Справа
№22Ц-1023/2008р.                                                           Головуючий
у 1 інстанції Волчко А.Я.
2 інстанції Приходько К.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22
лютого 2008 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного
суду Київської області в складі:

головуючого    Приходька К.П.,

суддів               Даценко Л.М., Коцюрби О.П.,

при
секретарі   Зозулі Н.С.,

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво - Святошинського районного суду Київської
області від 20 грудня 2007 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Боярського садового масиву садового товариства «Київгеологія», Боярської
міської ради про визнання права власності на земельну ділянку за набувальною
давністю,

встановила:

у
жовтні 2007 року позивач звернувся до суду з позовом обґрунтовуючи свої вимоги
тим, що на підставі постанови Ради Міністрів УРСР за №168 від 08 лютого 1956
року та рішення Київської міськради від 20 квітня 1957 року про відвід
земельної ділянки під будівництво садового товариства «Київгеологія» ОСОБА_2
було надано у користування земельну ділянку за АДРЕСА_1. В 1990 році ОСОБА_2
надала позивачу в користування (оренду) за усною домовленістю вказану земельну
ділянку.

З
вказаного часу позивач безперешкодно користується земельною ділянкою і вважає,
що набув право на земельну ділянку за давністю користування (набувальною
давністю).

Позивач
просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку за АДРЕСА_1 за
давністю користування (набувальною давністю).

Рішенням
суду від 20 грудня 2007 року відмовлено у задоволені позову відмовлено.

Позивачем
подана апеляційна скарга на рішення суду в якій він просить рішення суду
скасувати і постановити нове рішення яким задоволити його позовні вимоги
посилаючись на те, що рішення суду
постановленим на неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи,
є незаконним та необгрунтованим, не відповідає нормам процесуального та
матеріального права.

Колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлено, що позивач на протязі 15 років користується земельною ділянкою за
АДРЕСА_1 відведеною під будівництво ОСОБА_2 у садовому товаристві
«Київгеологія».

Згідно
з вимогами ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права
власності та права користування земельними ділянками із земель державної або
колективної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

У
відповідності з вимогами ст.119 ЗК України громадяни, які добросовісно,
відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але
не мають документів, які б свідчили про наявність у них права на цю земельну
ділянку, можуть звернутися до органу державної влади або органу місцевого
самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у
користування.

Таким
чином, зі змісту вказаної статті вбачається, що сама по собі наявність строку
набувальної давності  не є єдиною та
безпосередньою підставою для виникнення у особи права власності або
користування земельною ділянкою, вона є лише умовою для застосування інших
способів встановлення цих прав. Набувальна давність користування земельною
ділянкою згідно з вказаною статтею є лише підставою для звернення до органу
державної влади або органу місцевого самоврядування з відповідним клопотанням
щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Земельний
кодекс України набрав чинності в січня 2002 року, попереднім Земельним кодексом
України 1991 року норми щодо набуття права на земельну ділянку за давністю
користування передбачено не було.

Враховуючи
викладене та зміст ст.119 ЗК України, можна зробити висновок, що зі вступом в
дію вказаного Кодексу фізичні особи, в разі наявності визначених вказаною
статтею підстав, набули можливість на звернення до відповідних органів щодо
оформлення права на земельну ділянку за набувальною давністю.

Позивачем
по справі не подано доказів того, що він звертався до органу державної влади
або органу місцевого самоврядування з відповідним клопотанням щодо оформлення
правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Суд
першої інстанції, відмовляючи у задоволені позовних вимоги, обґрунтовано
виходив з положень вимог закону, зібраним по справі доказам дав належну правову
оцінку.

Посилання
скаржника на те, що рішення суду постановлене на неповно з'ясованих обставинах,
що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального
права не приймаються судом до уваги оскільки не ґрунтуються на зібраних
матеріалах справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Колегія
суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та
процесуального права і підстав для його скасування не має.

На
підставі наведеного, керуючись: ст.ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України
колегія,

ухвалила:

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво - Святошинського районного суду Київської
області від 20 грудня 2007 року відхилити, рішення залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий -

Судді -