Справа №2-77/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26 травня 2008 року  Стрийський міськрайонний суд Львівської  області

в складі : головуючого-судді                      Микитчина І.М.

при секретарі                              Стельмах З.В.

з участю адвоката                      ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання членом сім'ї спадкодавця, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та визнання
права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка уточнила позовні вимоги,
просить визнати її членом сім'ї спадкодавця ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
визнати недійсними договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від
10.03.2006 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, та договір купівлі-продажу
житлового будинку АДРЕСА_2 від 10.03.2006 року, укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_4, та визнати за нею право власності на житлові будинки АДРЕСА_2 та
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, а також
повернути судові витрати по справі, мотивуючи тим, що з 1995 року вона
проживала однією сім'єю з ОСОБА_5., яку доглядала, вели спільне господарство, обробляли земельні
ділянки, разом харчувалися, за свої кошти оформила  за
ОСОБА_5.  право  власності на будинковолодіння АДРЕСА_2 та
АДРЕСА_1, сплачувала витрати на поховання батьків ОСОБА_5. В період
захворювання ОСОБА_5. психічною хворобою здійснювала за нею догляд, а в кінці
грудня 2005 року, коли відповідач ОСОБА_3. без її (позивачки) відома,
скориставшись безпорадним станом ОСОБА_5., забрав її з лікарні до себе на
квартиру, де вона проживала до квітня місяця 2006 року, вона спілкувалася з нею
по телефону, і ОСОБА_5. висловлювала бажання повернутися до неї додому,
скаржилася на погані умови проживання у відповідачів та негативне ставлення до
неї. В цей час відповідачі, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_5., уклали з
нею договори купівлі-продажу на спірні будинковолодіння. У квітні місяці 2006
року, коли ОСОБА_5. самовільно залишила Стрийську ЦРЛ, куди її помістили
відповідачі, ОСОБА_2 знову забрала її до себе додому. І під час загострення психічного
захворювання  10.08.2006 року вона
помістила ОСОБА_5. у Миколаївську психіатричну лікарню, де остання й померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерт і  ОСОБА_5 .
вона організувала її похорони, на що витратила близько 4000 грн.

В судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві
обставини.

Відповідачі та їх представник ОСОБА_6
позов заперечили, пояснили, що 10.03.2006 року при укладенні договорів
купівлі-продажу будинковолодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 продавець ОСОБА_5. була
здорова, її дієздатність перевірена нотаріусом, про що зазначено в договорах.
За договорами купівлі-продажу ОСОБА_5. були сплачені гроші.

Свідки ОСОБА_7., ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10., ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14., ОСОБА_15,ОСОБА_16. в
судовому засіданні показали, що проживають у с. Дуліби, за життя знали
ОСОБА_5., яка проживала однією сім'єю з ОСОБА_2 Вона доглядала та годувала
ОСОБА_5., оскільки та була психічно-хворою і сама себе доглядати не могла.

Свідки ОСОБА_17. та
ОСОБА_18. в судовому засіданні показали, що ОСОБА_4. хворіла психічним
захворюванням і скеровувалася в Миколаївську психіатричну лікарню на лікування,
так як її поведінка була неадекватною, вона не могла орієнтуватися в просторі та
часі.

Експерт  Королюк Я.О.
в  судовому засіданні показав, що
хвора ОСОБА_5. станом на 10.03.2006 року страждала важким стійким психічним
розладом у вигляді органічного недоумства змішаного ґенезу і за своїм психічним
станом не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Висновок
судово-психіатричної експертизи № 506 від 25.06.2007 року підтверджує.

