Справа
№ 2-543/2008 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

26
березня 2008 року
місто Лозова

Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого
судовим засіданням - судді Жмуд Н.М., за участю секретаря судових засідань -
Соколик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових
засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області в місті Лозова
Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про
стягнення аліментів на дитину», -

В С Т
А Н О В И В :

26 лютого 2008 року, позивач звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що  вона з відповідачем по справі знаходиться в
шлюбі з 01 листопада 2003 року, який було зареєстровано Комсомольською
сільською радою Лозівського району Харківської області, актовий запис №06. До
кінця січня 2008 року, подружжя жили разом та вели спільне господарство. Від шлюбу,
подружжя має двох дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачем та знаходяться на повному її
утриманні.

Сумісне життя з відповідачем не склалося тому, що він халатно
відносився до шлюбу і сім'ї, матеріально її не підтримував, не виконував
батьківські обов'язки. В січня 2008 року, відповідач залишив сім'ю і вибув в м.
Харків. З цього часу, у подружжя припинились шлюбні відносини, але шлюб не розірвано.
Позивач не працює, з причини знаходження у відпустці по догляду за дитиною.
Ніяких відомостей про місце знаходження та доходи  відповідача позивач не має, не отримувала від
нього ніякої матеріальної допомоги.

На підставі викладеного позивач прохає суд: стягнути з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого в АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
аліменти на утримання двох дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, до їх повноліття у твердій грошовій сумі, щомісячно, виходячи з
середньої заробітної плати робітника відповідної кваліфікації для нашої
місцевості, встановленої законодавством, тобто в розмірі 300 грн. на кожного,
яка б підлягала постійній індексації відповідно до закону, але не менше 30%
соціальних виплат відповідного віку дитини. Судові витрати покласти на
відповідача.

У судовому засіданні 14 березня 2008 року, позивач подала
уточнену позовну заяву, якою прохала суд не стягувати з відповідача аліменти на
її користь на утримання дітей у твердій грошовій суму, а стягнути в 13 частині
від усіх видів заробітку прибутку відповідача, але не менше ніж 30 % відсотків
від прожиткового мінімуму  для дитини відповідного
віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дітьми
повноліття (а.с.№20).

26 березня 2008
року, у судовому засіданні позивач підтримала свої уточнені позовні вимоги. При
цьому позивач вказала, що вона не працює, оскільки перебуває у декретній
відпустці по догляду за дитиною і отримує соціальну допомогу у розмірі 130
гривень на місяць.

У судовому засіданні відповідач уточнений позов визнав. В
своїх поясненнях відповідач вказав, що дійсно перебуває в шлюбі з позивачем, в
якому у них, народилися діти: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
та донька: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які
проживають разом з позивачем та знаходяться на повному її утриманні, оскільки
він не проживає з сім'єю. Матеріальну допомогу надає, але не регулярно, і це
приблизно 200 гривень на двох дітей. Відповідач зазначив, що він має нормальний стан здоров»я, інвалідом не
являється, пільгами з держави ні якими не користується, стягнень по виконавчим
листам з нього не проводяться, він офіційно не працює, має нерегулярні
заробітки, оскільки виконує роботу за наймом. Відповідач вказав, що про свій
обов»язок утримувати дітей, він знає і буде його виконувати.

Відповідно
до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи
встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із ксерокопії свідоцтва про одруження (а.с.№9), судом
встановлено, що дійсно між сторонами, 01 листопада
2003 року укладено шлюб, який зареєстровано Комсомольською сільською радою
Лозівського району Харківської області, актовий запис №06.

Із ксерокопії свідоцтва про народження на ОСОБА_3 (а.с.№10), вбачається, що дійсно - ОСОБА_3, народився 21 жовтня 2004 року  і в графі «Батько» вказано - ОСОБА_2, тобто відповідач по справі, а в графі «Мати»
зазначено ОСОБА_1, позивач по справі.

