Справа
№ 22ц- 1180/2008р          Головуючий у 1 інстанції -Косач І.А.
- цивільна                                  Доповідач -  Демченко Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

26 серпня   2008 року

м.
Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі :

головуючого-судді:

ІВАНЕНКО  Л.В.

суддів:

Демченко Л.М.  Губар В.С.

при
секретарі:         з участю:

СЕТЧЕНКО  Н.М.
ОСОБА_1  ОСОБА_2  ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м.
Чернігова  від  16
травня  2008 року по справі за
позовом  ОСОБА_1  до Відкритого Акціонерного Товариства „
Чернігівторгбуд” про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу.

В С Т А Н О В И В :

В липні  2007 року  ОСОБА_1 звернувся до суду про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної
шкоди. Обґрунтовував свої вимоги тим, що
наказом по ВАТ „ Чернігівторгбуд” № 68 від 01.06.2007 року він був
звільнений з посади слюсаря-сантехніка 5 розряду з 30 травня 2005 року згідно  п. 2 ст. 40
КЗпП України в зв'язку з виявленою невідповідальністю виконуваній роботі
внаслідок стану здоров'я. Вважає звільнення незаконним, оскільки відповідач в
порушення ст.. 40 КЗпП України звільнив його в період тимчасової
непрацездатності, крім цього не запропонував роботи на інших вакантних посадах,  звільнення проводилось без згоди
профспілкового комітету, всупереч вимогам статті 40 та 43 КЗпП України. Також
в трудовій книжці вчинений запис про звільнення в зв'язку з невідповідальністю
виконуваній роботі, чинним законодавством, зокрема п. 2 ст. 40 КЗпП України передбачено
звільнення в зв'язку з невідповідністю займаній посаді.  Порушення його законних прав призвели до
моральних  страждань, втрати нормальних
життєвих зв'язків і вимагають додаткових зусиль для організації життя. Завдану
моральну шкоду оцінює в  10 000 гривень

Рішенням  Новозаводського районного суду м. Чернігова
від 16 травня 2008 року в позові відмовлено.

Не
погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій  посилається на  неправильне застосування  матеріального та процесуального права при
винесенні рішення, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для
справи,  зокрема на те, що в порушення
ст.. 157 ЦПК України справа слухалась більше десяти місяців,  з наказом про звільнення від 01.06.2007
року  та з наказом  виданим під час розгляду справи в суді  не ознайомлювали,  не зробили відповідних записів в трудовій
книжці, не внесли зміни в запис про звільнення, що стосується правильності
написання підстав звільнення. Звільнення відбулось в період тимчасової
непрацездатності, не запропоновані
інші   вакантні  посади , які мались на  підприємстві.
Не надання ним медичних документів на проведення медичної експертизи суд
розцінив, як небажання з'ясувати
обставини, що мають значення для справи, але судом викликались експерти
для дачі свідчень, і тільки після їх неявки суд зробив свої медичні висновки,
які  знайшли відображення в судовому
рішенні.

В
засіданні апеляційного суду позивач
ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2
підтримали апеляційну скаргу, просили суд  скасувати
рішення та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Представник
відповідача  ОСОБА_3 заперечував відносно
доводів апеляційної скарги.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на  основі повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених
тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом
першої інстанції встановлено, що позивач був прийнятим до ВАТ „
Чернігівторгбуд” підсобним робочим
22.12. 1971 року.  Наказом  ВАТ „ Чернігівторгбуд” № 68 від 01.06. 2007
року звільнений з роботи з посади слюсаря - сантехніка 5 розряду 30.05.2007
року в зв'язку з виявленою невідповідальністю виконуваній роботі внаслідок
стану здоров'я, виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячного
заробітку. Наказом № 91- к від 10.07.2007 року в зв'язку з допущеною помилкою
інспектором відділу кадрів при оформленні звільнення ОСОБА_1, змінено п. 1  наказу № 68-к і його звільнено з роботи з
01.06.2007 року в зв'язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі
внаслідок стану здоров'я п 2. ст.. 40 КЗпП України із виплатою вихідної допомоги
в розмірі середньомісячного заробітку. Підстава звільнення - висновок МСЕК.

Відмовляючи  в задоволенні позову суд першої інстанції
виходив з того, що згідно з довідки МСЕК серія
МСЕ-ЧНВ № 257995 від 31 травня 2007 року виданої Чернігівською травматологічною
медико-соціально експертною комісією, позивачу протипоказано фізичні та
психоемоційні навантаження, робота з відрядженням, біля рухомих механізмів. В
акті № 320 огляду у  МСЕК від 01.02.2005
року та акті № 1784 від 31.05. 2007 року зі слів ОСОБА_1 зазначено, що
характер  і умови праці пов'язані з
тяжкою фізичною працею / монтаж сантехніки на будівництві/,  відрядженнями. Встановлено діагноз „ наслідки
тяжкої ЧМТ / 2004 рік/ з забоєм головного мозку, внутрішньо мозковою гематомою
правої скроневої долі у вигляді після травматичної кістки правої скроневої
долі, вираженого астено - вегетативного синдрома, епісиндромами з великими
судонними приступами середньої частоти. Ненадання позивачем в розпорядження
експертів медичних документів, в зв'язку з чим ухвала суду про призначення
судово - медичної експертизи повернута без виконання, суд розцінював як
небажання з боку позивача щодо з'ясування обставин, які мають значенні по
справі. Станом на 01.06.2007 року в міському центрі зайнятості розміщені вакансії
ВАТ „ Чернігівторгбуд” - тесляр, маляр, муляр. Відповідно до робочих інструкцій
та інструкцій з охорони праці, правила роботи на зазначених посадах
передбачають роботи на висоті, на деревообробних механізмах  і станках, з електроінструментом, з краскопультом
та малярною станцією.

З
таким висновком  суду першої
інстанції  не може погодитись апеляційний
суд.

Відповідно
до вимог п 3 ч 1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення чи зміни його є невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Виходячи
з роз'яснень,  викладених в п. 21
Постанови Пленуму Верховного Суду України” Про практику розгляду судами
трудових спорів” суд може визнати правильним припинення трудового договору за п
2 ст. 40 КЗпП України в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на
підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок стану здоров'я /
стійкого зниження працездатності/ працівник не може належно виконувати
покладених на нього трудових обов'язків чи їх виконання протипоказано за станом
здоров'я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він
обслуговує і його неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу.
Єдиною  підставою для звільнення
ОСОБА_1  була довідка   МСЕК серії МСЕ-ЧНВ № 257995 від 31 травня
2007 року видана Чернігівською травматологічною медико-соціально експертною
комісією  відносно того, що йому
протипоказані фізичні та психоемоційні навантаження, робота з відрядженнями. /
а.с. 7/.

Як
вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 хворіє з 2004 року після отримання
черепно - мозкової травми, однак в
справі відсутні  докази про те, що
позивач з часу отримання травми і до звільнення
не виконував належним чином покладені на нього  трудові обов'язки в зв'язку з хворобою, даний
факт не підтвердив в судовому засіданні і представник відповідача, отже
висновки суду помилкові і не відповідають обставинам справи. Крім цього
відсутні будь які дані, про те, що позивач маючи  протипоказання, зазначені в довідці
МСЕК,   не може  виконувати роботу слюсаря - сантехніка 5
розряду, відповідно до робочої інструкції
за 2007 рік, з якою позивач ознайомлений не був, але своєчасно  проходив перевірку знань інструкції з охорони
праці та протипожежної безпеки, що підтверджується  витягом з журналу / а.с. 282 - 286/

Відповідачем при звільненні ОСОБА_1 взагалі не
були запропоновані жодні вакантні посади, які були на час звільнення останнього
на підприємстві - маляра, муляра та теслі / а.с. 78-81/, незважаючи на те, що
законом передбачено, що звільнення за п. 2 ст. 40 КЗпП України допускається у
разі неможливості переведення працівника, за його згодою, на іншу роботу.
Проте, названі обставини та  норми
чинного законодавства залишились поза увагою суду першої інстанції, що і
призвело до помилкового рішення.

Тому апеляційний суд вважає,
що ОСОБА_1 підлягає поновленню на роботі на посаді слюсаря - сантехніка 5
розряду ВАТ  Чернігівторгбуд” та
одночасно  вирішує  питання про стягнення з відповідача
середньомісячного заробітку за весь час вимушеного прогулу.

В ст.. 27 Закону  України „ Про оплату праці” встановлено, що
порядок обчислення середньої заробітної плати встановлюється Постановою
Кабінету Міністрів України, а в даному випадку це Постанова № 100 від 08 лютого
1995 року.   Згідно  з
положеннями  п.1 пп. 2, та  п 111 пп.4 вказаної Постанови Кабінету
Міністрів України, апеляційний суд вважає за необхідне провести  розрахунок таким чином:

Враховуючи те, що позивач в травні
місяці не працював, то суд  для обчислення
середньої заробітної плати  бере до
уваги  заробітну плату за березень та
квітень 2007 року за мінусом лікарняних отриманих позивачем в квітні місяці. /
а.с. 128, 131/ .  Таким чином  середня
заробітна плата за два останніх місяці роботи становить 405,50
грн.,  середньоденна 13,51 грн.,

Оскільки  позивач звільнений з роботи 01.06.2007 року,
то час вимушеного прогулу з дня звільнення до дня  винесення судового рішення про поновлення на
роботі становить 13 місяців, 26 днів, таким чином  стягненню підлягає  6014, 75 грн., / 13 х 405,50 = 5271,50
грн.,  13, 51 х 26 = 351,26 грн.,   5271,50 + 351, 26 + 391,99 = 6014, 75 грн./

Що
стосується позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди в сумі 10 000
гривень, то апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення
позовних вимог на суму 200 гривень, оскільки незаконне  звільнення призвело до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків та вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя,  так як
тривалий час перебував з відповідачем в трудових відносинах  і вже
більше року позбавлений роботи.

Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України  суд вважає за необхідне  стягнути з відповідача на користь держави
судовий збір в сумі 68,65 грн.,  та
витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30
грн.,  в доход державного бюджету м.
Чернігова р/р 0002 ГУДКУ в Чернігівській області
МФО банку 853592.

В іншій частині позовних вимог
ОСОБА_1відмовити.

Керуючись ст.ст. 40, 232, 235, 237-1 КЗпП
України, ч. 3 ст. 209, ст.ст. 218, 303, 307, п.3 ч. 1 309,   313-314, 316,  317, 319, 324 ЦПК України,  апеляційний суд, -

В И Р ІШ И В:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1  -  задовольнити.

Рішення Новозаводського районного суду м.
Чернігова  від 16 травня  2008 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити  ОСОБА_1на посаді слюсаря - сантехніка 5
розряду  ВАТ  „ Чернігівторгбуд”.

Стягнути
з ВАТ „ Чернігівторгбуд” на користь ОСОБА_1
середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 6014 гривень 75
копійок.

Стягнути з ВАТ „ Чернігівторгбуд” на користь
ОСОБА_1  моральну шкоду в сумі  200 гривень.

Стягнути
з ВАТ „  Чернігівторгбуд” на користь
держави 68 гривень 65 копійок судового збору та
30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
в доход Державного бюджету м. Чернігова р/р 0002 ГУДКУ в
Чернігівській області МФО банку 853592.

В
іншій частині позовних вимог ОСОБА_1відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення, але
може бути оскаржене до Верховного Суду України в
касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання ним
законної сили.

Головуючий:

Судді: