Справа № 2-28/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

19
березня  2008  року                             Печерський
районний  суд м. Києва  в складі:

головуючого   -
судді
Волкової С.Я.

при секретарі
Демченко
Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про забезпечення виконання зобов'язання за попереднім договором від 9
червня 2005 р.,

в с т а
н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 28.09.2005 р.
звернувся із до суду із вимогами про зобов'язання ОСОБА_2укласти договір
купівлі-продажу нерухомого майна (основні договори) з додержанням всіх норм
цивільного законодавства. Свої вимоги обґрунтував тим, що 9.06.2005 р. між ним
та ОСОБА_2 було укладено попередній договір, за яким сторони зобов'язувалися у
термін до 9.09.2005 р. включно укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна
- 1/3 частини  житлового будинку та 1/3
частини земельної ділянки, на якій він розташований (основні договори), що
знаходяться АДРЕСА_1. При цьому станом на 18-00 год.  9.09.2005 р. ОСОБА_2, не надаючи будь-яких
пояснень, жодного із своїх зобов'язань не виконав, чим порушив
ст.ст.526,530,635 ЦК України та його майнові права і інтереси в намірах стати
співвласником вказаного нерухомого майна.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 скорегував позовні вимоги ОСОБА_1, у зв'язку з
чим  до участі у справі залучено
правонаступницю померлого 12.12.2005 р. у м. Києві ОСОБА_2- ОСОБА_4,
посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив зобов'язати
останню укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна - 1/3 частини  житлового будинку та 1/3 частини земельної
ділянки, на якій він розташований (основні договори), що знаходяться АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
відповідачки ОСОБА_5 позов ОСОБА_1 не визнав, підтвердив, що кошти за
попереднім договором чоловік
відповідачки ОСОБА_2 отримав, однак в подальшому ніяких дій щодо
укладення основного договору з боку ОСОБА_1 вчинено не було, у зв'язку з чим
відповідачка вважає, що дія попереднього договору припинилась після закінчення
зазначеного в ньому строку. Відповідачка готова повернути отримані її чоловіком
кошти в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.635 ЦК України
попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін)
укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених
попереднім договором.

Встановлено, що 9.06.2005 р. між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено попередній договір, за яким ОСОБА_2 та ОСОБА_1
зобов'язуються у майбутньому у термін до 9.09.2005 р. укласти договір
купівлі-продажу нерухомого майна - 1/3 частини
житлового будинку та 1/3 частини земельної ділянки, на якій він
розташований (основні договори), що знаходяться АДРЕСА_1, у нотаріальній формі
та на умовах, визначених цим попереднім договором. Ціна договору становить
1668150 грн., з яких 75825 грн. ОСОБА_2 отримав до підписання попереднього
договору. Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за №268.

В судовому засіданні встановлено і
вказані обставини не заперечувалися учасниками судового розгляду, що на момент
звернення ОСОБА_1 до суду у вересні 2005 р. та під час розгляду даної справи
основні договори купівлі-продажу нерухомого майна та земельної ділянки не були
укладені, при цьому ані відповідачка, ні її чоловік не відмовлялися від
укладення договорів.

Позивач ОСОБА_1, звертаючись до суду
за захистом своїх інтересів,  ставить
питання щодо примусового спонукання відповідачку до укладення договорів
купівлі-продажу нерухомого майна, частини земельної ділянки, при цьому
невиконання попереднього договору не може мати наслідком вимогу про реальне
виконання обов'язку, який передбачалось попереднім договором та згідно  ч.2 ст.635 ЦК України сторона, яка
необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім
договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням,
якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного
законодавства.

В судовому засіданні ані позивачем
ОСОБА_1, ні його представником ОСОБА_3 не надано жодного доказу, що ОСОБА_2
необґрунтовано ухилився від укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна
- 1/3 частини  житлового будинку та 1/3
частини земельної ділянки, на якій він розташований (основні договори), що
знаходяться АДРЕСА_1, а доказом  реальних
намірів ОСОБА_2стосовно продажу зазначених частини нерухомого майна, частини
земельної ділянки є укладений між сторонами і нотаріально посвідчений
попередній договір від 9.06.2005 р.

Як стверджує позивач ОСОБА_1 в
позовній заяві, його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні,  ОСОБА_1 9.09.2005 р. для укладення основних
договорів прибув до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, а ОСОБА_2 не прибув до нотаріуса для укладення угод, а в підтвердження
зазначених обставин суду надано свідоцтво, засвідчене приватним нотаріусом та
зареєстроване в реєстрі нотаріальних дій за №452, відповідно до якого ОСОБА_1
перебував в приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса ОСОБА_6,
АДРЕСА_2, тобто, як стверджує ОСОБА_1, він виконав усі умови  попереднього договору до закінчення терміну,
тобто до 9.09.2005 р. При цьому свідоцтво про перебування будь-кого в
приміщенні не може беззаперечно свідчити про прибуття до нотаріуса саме з метою
врегулювання обставин  укладення
договорів купівлі-продажу, тому суд не приймає до уваги надане свідоцтво. Крім
того, суд вбачає, що попереднім договором не було визначено, що саме 9.09.2005
р. о 10-00 год. сторони мали укласти основні договори.

Відповідно до ч.3 ст.635 ЦК України
зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний
договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім
договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про
його укладення.

Суд, враховуючи викладене, ту
обставину, що укладений 9.06.2005 р. попередній договір припинений 9.09.2005
р., знаходить позовні вимоги ОСОБА_1 про забезпечення виконання зобов'язання за попереднім договором  від 9.06.2005 р. необґрунтованими, в судовому
засіданні не доведеними, в їх задоволенні слід відмовити.

Дійсно, попереднім договором від
9.06.2005 р. передбачено, що, у разі, якщо одна сторона ухиляється від
виконання  зобов'язань за цим договором
(тобто ухиляється від укладення основного договору), інша сторона вправі
звернутися до суду з вимогою про примушення укласти основний договір на умовах,
визначених цим попереднім договором (п.16 угоди). Дана умова не може бути
підставою для задоволення вимог ОСОБА_1 Суд звертає увагу, що зазначена умова
договору тільки дублює ст.55 Конституції України та ст.16 ЦК України, якими
передбачено право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх прав та
інтересів.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від  19.07.2006 р. забезпечено  позов ОСОБА_1, така ухвала підлягає
скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.526,530 ЦК України, ст.ст.3,4,10,11,60,88,209,212-215,290 ЦПК  України, суд

в и р і
ш и в  :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про забезпечення виконання зобов'язання за попереднім договором  від 9 червня 2005 р. - відмовити.

Скасувати ухвалу Печерського
районного суду м. Києва від 19 липня 2006 р., якою накладено арешт на будинок
АДРЕСА_1  та заборону на відчуження
земельної ділянки АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження рішення та апеляційної скарги.           Заяву про апеляційне оскарження
рішення може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