№2-1268/2008
Р  І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М                            У К Р А Ї Н И

11
квітня   2008 року
м.Добропілля

Добропільский
міськрайонний суд Донецької області

у складі  головуючого одноособово судді                                    Діденко
С.О.

при секретарі
Сухіна О.Ю.

позивачка
ОСОБА_1                 представник
відповідача
Вих О.В.

розглянувши
у попередньому  судовому засіданні у залі суду в
приміщенні Добропільского міськрайонного суду Донецької області справу за
позовом ОСОБА_1до Виконкому Добропільської міської ради про
визнання права власності,

В
С Т А Н О В И В :

8 квітня 2008
року ОСОБА_1 звернулась до Добропільського міськрайонного суду  з позовом до Виконавчого комітету Добропільської
міської  Ради про визнання права
власності.

В ході судового
засідання позивачка ОСОБА_1 свої вимоги підтримала та пояснила, що відповідно
рішення виконавчого комітету Добропільської міської ради № 701/1 від 17 грудня
2003 року за наслідками розгляду матеріалів попереднього погодження місця
розташування земельної ділянки їй було погоджено місце розташування зупиночного
комплексу на земельній ділянці загальною площею 0,0298 га в районі магазину
“Електрон” м. Добропілля.

Було розроблено
та замовлено проект землеутрою і відповідно до рішення Добропільської міської
ради № 4/15-56 від 27 вересня 2004 року та договору оренди землі від 10
листопада 2004 року (із змінами) їй було надано в оренду вказану земельну
ділянку для розміщення та експлуатації торгівельного павільону.

Згідно акту
державної технічної комісії від 27 грудня 2004 року, затвердженого рішенням
виконавчого комітету Добропільської міської ради № 25 від 19 січня 2005 року
вказаний павільон визнано готовим до введення в експлуатацію. В подальшому тимчасовий
торгівельний павільон було переобладнано у магазин.

Просить визнати
на нею право власності на магазин, розташований за адресою в АДРЕСА_1

Представник відповідача Вих О.В., який діє за
дорученням, позовні вимоги ОСОБА_1 визнав в повному обсязі, не заперечує проти
їх задоволення.

Вислухавши
пояснення позивачки,
представника відповідача,
вивчивши матеріали справи, суд  вважає,
що позов необхідно задовольнити.

У судовому
засіданні встановлено, що відповідно рішення виконавчого комітету Добропільської
міської ради № 701/1 від 17 грудня 2003 року за наслідками розгляду матеріалів
попереднього погодження місця розташування земельної ділянки позивачці було
погоджено місце розташування зупиночного комплексу на земельній ділянці
загальною площею 0,0298 га в районі магазину “Електрон” м. Добропілля.

Згідно рішення
Добропільської міської ради № 4/15-56 від 27 вересня 2004 року та договору
оренди землі від 10 листопада 2004 року (із змінами) їй було надано в оренду
вказану земельну ділянку для розміщення та експлуатації торгівельного
павільону.

Як вбачається з
акту державної технічної комісії від 27 грудня 2004 року, затвердженого
рішенням виконавчого комітету Добропільської міської ради № 25 від 19 січня
2005 року вказаний павільон визнано готовим до введення в експлуатацію. В
подальшому тимчасовий торгівельний павільон було переобладнано у магазин.

Відповідно до
висновку містобудуваня та архітектури від 19.03.2008 року виконані роботи з
будівництва об”єкту “Переобладнання торгівельного павільону у магазин АДРЕСА_1
відповідає діючим будівельним нормам та може бути узаконено згідно
законодавства.

Згідно  до ст. 41 Конституції України, кожен має
право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної
власності набувається в порядку, визначеному законом.

Також
ст.31 Конституції України говорить, що право власності  є нерушимим. Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права або обмежений у його здійснення.

Згідно зі ст. 376 ч. 3 ЦК України
право власності на самовільно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво  на земельній ділянці, що не була їй відведена
для цієї мети, за  умови надання земельної
ділянки в установленому порядку під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ст.
331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка
виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником
цієї речі.

У зв'язку з викладеним, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 5, 10,
14, 130, 209, 212-215
ЦПК України, на підставі ст.ст. 321,  376
ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги
ОСОБА_1задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
уродженки місто Добропілля Донецької області
на магазин, розташований за адресою АДРЕСА_1”, загальною площею 283,6 м&sup2;.

На рішення може
бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через
Добропільский міськрайонний суд Донецької області протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана  в Добропільский міськрайонний суд Донецької
області протягом 10 днів після проголошення рішення.

Складено  одноособово у нарадчій кімнаті в одному
примірнику.

Головуючий суддя
С.О.Діденко