Апеляційний суд Кіровоградської області
-----------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №22-820
2008р.          Головуючий у
першій інстанції  Петров Р.І.
Категорія   49,52                       Доповідач  Черниш Т.В.
28 травня 2008 року     Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської
головуючого - Кривохижі В.І.
суддів - Черниш Т.В.,
секретарі  Дімановій Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною  скаргою
ОСОБА_1на рішення Онуфріївського районного суду від 18 лютого 2008 року,
24 вересня 2007 року прокурор
Онуфріївського району пред'явив в порядку ст.121 Конституції  України, ст. 20, 36-1 Закону України «Про прокуратуру»
в інтересах держави , уповноваженим органом якої  виступає державне підприємство
«Онуфріївське  лісове господарство»  (далі- ДП «Онуфріївське лісове господарство»)
позов до  ОСОБА_1про стягнення 9252
грн.50 коп., посилаючись на те, що
відповідач, працюючи директором ДП, допустив порушення вимог податкового
законодавства, які були виявлені в результаті проведеної Онуфріївським
відділенням Світловодської ОДПІ перевірки, за наслідками якої до підприємства
були застосовані штрафні санкції в сумі 9252грн.50коп., сплатою яких  останньому заподіяні збитки.
В процесі розгляду справи позивач доповнив та уточнив позовні вимоги,
просив покласти відповідальність по відшкодуванню шкоди на ОСОБА_1. та
колишнього головного бухгалтера Ткачик Аллу Іванівну, яку за ухвалою суду від
24 жовтня 2007р. притягнуто співвідповідачем, в межах  середнього заробітку кожного з них.
Рішенням Онуфріївського районного суду від 18 лютого 2008 року позов
задоволено, постановлено стягнути на користь ДП «Онуфріївське лісове господарство»  з ОСОБА_1. 1282грн.50 коп., з ОСОБА_2. 1320
грн., а також судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. ставив питання про скасування зазначеного
рішення з мотивів порушення норм матеріального та процесуального права.
Посилаючись на відсутність своєї вини, просив звільнити від відповідальності.
Зазначав, що висновки суду ґрунтуються на сумнівних доказах, не відповідають
фактичним обставинам справи.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1. та представник позивача,
належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з'явились.
Відповідач ОСОБА_2.  доводи апеляційної
скарги  заперечувала.

Перевіривши за матеріалами справи законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, заслухавши пояснення  ОСОБА_2. та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що  проведеною в березні-квітні 2007р.
Онуфріївським відділенням Світловодської ОДПІ плановою документальною
перевіркою фінансово-господарської діяльності ДП «Онуфріївське лісове
господарство» протягом 2005-2006 років було встановлено порушення Закону
України «Про оподаткування прибутку підприємств», вимог ст. 67 Закону «Про
Державний бюджет України на 2006р.», п.2,6 Порядку і нормативу відрахування
господарськими організаціями до загального фонду державного бюджету частини
прибутну (доходу) за результатами фінансово-господарської діяльності у 2005р.
та щоквартальної фінансово-господарської діяльності у 2006році, що призвело до
заниження податку на прибуток на 17998грн. та зменшення надходження до бюджету
частини прибутку в сумі 6970 грн.
(а.с.4-24). За  виявлені порушення
Онуфріївським відділенням Світловодської ОДПІ до підприємства застосовані штрафні
санкції на загальну суму 9252 грн.50 коп. (а.с.28, 35, 36). Ці кошти сплачені
за відповідними платіжними дорученнями (а.с.29-31).

Визнавши, що застосування штрафних санкцій та заподіяння їх виплатою шкоди
ДП «Онуфріївське лісове господарство», є наслідком неналежного виконання
директором ДП  ОСОБА_1. та  головним бухгалтером ОСОБА_2.  трудових обов'язків, порушення ними
податкового законодавства, суд поклав на них відповідальність за шкоду, що
виникла внаслідок сплати 9252,5 грн. штрафу, у розмірі середнього місячного
заробітку кожного з них.

Такий висновок повною мірою узгоджується з нормами ст.ст.130, 132, п.2 ч.1
ст.133 Кодексу законів про працю, якими
визначені підстави та умови матеріальної відповідальності працівників,
зокрема, обмеженої; роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними
в пунктах 2,3,4,6,7,17,23 постанови  від
29 грудня 1992р. №14«Про судову практику в справах про відшкодування шкоди,
заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», ґрунтується
на доказах, яким суд дав належну юридичну оцінку, відповідає   обставинам справи.

Твердження відповідача щодо відсутності його вини безпідставні. Як
підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1.
був прийнятий  на посаду директора
Онуфріївського держлісгоспу на термін з 11 травня 2003р. по 10 травня 2008р. за
укладеним 8 травня 2003р. з Державним комітетом лісового господарства України
контрактом, п. 6 якого на нього
покладено здійснення поточного керівництва підприємством, організація
його виробничо-господарської діяльності, забезпечення виконання завдань,
передбачених законодавством та статутом підприємства.

Відповідальність керівника
підприємства за достовірність фінансової та податкової  звітності, організацію бухгалтерського обліку
передбачена і Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність
в Україні», чинним податковим законодавством.

Посилання на необ'єктивність проведення перевірки і недостовірність її
висновку не заслуговують на увагу, оскільки акт
ОДПІ від 11 квітня 2007 року, як і податкові повідомлення-рішення від 16
квітня про застосування штрафних санкції недійсними і незаконними не визнані.

Вирішуючи спір, суд  достатньо повно
з'ясував обставини заподіяння
підприємству  прямої дійсної шкоди
саме неправомірними діями відповідачів внаслідок неналежного виконання ними
трудових функціональних обов'язків. Постановлене у справі рішення є законним і
обґрунтованим. Наведені в апеляційній скарзі доводи його не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи допущені порушення
норм матеріального і процесуального права, які
передбачені ст.ст. 309, 311 ЦПК України як підстави для скасування чи
зміни рішення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

У
Х  В  А
Л  И  Л  А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити. Рішення Онуфріївського районного суду
Кіровоградської області від 18 лютого 2008 року залишити буз змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців

Головуючий

Судді