Справа № 22ц-1685/2008
р.        Головуючий в 1 інстанції Деркач
цивільна                   Доповідач -
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2008 року.           Апеляційний
суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді Литвиненко І.В.,

суддів Смаглюк Р.І., Євстафієва О.К.,

при секретарі Рачовій І.І.,

з участю позивача ОСОБА_1, його законного представника
ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, його законного представника ОСОБА_4,  їх
представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою законного представника
позивача ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 7
серпня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров”я неповнолітньою
особою, -

встановив:

В червні 2008 року неповнолітній позивач
ОСОБА_1 зі згоди законного представника матері ОСОБА_2 звернувся до суду про
стягнення з неповнолітнього відповідача ОСОБА_3 та його батька ОСОБА_4 шкоди,
заподіяної йому ушкодженням здоров”я, за таких обставин.

4 травня 2008 року близько 17 год. на
території школи № 32 м. Чернігова ОСОБА_3 ударом коліна в обличчя заподіяв йому
тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу зі зміщенням. В
зв”язку з погіршенням здоров”я він змушений був з 15 по 22 травня 2008 року
перебувати на стаціонарному лікуванні в лікарні № 1. На лікування було
витрачено 79 грн. 69 коп., на додаткове харчування - 370 грн. 31 коп.

Крім матеріальної шкоди, йому заподіяна
моральна шкода, яка полягає в фізичному болю, стражданнях, тому її розмір він
визначив у сумі 2000 грн.

Відповідно до ст. 1179 ЦК України
неповнолітня особа відповідає за завдану нею шкоду на загальних підставах. При
відсутності у неї майна або заробітку, достатнього для відшкодування цієї
шкоди, шкода відшкодовується батьками, якщо вони не доведуть, що шкоди було
завдано не з їхньої вини.

Оскільки ОСОБА_3 є учнем 9-го класу, майна,
достатнього для відшкодування завданої шкоди, не має, шкоду повинен
відшкодувати його батько ОСОБА_4

Рішенням суду першої інстанції від 7 серпня
2008 року позов задоволено частково. На користь позивача з відповідача ОСОБА_3
стягнуто в відшкодування матеріальної шкоди 19 грн. 37 коп., моральної шкоди -
200 грн. В позові до ОСОБА_4 відмовлено.

Судом встановлено, що 4 травня 2008 року
неповнолітній ОСОБА_3 на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин
заподіяв ОСОБА_1 тілесні ушкодження, внаслідок чого останній з 15 по 22 травня
2008 року перебував на лікуванні. До таких дій відповідача ОСОБА_3 спонукала
груба необережність самого позивача ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1179 ЦК України
неповнолітня особа несе відповідальність за заподіяну шкоду самостійно на
загальних підставах.

У разі відсутності майна, достатнього для
відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується у частці, якої не
вистачає, або в повному обсязі її, зокрема, батьками, якщо вони не доведуть, що
шкоди було завдано не з їх вини.

Характеристика з місця навчання ОСОБА_3
свідчить про належну участь його батьків у вихованні дитини. Тому позов до
ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

Заподіяна позивачу шкода підлягає
відшкодуванню відповідачем ОСОБА_3 відповідно до ст.ст. 1166, 1167 ЦК України.
Оскільки мала місце груба необережність позивача, розмір шкоди відповідно до
ст. 1193 ЦК України може бути зменшений в залежності від ступеня вини
потерпілого.

Вина потерпілого не враховується у разі
відшкодування додаткових витрат, передбачених ч. 1 ст. 1195 ЦК України.
Враховуючи надані позивачем чеки на придбання ліків відповідно до призначення
лікаря, відшкодуванню підлягають витрати в сумі 19 грн. 36 коп. Вимоги про
стягнення витрат на додаткове харчування в сумі 370 грн. 31 коп. доказами не
підтверджені, тому не підлягають стягненню. Витрати на проїзд в міському
транспорті в сумі 12 грн. 60 коп. не доведені як витрати, пов”язані з проїздом
до суду.

