Справа
№ 2-307 /2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е
Н Е М       У К Р А Ї Н И

13  лютого 2008
р.                                  Ренійський
районний суд Одеської області

у складі:   -     головуючого судді Дудник В.І.;

·
при секретарі Касаповій О.У.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до Ренійської міської ради
Одеської області про визнання права власності на самочинно збудовані
споруди, -

В С Т А Н О В И В:

Представник
відповідача - Ренійської міськради позовні вимоги визнав, не заперечує, щоб
судом було визнане право власності за позивачем на самочинно побудоване майно,
просив розглянути справу у його відсутності.

Представник
позивача, діючий від імені та в інтересах позивача на підставі довіреності, на
задоволенні позовних вимог наполягає, також просив розглянути справу без його
участі.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення  у
справі можливо  постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом в
ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія технічного паспорту
на домоволодіння №АДРЕСА_1 в м. Рені на ім'я співвласників -позивача та
ОСОБА_2;  заява ОСОБА_3; копія договору
купівлі-продажу &frac12; частини домоволодіння від
05.09.1996р.; копія заяви представника позивача - ОСОБА_4.

Судом в
ході судового розгляду справи встановлено, що позивачу  ОСОБА_1. на підставі договору купівлі-продажу
№ 3676 від 05.09.1996р. на праві приватної власності належить &frac12; частина домоволодіння №АДРЕСА_1 в м. Рені Одеської області, яка складається
з: коридору площею 6,4 кв.м.; житлової кімнати площею 19 кв.м.; житлової
кімнати площею 10,7 кв.м.; &frac12; частин сараїв літ. «Б» і «В» та
огорожі. Вищевказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці  площею 910 кв.м., яку було відведено  рішенням Ренійської міськради № 207 від
20.10.1954 р. під житлове індивідуальне будівництво. Колишнім власником
(ОСОБА_5.) було побудовано будинок згідно
наданого плану забудови, він був
введений до експлуатації та відповідним чином зареєстрований.  Після придбання &frac12; частини домоволодіння у власність, протягом 1998 р. позивачем у належній
йому частині були збудовані: літня кухня літ. «Е»; навіс літ. «е»; веранда літ.
«а»; гараж літ. «К»; погреб літ. «Д». Всі ці споруди позивач побудував без
належного дозволу Ренійської міської ради та затвердженого проекту, у зв'язку
із чим вони у технічному паспорті на домоволодіння  значаться як самочинно побудовані. При
зверненні до Ренійської міської ради з питанням про узаконювання
вищезазначеного нерухомого майна, позивачу було в цьому відмовлено,
рекомендовано звернутися до суду. У зв'язку із тим, що самочинні побудови  не створюють перешкод та не порушують права
співвласника, інших осіб, перебувають у доброму стані та придатні до
користування, позивач вважає, що з підстав ч. 5 ст. 376 ЦК України він має
право на визнання за ним права власності на самочинно побудовані літню кухню,
навіс, веранду, гараж, погреб, у зв'язку з чим звернувся до суду із позовом.

Вивчивши
матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача  обґрунтовані і
підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження
в судовому засіданні.

Відповідно
до вимог ст. 376  ЦК України особа, яка
здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права
власності на нього. Однак,   ч. 5 цієї
статті передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд
може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване
на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Як
виходить з матеріалів справи, позивач є користувачем земельної ділянки, на якій
розташована належна йому частина домоволодіння, право користування
підтверджується рішенням виконкому Ренійської міськради № 207 від 20.10.1954р.
про відвід земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво колишньому
власнику. Як стверджує позивач, літня кухня, навіс, веранда, гараж, погреб
мають позитивні конструктивні характеристики, ці споруди можуть  бути збережені для подальшої експлуатації за
призначенням.

Відповідно
до ст. 328 ЦК України, право власності виникає на підставах, не заборонених
законом. Самочинно збудований об'єкт не може бути у встановленому законом
порядку введений в експлуатацію та відповідно зареєстрований. Положення ч. 5
ст. 376 ЦК України спрямовані на захист прав та інтересів особи-забудовника,
який самочинно збудованим майном не порушує права інших осіб. Як виходить з
письмових пояснень сусіда позивача - ОСОБА_3, самочинно зведенні  споруди не створюють для нього будь-яких
перешкод, незручностей, не порушують його права, як  землекористувача та власника свого
домоволодіння.

З
урахуванням викладених позивачем та
досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим
задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на самочинно
побудовані споруди.

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213  ЦПК
України, ст. 328, ч.1, 2, 5 ст. 376, ст. 392
ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на самочинно побудоване у домоволодінні №АДРЕСА_1 в
м. Рені Одеської області нерухоме майно: літню кухню літ. «Е» площею 31,40
кв.м., інвентаризаційною вартістю 41954 грн.; навіс літ. «е» площею 6,5 кв.м.,
інвентаризаційною вартістю 6171 грн.; веранду літ. «а» площею 5,0 кв.м.,
інвентаризаційною вартістю 3154 грн.; гараж літ. «К» площею 19,0 кв.м.,
інвентаризаційною вартістю 17482 грн.; погреб літ. «Д» площею 3,5 кв.м. та 11,2
кв.м., інвентаризаційною вартістю 5749 грн.

Рішення
суду набирає законної сили  після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не буде подана протягом двадцяти днів
після  подання заяви про апеляційне
оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк
оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області  через Ренійський районний суд Одеської
області: 10 днів - з дня проголошення рішення, 20 днів - після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя                                     В.І. Дудник