Згідно довідки з місця проживання відповідача (а.с.№14),
вбачається, що він дійсно проживає в АДРЕСА_1, зі своєю матір'ю ОСОБА_5 -
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позивач вказала, що вона не
працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення
трьох років та отримує соціальну допомогу в розмірі 130 гривень, що
підтверджується довідкою від 20 лютого 2008 року  (а.с.№12). Відповідно до довідки з Лозівського
міськрайонного центру зайнятості, судом встановлено, що відповідач на обліку в
центрі зайнятості не перебуває і допомоги не отримує (а.с.№33).

Як вже вище зазначалося, відповідач визнав уточнений
позов у повному обсязі,  вказав, що він
знає про свій обов»язок про утримання дитини з моменту її народження і до
досягнення нею повноліття і знає про своє право на звернення до суду з позовом
про оспорювання батьківства, однак, на даний час, цим правом він не
скористався. Матеріальну допомогу на утримання дітей позивачу надає, але не
регулярно.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки повинні
утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

У судовому засіданні встановлено,  що відповідач не надає постійної матеріальної
допомоги позивачу на утримання їх спільних дітей, в порушення вимог ст. 180
Сімейного Кодексу України та ч.2 ст.51 Конституції України, в яких зазначено,
що: «Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття».

Керуючись вимогами ст. 182 Сімейного Кодексу України та
п. 17 Постанови Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 при
визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров”я та матеріальне
положення дитини, стан здоров”я та матеріальне положення позивача, відповідача.
Крім того, судом враховується те, що позивач не працює, оскільки перебуває у декретній
відпустці по догляду за дитиною до досягнення останньою трьох років і отримує в
з»язку з цим соціальну допомогу в розмірі 130 гривень на місць, що є
недостатнім для належного забезпечення життєдіяльності дитини. Суд враховує, що
відповідач визнав уточнений позов позивача, не працює, має задовільний стан
здров»я; та те, що з нього не проводяться стягнення за виконавчими листами.
Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України, суд вважає можливим уточнений
позов позивача задовольнити і стягнути з відповідача аліменти на користь
позивача на утримання неповнолітніх

Відповідно до п. 1
ч. 1  ст. 367 ЦПК України, суд допускає
негайне виконання рішення
в частині стягнення аліментів
в межах суми платежу  за один місяць.

Згідно
до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання
як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати
складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень
Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що до набрання чинності
законом, який регулює прядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при
зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством
для державного мита.

На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на
користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої
сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України, а також
відповідно до  п.5 ч.1 ст. 4 Декрету
Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року №7 «Про державне мито»,  суд стягує з відповідача судовий збір в
розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 07 грн.50 коп.

Керуючись
ст.ст.10, 11, 57, 60, 79, 81, 88, 174, 208-209, 212-213, 214, 215, 218,  223, 367 ч. 1 ЦПК України; Частиною 5 Розділу 11 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного Процесуального Кодексу України;  ст.ст.180, 181, 182, 183, 191 Сімейного
кодексу України,  ст.3 Декрету Кабінету
Міністрів України від 21.01.1993 року №7 «Про державне мито»; п. 17 Постанови
Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судом
окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів», суд, -

В И Р І Ш И В:

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1
до ОСОБА_2 «про стягнення аліментів на дитину» -  задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця село Красна Поляна
Барвінківського району Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1; не працюючого, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки село Бондарівка,
Сахновщанського району, Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 - аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
у розмірі у розмірі в 13 частині від усіх
видів заробітку (прибутку) ОСОБА_2, але не менше ніж 30 % відсотків від
прожиткового мінімуму  для дитини
відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом - 26 лютого 2008
року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Рішення,
в частині стягнення аліментів
в межах суми платежу
за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід
держави в розмірі 51 гривня 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в сумі 07 грн.50 коп. ( Одержувач коштів: УДК у Лозівському районі, м.
Лозова; ; МФО 851011; розрахунковий рахунок 0015).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК
України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий

в
судовому засіданні

Суддя:
Н.М. Жмуд