Справа №2о-66/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2008 року              Кіровоградський районний суд
Кіровоградської області в складі головуючого - судді Терещенко Д.В.,

при секретарі-Гонтаренко В.В.,

при попередньому судовому засіданні
в  місті
Кіровограді     розглянувши заяву
ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту

ВСТАНОВИВ:

Заявник
звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту.

В
судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2. заяву підтримав.

Заінтересована особа в судове
засідання не з”явилася.В письмовій заяві
просила розглядати справу без її участі.

Судом встановлено,що   батькам заявника - ОСОБА_4, ОСОБА_5, на
підставі свідоцтва про право власності на житло № 249, виданого 03 червня 1996
року виробничо-торговельним об'єднанням „Червона Зірка”, належала квартира під АДРЕСА_1.
Вказана квартира  належала їм на праві
приватної спільної сумісної власності і була набута ними в результаті
реалізації права на приватизацію.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4. Після його смерті
заявниця подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а мати
відмовилася від спадщини на її користь.

На початку березня 2008 року заявниця
звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини. Після вивчення документів
нотаріус  пояснила, що свідоцтво про
право на спадщину не зможе видати так, як
квартира знаходилася в спільній сумісній власності , тобто частки
кожного з власників не виділені, а для нотаріуса ця обставина є перепоною в видачі
свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п. 224 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 року встановлено, що
нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом
після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після
виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України
встановлено, що  у разі поділу майна, яке
знаходиться у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників
у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Ніяких домовленостей, договорів чи
судових рішень з цього приводу не було, тобто батьки заявника фактично були
співвласниками квартири в рівних частках, але в свідоцтві про право власності
ця обставина не зазначена.

Таким чином, для того, щоб заявниця
змогла реалізувати своє право на спадкове майно вона змушена  звернутися
до суду з  заявою.

На підставі ст. 372 ЦК України,  та керуючись ст.ст.130, 256-259 ЦПК України,
суд-

ВИРІШИВ :

Встановити факт, що ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, на підставі свідоцтва про право власності
на житло № 249, виданого 03 червня 1993 року Виробничо-торговельним об'єднанням
„Червона Зірка”, належала квартира під АДРЕСА_1, в рівних частках, тобто по 1/2
частині кожному.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду протягом 10 днів з наступного дня
після його проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга може бути подана протягом 20 днів з  дня подачі
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: