Справа № 2-196/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2008 року                                           Криворізький
районний суд

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого
судді
Бондарчука Г.Д.

при секретарі
Ференц І.З.

за участю:

позивача:                                                         ОСОБА_1

розглянувши у попередньому судовому засіданні у м.
Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Валівської сільської
ради Криворізького району Дніпропетровської області, третя особа: ОСОБА_2 про
встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на &frac14; частину домоволодіння в порядку
спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною заявою
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3. Після його смерті
відкрилася спадщина у вигляді &frac12; частини будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Спадкємцями померлого є позивач та його брат ОСОБА_4.
Позивач у встановленому порядку оформив на себе &frac14;  частину спадкового майна. Його брат ОСОБА_4 фактично
прийняв спадкове майно, оскільки на момент смерті батька проживав в його
будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер.

Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті свого брата.
При зверненні позивача до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини,
йому було відмовлено, оскільки у нього відсутній факт прийняття спадщини після
смерті брата.

Після смерті ОСОБА_4 позивач фактично прийняв спадщину,
що виразилось в тому, що він здійснював ремонт будинку, оброблював город та
інше.

Позивач просив постановити рішення, яким заявлені вимоги
задовольнити у повному обсягу, визнавши, що він фактично прийняв спадщину та
визнати за ним право власності на 1/4 спадкового майна.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та
наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача: Веселівська
сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилися, у справі є письмова
заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги позивача визнали та
не заперечували проти їх задоволення.

Третя особа - ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилася, у справі є письмова заява про розгляд справи у її
відсутність, позовні вимоги позивача визнала та не заперечувала проти їх
задоволення.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню з наступних підстав.

Виходячи з наведеного, суд вважає,
що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового
засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК
України.  Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України
у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 29.07.1981 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 отримали у
спадщину від ОСОБА_6 житловий будинок, розтвашований в с. Валове Криворізького
району Дніпропетровської області (а.с.17), право власності на який вони
зареєстрували відповідно до закону в органах БТІ, що підтверджується
реєстраційним посвідченням, згідно якого за ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрований
житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується його
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 13).

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді &frac12; частини
житлового будинку АДРЕСА_1.

Спадкоємцями померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 є його діти:
ОСОБА_1 - позивач по справі та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвами про їх
народження (а.с. 11, 12).

Оскільки ОСОБА_5 не розпорядився своєю власністю на
випадок смерті шляхом складання заповіту, то його спадкоємці спадкують належне
йому майно відповідно до закону.

Позивач по справі після смерті батька оформив спадщину
відповідно до чинного законодавства, що підтверджується свідоцтвом про право на
спадщину за законом від 11.08.2000 року, згідно якого він отримав у спадщину &frac14; частину
житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с 9) та зареєструвавши своє право власності на
спадкове майно в орагнах БТІ (а.с. 8).

ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину відповідно до ст. 549
ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), що виявилося в тому, що він постійно
проживав з батьком в будинку АДРЕСА_1, а отже фактично вступив у володіння
спадковим майном (а.с. 10), проте своє право власності на спадкове майно не
оформив.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом
про його смерть серії ОСОБА_2 (а.с. 14).

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді &frac14; частини
житлового будинку АДРЕСА_1.

Згідно п. 5 Перехідних та прикінцевих положень ЦК України
в редакції 2003 року  правила книги
шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка
відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим
Кодексом.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР (в редакції 1963
року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Оскільки ОСОБА_4 за час свого життя заповіту не складав,
то його спадкоємці спадкують належне йому майно за законом.

Згідно ст. 530 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року)
при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а
також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування,
успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка
померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Оскільки у померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4., спадкоємців
першої черги не має, то позивач по справі, який є його рідним братом, а одже і
спадкоємцем другої черги за законом, спадкує належне ОСОБА_4 майно за законом.

Після смерті ОСОБА_4, позивач фактично прийняв спадщину,
що виразилося в тому, що він здійснював поточний ремонт в будинку, зокрема,
ремонтував дах будинку та паркан біля будинку, обрізав дерева, здійснював
обробку городу та саджав овочі на присадибній ділянці.

Суд вважає, що вищевказані дії свідчять про те, що
позивач фатично прийняв спадщину після смерті свого брата ОСОБА_4.

07.11.2007 року державним нотаріусом Першої Криворізької
державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, оскільки у нього відсутній факт прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_4. (а.с. 6).

Оскільки ОСОБА_4 помер в 2003 році, тобто до набрання ЦК
України (в редакції 2003 року) чинності, судом встановлено, що позивач по
справі фактично прийняв спадщину, тому суд, вирішуючи питання про визнання за
позивачем права власності на спадкове майно керується нормами Цивільного
кодексу Української РСР  в редакції 1963
року.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд вважає
доведеним той факт, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4,
інших спадкоємців на спадщину за законом не має, відповідач та третя особа не
заперечують проти задоволення позовних вимог шляхом визнання права власності на
спадкове майно за позивачем, а тому вважає за доцільне визнати за позивачем
також право власності на &frac14; частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після ОСОБА_4., померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі викладеного та  керуючись ст. 524, 530, 548, 549  ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) та
ст. ст. 10, 11, 60, 130, 209, 212-215, 256 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Валівської сільської ради Криворізького району
Дніпропетровської області, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права власності на &frac14;
частину домоволодіння в порядку спадкування -
задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 прийняв спадщину у вигляді &frac14; частини житлового будинку з
господарськими побудовами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 після ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1
право власності на &frac14; частину житлового будинку з господарськими побудовами, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4.

Рішення
може бути оскаржене в Дніпропетровський апеляційний суд протягом двадцяти
днів з дня подачі заяви на апеляційне оскарження, яка може бути подана
протягом десяти днів з дня проголошення рішення або протягом десяти
днів без подачі заяви на апеляційне оскарження.

Головуючий суддя