Справа № 22-ц-232 / 2008р.
Головуючий у 1-ій інстанції: Забара І.К.
Суддя-доповідач: Гагін М.В.
УХВАЛА

іменем України

12
лютого 2008 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Сумської області у складі:

головуючого
- Попруги С.В.

суддів
- Гагіна М.В., Кононенко О.Ю.

з
участю секретаря судового засідання -
Назарової О.М.

та
осіб, які беруть участь у справі -
позивача - ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області
цивільну справу за апеляційною скаргою представникаОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення
Ковпаківського районного суду м.Суми від 28 грудня 2007 року

у
справі за позовомОСОБА_1 до виконавчого комітету Сумської міської ради,
Комунального підприємства “Сумське міське бюро технічної інвентаризації” про
визнання права власності, -

в с т а н о в и л
а :

Рішенням  Ковпаківського районного
суду м.Суми від 28 грудня 2007 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилається на   порушення судом норм матеріального права та
процесуального права і тому просить скасувати зазначене рішення суду та
ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Зазначає, що висновки суду не відповідають діючим нормам
законодавства.         Посилається на те,
що при ухваленні рішення суд не вірно застосував норми ч.3 ст.375, оскільки
зазначив, що позивачем не надано доказів відповідності самовільно зведених
будівель Державним будівельним нормам та правилам, а також пожежним та
санітарно-епідеміологічним нормам. Суд вважає,
що надання вказаних доказів є обов'язковою умовою для вирішення спору, а
відсутність таких доказів є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

В своїх запереченнях КП “Сумське міське БТІ” зазначає, що спірна земельна
ділянка не була відведена для будівництва, дозволу для проведення будівельних
робіт не надано. Не дотримання вимог чинного законодавства ОСОБА_1 призвело до
порушення його права, оскільки законом чітко встановлений порядок будівництва
об'єктів нерухомого майна. Тому просить відмовити у задоволенні апеляційної
скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, які беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи, законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу
і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено,
що ОСОБА_3 був власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується копією державного акту про право приватної власності на землю
(а.с.4).

27 липня 2001 року ОСОБА_3 подарував зазначену земельну ділянку та
розташований на ній будинок ОСОБА_1, що підтверджується копіями договорів
дарування (а.с.5,6).

06.11.2007 року позивачеві при оформленні технічного паспорту КП “Сумське
міське БТІ” було відмовлено в реєстрації прибудови “а3” та сараю “3”, оскільки
вони є самочинно збудованими.

Місцевий суд, відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову щодо визнання права
власності, виходив з того, що позивачем у супереч вимогам ст. 60 ЦПК України не
надано суду доказів на підтвердження відповідності самовільно збудованих
будівель вимогам будівельних правил, пожежних та санітарних норм.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком місцевого суду.

Оскільки відповідно до вимог частин 1 та 3 статті 375, частини 2 статті 376
ЦК України, власник земельної ділянки, яким є і позивач, вправі здійснювати
забудову земельної ділянки лише з додержанням встановлених архітектурних,
будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил.

А в разі недотримання зазначених норм і правил, особа, яка здійснює
будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності заперечень проти позову суміжних
з позивачем землекористувачів, можливість визнання в судовому порядку права
власності на самочинно збудоване нерухоме майно (ч. 5 ст. 376 ЦК України) не
спростовують висновків місцевого суду щодо обов'язку ОСОБА_1 надання доказів
відповідності збудованого майна вимогам відповідних норм і правил.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими
не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.304, п.1 ст.307, ст.ст.308, 313- 315, 317, 319  ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну
скаргу представникаОСОБА_1 - ОСОБА_2
відхилити.

Рішення
Ковпаківського районного суду м.Суми від 28 грудня 2007 року у даній справі
залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили і може бути оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
проголошення.

Головуючий: Попруга С.В.

Судді: Гагін М.В., Кононенко О.Ю.