Справа
№2-276/2008
і м е н е м    У к р а ї н и
03 червня 2008 року                                                                                     смт.Куликівка
Місцевий Куликівський районний суд Чернігівської області
головуючого судді   -   Войтеха О.І.
секретарі       -       Горбиній А.І.
участю прокурора  -   Награбовського О.В.
заслухавши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
Куликівського району в інтересах
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 яка проживає за
підприємницької діяльності - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_2
формулювання причини звільнення в трудовій книжці та стягнення коштів, -
звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою, де просить змінити
формулювання причини її звільнення та стягнути на її користь з ОСОБА_2 4500
гривень невиплаченої компенсації.
своїх вимог прокурор і позивачка ОСОБА_1 повідомили, що позивачка 22.09.2005
року уклала трудовий договір з ОСОБА_2, згідно якого, працювала продавцем з
оплатою мінімального розміру заробітної плати. В серпні 2007 року вона
звернулась з заявою про звільнення її за станом здоров'я. Але роботодавець
звільнив її 31.07.2007 року на підставі ст.38 КЗпПУ і частково розрахувався у
грудні 2007 року. Вихідну допомогу, передбачену ст.44 КЗпПУ, в розмірі
середньомісячного заробітку, який складає 500 гривень, відповідач не виплатив.
Таким чином, на підставі ст.117 КЗпПУ, за час затримки виплати вихідної
допомоги з 01.08.2007 року по 31.03.2008 року відповідач повинен виплатити 4500
гривень вихідної допомоги.
Відповідач позов не визнав і вважає за
необхідне залишити позовну заяву без розгляду, оскільки в даному випадку
прокурор не мав права предявлять позов в інтересах ОСОБА_1, яка є працездатною
особою, матеріально забезпеченою і отримуючою допомогу по безробіттю. Окрім
того, позивачка, і відповідно прокурор, без поважних причин пропустили строки
на звернення до районного суду за вирішенням трудових спорів і з клопотанням
про їх поновлення не зверталися, як це передбачено ст. 233 та ст.234 КЗпПУ. Представники відповідача
повідомили, що позивачка приймалася на роботу і звільнялася через Куликівський
районний центр зайнятості, який і завіряв записи у її трудовій книжці. На
запитання працівника центру зайнятості при внесенні запису до трудової книжки
про підстави звільнення повідомила, що звільняється за власним бажанням. При цьому необхідно наголосити, що
вона жодного разу не спілкувалася особисто із відповідачем з приводу
звільнення. Як правило, ці питання обговорювалися із сестрою відповідача
ОСОБА_3 яка не мала повноважень на розгляд цих питань. Звернувшись до ОСОБА_3 з
проханням про звільнення її з роботи за станом здоровя позивачка не надала
жодного документу, який би свідчив про стан здоровя, який перешкоджає
продовженню даної роботи. Не бажала вона також залишитися працювати на іншій
посаді. Звільнення за станом здоров'я проводиться за ініціативою роботодавця і
на підставі відповідного висновку лікувального закладу, а оскільки ініціатива
на звільнення виходила від позивачки,
яка подала заяву про звільнення, без відповідного обгрунтування, то її
було звільнено за власним бажанням. Оскільки виплата вихідної допомоги згідно
ст.38 КЗпПУ не передбачена при припиненні трудового договору за власним
бажанням, то відповідач не був зобов'язаний її виплачувати.
на вихідну допомогу вона не має.
Заслухавши прокурора, позивачку,
представників відповідача та свідків, а також дослідивши матеріали справи, суд
доходить висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду.
Згідно ст.36-1 Закону України “Про
прокуратуру” органам прокуратури надано право предявляти позови в інтересах
громадян, неспроможних через фізичний чи матеріальний стан самостійно захищати
В судовому
засіданні встановлено, що позивачка є працездатною, фізично здоровою і
матеріально забезпеченою особою, і окрім того отримує допомогу по безробіттю.
За своїм фізичним і матеріальним станом вона в змозі самостійно захистити свої
прокурора до суду в інтересах позивачки суперечить державним інтересам,
оскільки сторони не сплатять до бюджету належних сум держмита та затрат на ІТЗ,
а також підриває авторитет прокуратури, яка в даному випадку надає перевагу
одній із сторін при рівних можливостях сторін звернутися до суду за захистом
На підставі викладеного, керуючись, п.2 ч.1 ст.207, ст.208 та ст.210 ЦПК
України, суд,-
1.   Позовну заяву прокурора
Куликівського району в інтересах ОСОБА_1 про внесення змін до трудової книжки та стягнення коштів
залишити без розгляду, як таку, що подана особою, яка не має повноважень на
ведення справи.
2.   Роз'яснити позивачці, що особа, позовну заяву якої залишено без розгляду, має
право  звернутися до суду повторно.
3.   Ухвала суду може бути оскаржена до
апеляційного суду Чернігівської області. Заява
про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції може бути подано
до суду першої інстанції протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається апеляційному суду через суд першої
інстанції протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Суддя
Куликівського районного суду