Справа № 2-935/08
РІШЕННЯ

іменем  України

20.03.2008 року Дніпровський районний суд м. Херсона у
складі:

головуючого
Решетова В.В.,

при секретареві                                        Довгій
Л.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний
комбінат» про оплату часу простою, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що з 1984р. працював
на Херсонському бавовняному комбінаті (надалі ВАТ «ХБК»). Стверджує, що на
комбінаті на протязі останніх десяти років у зв'язку з відсутністю сировини,
відключенням електроенергії та інших виробничих причин в цеху мали місце
простої і йому та іншим працівникам оплата часу простою не проводилася. Вважає,
що з урахуванням вимог ст.113 КЗпП України, відповідачем не проведено йому
оплату за період простою в 2003-2007 роки, на суму 4385,00 грн. Просить суд
стягнути з відповідача на її користь 4385,00 грн. за час простою з виробничих
причин за 2003-2007 роки.

В судовому засіданні представник позивача підтримала розмір позовних вимог,
просила суд стягнути з відповідача на її користь 4385,00 грн. за час простою з
виробничих причин за 2003-2007 роки.

Представник відповідача визнала позов проти задоволення позову не
заперечує.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши
письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи
наступне.

На підставі ст.113 КЗпП України, час простою не з вини працівника
оплачується з розрахунку не нижче від двох третіх тарифної ставки встановленого
працівникові розряду (окладу).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 надавалась відпустка з
ініціативи адміністрації із частковим збереженням її заробітної плати.

Суд вважає, що при врегулюванні цих відносин, повинен застосовуватись
закон, що регулює саме такі відносини, а не який-небудь інший нормативний акт.
Тому, якщо відповідач всупереч законодавству про працю і надав позивачеві на
час призупинення робіт відпустку з ініціативи адміністрації, з частковим
збереженням заробітної плати, частина перша ст.113 КЗпП України підлягає
застосуванню до відносин, що виникають при цьому, за аналогією. На підставі
викладеного, позивачу повинен оплачуватись час простою.

Крім цього, судом встановлено, що на підставі наказу генерального директора
виробничого об'єднання Саковича П.В. від 06.09.1996 року №193 директорам
фабрик, керівникам структурних підрозділів, головному бухгалтеру наказано було
відмітку в табелях працівників при неповному робочому тижні (код оплати 13)
провадити АІ (оплата тарифної ставки, діючої на 01.02.1996р.), тобто за час
простою з виробничих причин за 2003-2007 рік, працівникам не зайнятим працею,
надавались відпустки з ініціативи адміністрації, а оплата провадилась згідно
вище зазначеного наказу №193 від 06.09.1996 року.

Згідно розрахунку наданого позивачем сума заборгованості за оплату часу
простою за 2003-2007р. становить 4385,00 грн. Таким чином на підставі наведених
розрахунків за час простою не з вини працівника за  2003-2007 рік з відповідача на користь
ОСОБА_1 суд вважає за необхідне стягнути суму, в розмірі 4385,00 грн.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212,214-215 ЦПК України, ст.ст.3, 113 ч.1 КЗпП
України, Законом України «Про оплату праці», суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства
«Херсонський бавовняний комбінат» на користь ОСОБА_1 за час простою не з вини
працівника за 2003-2007 рік суму в розмірі 4385,00 грн. (Чотири тисячі триста
вісімдесят п'ять грн. 00 коп.), яка зазначена без утримання прибуткового
податку та інших обов'язкових платежів.

Стягнути з ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» 51грн.
судових витрат у доход держави.

Стягнути з ВАТ «Херсонський
бавовняний комбінат» 30грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення у доход держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя
В.В.Решетов