У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого   Патрюка М.В.,

суддів:            Прокопчука Ю.В.,

Пшонки М.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до виробничо - торгівельної фірми (далі -
ВТФ)  “Сімферопольський м'ясокомбінат”,
закритого акціонерного товариства (далі - ЗАТ) “М'ясокомбінат Сімферопольський”,
треті особи: колективне виробниче підприємство (далі - КВП) “Креат”, КВП
“Комплекс”, КВП „Сіавтоком", КВП „Варімекс" про визнання недійсним
“Положення про порядок щорічного визначення майнової частки кожного члену
фірми”, затвердженого протоколом № 8 від 3 квітня 1998 року, перерахунку майнової
частки з урахуванням інфляції і дивідендів, визнання частки власності в майні
ЗАТ “М'ясокомбінат Сімферопольський”, ВТФ “Сімферопольський м'ясокомбінат”,
виділення і стягнення розміру майнової частки, за касаційною скаргою Першого
заступника прокурора Автономної Республіки Крим на рішення Центрального
районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 25 грудня 2006
року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 20 червня 2007
року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У жовтні 2002 року ОСОБА_1 звернувся в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на
те, що з 1997 року до 2001 року він працював на державному підприємстві “Сімферопольський
м'ясокомбінат”, був членом кооперативу “Комплекс 90”, створеного на базі вказаного
підприємства, а                 30 грудня
1995 року разом з іншими членами кооперативу взяв участь у викупі державного майна
і придбав право колективної власності. З 11 липня 1996 року розпорядженням міського
виконавчого комітету № 418 кооператив „Комплекс 90"

був реорганізований в
ПТФ “Сімферопольський м'ясокомбінат” з колективною формою власності.

Персонально уповноважені особи, відповідно до рішення загальних
зборів від 23 червня 1994 року і зареєстрованого 23 серпня 1994 року статуту кооперативу
“Комплекс 90” не були вибрані, тому позивач і інші власники майна всупереч п. 1
ст.4 Закону України “Про власність” були усунені від права самостійно на свій розсуд
розпоряджатися, користуватися і володіти своєю власністю.

22 березня 1999 року і 3 листопада 1999 року без згоди позивача
та інших власників проведена реорганізація ВТФ “Сімферопольський м'ясокомбінат”
і на базі власності вказаного підприємства розпорядженням міського виконавчого комітету
від 27 липня 1999 року і 28 грудня 1999 року № 487 зареєстровані знов створені підприємства
“Креат”, “Компекс”, “Сіавтоком”, “Варімекс” і ЗАТ “Сімферопільській м'ясокомбінат”.
Його майнова частка без згоди передана у підприємство “Креат”, у зв'язку з цим позивач
просив виплатити йому вартість цієї майнової частки з процентами за користування
грошима.

Крім того, просив суд визнати недійсним „Положення про порядок
щорічного визначення майнової частки кожного члена фірми", затвердженого протоколом
№ 8 від 3 квітня 1998 року, зобов'язати відповідачів провести перерахунок нарахованої
майнової частки, з урахуванням не розпайованих часток та невиплачених дивідендів,
а також стажу роботи, виділити розмір частки з колективної власності, з урахуванням
3% за прострочення розрахунку, визнати його частку майна в майні ЗАТ “М'ясокомбінат
Сімферопольський”, ВТФ “Сімферопольський м'ясокомбінат” та виплатити йому 35
691 грн. 93 коп. майнової частки с відсотками за користування грошами.

Рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя від 25 грудня 2006
року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим
від 20 червня 2007 року, позов залишено без задоволення.

У поданій касаційній скарзі Перший заступник прокурора Автономної
Республіки Крим просить скасувати ухвалені у справі судові рішення і направити
справу на розгляд господарського суду, посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені
в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим
відхилити.

Рішення Центрального районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 25 грудня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим від 20 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Патрюк М.В.

Судді:                                                                         Прокопчук
Ю.В.

Пшонка
М.П.