Р І Ш Е Н Н Я

справа № 2-383/08

іменем України

28 травня 2008
року                                            м. Ялта

Ялтинський  міський суд АРК в складі
судді
Берещанського
Ю.В. при секретарі Бойко З.О., розглянувши  у відкритому судовому засіданні  цивільну  справу за
позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Гаспринської селищної ради,
Товариства з обмеженою відповідальністю «Олежко»  про відшкодування шкоди,

В с т а н о в и в :

Рішенням виконавчого
комітету Гаспринської селищної ради від 29 квітня 2004
року Товариству з обмеженою відповідальністю «Олежко» була надана згода на
перенесення сараїв літери Б,В,Е за адресою: АДРЕСА_1

Позивачка звернулась
до суду з позовом  про  відшкодування шкоди, в судовому засіданні свій позов
підтримала і
суду пояснила,
що  вона має
квартиру  № 2 за вказаною адресою. До
квартири № 2 належить сарай літера «Б», який знаходиться у загальній власності.
Вона зберігала у сараї своє майно на загальну суму 13823 гривні. У жовтні 2004
року ТОВ «Олежко» здійснило перенос сараїв у інше місце, а фактично зруйнувало
існуючи сараї і відбудувало їх у іншому місці. Про час перенесення сараїв вона
повідомлена не була, сарай був зруйнований у її відсутності, її майно було
втрачено. Вона зверталась до органів міліції із заявою про порушення
кримінальної справи по факту втрати її майна, але у порушенні справи було
відмовлено. Просила суд стягнути з відповідачів майнову та моральну шкоду.
Майнову шкоду вона оцінює в 56208 гривень, в тому числі вартість втраченого
майна та вартість зруйнованого сараю. Моральну шкоду вона оцінює в 5000
гривень. Просила суд стягнути з відповідачів судови витрати.

Представники відповідача в судове засідання не з'явилися, явка їх до суду була визнана
необов'язковою.

Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши
матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення позову по наступним
підставам.

Відповідно до ст.1166 ЦК України  шкода, завдана майну
фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її
завдала.
Факт надання шкоди мав бути підтвержен позивачкою. Разом з тим, позивачка не навела доказів того, яке майно, у
якій кількості і якої вартості знаходилось у сараї. По факту зникнення майна по
заяві позивачки проводилась перевірка, але вона не підтвердила факт зникнення
майна, у порушенні кримінальної справи було відмовлено (а.с.15). Разом з тим,
існує акт від 28.10.2004 року про перенесення майна, яке було у користуванні, в
інший сарай (а.с.16). Матеріали перевірки свідчать про те, що працівниками
міліції були допитані особи, які складали акт від 28.10.2004 року, усі вони
підтвердили, що то майно, яке знаходилось у сараї, під літерою Б в тому числі,
було описано і перенесено в інший сарай (а.с.45-47). При вказаних обставинах у
суда не має підстав для стягнення вартості майна, на зникнення якого
посилається позивачка. Цей факт не знайшов свого підтвердження а ні при
перевірки скарги позивачки органами міліції, а ні у судовому засіданні.

Відповідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо
яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивачка також посилається на те, що вона
частково відновила зруйнований сарай. Вартість ремонту складає 5500 гривень.
Суд не може задовольнити її вимоги і в цієї частині, оскільки вона не навела
доказів стосовно своїх витрат по відновленню сараю, не навела доказів стосовно
приналежності зруйнованого сараю конкретним особам і їй особисто. З технічного
паспорту на квартиру на квартиру № 6 убачається, що сарай «Б» зазначений як
сарай загального користування і цей факт був встановлений судом (а.с.29), але
інши особи не вважають, що їх права були порушені і не звертаються до суду із
позовом. Разом з тим існує інформація про те, що демонтований сарай був
перенесений в інше місце.

Рішенням
Гаспринської селищної ради від 21 червня 2006 року рішення про перенос сараїв
було відмінено на підставі протесту прокурора міста Ялта, але цей факт не
свідчить про те, що товариство «Олежко» діяло протиправно, оскільки на момент
переносу сараїв діяло раніше прийняте рішення від 29 квітня 2004 року.

З
наведених причин суд не бачить підстав для задоволення позову про стягнення
майнової, моральної шкоди, а також для повернення судових витрат.

Керуючись
ст.ст.10,11,60,209,212,214-215 ЦПК України,  ст. 1187,1167 ЦК України,

В и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Гаспринської селищної ради, Товариства з обмеженою відповідальністю
«Олежко»  про відшкодування
майнової та моральної шкоди - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя