Справа № 22ц-1655/2008
Головуючий у 1 інстанції ХАРЕЧКО Л.К.
Категорія - цивільна
Доповідач МАМОНОВА  О.Є.
У Х В А Л А

Іменем україни

21 жовтня 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді:

КВАЧА М.О.

суддів:

МАМОНОВОЇ О.Є., ШАРАПОВОЇ О.Л.

при секретарі:

СЕТЧЕНКО
Н.М.

За участі:

миколаєнка
р.о.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою Чернігівської міської ради  на рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова  від 30 липня 2008 року в
справі за позовом  ОСОБА_1  до  Чернігівської міської ради  про визнання права власності на земельну
ділянку, -

В с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі представник Чернігівської міської ради просить
скасувати  рішення Деснянського районного
суду м. Чернігова від 30 липня 2008 року, яким задоволено позов ОСОБА_1 та
визнано за нею право власності на земельну ділянку площею 0,18 га, що розташована
в АДРЕСА_1 та зазначена в державному акті про право приватної власності на
землю серії НОМЕР_1, виданого 16.04.1997 року Новоселівської сільською радою
Чернігівського району, Чернігівської області, та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що при прийнятті рішення судом
порушені норми матеріального права і не повністю з'ясовані
обставини, що мають значення для справи.
Апелянт зазначає, що ч. 1 ст. 81 ЗК України та чинним законодавством   не передбачено набуття права власності на
земельну ділянку на підставі рішення суду, право власності на земельну ділянку
посвідчується державними актами. Вказує на те, що, оскільки батько позивачки
ОСОБА_2 не отримав державного акту на право власності на спірну земельну
ділянку, то він і не набув права власності на неї, а тому вона не може входити
до складу спадщини, що відкрилась після його смерті. Крім того, як зазначає
апелянт, судом не враховано факт наявності Державного акту про право приватної
власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 16.04.1997 року Новоселівської
сільською радою Чернігівського району, Чернігівської області на ім'я ОСОБА_3

В суді апеляційної інстанції представник Чернігівської міської ради
Миколаєнко Р.О. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню без змін виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті  і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Задовольняючи
позов районний суд виходив з того, що позивач є єдиним спадкоємцем
першої черги після смерті ОСОБА_2, який за життя не отримав правовстановлюючих
документів на спірну земельну ділянку.

По справі встановлено, згідно договору дарування від 03
грудня 2003 року ОСОБА_2 прийняв в дар від ОСОБА_3 земельну ділянку розміром
0,18 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 та належала останній на підставі Державного
акту про право приватної власності на землю
серії НОМЕР_1, виданого 16.04.1997 року виконкомом Новоселівської сільської
ради Чернігівського району, Чернігівської області, зареєстрованого в Книзі
записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 3343.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер, але за життя не отримав державного акту
про право приватної власності на спірну земельну ділянку.

Як вбачається з копії спадкової справи, єдиним спадкоємцем після його
смерті є дочка ОСОБА_1.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності  набувається на підставах, що не заборонені
законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає
із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно п. а) ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором
купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; п. г)  зазначеної статті передбачено набуття права
власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Спірну земельну ділянку ОСОБА_2
придбав  на законних підставах,
спадкоємцем  після його смерті  є
ОСОБА_1, яка вчасно
звернулась  до нотаріальної
контори, але не змогла отримати свідоцтва про право на спадщину на земельну
ділянку в зв'язку
з відсутністю державного акту, а тому  суд першої інстанції правомірно визнав право
власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_1

Посилання апеляційної скарги на ч. 1 ст.
81 ЗК України, яка встановлює виключні підстави набуття права власності на
землю, та на те,   що чинним
законодавством не передбачено набуття права власності на земельну ділянку на
підставі рішення суду є безпідставними, оскільки відповідно до ст. 158 ЗК
України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння
користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності
громадян і юридичних осіб, окрім того, п. 1.16 Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної
власності, право колективної власності на землю, право власності на землю і
право постійного користування землею, договорів на право тимчасового
користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі,
затвердженої наказом Держкомзему України № 43 від 04.05.1999 року із наступними
змінами,  передбачає, що технічна
документація зі складання державного акта на право власності на земельну
ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою включає,
зокрема і рішення суду.

Доводи апелянта щодо наявності
Державного акту на право власності на спірну земельну ділянку на ім'я ОСОБА_3
не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3
09.05.2005 року померла.

Апеляційний суд вважає, що доводи
апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для  висновку про неправильне застосування
судом  першої інстанції норм матеріального
чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Рішення суду, в межах доводів апеляційної
скарги, постановлено з додержанням норм матеріального  та процесуального  права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324  ЦПК України, апеляційний суд, -

у х  в  а
л  и  в :

Апеляційну скаргу  Чернігівської
міської ради   - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду
м. Чернігова  від 30 липня 2008 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді: