Справа № 2 - 46
03 червня 2008 року                                                                                       Ялтинський  міський
суд Криму
у складі судді  :
у відкритому судовому засіданні в залі Ялтинського  міського
суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріального і
Позивач  просить  стягнути з відповідача матеріальний збиток в
справі,  мотивуючи свої вимоги тим, що 18
другорядної дороги на головну, не представив перевагу  транспортному засобу позивача, який рухався
по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення і пошкодження автомобіля
«Фольксваген - Венто», що належить на праві власності позивачу.  В результаті дорожньо - транспортної події, автомобіль ОСОБА_1 був пошкоджений
і згідно звіту автотоварознавчого дослідження, вартість відновного ремонту складає
гривні за повідомлення відповідача про час проведення експертизи. Вимоги про
відшкодування моральної шкоди мотивує тим, що його робота пов'язана з
пересуванням на великі відстані, і в результаті пошкодження його автомобіля,
він був вимушений завдавати додаткових зусиль для організації свого життя і
роботи, що завдало йому психологічної травми.
Представник відповідача позовні вимоги не визнав, вважає, що в тому, що
трапилася дорожньо - транспортна
подія є  вина обох водіїв - ОСОБА_2 і
ОСОБА_1. Також не згоден з сумою матеріального збитку, встановленого звітом
автотоварознавчого дослідження, вважає її завищеною. Вимоги про відшкодування
моральної шкоди також не визнає.
Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає,
що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено, що 18 вересня 2006 року відбулося зіткнення автомобілів
«Фольксваген - Венто», під управлінням водія ОСОБА_1, який управляв на підставі
водія ОСОБА_2 в присутності власника автомобіля.
В результаті дорожньо - транспортної події, автомобіль «Фольксваген - Венто»
під управлінням ОСОБА_1 був пошкоджений.
Згідно звіту автотоварознавчого дослідження, вартість відновного ремонту
Згідно ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,
заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі
особою, що її завдала.
Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона
доведе, що шкода завдана не з її вини.
18 вересня 2006 року відносно ОСОБА_2 був складений адміністративний
протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності по ст. 124
Постановою інспектора 2-го міжрайонного відділу при УДАІ ГУМВС України в Криму від 30 вересня 2006 року, в порушенні кримінальної справи
відносно ОСОБА_2 по ознаках ч. 1 ст. 286 КК України було відмовлено (а.с. 8).
Постановою суду від 04 жовтня 2006 року, ОСОБА_2 був визнаний винним в
здійсненні дорожньо -
транспортної події, притягнутий до адміністративної відповідальності  по ст. 124 КУпАП і підданий стягненню у
вигляді позбавлення права управління всіма видами транспортних засобів строком
Дану постанову, якою була встановлена вина ОСОБА_2 в тому, що відбулася дорожньо - транспортна
подія, відповідач  оскаржив, але
постановою Голови Апеляційного суду АРК від 13 квітня 2007 року - постанова
Ялтинського міського суду від 04 жовтня 2006 року відносно ОСОБА_2 була
залишена без змін (а.с. 61).
Згідно п. 3, 4 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені рішенням по цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало законної сили, не доводяться при розгляді
інших справ, в яких беруть участь ті ж особи або особа, відносно якої
встановлені ці обставини. Постанова суду по справі про адміністративне
правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно -
правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи
мали місце ці дії і чи вчинені вони цією особою.
Постановою судді було встановлено, що дії і порушення ПДР, які спричинили за собою пошкодження автомобіля
позивача, були вчинені з вини відповідача ОСОБА_2, а отже дані обставини є
обов'язковими для суду і не підлягають доведенню знов.
Крім того, ОСОБА_2 також була оскаржена постанова інспектора 2-го
міжрайонного відділу при УДАІ ГУМВС України в Криму від 30 вересня 2006 року про відмову в
порушенні кримінальної справи.
Постановою Ялтинського міського суду від 19 січня 2007 року дана постанова
була скасована, а матеріали перевірки по факту дорожньо - транспортної події - направлені начальнику 2-го
міжрайонного відділу при управлінні ДАІ ГУ МВС України в Криму для проведення додаткової перевірки.
Разом з тим, при проведенні перевірки була призначена і проведена нова
експертиза, яка знов підтвердила винність ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо -
транспортної події і постановою інспектора 2-го міжрайонного відділу при УДАІ ГУ МВС України в АР Крим від 17 квітня 2007 року знов було встановлено, що
водій ОСОБА_2 з технічної точки зору мав
можливість запобігти зіткненню з автомобілем Фольксваген, чого він не
зробив, але враховуючи, що винним в події є сам потерпілий, в порушенні
кримінальної справи відносно ОСОБА_2 знову було відмовлено (а.с. 40-48 у
Дана постанова ОСОБА_2 оскаржена не була.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення
матеріального збитку заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню.
Що стосується суми матеріального збитку, з якою не згоден представник відповідача,
то судом неодноразово призначалося проведення судових автотоварознавчих
експертиз на предмет встановлення реальної суми збитку, заподіяного
пошкодженням автомобіля, проте сторони від проведення експертиз відхилилися, що
позбавило експерта можливості дати висновок з поставленого йому питання.
Більше сторонами клопотань про направлення справи на проведення експертизи
не заявлялося, відповідач, в свою чергу, ніяких доказів, що спростовують суму
матеріального збитку, встановленого актом товарознавчого дослідження, суду не
представив, тоді як відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна доводити ті обставини, на які вона
посилається в обґрунтування своїх доводів і заперечень.
Таким чином, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню сума,
Що стосується позову про стягнення моральної шкоди,  то в цій частині позову слід відмовити.
За змістом статті 1167 ЦК України, для
покладання відповідальності на особу, що завдала шкоду, необхідна сукупність
чотирьох умов, а саме: наявність шкоди; протиправність дій особи, що заподіяла
шкоду; причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, що завдала шкоду і
шкодою; вини в спричиненні шкоди.
Разом з тим, суд вважає, що факт наявності самої моральної шкоди позивачем
не доведений, а тому його вимоги в даній частині є необґрунтованими.
Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати
у вигляді судового збору в сумі 166,30 гривень, витрат на інформаційно -
технічне забезпечення справи в сумі 30 гривень і витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1166, 1167 ЦК України,
10,60,61,209,212,213,215,218   ЦПК України, суд
ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріального
(шістнадцять тисяч вісімсот двадцять п'ять) гривень 30 копійок.
В інший частині позову - відмовити.
Рішення
може бути оскаржено в апеляційний суд АРК
через Ялтинський міський суд у порядку та строки згідно ст. ст. 294, 296 ЦПК
України.

Суддя: