УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16
квітня 2008 року
м.Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

головуючого
Григор'євої
Л.І.,

суддів:                       Балюка М.І.,                         Гуменюка В.І.,

Барсукової
В.М.,                   Косенка
В.Й.,-

розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного
комерційного банку “Індустріалбанк” в особі Київської філії акціонерного
комерційного банку “Індустріалбанк” (далі - АКБ “Індустріалбанк”), акціонерного
товариства “Українська автомобільна корпорація” (далі - АТ “Українська
автомобільна корпорація”) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У січні 2007 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до
відповідачів, посилаючись на те, що в грудні 2006 року на засіданні
уповноваженого органу Київської філії АКБ “Індустріалбанк” було прийнято
рішення про надання йому кредиту для оплати вартості автомобіля ДЕУ Ланос, 2007
року випуску, у сумі       9 275 грн. 84
коп., про що Українську автомобільну корпорацію АФ “Бліц-Авто” АТ “Українська
автомобільна корпорація” було повідомлено листом АКБ “Індустріалбанк” від 27
грудня 2006 року № 2471. На підставі зазначеного листа банку позивач 10 січня
2007 року уклав договір купівлі-продажу автомобіля, а      11 січня 2007 року зареєстрував
автомобіль у органах ДАІ за місцем свого проживання. Незважаючи на виконання
умов гарантійного листа АКБ “Індустріалбанк”, останній безпідставно відмовив
йому в наданні кредиту. В зв'язку з чим він вимушений був укладати кредитний
договір із банком “Фінанси та кредит”, повторно реєструвати автомобіль у
органах ДАІ. Крім того, за умовами надання кредиту іншим банком він змушений
сплачувати щомісячні комісійні в сумі 74 грн. 94 коп., застрахувати автомобіль,
сплативши 3 394 грн. 04 коп., а також сплатити 801 грн. за встановлення
противикрадної  сигналізації.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просив стягнути з АКБ
“Індустріалбанк” 13 490 грн. матеріальної та 30 тис. грн. моральної шкоди.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської
області від       24 квітня 2007 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 13
серпня 2007 року, позов задоволено частково. Стягнуто з АКБ “Індустріалбанк”
174 грн. 55 коп. матеріальної шкоди та 1 500 грн. моральної шкоди.

У поданій касаційній скарзі АКБ “Індустріалбанк” просить
скасувати постановлені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким
відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої
інстанції, з чим погодився й апеляційний суд, виходив із того, що                             АКБ
“Індустріалбанк” Київської філії АКБ
“Індустріалбанк” дав попередню згоду на надання кредиту позивачу на
придбання автомобіля, що підтверджується листом банку від 27 грудня 2006 року №
2471, однак після виконання позивачем умов гарантійного листа відповідач листом
від 24 січня 2007 року безпідставно відмовив у наданні кредиту.

Проте погодитися з такими висновками судів не можна.

Усупереч ст. ст. 213, 214, 309 ЦПК України суди не
забезпечили ухвалення законних і обґрунтованих рішень, зокрема, не належно
з'ясували, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до
цих правовідносин тощо.

Як убачається з матеріалів справи, умовами надання
кредиту, передбаченого листом Київської філії АКБ “Індустріалбанк” від 27
грудня               2006 року № 2741,
було укладання позивачем договору купівлі-продажу з продавцем автомобіля та
реєстрація автомобіля в органах ДАІ.

Порядок надання та супроводження кредитів і принципи
регулювання взаємовідносин, які виникають у процесі кредитування на придбання
автотранспортних засобів, Київською філією АКБ “Індустріалбанк” закріплено у
внутрішньобанкіському документі - Правилах кредитування фізичних осіб на
придбання автотранспортних засобів, затверджених правлінням АКБ
“Індустріалбанк” (протокол від 5 липня 2006 року).

Відповідно до п. 5.8. указаних Правил у випадку отримання
позитивного рішення від Банку про можливість надання кредиту, Позичальник надає
до Банку оригінал договору купівлі-продажу з умовою переходу права власності на
автотранспортний засіб до укладення договору застави, а саме: або з моменту
оплати Позичальником авансового платежу (у даному випадку Позичальник надає
банку оригінал документа, що підтверджує сплату авансового платежу), або з
моменту підписання сторонами договору купівлі-продажу та/або акта
приймання-передачі автотранспортного засобу (у даному випадку Позичальник
додатково надає Банку оригінал підписаного сторонами акта приймання-передачі
автотранспортного засобу, з якого знімається копія, яка завіряється
уповноваженим працівником Банку) тощо.

Пунктом 1.2. Правил роздрібної торгівлі транспортними
засобами і номерними агрегатами, встановлено, що Правила поширюються на всіх
суб'єктів господарювання, які здійснюють роздрібну торгівлю транспортними
засобами і номерними агрегатами, а п. 2.3 зазначених Правил передбачає, що
довідка-рахунок видається покупцю на вже проданий транспортний засіб і є
підставою для реєстрації в органах ДАІ.

Відповідно до п. 2.2 (а. с. 5) договору купівлі-продажу
автомобіля від         10 січня 2007 року
№ 40, укладеного між позивачем та АСФ “Бліц-Авто” АТ “УкрАвто”, передбачено, що
протягом одного робочого дня з моменту отримання рахунку покупець перераховує
аванс продавцю. Після отримання авансу продавець виписує покупцю
довідку-рахунок з відміткою про те, що продаж автомобіля здійснено за рахунок
кредиту із зазначенням АКБ “Індустріалбанк”.

Вирішуючи спір, суд у порушення ст. 213 ЦПК України не
звернув уваги на те, що продавець надав довідку-рахунок на транспортний засіб,
який не був фактично проданий, оскільки ОСОБА_1 не набув права власності на
автомобіль (додатковою угодою від 10 січня 2007 року №1 до договору
купівлі-продажу передбачено, що покупець набуває права власності на автомобіль
з моменту державної реєстрації автомобіля та оформлення свідоцтва про державну
реєстрацію транспортного засобу) та не здійснив повну оплату вартості
автомобіля.

Крім того, у порушення Правил кредитування фізичних осіб
на придбання автотранспортних засобів договором купівлі-продажу автомобіля  від 10 січня
2007 року № 40 було передбачено, що аванс та кредитні кошти, що будуть
перераховані в рахунок оплати вартості автомобіля, є попередньою оплатою за
автомобіль, а також, що кредит надається шляхом перерахування Банком суми
кредиту на поточний рахунок Продавця.

Суд у порушення вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України
належним чином не перевірив доводи відповідача про те, що ОСОБА_1 був
ознайомлений в усній формі з умовами кредитування працівниками кредитного
відділу під час звернення до банку, однак умов листа Київської філії АКБ
“Індустріалбанк” від 27 грудня 2006 року № 2741 належним чином не виконав,
належно оформленого договору-купівлі продажу не надав.

Оскільки порушення судами норм матеріального та
процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, ухвалені у
справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу акціонерного комерційного банку
“Індустріалбанк” задовольнити частково.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської
області від           24 квітня 2007 року
та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області                         від 13 серпня 2007
року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Л.І. Григор'єва

Судді:
М.І. Балюк

В.М. Барсукова

В.І.
Гуменюк

В.Й. Косенко