Справа №  2- 3439- 2008 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У
К Р А Ї Н И

01 липня 2008 року     Соснівський районний суд м. Черкаси в
складі :

головуючого судді - ПИРОЖЕНКО С.А.

при
секретарі -  ПОЛІЩУК Л.П.

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Черкаси  цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, ОСОБА_2, третя особа: Управління
земельних ресурсів у м. Черкаси Черкаської області про визнання нечинним
договору оренди земельної ділянки і скасування державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася з позовом до
відповідачів про визнання нечинним договору оренди земельної ділянки і
скасування державної реєстрації, посилаючись на те, що рішенням виконавчого
комітету Черкаської міської ради від 21 травня 1996 року № 295 позивачу
виділено в постійне користування для будівництва жилого будинку земельну
ділянку площею 1 000 кв.м. Згідно рішення виконкому Черкаської міської ради від
31 грудня 1997 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
передано у власність земельні ділянки площею по 1 000 кв.м. Згідно
договору дарування від 12 грудня 1998 року ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_1 3/5
частини жилого будинку по АДРЕСА_1, в зв»язку з чим позивачу перейшла у
користування земельна ділянка площею 1 000 кв.м., якою користувалася ОСОБА_3

Рішенням Черкаської міської ради від
23 липня 2002 року № 3-7 відповідачу було надано в довгострокову оренду на 25
років земельну ділянку по АДРЕСА_1, площею 1 164 кв.м. На підставі даного
рішення 06 червня 2003 року між Черкаською міською радою та ОСОБА_2 було
укладено договір оренди земельної ділянки площею 1 164 кв.м. по АДРЕСА_1.
Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 03 лютого 2006 року рішення
Черкаської міської ради від 23 липня 2002 року № 3-7 в частині передачі ОСОБА_2
земельної ділянки в оренду визнано не дійсним. Орендована земельна ділянка
накладається на земельну ділянку позивачки і перешкоджає їй вільно володіти та
користуватися належною земельною ділянкою. Оскільки договір оренди земельної
ділянки від 06 червня 2003 року не розірваний, позивачка вимушена звертатися до
суду за захистом своїх законних прав та охоронюваних законом інтересів.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

Представник Черкаської міської ради
позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Представник третьої особи в судовому
засіданні поклався на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм
правовідносини, які регулюються нормами земельного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що
рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 21 травня 1996 року №
295 ОСОБА_1 виділено в постійне користування для будівництва жилого будинку 1
000 кв.м. землі. Даним рішенням за співвласниками жилого будинку АДРЕСА_1
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1 000 кв.м. Рішенням виконкому Черкаської міської ради
від 31 грудня 1997 року вказані розміри земельних ділянок передані співвласникам
у приватну власність.

Згідно договору дарування від 12 грудня 1998 року ОСОБА_3
подарувала ОСОБА_1 3/5 частини жилого будинку по АДРЕСА_1. відповідно до ст. 30
ЗК (в редакції Закону України від 13 березня 1992 року) ОСОБА_1 перейшло в
користування 1 000 кв.м., які були виділені ОСОБА_3 вищевказаним рішенням
виконкому.

Рішенням Черкаської міської ради від 23 липня 2002 року №
3-7 відповідачу було надано в довгострокову оренду на 25 років земельну ділянку
по АДРЕСА_1, площею 1 164 кв.м. На підставі даного рішення 06 червня 2003 року
між Черкаською міською радою та ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної
ділянки площею 1 164 кв.м. по АДРЕСА_1. Рішенням Апеляційного суду Черкаської
області від 03 лютого 2006 року рішення Черкаської міської ради від 23 липня
2002 року № 3-7 в частині передачі ОСОБА_2 земельної ділянки в оренду визнано
не дійсним.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 03
лютого 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Управління земельних
ресурсів м. Черкаси про встановлення порядку користування земельними ділянками,
визнання недійсним акту розподілу земельної ділянки, визнання права на земельну
ділянку, усунення перешкод у користування майном та відшкодування моральної та
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними та
збільшення ідеальної долі будинковолодіння, визнано частково недійсним
державний акт на право приватної власності на землю від 30 серпня 2002 року та
рішення третьої сесії Черкаської міської ради від 23 липня 2002 року № 3-7 в
частині передачі ОСОБА_2 довгострокову оренду на 25 років 1 164 кв.м. земельної
ділянки по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі»
договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов»язаний за плату
передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов»язаний використовувати земельну ділянку відповідно до
умов договору та вимог земельного законодавства.

26 березня 2007 року позивачка звернулася до Черкаської
міської ради з проханням розірвати договір оренди, укладений між міською радою
та ОСОБА_2 Листом від 22 травня 2007 року Черкаська міська рада повідомила
позивача, що згідно ст. 31 Закону України «Про оренду землі» розірвання
договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не
передбачено законом або цим договором. Чинне законодавство та договір не
передбачають можливості розірвання договору в односторонньому порядку з підстав
визнання недійсним рішення про надання земельної ділянки.

Частина 2 статті 152 ЗК України визначає, що власник
землі або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено. Що обставини,
встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи те, що рішення Апеляційного суду Черкаської
області від 03 лютого 2006 року, яким визнано частково недійсним державний акт
на право приватної власності на землю від 30 серпня 2002 року та рішення
третьої сесії Черкаської міської ради від 23 липня 2002 року № 3-7 в частині
передачі ОСОБА_2 довгострокову оренду на 25 років 1 164 кв.м. земельної ділянки
по АДРЕСА_1, набрало чинності та підлягає до виконання, суд приходить до
висновку, що підстав для подальшої дії договору оренди не має, а тому він має
бути визнаним недійсним.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до
задоволення, а саме до визнання недійсним договору оренди земельної ділянки
площею 1 164 кв.м., укладений між Черкаською міською радою та ОСОБА_2 по
АДРЕСА_1, зареєстрований в книзі записів державної  реєстрації договорів оренди землі 16 червня
2003 року за № 265, та до скасування його державної реєстрації.

Керуючисьст.ст.10,60,61,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 152 ЗК України,
ст.ст. 13, 31 Закону України «Про оренду землі», суд -

В И Р І Ш И В  :

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею
1 164 кв.м., укладений між Черкаською міською радою та ОСОБА_2 по АДРЕСА_1,
зареєстрований в книзі записів державної
реєстрації договорів оренди землі 16 червня 2003 року за № 265.

Скасувати державну реєстрацію
договору оренди земельної ділянки площею 1 164 кв.м., укладений між Черкаською
міською радою та ОСОБА_2 по АДРЕСА_1, зареєстрований в книзі записів
державної  реєстрації договорів оренди
землі 16 червня 2003 року за № 265.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до  Черкаського
апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк
з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

ГОЛОВУЮЧИЙ: