У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

23 січня 2008 року                                                                                                  м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

Охрімчук Л.І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Печерського районного суду м. Києва від 9 липня 2002 року та рішення
апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2007 року, у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Шостої Київської державної нотаріальної контори, третя
особа: ЖБК “Науковець” про визнання права власності та визнання свідоцтва про
право на спадщину недійсним,

в с т а н о в и в :

У листопаді 1992 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом
до ОСОБА_1, Шостої Київської державної нотаріальної контори,
третя особа: ЖБК “Науковець” про визнання права власності та визнання свідоцтва
про право на спадщину недійсним.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 9 липня
2002 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково: визнано недійсним
свідоцтво про право власності на спадкове майно від 26 лютого 1992 року видане
на ім'я ОСОБА_3, визнано недійсним свідоцтво про право власності на &frac12; частину майна від 26 лютого 1992
року видане на ім'я ОСОБА_3, визнано за ОСОБА_2 право власності на 2978/10000
частини квартири АДРЕСА_1, визнано за ОСОБА_1 право власності на 7022/10000
частини квартири та встановлено порядок користування зазначеною квартирою.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2007
року рішення Печерського районного суду м. Києва від 9 липня 2002 року
скасовано в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на  2978/10000 квартири АДРЕСА_1 та визнання за
ОСОБА_1 права власності на 7022/10000 квартири та встановлення порядку
користування квартирою та ухвалено в цій частині нове, яким позовні вимоги
ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування на паєнагромадження
задоволені та визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на
паєнагромадження в розмірі 2 378 карбованців 92 коп., визнано за                 ОСОБА_3 право власності в
порядку спадкування на паєнагромадження в розмірі 2 357 карбованців 84 коп., у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2  про
визнання за нею права власності на 2978/10000 зазначеної квартири та визнання
за ОСОБА_1 права власності на  7022/10000
квартири та встановлення порядку користування квартирою відмовлено, у решті
рішення залишено без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у
справі судові рішення, посилаючись на неправильне
застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не вбачається
порушення судами норм матеріального та процесуального права, касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 3 та ч. 5 ст. 328 ЦПК України,

у  х  в
а  л  и  в :

Відмовити ОСОБА_1 у  відкритті касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Шостої Київської державної нотаріальної контори,
третя особа: ЖБК “Науковець” про визнання права власності та визнання свідоцтва
про право на спадщину недійсним.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги
матеріалами направити ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України
Л.І. Охрімчук