Справа № 22-1226/2008р.                  Головуючий в 1 інстанції:
Доповідач: Демянчук С.В.
суддів судової палати  в цивільних
справах апеляційного суду Рівненської області у складі:
Головуючого судді: Буцяка З.І.
суддів: Демянчук С.В., Григоренка
при секретарі: Колесовій Л.В.
розглянула у відкритому судовому
засіданні  цивільну справу за апеляційною
скаргою відкритого акціонерного товариства по будівництву та реконструкції
автомобільних шляхів „Рівнешляхбуд” на рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 23 червня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства по будівництву та реконструкції
автомобільних шляхів „Рівнешляхбуд” та шляхово-будівельного управління ВАТ
„Рівнешляхбуд” про визнання недійсним протоколу № 03/02-08 спільного засідання
адміністрації ВАТ „Рівнешляхбуд”, ШБУ 0
ВАТ „Рівнешляхбуд” та профспілкового комітету ШБУ 0  ВАТ „Рівнешляхбуд”  від 21 лютого 2008 року.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін,
які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів ,-
Рішенням
Рівненського міського суду Рівненської області від 23 червня 2008 року позов
ОСОБА_1задоволено.

Визнано
недійсним та скасовано протокол № 03/02-08 спільного засідання адміністрації ВАТ
„Рівнешляхбуд”, ШБУ АДРЕСА_30 ВАТ „Рівнешляхбуд” та профспілкового комітету ШБУ
0 ВАТ Рівнешляхбуд”  від 21 лютого 2008
року.

Не
погодившись з вказаним рішенням суду ВАТ по будівництву та реконструкції
автомобільних шляхів „Рівнешляхбуд” подало апеляційну скаргу. Вважає, що
рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийнято із порушенням
норм процесуального та матеріального права. Судом було порушено ст. ст. 212,
213 ЦПК України, а  висновки суду викладені
в рішенні від 23 червня 2008 року є
такими, що не відповідають обставинам справи.

Зазначає,
що в супереч ч. 1 ст. 212 ЦПК України судом першої інстанції не було всебічно,
повно та об'єктивно оцінено показання свідків ОСОБА_2. та ОСОБА_3.,
підтвердженням чого є саме рішення суду від 23.06.2008 року, в якому в
порушення ч. 4 ст. 212 ЦПК України не наведено результатів оцінки судом
зазначених доказів, а також не наведено мотивів їх неприйняття.

Крім
того вказує, що мотиви неприйняття судом першої інстанції показань свідків
ОСОБА_4., ОСОБА_5. та ОСОБА_7 в зв'язку з тим, що вони являються працівниками
підприємства, не є законною та правомірною підставою для неприйняття їх
показань, а тому суд першої інстанції неправомірно та незаконно не прийняв до
уваги їх  показання, що відповідно
вплинуло на законність та обґрунтованість рішення суду.

Просили
скасувати рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 червня
2008 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову
ОСОБА_1, скасувати вжиті Рівненським міським судом заходи забезпечення позову,
а саме заборону ВАТ „Рівнешляхбуд”, ШБУ
„Рівнешляхбуд”, виконавчому комітетові Рівненської міської ради
проводити розподіл квартири АДРЕСА_1

В
поданих на апеляційну скаргу запереченнях ОСОБА_1вказує на законність та
обґрунтованість рішення суду першої  та
безпідставність доводів апеляційної скарги . Просила апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду  залишити без
змін.

В
судовому засіданні представник ВАТ „Рівнешляхбуд” підтримала апеляційну скаргу
в повному обсязі.

ОСОБА_1апеляційну
скаргу не визнала, вважає висновки суду першої інстанції правильними. Просила
апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, а також вимог, заявлених в суді першої інстанції,
правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_1письмової заяви про відмову від запропонованої їй  двокімнатної квартири не писала і не подавала
на розгляд адміністрації та профспілкового комітету . В квартирі, яка є
непридатною для проживання, разом з позивачкою проживає ще чотири члени сім'ї.
ОСОБА_1перебуває в відповідача на обліку в списках черговості на отримання
житла під номером один , тому має бути забезпечена житлом. За таких обставин
суд дійшов висновку, що підстав для перенесення черговості ОСОБА_1на одержання
житлового приміщення у відповідності до ст. 44 ЖК України у адміністрації та
профкому підприємства не було та визнав
недійсним та скасував спірний протокол повністю              .

Проте,
з таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК
України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, коли
суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення
ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами пунктів 3, 4
ст.214 ЦПК України при ухваленні рішення суд встановлює характер правовідносин,
зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці
правовідносини.

Згідно
принципу диспозитивності цивільного судочинства
/ ст.11 ЦПК України/ суд розглядає цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до норм ЦПК, в межах
заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,  які беруть участь у справі. Обов'язок  доказування і подання доказів  процесуальним Законом / ст.60 ЦПК/, покладено
на сторони.

На порушення зазначених вимог Закону, суд
належним чином не встановив характеру правовідносин, що
виникли, не встановив, яка правова норма  підлягає застосуванню до цих правовідносин,
не дав належної оцінки наявним доказам по справі, в зв'язку з чим суд
неправильно застосував норми матеріального права, висновки суду першої
інстанції не відповідають дійсним обставинам справи, що і є підставою для
скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення по справі про відмову в позові.

Доказами по справі встановлено, що відповідно до протоколу
№ 03/02-08 спільного засідання адміністрації ВАТ „Рівнешляхбуд”, ШБУ  ВАТ „Рівнешляхбуд” та профспілкового комітету
ШБУ 0 ВАТ Рівнешляхбуд”  від 21 лютого
2008 року було проведено розподіл житла між працівниками підприємства.

Відповідно до п.4 цього протоколу ,
здійснено розподіл та надання працівникам цього підприємства, що перебувають на
квартирному обліку підприємства у списку загальної черги квартир у будинку по
вулиці АДРЕСА_2. П.4.1. вирішено перенести черговість отримання квартири
дружини померлого працівника ОСОБА_6, ОСОБА_1 у відповідності до п.43 Правил
обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових
приміщень, на підставі відмови ОСОБА_1від запропонованої їй двохкімнатної
квартири АДРЕСА_4 / житловою площею 27,8 кв.м ./ в обмін на передачу в
комунальне господарство в м. Рівне непридатної для проживання трьохкімнатної
квартири АДРЕСА_3 .

В
судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1підтвердила суду відмову від
запропонованої їй відповідачем квартири за умови передачі квартири АДРЕСА_3,
яка непридатна для проживання та в якій зараз проживає позивачка. Остання
наполягає на залишенні в її користування зазначеної квартири АДРЕСА_3 виділення
їй ще однієї однокімнатної квартири.

Сторони
суду підтвердили і дана обставина не оспорюється, що в списку черговості
відповідача на отримання житла перебуває одна. Таким чином посилання суду на
те, що з позивачкою проживає ще чотири члени сім'ї, не можуть бути взяті до
уваги, оскільки вони права на отримання житла не мають.

Таким
чином, вимоги позивачки є безпідставними, оскільки останній не може бути надано
житлове приміщення з залишенням попереднього житлового приміщення непридатного
для проживання, що  суперечить положенням
чинного житлового законодавства, зокрема ст.47, 48, 50 ЖК України.

Та
обставина, що позивачка не писала письмової відмови від отримання
запропонованої квартири, а тому такої відмови не мало місця, не заслуговує до
уваги, оскільки ОСОБА_1в апеляційному суді не заперечувала того, що дійсно мала
місце пропозиція відповідача про надання їй квартири , зазначеної в  протоколі.

Окрім того, суд першої інстанції ,
задовольнивши вимоги позивачки, не врахував, що
визнавши  недійсним
та скасувавши спірний протокол повністю, порушив права інших осіб, яким
виділено житло, та які не були учасниками судового засідання. Обставини надання
цим особам житла судом не перевірялись.

Керуючись ст.ст. 307, 309,
313-316 ЦПК України, ст.ст.31, 42, 44, 47, 48, 50  ЖК України,
колегія суддів, -

В  и р і ш и л а  :

Апеляційну
скаргу відкритого акціонерного товариства по будівництву та реконструкції
автомобільних шляхів „Рівнешляхбуд” задовольнити..

Рішення
Рівненського міського суду Рівненської області від 23 червня 2008 року
скасувати.

Відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні позову про визнання недійсним та скасування протоколу №
03/02-08 спільного засідання адміністрації ВАТ „Рівнешляхбуд”, ШБУ 0 ВАТ
„Рівнешляхбуд” та профспілкового комітету ШБУ
ВАТ Рівнешляхбуд”  від 21 лютого
2008 року.

Скасувати
вжиті Рівненським міським судом заходи забезпече6ння позову, а саме заборону
ВАТ "Рівнешляхбуд" АДРЕСА_30 "Рівнешляхбуд", виконавчому
комітету  Рівненської міської ради  проводити розподіл квартири АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею
чинності.

Головуючий  суддя :
Буцяк З.І.

Судді :
Демянчук С.В.

Григоренко М.П