У Х В А Л А

іменем  україни

8 січня 2008 року                                                                                                      м. Київ

Суддя Верховного Суду України Берднік І.С., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського міського суду
Донецької області від 15 березня 1995 року, ухвалу Кіровського міського суду
Донецької області від 17 травня 2007 року, рішення Кіровського міського суду
Донецької області від 17 травня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 2 серпня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого
акціонерного товариства “Шахта “Комсомолець Донбасу” про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, винагороди за вислугу
років та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Кіровського міського суду Донецької області від
15 березня        1995 року у позові
ОСОБА_1. до шахти “Комсомолець Донбасу” про стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу з 2 грудня 1987 року по 19 лютого 1990 року, винагороди за
вислугу років за 1987, 1988, 1989 роки та поновлення на роботі відмовлено у
зв'язку з пропуском строку позовної давності.

У січні 2007 року ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом до
ВАТ “Шахта “Комсомолець Донбасу” про поновлення на роботі після вимушеного 30
березня 1991 року звільнення, стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу з        3 грудня 1987 року по 19
лютого 1990 року, стягнення винагороди за вислугу років за 1987, 1988, 1989
роки на загальну суму 53 100 грн. 80 коп. та відшкодування моральної шкоди в
розмірі 100 000 умовних одиниць.

Ухвалою Кіровського міського суду Донецької області від
17 травня         2007 року, залишеною
без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від    2 серпня 2007 року, провадження у справі за
позовом ОСОБА_1. до ВАТ “Шахта “Комсомолець Донбасу” про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, винагороди за вислугу
років та відшкодування моральної шкоди в частині поновлення ОСОБА_1. на роботі
після його звільнення 30 березня 1991 року, стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу з 3 грудня 1987 року по 19 лютого 1990 року, стягнення
винагороди за вислугу років за 1987, 1988, 1989 роки закрито у зв'язку з
набранням законної сили рішенням Кіровського міського суду Донецької області
від               15 березня 1995 року,
ухваленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з
тих самих підстав.

Рішенням Кіровського міського суду Донецької області від
17 травня         2007 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1. до ВАТ “Шахта “Комсомолець Донбасу” про відшкодування
моральної шкоди відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1., посилаючись на порушення
судами норм матеріального і процесуального права, просить рішення Кіровського
міського суду Донецької області від 15 березня 1995 року, ухвалу Кіровського
міського суду Донецької області від 17 травня 2007 року, рішення Кіровського
міського суду Донецької області від 17 травня 2007 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 2 серпня 2007 року скасувати й ухвалити нове
рішення, яким його позов про поновлення на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, винагороди за вислугу років та
відшкодування моральної шкоди задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до п. 5 Перехідних положень Закону України
“Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України” від 21 червня
2001 року № 2540-111 рішення, які станом на 29 червня 2001 року набрали
чинності, могли бути оскаржені в касаційному порядку протягом трьох місяців.

З огляду на вищевказане, касаційна скарга в частині оскарження
рішення Кіровського міського суду Донецької області від 15 березня 1995 року не
може бути прийнята до провадження, так як зазначене рішення на 29 червня 2001
року набрало чинності і не було оскаржене в касаційному порядку протягом трьох
місяців.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 328 ЦПК України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо
справа не переглядалася в апеляційному порядку.

Касаційна скарга в частині оскарження рішення Кіровського
міського суду Донецької області від 17 травня 2007 року не може бути прийнята
до провадження, оскільки оскаржуване рішення суду першої інстанції не
переглядалася в апеляційному порядку.

Касаційна скарга в частині оскарження ухвали Кіровського
міського суду Донецької області від 17 травня 2007 року та ухвали апеляційного
суду Донецької області від 2 серпня 2007 року не може бути прийнята до
провадження з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи.

Обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які
викликають необхідність перевірки їх матеріалами справи, наведені доводи та
зміст оскаржуваних ухвал також не дають підстав для висновку, що судами при
розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права,
які передбачені ст. 342 ЦПК України як підстави для скасування ухвали.

На підставі
наведеного та керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в
а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Кіровського міського суду Донецької області
від 15 березня 1995 року, ухвалу Кіровського міського суду Донецької області
від    17 травня 2007 року, рішення
Кіровського міського суду Донецької області від      17 травня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області від 2 серпня 2007 року відмовити.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Суддя
Верховного Суду України                                                                    І.С. Берднік