Згідно акту № 506 від 25.06.2007 року
амбулаторної посмертної судово-психіатричної експертизи на час укладення
договорів купівлі-продажу 10.03.2006 року ОСОБА_5. страждала важким стійким
психічним розладом у вигляді органічного недоумства змішаного ґенезу і за своїм
психічним станом не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

З акту № 971 від 28.12.2007 року
повторної амбулаторної заочної посмертної судово-психіатричної експертизи
вбачається, що ОСОБА_5. на час укладення договорів купівлі-продажу 10.03.2006
року страждала стійким хронічним психічним розладом у виді органічного
недоумства змішаного ґенезу (церебральний атеросклероз, паркінсонізм). За своїм
психічним станом на час укладання договорів купівлі-продажу, тобто 10.03.2006
року, вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Свідки
з  боку  відповідачів
ОСОБА_18,  ОСОБА_19.,
ОСОБА_20,    ОСОБА_21,   ОСОБА_22,
ОСОБА_23,   ОСОБА_24 в судовому
засіданні показали, що покійна ОСОБА_5. була здоровою, поведінка в побуті була
адекватною, психічним захворюванням вона не страждала.

Свідок ОСОБА_25. пояснила, що на час укладення
договорів купівлі-продажу 10.03.2006 року ОСОБА_5. виглядала здоровою, договори
підписувала особисто.

Суд критично оцінює показання свідків
з боку відповідачів, які стверджують, що ОСОБА_5. психічним захворюванням не
страждала, оскільки вони спростовуються висновками судово-психіатричних
експертиз, з яких вбачається, що станом на 10.03.2006 року ОСОБА_5. страждала
психічним розладом, внаслідок чого вона не могла усвідомлювати значення своїх
дій та керувати ними.

Суд надає віри показанням свідків з
боку позивачки, які ствердили, що ОСОБА_5. страждала психічним захворюванням і
була на повному утриманні ОСОБА_2 з якою проживала однією сім'єю і та доглядала
й годувала її, оскільки вони є послідовними, об'єктивно підтверджують одні одних
та не суперечать висновкам судово-психіатричних експертиз.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу
України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно зі ст. 64 Житлового кодексу
України членом сім'ї наймача може бути визнано інших осіб, якщо вони постійно проживають разом
з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що позивачка проживала з покійною ОСОБА_5. однією сім'єю з 1995
року, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, а тому
ОСОБА_2слід визнати членом сім'ї ОСОБА_5., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що
стверджується копією свідоцтва про смерть.

Відповідно до ст. 225 ЦК України правочин,
який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала
значення своїх дій та не могла керувати ними, може бути визнаний судом
недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб,
чиї цивільні права або інтереси порушені.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_5. на момент укладення договорів купівлі-продажу 10.03.2006 року
страждала психічним розладом, внаслідок чого вона не могла усвідомлювати
значення своїх дій та керувати ними, а
тому  спірні  договори
купівлі-продажу будинковолодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 слід визнати
недійсними.

Оскільки ОСОБА_2 проживала зі
спадкодавцем ОСОБА_5. однією сім'єю більше п'яти років, то відповідно до ст.
1264 ЦК України належить до четвертої черги спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оскільки позивачка на час відкриття спадщини
проживала із
ОСОБА_4, після смерті спадкодавця позивачка вступила у
володіння спадковим  майном,  не
заявила  про  відмову
від  спадщини  у встановлені ст. 1270 ЦК України  строки, то позов слід задовольнити та визнати
за нею право власності на житлові будинки АДРЕСА_2 та
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5.

Суд вважає, що з ОСОБА_2 слід стягнути
в користь ОСОБА_3 5332 грн. за договором купівлі-продажу від 10.03.2006 року та
в користь ОСОБА_4 - 9795 грн. за договором купівлі-продажу від 10.03.2006 року.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 212, 213,
215 ЦПК України, ст., ст. 203, 215, 216, 225, 1264, 1268 ЦК України, ст. 3
Сімейного кодексу України, ст. 64 Житлового кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 членом сім'ї ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати недійсними договір
купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 10.03.2006 року, укладений між
ОСОБА_4 та ОСОБА_3, та договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_2 від
10.03.2006 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житлові будинки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3
5332 грн. за договором купівлі-продажу від 10.03.2006 року та в користь ОСОБА_4
- 9795 грн. за договором купівлі-продажу від 10.03.2006 року.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користь
ОСОБА_2 солідарно 399,52 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та апеляційної скарги -
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
І.М.Микитчин