Справа
№ 2о-101/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ

УКРАЇНИ

23  червня
2008 року                  Індустріальний районний   суд

м.   Дніпропетровська

у
складі:
головуючого

судді:        Слюсар Л.П.

при

секретарі:                Цалин О.С..

розглянувши
у  відкритому  судовому засіданні в залі суду  в м.

Дніпропетровську
цивільну справу за заявою  ОСОБА_1

,   заінтересована особа Шоста дніпропетровська
державна нотаріальна контора,

про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу , -

ВСТАНОВИВ:

Заявник  ОСОБА_1.
звернувся до  Індустріального
районного суду  із заявою

про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу,
посилаючись

на
те,  що
в 1993 року його бабуся
ОСОБА_2заповідала йому

все
своє майно. В ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_2.
померла.    В
заповіті

допущена
помилка в його  прізвищі, так прізвище в
заповіті  зазначено «ОСОБА_3»,  а відповідно до паспорту його  прізвище
«ОСОБА_1».   В травні 2008

року
заявник звернувся  в Шосту
дніпропетровську державну нотаріальну контору

для
отримання свідоцтва   про    право на спадщину   за заповітом, однак йому

було
відмовлено в зв'язку з помилкою в прізвищі
тому  він вимушений

звернутися
до суду з даною заявою.

Просив
встановити факт належності
заповіту   ОСОБА_2 на

прізвище
« ОСОБА_3»  йому ОСОБА_1.

Представник  заінтересованої особи  Шостої Дніпропетровської державної

нотаріальної
контори  у судове засідання не
з'явився.   Відповідно до листа від

16.06.2008
року  просив розглядати справу  без їх участі та ухвалити рішення

відповідно
до вимог чинного законодавства.

Суд,
вислухавши  пояснення заявника,
свідка,  вивчивши матеріали справи,

вважає,
що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч.1  ст. 256 ЦПК України  суд вправі встановити факт

належності
правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові,

місце
і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям,

по
батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у

свідоцтві
про народження або паспорті.

Як вбачається
з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні,

відповідно
до   заповіту  від 09 липня 1993 року , посвідченого  державним

нотаріусом  І. Черненко , зареєстрованого в реєстрі
№3-6874  ОСОБА_2 на випадок своєї
смерті  заповідала все належне їй майно
де б воно

не
знаходилося, з чого б воно не складалося
ОСОБА_3.

Як
показав в судовому засіданні заявник   і
підтверджено паспортом заявника

виданого
13.05.1996 року   Індустріальним  РВ ДМУ УМВС України в

Дніпропетровській
області   прізвище заявника  українською мовою   «
ОСОБА_1 ».

Відповідно
до довідки  квартального комітету №3   в домоволодінні АДРЕСА_1мешкали ОСОБА_2і
онук  ОСОБА_1.

Як
показала в судовому засіданні свідок
ОСОБА_4 ., мати заявника,  при

посвідчені
заповіту в прізвищі сина була допущена помилка, а оскільки  ОСОБА_2 . померла то виправити її не
можливо.

Встановлення
факту належності   заповіту     необхідно заявнику для

отримання   свідоцтва про право на спадщину за
заповітом.

Таким
чином, оцінюючи всі докази по справі  суд
вважає, що вимоги заявника

знайшли
своє підтвердження в ході судового розгляду і підлягають задоволенню.

Керуючись   ст.ст. 3,7,11, 15,  30,61, 256,259  ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ЗаявуОСОБА_1   про встановлення факту належності
правовстановлюючого документу  -
задовольнити.

Встановити факт належності   ОСОБА_1 заповіту,

заповідач  ОСОБА_2,
від 09 липня 1993 року
посвідченого

державним  нотаріусом
І.Черненко, де   спадкоємцем
вказано  «ОСОБА_3 »

Рішення
може  бути оскаржено до апеляційного суду
Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня

проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього

протягом
20-ти днів апеляційної скарги,  або без
подання заяви про апеляційне

оскарження,
шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з дня

проголошення
рішення.

Суддя:

Л.П. Слюсар