Справа 2- 35 /08
М       У К Р А Ї Н И
29 травня 2008 року        Печерський районний суд м.Києва
В складі головуючого судді                        Остапчук Т.В.
у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом  ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення  коштів
21.07.2004р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення
коштів, посилаючись на те , що передав відповідачу кошти в розмірі 130000 грн.
, що підтверджується розпискою від 25.09.2002р.
в рахунок  погашення боргу  за орендну плату  ТОВ «Альга Україна ГмбХ» , який повинен був
внести в касу АТЗТ «Автобаза № 1» З моменту передання коштів вважав, що борг по
договору оренди повністю сплачено і було несподіванкою , що 28.02.2003р.  АТЗТ «Автобаза № 1 «  подало позов до Господарського суду м.Києва
про стягнення заборгованості за оренду майна з ТОВ «Альга Україна ГмбХ» на суму
прийнята Господарським судом м.Києва  як
доказ, так як не є допустимим доказом розрахунків по платежам між юридичними
особами. Відповідач відмовляється повернути отримані кошти . В судовому
засіданні позов підтримав, просив задовольнити, уточнивши позовні вимоги та
Відповідач проти позову заперечував,
вказував на те , що кошти від позивача не отримував., розписки не підписував,
ніяких особистих відносин  між сторонами
не існує. Вказував , що  між  позивачем , який займав посаду в ТОВ “Альга
Україна ГмбХ” та відповідачем - директором АТЗТ “Автобаза №1” були дуже
напружені стосунки, непорозуміння з приводу оплати орендованого приміщення та
Суд , заслухавши пояснення сторін,
покази свідків,  дослідивши письмові
матеріали справи, приходить до слідуючого.
З матеріалів справи вбачається, що
22.11.1997 року між  ТОВ “Альга Україна
ГмбХ”, де працював позивач на посаді заступника директора, та АТЗТ “Автобаза
№1”, директором якого є відповідач, був укладений договір оренди приміщень та
території. 25.09.2002 року між позивачем і відповідачем було складено розписку,
відповідно до якої позивач - виконувач обов'язків директора ТОВ згідно наказу
№10 л/с від 19.09.2002 року, передав відповідачу 130000 гривень в рахунок
орендних платежів, які повинно сплатити ТОВ “Альга Україна ГмбХ” на користь
АТЗТ “Автобаза  №1”.
З пояснень позивача вбачається, що
вказана сума грошей була отримана ним при продажу квартири - договір
купівлі-продажу від 4.06.2002 року (а.с.121), та передана відповідачу для
погашення заборгованості по орендній платі ТОВ та можливість пройти до офісних
приміщень ТОВ “Альга Україна ГмбХ”, які знаходились на території АТЗТ “Автобаза
№1”, для підготовки звільнення займаних приміщень. При цьому, була підписана
угода про порядок і умови звільнення орендованих приміщень та площ від
Рішенням Господарського суду м.
Києва від 31.01.2004 року, яке залишено в силі постановою Київського
апеляційного господарського суду від 14.05.2004 року,  було задоволено позов АТЗТ “Автобаза № 1” до
ТОВ “Альга Україна ГмбХ” про стягнення заборгованості по орендній платі та
стягнуто з останнього 91492,14 гривень орендної плати.

При розгляді спору між АТЗТ
“Автобаза № 1” до ТОВ “Альга Україна ГмбХ”, Господарським судом м. Києва не був
прийнятий зазначений спосіб розрахунку в якості належного, оскільки такий
спосіб розрахунку протирічить встановленому законом порядку розрахунків між
юридичними особами.

Згідно висновку  судово-почеркознавчої експертизи № 14786 від
27.12.2007р. підпис від імені ОСОБА_2. в графі «ПОЛУЧИЛ» справа від запису
відповідного прізвища в розписці від 25.09.2002р.  виконано самим ОСОБА_2.

Виходячи з того , що правовідносини між
сторонами склались в 2002р.  тобто до
набрання чинності нині діючим ЦК України , тому в даному випадку відповідно до
п.4 прикінцевих положень ЦК України суд керується ЦК України в редакції 1963 р.

Згідно ст. 469 ЦК України
передбачено зобов»язання повернення майна отриманого особою за рахунок іншої
особи без достатніх підстав, встановлених законом або договором, або якщо
підстава, за якою придбане майно відпала.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідач отримав кошти у розмірі 130000 гривень  для погашення заборгованості по орендній
платі ТОВ “Альга Україна ГмбХ”. Разом з тим, отримані кошти відповідач за
призначенням - оплата оренди - не використав, а оскільки за оренду за той самий
час йому було стягнуто гроші за рішенням господарського суду , тому кошти у
розмірі 130000 гривень підлягають стягненню на користь позивача.

Посилання відповідача на ту
обставину, що розписку від 25.09.2002 року він не підписував не може бути
прийнята судом, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

За таких обставин, суд вважає, що
права позивача порушені і позов підлягає задоволенню повному обсязі,
безпідставно отримані відповідачем кошти підлягають стягненню на користь
позивача, також з відповідача підлягає стягненню індекс інфляції за весь час
прострочення  в розмірі 88963,33 грн., 3%
річних в розмірі 21711,78 грн.,  відповідно
до ст.. 625 ЦК України  , а всього (
130000 + 88963,33 + 21711,78 )  240675,11
грн.   та сплачений судовий збір в
розмірі 1300 грн. за подачу позову до суду.

Керуючись ст.469 ЦК України ( в
редакції 1963р.)  ст.526 ЦК України,
ст.ст.10,11,60,209, 212,213 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення
коштів  задовольнити

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1
кошти в розмірі 240675,11 грн. та судові витрати в розмірі 1300 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Печерський
районний суд м.Києва.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                 Остапчук
Т.В.

Остапчук
Т.В.