№ 2- 121/ 08р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И

24
квітня 2008 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у
складі :

головуючого судді                            - Боженко Л.В.

при
секретарі
- Отрошко Т.В.

за
участю представника позивача -ОСОБА_1

представника
відповідача              - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми завдатку за
договором, додаткової суми у розмірі завдатку, сум виплати та моральної шкоди,
суд-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення
суми завдатку в розмірі 5 000 грн. і додатково суми в розмірі 5000 грн., 3000
грн. - плату за квартиру,  стягнення
моральної шкоди 10 000 грн. та судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач
посилається на те, що 01 червня 2005 року він з відповідачем домовились укласти
договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1.

За домовленістю сторін вартість квартири
склала 13 500 грн., що еквівалентно 2 500 доларів США. В цей же день ним було
передано відповідачу завдаток 1000 доларів США, про що була складена розписка.
В розписці відповідач зобов'язувався оформити договір купівлі - продажу
квартири в строк не пізніше 31 грудня 2005 року. Однак, ОСОБА_4 не виконав умов
і відмовився від продажу своєї квартири.

Згідно
п.1ч.2 ст.571 ЦК України якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора,
він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити  суму в розмірі завдатку  або його вартості.  Оскільки сума завдатку складає 5000 грн., то
відповідач повинен повернути вказану суму завдатку та 5000 грн.

Крім
того, ним було передано відповідачу в рахунок попередньої оплати за квартиру 3
000 грн., яку просить стягнути з відповідача.

Діями
відповідача йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює у 10 000 грн.

В
судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач  позовні вимоги не
визнав, пояснив суду, що його вини в тому що він не продав квартиру позивачу
вчасно немає. Вважає, що з вини позивача він не міг вчасно оформити документи
на продаж квартири, тому що ОСОБА_3 з власної ініціативи зробив перебудову
квартири, після чого в нього не було грошей на сплату останньої суми за
квартиру .

Суд,
вислухавши думку сторін, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи в їх
сукупності,  вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

В
судовому засіданні встановлено, що між сторонами в 2005 році був укладений
усний договір про купівлю - продаж квартири
АДРЕСА_1.

Встановлено,
що ОСОБА_4  отримав від ОСОБА_3 завдаток
в 1000 доларів США за квартиру АДРЕСА_1 , про що була складена розписка ( а.с.
8) згідно якої угода по оформленню договору купівлі - продажу квартири
повинна була вчинена не пізніше 31 грудня 2005 року .

Згідно
п. 1 ч. 2 ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов'язання сталося з вини
кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково
сплатити  суму в розмірі завдатку  або його вартості.

В
судовому засіданні відповідач не надав суду ніяких доказів які б підтверджували
поважність пропуску ним строку для укладення договору купівлі - продажу
квартири вказаного в розписці.

Те, що
відповідач посилається на відсутність у позивача грошей на купівлю квартири та
оформлення документів, суперечить поясненням свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6  які пояснили,
що у ОСОБА_3були гроші, тому що ОСОБА_6 повернув йому борг в серпні 2005
року в сумі 4000 доларів США.

До
пояснень свідка ОСОБА_7. суд відноситься критично і не бере до уваги, оскільки
свідок ОСОБА_7 є дружиною відповідача

Свідки
ОСОБА_8 і ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснили, що вони бачили лише як
ОСОБА_4  просив ОСОБА_3віддати йому гроші
за квартиру, що в судовому засіданні позивач не оспорює.

Тому
позов в частині стягнення суми завдатку за договором, додаткової суми у розмірі
завдатку підлягає повному задоволенню.

В
частині стягнення з відповідача 3000 грн. які були передані відповідачу в
рахунок попередньої оплати за квартиру слід відмовити, оскільки ніяких доказів
в судовому засіданні не було надано.

В
частині стягнення моральної шкоди слід відмовити, оскільки згідно роз'яснень
Пленуму Верховного Суду України в п .2
Постанови від 31 березня 1995року № 4 „Про судову практику в справах про
відшкодування моральної шкоди”, спори про відшкодування заподіяної фізичній чи
юридичній особі моральної шкоди розглядаються судами, зокрема: коли право на її
відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її
положень, та передбачено іншим законодавством, яким встановлено  відповідальність за заподіяння моральної
шкоди. Правовідносини, що виникли між сторонами в розглядуваній справі, є
договірними, тому відшкодування моральної шкоди у випадках їх порушення законом
не передбачено.

Позовні
вимоги в частині стягнення витрат пов'язаних з оплатою судового збору та витрат
на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи підлягають повному
задоволенню, оскільки підтверджуються квитанціями ( а.с.1,2 ).

На
підставі вищевикладеного , керуючись ст. 571 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 212
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов
ОСОБА_3до ОСОБА_4 про стягнення суми завдатку за договором, додаткової суми у
розмірі завдатку, сум виплати та моральної шкоди,  задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3завдаток
в розмірі 5 000 ( п'ять тисяч)  гривень і
додаткову суму в розмірі завдатку - 5000 ( п'ять тисяч) гривень.

Стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3витрати по сплаті судового збору 130 ( сто
тридцять) гривень та витрати на оплату інформаційно - технічного забезпечення
розгляду цивільної справи 30 (тридцять) гривень.

В
задоволенні іншої  частини  позову відмовити.

Заява
про апеляційне  оскарження рішення суду
може бути подана
в Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення
рішення.

Апеляційна скарга на
рішення  суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Суддя
:                                                                      Л.В.
Боженко