Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:
розглянувши у  попередньому судовому
засіданні в м. Києві  26 травня  2008 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про визнання батьківства та стягнення
аліментів на утримання дитини і дружини за касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_3
на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 11 січня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 12 червня 2007 року,
в с т а н о в и л а:
У вересні 2004 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про
визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначала,
що з 25 жовтня 2003 року до 23 лютого 2004 року перебувала в зареєстрованому
шлюбі із ОСОБА_2 Шлюб був розірваний у період її вагітності. 5 березня 2004
року вона уклала шлюб з ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину - ОСОБА_4,
батьком якої у свідоцтві про народження вказала свого чоловіка ОСОБА_3 Проте
батьком дитини є ОСОБА_2, який своє батьківство не визнає, матеріальної
допомоги на утримання дитини не надає. Просила встановити, що відповідач
ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, та ухвалити рішення про стягнення з відповідача на
свою користь аліменти в розмірі &frac14; частини всього
заробітку на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття.
Уточнюючі свої позовні вимоги, просила ухвалити рішення про внесення в
свідоцтва про народження дитини НОМЕР_1 від 18 травня 2004 р. № 1-КИ № 264808,
видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного
управління юстиції м. Кривого Рогу, змін, вказавши  батьком дитини ОСОБА_2 та виключивши з
свідоцтва про народження запис про ОСОБА_3 Також просила стягнути з відповідача
на своє, як дружини утримання аліменти в розмірі &frac14; частини всіх доходів, починаючи з дня народження дитини.
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11 січня 2007
року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області
від 12 червня 2007 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

У касаційній скарзі
ОСОБА_1, до якої приєднався ОСОБА_3, посилаються на невідповідність
висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального
права, порушення норм процесуального права та ставить питання про скасування
судових рішень.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави для  скасування
судових рішень відсутні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди правильно виходили з того, що
відповідно до ч.2 ст. 138 СК України, вимога матері про виключення запису про
її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути
задоволена лише у  разі  подання
іншою  особою  заяви
про  своє батьківство. ОСОБА_2 такої
заяви не подавав, а тому підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час  розгляду
справи  в  касаційному
порядку   суд перевіряє  в
межах  касаційної  скарги
правильність застосування судом першої  або
апеляційної  інстанції  норм
матеріального  чи
процесуального  права  і
не  може  встановлювати або (та) вважати
доведеними  обставини,  що
не  були  встановлені
в  рішенні   чи відкинуті   ним,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу,  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судом
допущено порушення або неправильне застосування норм  процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну  скаргу  ОСОБА_1,
ОСОБА_3   на  рішення
Саксаганського   районного  суду
м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 січня 2007 року  та
ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області
від  12  червня 2007 року відхилити і залишити вказані
судові рішення  без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України

Ярема А.Г.

Лихута Л.М.

Охрімчук Л.І.