Н Е М   У К Р А Ї Н И
року                                                                м.
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
в судовому засіданні справу за позовом закритого акціонерного товариства
“Полтавхіммашбуд” до ОСОБА_1, треті особи: державне комунальне
житлово-експлуатаційне підприємство “Будівельник”, Полтавська міська рада, Фонд
державного майна України в Полтавській області, управління майном Полтавської
обласної ради, про виселення, за
касаційною скаргою закритого акціонерного товариства «Полтавхіммашбуд» на
рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 червня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області від 27 вересня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У
березні 2006 року закрите акціонерне товариство (далі - ЗАТ) “Полтавхіммашбуд”
звернулося в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 було
надано  відповідно до ордера № 4 від            24 жовтня 1994 року кімнату
АДРЕСА_1 у зв'язку з його перебуванням у трудових відносинах із підприємством.
26 серпня 2003 року ОСОБА_1 звільнено з роботи за власним бажанням, згідно зі
ст. 38 КЗпП України.  Ураховуючи, що
відповідач пропрацював на підприємстві більше 10 років, йому було запропоновано
інше житлове приміщення, але добровільно переселитись він не бажає. Позивач
просить виселити ОСОБА_1 із займаного ним на даний час житлового приміщення з
наданням іншого - кімнати АДРЕСА_2, що також є гуртожитком.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від                                       22
червня 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської
області від 27 вересня 2007 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі закрите
акціонерне товариство «Полтавхіммашбуд» просить скасувати зазначені судові
рішення, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи,
порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, дослідивши матеріали справи
та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права, а в силу правил ч.
2 ст. 337 ЦК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань, колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу.

Керуючись
ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
закритого акціонерного товариства “Полтавхіммашбуд” відхилити.

Рішення Київського
районного суду м. Полтави від 22 червня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 27 вересня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

В.Г. Данчук

Н.П. Лященко

М.П. Пшонка

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд виходив з того, що будинок АДРЕСА_3 знаходиться на балансі державного комунального
житлово-експлуатаційного підприємства (далі - ДК ЖЕП)
"Будівельник", на балансі ЗАТ "Полтавхіммашбуд" будинок не
перебуває, право власності позивачем на даний будинок не доведено.

З такими висновками суду погодитися
не можна, оскільки суд дійшов їх без всебічного, повного, об'єктивного
з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків учасників процесу, з неправильним застосуванням норм
матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 125 ЖК України,
осіб, які пропрацювали на підприємстві більш, ніж 10 років, не може бути
виселено без надання іншого жилого приміщення.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачу було запропоновано переселитись до іншого гуртожитку, однак він
відмовився.

Як вбачається з довідки управління  житлово-комунального господарства, житловий
будинок АДРЕСА_3 знаходиться на балансі ЖЕП "Будівельник". (а.с. 94) і відноситься
до державного майна.

Згідно
довідок з ДП ЖЕП "Будівельник" (а.с. 103) та Бюро технічної інвентаризації
(а.с. 104) зазначений будинок є гуртожитком для малосімейних.

Правильно
встановивши належність будинку № 9 до державного майна, суд не встановив особу,
яка має право надавати приміщення у цьому будинку у користування. Так, за довідкою
ДП ЖЕП "Будівельник" (а.с. 5) квартира № 13 у гуртожитку для малосімейних
збудована на кошти "Полтавахіммашбуд" в 1994 році шляхом дольової участі
і не може бути приватизована без згоди ЗАТ.

Таким
чином, ЗАТ "Полтавахіммашбуд" мало право розпорядитися зазначеною квартирою
з дотриманням вимог ст. 125 ЖК України, що і було зроблено, оскільки ОСОБА_1 було
запропоновано жиле приміщення в іншому гуртожитку.

Апеляційний суд на зазначені
обставини уваги не звернув, доводи апеляційної скарги належним чином не
перевірив.

За таких обставин судові рішення не
можуть залишатися в силі, вони підлягають скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу закритого акціонерного товариства «Полтавхіммашбуд» задовольнити.

Рішення
Київського
районного суду м. Полтави від 22 червня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 27 вересня 2007 року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий   Судді:

М.В. Патрюк    І.С. Берднік
В.Г. Данчук    Н.П. Лященко   М.П. Пшонка