Враховуючи фізичний біль, страждання
потерпілого, його грубу необережність, матеріальне становище відповідача, з
дотриманням засад розумності, справедливості та виваженості суд стягнув на
відшкодування моральної шкоди 200 грн.

В апеляційній скарзі законний представник
позивача ОСОБА_1 просить вказане рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення
про задоволення позову з таких  підстав.
Висновки суду не відповідають встановленим обставинам,  грубу необережність потерпілого суд вбачає в
тому, що, з показань свідка ОСОБА_6, конфлікт спровокував ОСОБА_1, удар ОСОБА_3
наніс рукою, хоч в медичній картці ОСОБА_1 вказано, що його вдарили коліном в
ніс. Перебування потерпілого на
стаціонарному лікуванні  вимагало
затрат на придбання ліків, а також посиленого харчування. Ці витрати
підтверджені чеками на суму 79 грн. 69 коп. та 370 грн. 31 коп. - на продукти
харчування, але суд безпідставно відмовив в стягненні цих витрат в сумі 370
грн. 31 коп. і частково втягнув за ліки.

Крім того, відповідачами не доведена груба
необережність ОСОБА_1,  висновок про це
судом зроблено на суперечливих показаннях свідка ОСОБА_6 Тому судом неправильно
застосовані норми ст.ст. 1193, 1195 ЦК України.

Суд не звернув увагу на те, що відповідач
ОСОБА_3 є школярем, не має самостійного доходу, тому відшкодувати шкоду
фактично не може. Посилання суду на характеристику відповідача, яку суд
розцінив як доказ належної участі батька у вихованні сина, є безпідставним.
Фактично ухваленим рішенням суд звільнив відповідачів від відшкодування
заподіяної шкоди. Таке рішення є незаконним
і необгрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду,
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що вона підлягає задоволенню частково, рішення
суду - скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд з таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем
заявлено позов про відшкодування шкоди, заподіяної неповнолітньою особою / л.с.
4-10, 20, 33-67/.

Відповідно до ч.1,2 ст. 1179 ЦК України
шкода, заподіяна такою особою, відшкодовується нею самостійно на загальних
підставах.

У разі відсутності у неповнолітньої особи
майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода
відшкодовується у частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками /
усиновлювачами/ або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було
завдано не з їхньої  вини.

Стягнувши з неповнолітнього відповідача
ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 19 грн. 69 коп. та моральну шкоду в сумі 200
грн., суд не вказав, на підставі яких обставин він прийшов до висновку про
наявність в нього майна, достатнього для відшкодування заподіяної шкоди. В
матеріалах справи відсутні будь-які докази, що свідчили б про наявність у
ОСОБА_3 будь-якого майна.

Судом не обґрунтовано, чому позитивна
характеристика відповідача ОСОБА_3 є доказом відсутності вини батька ОСОБА_4
відносно події, що мала місце 4 травня 2008 року.

Відповідальність батьків за шкоду, завдану
неповнолітньою особою, у відповідності з ч. 2 ст. 1179 ЦК України обумовлює
участь обох батьків у справі. При цьому суд не витребував документа, який би
посвідчив неповнолітній вік відповідача та особу його батьків.

Притягнувши до участі у справі одного батька
ОСОБА_4, суд не з”ясував можливості участі у справі матері, не встановив її
особу і, таким чином, вирішив питання щодо прав та обов”язків особи, яка не
брала участь у справі.

Відповідно до п. 4 ст. 311 ЦПК України
вказана обставина є безумовною підставою для скасування рішення суду і
направлення справи на новий судовий розгляд, під час якого підлягають
з”ясуванню як обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх
вимог, так і ті, на які посилаються відповідачі, як на підставу їх заперечень.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ст. 311,
313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу законного представника
позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 7 серпня 2008 року скасувати. Справу направити на новий судовий
розгляд до того ж суду  в іншому складі.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути
оскаржена до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох
місяців з дня проголошення.

Головуючий:                                              Судді: