Справа
№ 2-528/08
М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
районний суд  м. Дніпропетровську у
складі: головуючого судді
В.М., при секретарі: Демченко О. Г., з участю адвоката ОСОБА_1.,
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_3, ОСОБА_4до ОСОБА_5, ОСОБА_6 , третя
Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора,  про визнання
від спадкування недійсною, визначення часток у спільній сумісній
визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за
січні 2008 року позивачі ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_4.
до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів - ОСОБА_5.,
про визнання відмови від спадкування недійсною, визначення часток у
сумісній власності, визнання права власності на спадкове майно в
спадкування за законом, посилаючись на те, що вони, позивачі по справі,
рідними сестрами. Їх батьками є ОСОБА_7та ОСОБА_5, відповідачка по справі.
Батьки позивачів знаходилися у
шлюбі з 25 січня 1980 року. З 21.08.1987р. уся їх сім'я проживала
у квартирі АДРЕСА_1, яку
приватизували у 2002 році, та яка належить їм на праві спільної
власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02
2002 року. Позивачі вважають, що частки кожного з співвласників є
та кожному з них належить по 1/5 частки квартири. ІНФОРМАЦІЯ_1помер
позивачів - ОСОБА_7, що проживав разом з ними та
ОСОБА_5. в спірній квартирі, та після смерті батька
спадщина, що складається з 1/5 частини квартири. Позивачі вважали,
після смерті їх батька залишилося п'ять спадкоємців першої черги за законом:
позивачі по справі, їх мати - ОСОБА_5., та син батька від першого
- ОСОБА_9. На сімейній раді вони вирішили відмовитись
спадкоємної частки, яка належить їм після смерті батька Бачуріна Володимира
на користь їх матері - ОСОБА_5., помилково вважаючи що
теж є спадкоємицею першої черги за законом. Тому, 08.06.2004р. позивачі
до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про
від прийняття належних їм часток у спадковому майні, що залишилося
смерті батька - ОСОБА_7. на користь їх матері - ОСОБА_5., яка,
свою чергу, звернулась з заявою про прийняття спадщини. Також, у встановлений
шестимісячний строк, з заявою про прийняття спадщини звернувся син
ОСОБА_7. від першого шлюбу - ОСОБА_9. У березні 2007 року
випадково знайшли свідоцтво про розірвання шявою про прийняття
Також, у встановлений законом шестимісячний строк, з заявою про
спадщини звернувся син померлого ОСОБА_7. від першого шлюбу -
У березні 2007 року позивачі випадково знайшли свідоцтво про
ш стало відомо, що інший спадкоємець після смерті батька - ОСОБА_9
помер, та його частку успадкував відповідач по
справі
ОСОБА_6., його брат, на користь якого відмовилась від спадщини його
- ОСОБА_10. Позивачі не заперечуючи проти успадкування
частки у спадщині відповідача ОСОБА_6., що складається з 1/20 частки
квартири, вимушені звернутися до суду з вищезазначеним позовом,
через не визначення часток у спільній сумісній власності та
після закінчення шестимісячного строку позасудовим шляхом
заяви про відмову від спадкування після смерті батька - ОСОБА_7., не можуть
поновити свої спадкові права, порушені, як вони вважають,
помилки. Тобто, позивачі вважають, що заява про відмову від прийняття
після смерті ОСОБА_7. подана до нотаріальної контори 08.06.2004р.
судовому засіданні позивачі ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_4.
позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити по вищезазначеним в
ОСОБА_5., мати позивачів, позовні вимоги своїх доньок визнала
повному обсязі, пояснила суду, що вона розірвання шлюбу з ОСОБА_7. не
свідоцтво про розірвання шлюбу у органах РАГС не отримувала,
після розірвання шлюбу вони продовжували проживати однією сім'єю, та
теж не було відомо, що померлий ОСОБА_9. за життя отримав свідоцтво про
шлюбу. Позивачі по справі є її та померлого ОСОБА_7. доньками,
б їм було відомо про розірвання шлюбу між батьками, вони б не звертались з
про відмову від спадщини не на користь спадкоємця, оскільки спадкове
- квартира це єдине їх житло та нерухомість, у якої вони теж мають на
власності свої особисті частки, отримані в порядку приватизації, та у них
було підстав відмовлятись від своїх часток у спадковому майні, що залишилось
смерті їх батька - ОСОБА_7. Усі разом вони проживали у спірній
та навіть не здогадувались про розірвання між батьками шлюбу. Тому,
ОСОБА_5. вважає що її доньки помилились що до правильного
ними фактичних обставин пов'язаних з поданням до нотаріальної
заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7. на
користь, та просить суд задовольнити позовні вимоги позивачів у повному
ОСОБА_6. - позовні вимоги позивачів фактично визнав, та у своїх
наданих суду у судовому засіданні, не заперечував проти задоволення
вимог та визнання за позивачами права власності на спадкове майно, що
їм після смерті їх батька ОСОБА_7., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1Крім
він пояснив, що він є спадкоємцем після смерті свого брата ОСОБА_9, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2., вже після смерті свого батька
після смерті якого він у встановлені законом строки прийняв
Відповідач ОСОБА_6. пояснив, що його мати ОСОБА_10. відмовилась
спадку після смерті його брата, та її сина - ОСОБА_9. на користь
Він не заперечує, що його частка після смерті ОСОБА_9, складає 1/20 частку у
квартирі АДРЕСА_1, та 3/20 частки належать позивачам, що складають у цілому
частку спадкового майна - квартири, та за життя належала померлому ОСОБА_7
Представник третьої особи: Шостої
дніпропетровської державної нотаріальної
контори  в судове засідання не з'явився, надали до
суду повідомлення про
справи за їх відсутністю та направили суду копію спадкової справи, що
після смерті ОСОБА_7.
таких обставинах суд, ухвалив можливим розглядати справу за відсутністю
третьої особи, так як у справі достатнє матеріалів про права та
Суд,
заслухавши пояснення сторін, думку представника позивачів - адвоката
всебічно перевіривши матеріали справи і доводи сторін, та
надані сторонами докази, прийшов до наступного.
Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом
встановлено, що позивачі по справі, є рідними сестрами. Їх батьками є
підтверджується  копіями свідоцтв про їх народження. Батьки
у офіційному шлюбі з 25 січня 1980 року. З 21.08.1987 року уся їх
проживала у квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою КЖЕП № 50.
2002 році сім'я позивачів спільно приватизували квартиру, тому, згідно з
про право власності на житло від 02 грудня 2002 року, виданого
міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження від
№ 3/632-02,  квартираАДРЕСА_1належить
матері позивачів - ОСОБА_5,
позивачів - ОСОБА_7та позивачам, їх дітям -
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності. Право власності на
за ними в КП “ДМБТІ” та записане у реєстрову книгу за № 437п-
що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло.
до норм, встановлених ст. ст. 370, 372 ЦК України у разі виділу
із майна, та поділу майна, що є у спільній сумісній власності,
що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної
є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
суд вважає, що згідно норм цивільного законодавства квартира АДРЕСА_1належить
у рівних частках, а саме кожному з них належить по 1/5 частки
батько позивачів - ОСОБА_7, що проживав до смерті однією сім'єю разом з
позивачами та ОСОБА_5. у
ОСОБА_7. відкрилася спадщина, що складається з 1/5 частини квартири
смерті ОСОБА_7. залишилося чотири спадкоємця першої черги -  його
позивачі по справі: ОСОБА_2,
ОСОБА_4, та син померлого
його першого шлюбу - ОСОБА_9, який мешкав у АДРЕСА_2
позивачі по справі, звернулись до Шостої дніпропетровської
нотаріальної контори, по місту відкриття спадщини, з заявою про
від спадщини, що залишилася після смерті їх батька - ОСОБА_7 на користь їх
по справі, яка разом з ними звернулася з заявою про прийняття
надав у нотаріальну контору свідоцтво про одруження з спадкодавцем та
його смерть. Також, з заявою про прийняття спадщини, що залишилася після
ОСОБА_7., до нотаріальної контори по місту відкриття спадщини
син померлого від першого шлюбу ОСОБА_9, що
копією спадкової справи. Свідоцтва про право на спадщину ніхто
спадкоємців не одержував.
березні 2007 року позивачі випадково знайшли свідоцтво про розірвання шлюбу
яке було отримано 22.07.1998 року ОСОБА_7.
того, як позивачами у березні 2007 року було знайдене свідоцтво про
шлюбу батьків, виявилось, що мати позивачів - ОСОБА_5 взагалі не є спадкоємцем
після смерті спадкодавця ОСОБА_7 та зовсім не має прав на спадщину.
Суд
вважає доказаним ті обставини, що позивачам не було відомо про отримання
свідоцтва про розірвання шлюбу, оскільки їх батьки на протязі усього
життя проживати разом однією сім'єю та до смерті ОСОБА_7. вели
господарство, мали спільний бюджет, з якого витрачали кошти. Дані
підтвердила відповідачка ОСОБА_5., якої теж не було відомо про
ОСОБА_7. свідоцтва про розірвання шлюбу, так як вона свідоцтва
отримувала та вважала що їх шлюб не розірваний. Свідоцтво про укладення
нікуди не здавала, та й вважаючи себе спадкоємицею після смерті ОСОБА_7.
