Справа № 2-384/2008 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2008 року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого Соловйов В.В.

при секретарі Хатункіній Л.О.

за участю представника позивачів

ОСОБА_1 . та ОСОБА_15 ОСОБА_16

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Лепетиха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та співвідповідача ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про стягнення матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 12 червня 2007 року приблизно о 05 год. 15 хв. водій ОСОБА_6 . керуючи автомобілем ЗАЗ 110307 «Славута» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався на автодорозі Водяне-Енергодар з боку м. Енергодар у напрямку с. Водяне. ОСОБА_6 . здійснював перевезення пасажирів на даному автомобілі на підставі ліцензійної картки серія ІНФОРМАЦІЯ_1 та подорожнього листа службового легкового автомобіля серії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11 червня 2007 року, виданого ПП ОСОБА_4 Також, ОСОБА_6 . на підставі виданої йому ОСОБА_5 . довіреності від 07 квітня 2007 року був уповноважений експлуатувати даний автомобіль. Власником зазначеного автомобіля ЗАЗ 110307 «Славута» є ОСОБА_4 на підставі тимчасового реєстраційного талону серія ІНФОРМАЦІЯ_3 Свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля видано на ОСОБА_5 . ОСОБА_4 є приватним підприємцем і здійснює діяльність на підставі ліцензійної картки серії ІНФОРМАЦІЯ_4 по перевезенню пасажирів в межах території України. В той час на дорозі лежало пиляне дерево, обрізку гілок якого здійснював ОСОБА_7 . У звязку з перешкодою, яка виникла на смузі руху водія, з метою уникнути наїзд на гр. ОСОБА_8 . ОСОБА_6 . виїхав на зустрічну смугу руху і здійснив наїзд на ОСОБА_7 ., в результаті ДТП ОСОБА_7 . був смертельно травмований і помер. По факту ДТП 20 червня 2007 року була порушена кримінальна справа за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України. На досудовому слідстві старшим слідчим відділу розслідування ДТП при УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_9 . було винесено постанову про закриття кримінальної справи від 23 листопада 2007 року № 1850722 на підставі п.2 ч. 6 ст. 213 КПК України. У звязку з загибеллю ОСОБА_7 ., який був батьком ОСОБА_1 ., ОСОБА_3 . та чоловіком ОСОБА_2 . позивачам заподіяна матеріальна та моральна шкода. Крім того, понесені витрати на поховання та спорудження памятника, які складають 1006 грн. Витрати на правову допомогу при розслідуванні кримінальної справи та стягненні збитків у цивільному порядку в розмірі 1500 грн. На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1167, 1187 ЦК України позивачі просять суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 . матеріальну шкоду у розмірі 2506 грн. та моральну шкоду у розмірі 25 000 грн., на користь ОСОБА_1 . моральну шкоду у розмірі 25 000 грн. та на користь ОСОБА_3 . моральну шкоду у розмірі 25 000 грн.

05.11.2008 року позивач ОСОБА_2 . подала до суду додатковий позов про стягнення з відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на її користь матеріальних збитків пов»язаних з похованням ОСОБА_7 . та поминальними обідами у розмірі 4085 грн.

У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_10 . позов підтримала, та просить суд стягнути з ОСОБА_6 . на користь позивачів матеріальну шкоду у розмірі 5091 гривня, яка пов»язана з похованням ОСОБА_7 . та моральну шкоду у розмірі 25000 грн. кожному, а також витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн.

Позивач ОСОБА_2 . позов підтримала та пояснила, що в результаті загибелі її чоловіка вона зазнала душевних хвилювань, були постійні нервові зриви, був порушений звичний спосіб життя, сім»я втратила господаря та годувальника, що дуже відобразилося на стані її здоров»я та способі життя, а тому моральну шкоду вимірює у розмірі 25000 гривень.

Позивач ОСОБА_3 . позов підтримав та пояснив, що в результаті смерті його батька він зазнав душевних хвилювань, були часті нервові зриви, був порушений звичний спосіб життя, він втратив батька, що є дуже великою втратою для нього та дуже відобразилося на стані його здоров»я та способі життя, а тому моральну шкоду вимірює у розмірі 25000 гривень.

Позивач ОСОБА_1 . позов підтримала та пояснила, що в результаті смерті її батька вона зазнала душевних хвилювань, були часті нервові зриви, був порушений звичний спосіб життя, сім»я втратила господаря та годувальника, що дуже відобразилося на стані її здоров»я та способі життя, а тому моральну шкоду вимірює у розмірі 25000 гривень.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_6 . та ОСОБА_5 . у судове засідання не з»явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення в газеті «Здесь живём» № 44 (383) від 13 листопада 2008 року на стор. 6 (а.с.).

Вислухавши пояснення позивачів, представника позивачів, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачами), дітям (усиновленим).

Відповідно до ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно матеріалів кримінальної справи № 1850722 встановлено, що вказана кримінальна справа порушена 20.06.2007 року по факту ДТП за участю водія ОСОБА_6 ., за ознаками злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України. На досудовому слідстві встановлено, що 12.06.2007 року близько 5 години 15 хв. водій ОСОБА_6 ., керував автомобілем ЗАЗ-110307, д/н НОМЕР_1 по автодорозі Водяне-Енергодар зі сторони м. Енергодар у напрямку с. Водяне. Під час руху водій ОСОБА_6 . виявив пішохода, що біг йому назустріч. З метою уникнення наїзду на пішохода ОСОБА_6 . здійснив маневр вліво, але допустив наїзд на ОСОБА_7 ., який в результаті наїзду помер. Постановою слідчого від 23.11.2007 року вказана кримінальна справа закрита у зв»язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 . складу злочину.

Згідно свідоцтва про смерть серії ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 . помер 12.06.2007 року.

Згідно свідоцтва про народження серії ІНФОРМАЦІЯ_6 та серії ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 . є батьком ОСОБА_3 . та ОСОБА_1 ., Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_2 . є дружиною ОСОБА_7 .

Автомобіль ЗАЗ-110307, д/н НОМЕР_1 належить відповідачу ОСОБА_5 . на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія ІНФОРМАЦІЯ_9 , також і відповідач ОСОБА_4 мав тимчасовий реєстраційний талон на вказаний автомобіль серії ІНФОРМАЦІЯ_10

Відповідач ОСОБА_6 . керував автомобілем ЗАЗ-110307, д/н НОМЕР_1 на підставі доручення, посвідченого приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області, тобто на правовій підставі володів транспортним засобом джерелом підвищеної небезпеки, чіткі роз»яснення чого дає п. 2 ч. 4 постанови Пленуму Верховного суду України « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року за № 6, зі змінами і доповненнями внесеними 24.10.2003 року.

Посилання позивачів на той факт, що ОСОБА_6 . перебував у трудових відносинах з ОСОБА_4 . є безпідставними, оскільки відповідно до ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність. Довідкою ОСОБА_4 від 27.03.2007 року, довідкою фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 вих. № 4-юр від 27.05.2008 року, де зазначено, що ОСОБА_6 . не перебував у трудових відносинах з ОСОБА_4 . та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 ., трудовий договір не укладався, заробітна плата не нараховувалась, трудова книжка не оформлялася, а також листом Енергодарського міського центру зайнятості від 07.05.2008 року № 17-10/1145 про те, що трудовий договір між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 . та ОСОБА_6 . не реєструвалися. В протоколі допиту ОСОБА_6 . від 18.07.2007 року на досудовому слідстві зазначено, що він не працює. Факт наявності у ОСОБА_6 ліцензійної картки на ім»я фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 не є підтвердженням трудових відносин між ОСОБА_6 . та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 . Інших доказів, що підтверджували б факт перебування ОСОБА_6 . у трудових відносинах з ОСОБА_4 . або фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 ., позивачі та представник позивачів не надали. Тому суд приходить до висновку, що позивачами та представником позивачів в порушення ст. 60 ЦПК України не надано доказів перебування ОСОБА_6 . у трудових відносинах з ОСОБА_4 . або фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 .

Дійсно автомобіль ЗАЗ-110307, д/н НОМЕР_1 є джерелом підвищеної небезпеки і позивачі мають право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, оскільки є дружиною та дітьми померлого ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином суб»єктом відшкодування шкоди, завданої автомобілем ЗАЗ-110307, д/н НОМЕР_1 є саме ОСОБА_6 ., який на відповідній правовій підставі володів і керував джерелом підвищеної небезпеки та скоїв наїзд на ОСОБА_7 . та в результаті чого наніс останньому тілесні ушкодження від яких він помер, а тому саме ОСОБА_6 . повинен відшкодовувати позивачам матеріальну та моральну шкоду.

Відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати.

Довідкою ВК «Великолепетиський Сількомунгосп» від 25.06.2007 року за № 93 (а.с.) підтверджується, що вартість ритуальних послуг складає 1006 грн. 59 коп., крім того примітками, квитком до прибуткового касового ордеру, накладною та довідкою (а.с.) підтверджується, що ОСОБА_2 . також понесла додаткові витрати на проведення поминальних обідів вартість яких складає 4085 гривень, тобто загальна сума матеріальних збитків, які понесла ОСОБА_2 . на поховання ОСОБА_7 складає 5091 гривня 59 копійок, але позивач просить суд стягнути з відповідача суму 5091 грн., а тому саме ця сума підлягає стягненню з ОСОБА_6 . на користь ОСОБА_2 .

Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті, зокрема якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. При скоєнні відповідачем наїзду автомобілем ЗАЗ 110307 «Славута» на ОСОБА_7 ., останньому були заподіяні тілесні ушкодження від яких він помер. ОСОБА_7 . був чоловіком та батьком позивачів, які зазнали душевних страждань через смерть батька та чоловіка. Тому суд приходить до висновку про відшкодування позивачу моральної шкоди, яка відповідно до ст.ст. 23,1168 ЦК України повинна бути відшкодована одноразово. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, а саме скоєння відповідачем ДТП та заподіяння ОСОБА_7 . тілесних ушкоджень, що потягли смерть; глибину душевних страждань, яких позивачі зазнали у результаті смерті ОСОБА_7 ., а також вимоги розумності та справедливості і приходить до висновку, що стягненню з відповідача ОСОБА_6 . на користь ОСОБА_2 підлягає моральна шкода у розмірі 25000 грн., на користь ОСОБА_1 у розмірі 10000 грн. та на користь ОСОБА_3 у розмірі 20000 грн.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України стягненню з відповідача ОСОБА_6 . на користь ОСОБА_2 . підлягають понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі 1500 грн., оскільки вони підтверджені квитанцією від 29.10.2008 року за № 136 на суму 1500 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача у сумі 645,91 грн., а тому позов підлягає задоволенню частково.

На підставі ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1168, 1187, 1201 ЦК України, п. 2 ч. 4 постанови Пленуму Верховного суду України « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року за № 6, зі змінами і доповненнями внесеними 24.10.2003 року, ст.ст. 60, 84, 88, 212-125 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 співвідповідача ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 5091 гривень, моральну шкоду у розмірі 25000 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 1500 гривень, а всього кошти у розмірі 31591 (тридцять одна тисяча п»ятсот дев»яносто одна) гривня.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 судовий збір на користь держави у розмірі 615 (шістсот п»ятнадцять) гривень 91 копійку на р/р 0084, код платежу 22090100, ОКПО 24103839, МФО 852010, банк отримувач ГУДКУ у Херсонській області, а також втирати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на рахунок № 0083, МФО 852010, , банк ГУДКУ у Херсонській області, одержувач Державний бюджет України у розмірі 30 (тридцять) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене через Великолепетиський районний суд до апеляційного суду Херсонської області. Заява про апеляційне оскарження рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий підпис

КОПІЯ ВІРНА

В.о. голови суду В.В. Соловйов