  своєї постанови від 30 травня 2008 року №7
«Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК
України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за
загальними  правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим
документом.

Правило статті 1225 ЦК України про те, що при переході до спадкоємців права
власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди, до них переходить право
власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і
у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не
визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у
власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому
законом порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не
складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

В судовому засіданні встановлено, що до ОСОБА_1 в порядку спадкування
перейшло право власності лише на будинковолодіння.

Врахувавши наведені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного
висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1, оскільки до неї перейшло
право власності лише на житловий будинок з господарськими будівлями і
спорудами, а рішенням Воєгощанської сільської ради ОСОБА_1 передано у власність
земельну ділянку, у розмірі 0,12 га, який необхідний для їх обслуговування, права
позивача на земельну ділянку, при цьому, порушені не були.

Доводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення суду,
яке  постановлено з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Камінь-Каширського районного
суду від 17 червня 2008 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: