Справа № 2-1414/08
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
Ковель                                                                                    15
Ковельський міськрайонний
суд Волинської області під головуванням
судді                                                         Денисюка Р.С.,
участю секретаря                                Бєлих Н.Б.,
позивача                                                    ОСОБА_1.,
відповідача                                               ОСОБА_2.,
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2про розірвання шлюбу,
звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2. про розірвання шлюбу. Позовна
заява мотивована тим, що з 1993 року сторони перебувають у шлюбі, від шлюбу
мають одну дитину: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, спільне сімейне
життя в них не склалося, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, ніде
не працює, матеріальної допомоги не надає, не займається вихованням дитини,
тому подальше збереження шлюбу вважає неможливим та недоцільним. Просить
розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем.
у попередньому судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у
позовній заяві, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати.
Відповідач у попередньому судовому
засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення.
Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача
та дослідивши письмові матеріали по справі, приходить до висновку, що
позов підставний та підлягає до задоволення.
4 ст. 130 ЦПК України встановлено, що при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно
ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом
одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно
представленого суду свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2від 20.11.1993
року, виданого Голобською селищною радою Ковельського району Волинської
області, сторони зареєстрували шлюб 20.11.1993 року, запис за НОМЕР_1.

Враховуючи
ту обставину, що сторони виявили взаємну згоду на розірвання шлюбу, суд вважає
недоцільним надавати подружжю термін на примирення, і що шлюб між сторонами
слід розірвати.

Також
суд вважає, що витрати, пов'язані з оформленням свідоцтва про розірвання шлюбу
в органах РАЦСу, слід покласти на відповідача ОСОБА_2.

На підставі вищевказаного та
керуючись ст.ст. 104, 105, 110,
112 СК України, ст.ст.10, 60, 130, 174, 209, 212, 213, 214, 215, 218
ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 20 листопада 1993 року, запис за
НОМЕР_1, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2від 20.11.1993 року,
виданого Голобською селищною радою Ковельського району Волинської області.

Стягнути
з ОСОБА_2за оформлення свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу 17
(сімнадцять) гривень. ОСОБА_1 від сплати звільнити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

ГОЛОВУЮЧИЙ:
Р.С.ДЕНИСЮК