Справа
№ 2-323 /2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

28 лютого 2008
р.                                                 Ренійський районний суд Одеської
області

у складі:   -     головуючого судді Дудник В.І.;

·
при секретарі Касаповій О.У.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Ренійської міської ради Одеської області (третя особа - ОСОБА_2) про
визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник
відповідача - виконкому Ренійської міськради позовні вимоги визнав, щодо їх
задоволення не заперечує, просив розглянути справу у його відсутності.

Третя
особа ОСОБА_2. проти задоволення позову не заперечував, додаткових заяв не надав.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення  у
справі можливо  постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході
розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія домової книги на
домоволодіння; копія технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1; копія договору
дарування від 23.11.1979р.; копія довідки - характеристики на житло; копія
свідоцтва про смерть ОСОБА_3. - помер ІНФОРМАЦІЯ_1.; копія свідоцтва про смерть
ОСОБА_4. - помер ІНФОРМАЦІЯ_2.; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5. - померла
ІНФОРМАЦІЯ_3.; копія витягу зі спадкового реєстру; копія свідоцтва про
народження ОСОБА_4.; копія свідоцтва про одруження ОСОБА_3. із ОСОБА_6.; копія
свідоцтва про народження ОСОБА_1.; копія відмови від нотаріуса від 06.11.2007р.

Судом в
ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1. є онуком
ОСОБА_5., яка за життя перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3., із яким
спільно проживала та вела господарство до своєї смерті. ОСОБА_3. на підставі
договору дарування від 23.11.1979р. на праві власності належала &frac12; частина домоволодіння АДРЕСА_1. Спільних дітей уОСОБА_3 не було, однак,
бабуся позивача від першого шлюбу мала сина - ОСОБА_4., у якого від шлюбу із
ОСОБА_7. народилось 2 синів: позивач та ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3.
ОСОБА_5. померла, після неї, ІНФОРМАЦІЯ_2., помер батько позивача.

На
випадок смерті ОСОБА_3. майном, належним йому, не розпорядився, ІНФОРМАЦІЯ_1. -
помер. Вважаючи себе таким, що має право на спадщину, що залишилася  після смерті ОСОБА_3., позивач у встановлений
законодавством строк для прийняття спадщини звернувся до нотаріальної контори
із заявою про її прийняття. Однак, у зв'язку із тим, що напряму позивач у
родинних відносинах із померлим не перебував, йому було відмовлено в оформленні
спадкового права, рекомендовано звернутися до суду. Не глядячи на це, позивач
прийняв спадщину фактичним управлінням та володінням спадковим майном, доглядає
за частиною будинку, несе всі витрати по її утриманню, обробляє земельну
ділянку.

Третя
особа ОСОБА_2. (брат позивача) за прийняттям спадщини не зверталася, на неї не
претендує, не заперечує, щоб право власності на неї було визнане за позивачем.
Будь-які інші спадкоємці  по лінії
спорідненості ОСОБА_3. не заявляли про себе.

У
зв'язку із вищенаведеним, позивач вважає, що він фактично прийняв спадщину, що
залишилася після померлого ОСОБА_3. і за правом спадкового представлення має
всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до
держави вона не перейшла, відумерлою  не
визнана, третя особа на неї не претендує, а інших спадкоємців немає.

Заслухавши
пояснення позивача, його представника, третьої особи, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і
підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження
в судовому засіданні.

Згідно  вимог ст. 1270 ЦК України 2003р. для
прийняття спадщини встановлюється строк - шість місяців, який обчислюється з
моменту відкриття спадщини. Ст. 1272 ЦК України  передбачає,
що якщо спадкоємець  протягом
вищезгаданого терміну не подав заяви  про
прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За ст. 1261 ЦК
України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця,
той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Таким чином, якщо б бабуся позивача (ОСОБА_5.) пережила б свого
чоловіка, вона б могла реалізувати своє право на спадщину, як спадкоємець
першої черги.  Однак, ОСОБА_5. померла у
2000р., у зв'язку із чим в даному випадку можуть бути  застосовані положення ст. 1266 ЦК України,
згідно яких внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка  належала б за законом їхнім матері, батькові,
бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином,
позивач, як онук, спадкує майно ОСОБА_3. за правом представлення.

Відповідно
до вимог ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України 2003р. спадкоємець за заповітом або за
законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Таким
чином, прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати
майно після смерті спадкодавця. В даному випадку воля позивача, як спадкоємця
за спадковим представленням, була виражена у його діях по фактичному управлінню
та володінню спадковим майном (організація догляду за частиною будинку, сплати
витрат по її утриманню та т.і.). Фактичне управління та володіння спадковим
майном є одним із способів прийняття спадщини, такі відповідні дії дають
підстави вважати, що спадкоємець відноситься до спадкового майна як до своєї
власності. Прийнята спадщина вважається власністю спадкоємця з моменту її
відкриття, тобто він має право користуватися та управляти таким майном, але без
встановлення права власності на спадщину, не може розпоряджатися майном. Т.ч.,
факт прийняття спадщини позивачем після
смерті ОСОБА_3. знайшов своє належне підтвердження в ході розгляду
справи. З урахуванням викладених позивачем та
досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим
задовольнити вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на частину
домоволодіння.

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213    ЦПК
України,  ст.ст. 1261, 1266, 1268, 1270,
1272,  ЦК України 2003р., -

В И Р І Ш И В :

Позовні
вимоги ОСОБА_1  задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 в порядку спадкування  право
власності на &frac12; частину домоволодіння АДРЕСА_1, що
належала ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення
суду набирає законної сили  після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не буде подана протягом двадцяти днів
після  подання заяви про апеляційне
оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк
оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області  через Ренійський районний суд Одеської
області: 10 днів - з дня проголошення рішення, 20 днів - після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя                                                 В.І.
Дудник