У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

24 вересня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Балюка М.І.,                                                                       Барсукової
В.М.,-

розглянувши
справу за позовом прокуратури Печерського району м. Києва, яка діє в інтересах
комунального підприємства “Липкижитлосервіс” до ОСОБА_1, третя особа: Печерська
районна у м. Києві рада про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2006 року прокуратура Печерського району м.
Києва, яка діє в інтересах комунального підприємства “Липкижитлосервіс”
звернулася із зазначеним позовом посилаючись на те, що на підставі дозволу
будівельно-монтажного управління радіофікації, якому належав на той час
будинок, у 1961 році ОСОБА_2, який помер у 1993 році, побудував гараж на
земельній ділянці у подвір'ї будинку АДРЕСА_1. Цим дозволом ОСОБА_2 який помер
у 1993 році, було рекомендовано звернутися до виконкому Печерської районної
ради м. Києва для узгодження дозвільної документації на будівництво гаражу.
Однак цього зроблено не було. Після смерті ОСОБА_2 спірним гаражем продовжив
користуватися його син відповідач по справі. Документи на гараж та на право
користування земельною ділянкою у відповідача ОСОБА_1відсутні. Враховуючи
викладене, прокуратура Печерського району м. Києва, яка діє в інтересах
комунального підприємства “Липкижитлосервіс” просила задовольнити позов та
повернути самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення гаражу.

Рішенням
Печерського районного суду м. Києва від 11 лютого 2008 року, залишеним
без зміни ухвалою апеляційного суду м. Києва від 19 травня 2008 року, позов
задоволено. Зобов'язано ОСОБА_1повернути самовільно зайняту земельну ділянку,
яка знаходиться на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1, шляхом знесення
гаражу за власний рахунок протягом місяця з дня набрання рішенням законної
сили. В іншому випадку такі дії покладено на КП “Липкижитлосервіс” за рахунок
відповідача.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати ухвалені у
справі судові рішення та ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та
порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Рішення судів ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права. Доводи скарги висновків суду не спростовують. Підстав для їх скасування
не встановлено.

Керуючись статтями 332, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 лютого
2008 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 травня 2008 року залишити
без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Гуменюк

Судді:                                                                       М.І. Балюк

В.М. Барсукова