Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2008 року                                                            м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області  в складі:

головуючого-судді:
Попович С. С.

секретаря: Черкес У.О.

адвокатів ОСОБА_11, ОСОБА_12.

сторін та представників сторін :
представника позивача ОСОБА_1., відповідача ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті
Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 згідно
з яким позивач просить постановити рішення яким визнати ОСОБА_2, ОСОБА_4 та їх
неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право на
користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1, що у місті
Івано-Франківську, мотивуючи свою позицію по суті спору тим, що відповідачі не
проживають у квартирі понад встановлені чинним законодавством строки, -

встановив:

Відповідач ОСОБА_2. позову не
визнав виходячи з того, що він у спірній квартирі фактично проживає, іншого
житла не має.

Відповідачка
ОСОБА_4. в судове засідання не прибула повторно, хоч про день та час слухання
справи була повідомлена, подала суду заяву про слухання справи без її участі у
якій зазначила, що постійно проживати у квартирі не мала можливості у зв”язку з
недоброзичливим ставленням до неї представника позивача.

Представник
ЖЕО-4 залишає вирішення спору на розсуд суду.

Вислухавши
сторін та їх преставників, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід
задовольнити частково виходячи з наступного.

Відповідно
до статтей 10,11,60 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах
змагальності сторін і виносить свої рішення на підставі доказів, що надаються
сторонами, кожна сторона зобов”язана подати докази у підтвердження своїх вимог
чи заперечень. Тому суд вирішував спір на підставі тих доказів, що були надані
сторонами і в межах заявлених вимог.

Ст.
71 Житлового Кодексу України передбачає, що пр тимчасовій відсутності наймача
або членів його сім”ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести
місяців. Виходячи зі змісту цієї норми закону позивач повинен був довести що
відповідачі до дня поступлення позову в суд не проживали у спірному приміщенні
понад один рік.

Всі
сторони та їх представники визнали, що квартира АДРЕСА_1 у м. Івано-Франківську
не приватизована.

Заявлені
позивачем свідки підтвердили таке : свідок ОСОБА_6. ( допитувалась попереднім
складом суду, покази оголошувались ) - що відповідачі не проживали у квартирі,
але в той же час вказала, що відповідача ОСОБА_2. деколи все-таки бачила на
вулиці, свідок ОСОБА_7. - був кілька разів протягом нетривалого часу ( 10 днів
) - не бачив нікого, але позивач говорив, що хтось жиє але хто саме точно
сказати не міг, бачив що у квартирі було два ліжка ( в т.ч. диван )  на яких спали, свідок ОСОБА_8. - бував у
позивача але не часто, не бачив, знає тільки що проводили ремонт у квартирі (
але без згоди позивача ).

Заявлена
відповідачем свідок ОСОБА_9, мати відповідача ОСОБА_2., мати представника
позивача з якою перебувають у нормальних стосунках, колишня дружина позивача,
котра періодично його провідує, підтвердила, що відповідач ОСОБА_2. у квартирі
проживає, а відповідачка ОСОБА_4. з донькою - ні.

Акт
складений комісією ЖЕО-4 25 травня 2006 року підтверджує, що на час відвідання
квартири сторін у ній був тільки позивач ( а.с. 6 ). У листі за підписом
першого заступника міського голови від 06 травня 2006 року вказується, що у
квартирі крім позивача проживають і відповідачі ( а.с. 7 ). У рішенні
Івано-Франківського міського суду від 09 грудня 2005 року по цивільній справі
за позовом ДМП “Івано-Франківськтеплокомуненерго” до сторін по справі
зазначено, що представник ідповідача, що є представником позивача по даній
справі, суду пояснювала, що крім позивача по даній справі у квартирі
зареєстровані на проживання і відповідачі які і повинні сплачувати решту суми,
суд виходив з того, що всі сторони є жильцями даної квартириі стягнув борги не
сплачені за теплопостачання, але з врахуванням особи похзивача стягнув з
відповідачів плату за користування теплом, тим самим визнавши їх жителями даної
квартири ( а.с. 8 ). У своїй заяві від 06 листопада 2006 року позивач вказав,
що претензій щодо проживання відповідачів не має ( а.с. 32 ). А у розписці
вказав, що не заперечує проти проведення ОСОБА_4. ремонту ( а.с. 31 ). У акті
складеному ЖЕО-4 у листопаді 2006 року ( перед зверненням повторно до суду (
позов подано в суд 11 січня 2007 року ) комісія зазначила ( в тому числі
сусідка з квартири НОМЕР_1 ОСОБА_10. ), що на час перевірки у квартирі
проживали всі сторони по справі ( а.с. 34 ).

Наведені
вище докази дають підстави прийти до висновку про те, що позивач не довів суду
достовірно про те, що відповідачі понад встановлений чинним законодавством
строк не проживають у спірній квартирі. Такі докази не можуть вважатись
настільки достовірними щоб позбавити особу права на житло. А надані суду інші
докази підтверджують, що відповідач ОСОБА_2. у квартирі перед пред”явленням до
суду даного позову проживав. Відповідачка ОСОБА_4. у своєму письмовому
поясненні дійсно фактично визнала, що постійне не проживає, а та причина про
яку вона зазначила не може вважатись поважною для відмови у позові. Тому в
частині визнання такою, що втратила право на житло ОСОБА_4. та її доньки вимоги
слід задовольнити.

На підставі викладеного, ст.ст.
3.4,10,11.57-61 ЦПК України, ст.ст. 71,72 Житлового Кодексу України, керуючись
ст.ст. 208-218 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати
ОСОБА_4 та її неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили
право на користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1, що у місті
Івано-Франківську

У
визнанні таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у
квартирі АДРЕСА_1, що у місті Івано-Франківську ОСОБА_2 - відмовити.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення,
апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження через суд першої інстанції. Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подачі заяви на апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання заяви про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, рішення
суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя:
Попович С. С.

Копія вірна