особисто звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття
Суд
також приходе до висновку, що якщо б позивачам було відомо про розірвання
батьків, вони не звернулись з заявою про відмову від прийняття спадщини
користь сторонньої особи, так як вищезазначена квартира, 1/5 частина якої
спадкове майно після смерті ОСОБА_7., є єдиною нерухомістю та
позивачів, у якому вони усі разом проживають, та більш того, в них,
не має ніяких підстав для відмови від спадку. Звертаючись з заявами про
від спадщини, позивачі мали єдину мету - оформлення спадку на певну
їх матір, а не взагалі відмову від спадщини.
чином, звертаючись 08.06.2004 р. до державної нотаріальної контори з
про відмову від прийняття спадщини, позивачі здійснили відмову
до ст.1274 ч.2 ЦК України, якою передбачено, що спадкоємець за
має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із
за законом незалежно від черги, але сумлінно помилялися що їх мати,
є спадкоємцем. Позивачі не відмовлялися взагалі від спадщини, а
відмову на користь певної особи, допустивши при цьому помилку,
якої порушені їх права та обов'язки, які не можуть бути усунені в
позасудовому
до ч.5 ст.1274 ЦК України - відмова від прийняття спадщини може бути
судом недійсною з підстав, встановлених законом.
Суд
вважає, що відмова позивачів від прийняття спадщини, що залишилася після
їх батька, ОСОБА_7., як односторонній правочин повинен бути
визнаний  недійсним, який вчинено під впливом помилки
щодо обставин, які мають
позивачів - це неправильне сприйняття ними фактичних обставин
у тому що їх мати, ОСОБА_5., є спадкоємцем після смерті батька
ОСОБА_7. Ця помилка вплинула на волевиявлення позивачів та на саму
одностороннього правочину про відмову від прийняття спадщини, та не
бути здійснена на користь сторонньої особи, яка не є спадкоємцем, тому
позивачів про відмову від прийняття спадщини повинна бути визнана
оскільки в цьому випадку волевиявлення позивачів не відповідає їх
справжньому
наміру, порушує їх спадкові права.
з тим, у випадку визнання правочину що до відмови від прийняття спадщини
відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємці, які постійно проживали
із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються такими, що прийняли
та не зобов'язані у цьому випадку звертатися з заявою до нотаріального
про прийняття спадщини.
Суд
вважає, що позивачами не пропущений строк позовної давнини, оскільки про
свого права вони довідалися у березні 2007 року.
квартира належить позивачам, а також
відповідачки ОСОБА_5. та
ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності та частка
невизначена, тому відповідно до вимог ст.ст.368, 372 ЦК України, у
2003 року суд вважає що частки співвласників у квартирі є рівними.
з розміру 1/5 спадкової частки квартири, кожному з чотирьох
якими є: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_9,
по 1/20 частині квартири, в порядку спадкування за законом після
батька - ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
ІНФОРМАЦІЯ_2  помер ОСОБА_9, що підтверджується копією
запису про смерть від 06.01.2005р. № 02, здійсненого Шенгурівською
радою Кобеляцького району Полтавської області.
його смерті відкрилася спадщина на 1/20 частину квартири АДРЕСА_1, яка повинна
була йому належати після
батька - ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
смерті ОСОБА_9 спадкоємицею першої черги за
є його мати - ОСОБА_10, яка звернулась до нотаріальної
за містом відкриття спадщини після його смерті у встановлений законом
строк, з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь
сина, брата померлого ОСОБА_9. - ОСОБА_6,
по справі, що підтверджується копією спадкової справи, надісланою
державною нотаріальною конторою. Відповідач ОСОБА_6. з зустрічним
про визнання права власності в порядку спадкування за законом, що
йому після смерті ОСОБА_9 до суду не звертався,
право на належну частку спадщини, що складається з 1/20 частки квартири
залишається відкритою.
Суд має вирішити виниклі питання так, щоб не
були порушені права й законні
що між сторонами виникли правовідносини, що регулюються нормами
кодексу в редакції 2003 року, а саме ст. 229 ЦК України, а тому суд
за необхідне визнати заяву від 08 червня 2004 року про відмову ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 від прийняття належних їм часток у спадковому майні в порядку
за законом після смерті їх батька ОСОБА_7., недійсними,
право власності на 1/20 частку на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, 229, 370,372,1261,
1268, 1274 ч.5 ЦК України, -
вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3,
що частки у спільній власності у квартирі АДРЕСА_1 є рівними, а саме: в розмірі
кожного: 1/5 частка у ОСОБА_2, 1/5 частка у ОСОБА_3, 1/5 частка у ОСОБА_4, 1/5
та 1/5 частина у померлого ОСОБА_7.
заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3,
від 08 червня 2004 року про відмову від
спадщини після смерті  батька - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1на користь ОСОБА_5, недійсною.
за ОСОБА_2, ОСОБА_3,
власності на 1/20 частку квартири АДРЕСА_1, за кожною, в порядку
за законом після смерті батька - ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду

Дніпропетровської
області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне

оскарження
і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з

подачею
її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя:

Грищенко
В.М.