№2-1287/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

4 червня  2008 року
Печерський районний  суд м. Києва
в складі:

головуючого - судді
Волкової С.Я.

при секретарі                                                                                                               Тулісовій
А.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за
позовом  ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про
усунення перешкод в користуванні та розпорядженні квартирою, за зустрічним
позовом ОСОБА_3до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5., про визнання договору купівлі-продажу
недійсним,

в с т а н о в
и в :

Позивач ОСОБА_1.
звернувся  до суду із позовом до
ОСОБА_2., ОСОБА_3. про зобов'язання відповідачів усунути перешкоди в
користуванні та розпорядженні  квартирою
АДРЕСА_1, виселення із квартири, посилаючись на те, що зазначена квартира
належить йому за договором
купівлі-продажу. Договір зареєстрований
приватним  нотаріусом  Київського міського нотаріального округу
ОСОБА_5.,  Київським міськім бюро
технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого
майна, однак відповідачі до цього часу не звільняють житлове приміщення та
продовжують там проживати.

Заперечуючи, ОСОБА_3.
звернулася із зустрічним позовом про визнання договору купівлі-продажу квартири
недійсним, посилаючись на те, що  на
момент укладення договору ОСОБА_2. проживав у відчуженій за даним договором
квартирі однією сім'єю з нею, тому квартира належить подружжю на правах
спільної сумісної власності.

В судовому засіданні
представник позивача ОСОБА_6. підтримав вимоги ОСОБА_1., просив їх
задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в його позовній заяві,
зустрічні вимоги ОСОБА_3. не визнав, посилаючись на безпідставність її вимог.

В судовому засіданні
відповідач ОСОБА_2. заперечував проти задоволення позовних  вимог ОСОБА_1., зустрічні вимоги ОСОБА_3.
визнав, зазначивши, що квартира була придбана за сумісні кошти подружжя.

В судовому засіданні
представник відповідачки ОСОБА_7заперечував проти задоволення позовних вимог
ОСОБА_1., зустрічний позов ОСОБА_3. підтримав, посилаючись на обставини,
викладені в її позовній заяві.

В судове засідання третя
особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5. не
з'явився, про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому порядку.

Встановлено, що предметом спору є квартира АДРЕСА_1, що складається з
двох  кімнат загальною площею 53,4 кв.м.,
жилою площею 35,90 кв.м. і яка  на
підставі  договору купівлі-продажу від
6.04.1995 р. належала  ОСОБА_2.

Встановлено, що 4.03.2005 р. між ОСОБА_1. (покупець) та ОСОБА_2.
(продавець) було укладено договір купівлі-продажу квартири, за яким продавець
продав та передав у власність покупцеві, а покупець купив та прийняв від
продавця квартиру АДРЕСА_1. Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5., зареєстровано в реєстрі нотаріальних
дій за №252, 24.02.2006 р.  Київським
міськім бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна за реєстровим №7960.

Відповідно до п.6 зазначеного договору продавець свідчить, що вказана
квартира на момент підписання договору нікому іншому не продана, не подарована,
не обміняна, ніяким іншим способом не відчужена, не заставлена, не здана в
найом (оренду), у податковій заставі не перебуває, до статутного  фонду юридичних осіб не передана, судового
спору щодо неї немає, під забороною відчуження (арештом) не перебуває, прав
третіх осіб щодо цієї квартири немає, прав щодо користування цією квартирою у
членів сім'ї продавця чи інших осіб немає.

Відповідно до п.4 ст.369 ЦК
України правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із
співвласників, може бути  визнаний судом
недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника,
який вчинив правочин, необхідних повноважень.

ОСОБА_3., звертаючись на
суду із зустрічними вимогами про визнання договору купівлі-продажу квартири від
4.03.2005 р. недійсним, зазначила, що спірна квартира була придбана подружжям
за час шлюбу та є їхньою спільною сумісною власністю. При цьому надані суду
документи свідчать про те, що відповідачі ОСОБА_2., ОСОБА_3. перебували у
зареєстрованому шлюбі протягом 8.04.1997 р.- 26.08.2003 р., про що свідчать
свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1р. Відділом РАГС Печерського району
м. Києва, свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3р. Відділом РАГС
Печерського РУЮ у м. Києві.  А з договору
купівлі-продажу квартири від 4.03.2005 р. вбачається, що приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5. при посвідченні договору  належність ОСОБА_2. квартири АДРЕСА_1 була
перевірена й нотаріус у договорі зазначив, що квартира належить продавцеві на
підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 6.05.1995 р. державним
нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_8. за
№13-2259, зареєстрованого Бюро технічної інвентаризації м. Києва 10.04.1995 р.
і записаного у реєстрову книгу №7960. Тобто надані суду документи свідчать про
те, що спірна квартира була придбана відповідачем ОСОБА_2. до шлюбу із ОСОБА_3.
та відчужена на користь позивача ОСОБА_1. після його розірвання.

Зазначені обставини також
знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, так з тексту договору
купівлі-продажу квартири від 4.03.2005 р. вбачається, що при укладенні угоди
продавець ОСОБА_2. подав приватному нотаріусу Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5. заяву про те, що на момент набуття права власності на квартиру
АДРЕСА_1 він у зареєстрованому шлюбі не перебував, квартира, що відчужується, є
його особистою приватною власність та не являється спільною сумісною власністю
подружжя; прав у осіб, які проживають однією сім'єю і не перебувають у шлюбі
між собою щодо цієї квартири, немає. Також в договорі купівлі-продажу квартири
зазначено, що зміст зазначеної заяви ОСОБА_2. був доведений нотаріусом до
відома покупця ОСОБА_1. (пункт 11 договору).

Суд, враховуючи викладене,
вважає, що відсутні законні підстави для визнання угоди купівлі-продажу спірної
квартири недійсним.

Із пояснень в судовому
засіданні відповідача ОСОБА_2. вбачається, що він взяв у ОСОБА_1. в борг
грошові кошти в сумі 371000 грн. під відсотки на невизначений термін, для чого
вимушений був укласти договір купівлі-продажу спірної квартири, крім зазначених
пояснень будь-яких доказів, що  договір
купівлі-продажу квартири від 4.03.2005 р. було укладено для приховання іншої
угоди суду надано не було.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.203,215,321,368,369,383,530,657,662,663 ЦК України,
ст.ст.60,63,65,74 СК України, ст.ст.3,4,10,11,60,88,169,209,212-215,290 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1. - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3не чинити
перешкод ОСОБА_1в користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3із займаної
ними квартири АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5., про визнання договору купівлі-продажу
недійсним  - відмовити.

Рішення може бути оскаржене
до Апеляційного суду м. Києва через районний суд.          Заяву про апеляційне оскарження
рішення може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