Справа № 22-ц-177
2008р.                                    Головуючий
у 1-й інстанції     Конєва Л.К.
Категорія 4                                                     Суддя-доповідач
У Х В А Л А

іменем  України

05 лютого 2008 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого
-  Ільченко О.Ю.

суддів
-  Данильченко Л.О., Ведмедь Н.І.

з
участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

прокурора
- Передерій І.Г.

адвоката
- ОСОБА_1

та
осіб, які беруть участь у справі - апелянта ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Білопільського районного суду від 30 листопада
2007 року у справі за позовом прокурора Білопільського району в інтересахОСОБА_2до
Приватної агрофірми «Колос», Ганнівсько-Вирівської сільської ради про передачу
жилого будинку в комунальну власність та зобов'язання Ганнівсько-Вирівської
сільської ради прийняти на баланс житловий будинок  та надати право на приватизацію.

Вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді
апеляційного суду Данильченко Л.О., пояснення апелянта ОСОБА_2, який підтримав
доводи апеляційної скарги, думку прокурора Передерій І.Г., заперечення проти
доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_1,
колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням
Білопільського районного суду від 30 листопада 2007 року в задоволенні позову
прокурора Білопільського району в інтересахОСОБА_2відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. Вважає рішення
незаконним та необґрунтованим.

При
цьому апелянт зазначає, що суд не прийняв до уваги, що він відповідно до
Законів «Про міліцію» та «Про соціальний захист громадян, що постраждали
внаслідок аварії на ЧАЕС» має право на безоплатну приватизацію житла.

Вказує,
що рішенням Верховного Суду України від 9 серпня 2006 року у аналогічній справі
такий же позов іншої особи було задоволено, і сільрада вимушена була надати
дозвіл на приватизацію.

Крім
того, апелянт зазначає, що суд невірно посилається на те, що питання за тими ж
самими вимогами про передачу житлового фонду у власність територіальній громаді
було розглянуто Харківським апеляційним господарським судом. Апелянт вважає, що
позови різні, оскільки його позов заявлений в інтересах однієї людини, а не
громади, і про передачу у комунальну власність і приватизацією одного будинку,
а не про передачу всього житлового фонду у власність територіальної громади.

Також
апелянт зазначає, що посилання суду на відсутність у сільраді коштів на
утримання комунального господарства є безпідставним, оскільки позивач має намір
відразу приватизувати будинок.

Також
зазначає, що житловий фонд фактично перебуває на балансі неіснуючого колгоспу
ім. Кірова.

Судова
колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно
до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимоги матеріального і процесуального права.

Не
може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Як
вбачається з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції, протягом
1986 року колгоспу ім. Кірова ввело в експлуатацію 2 одноквартирних жилих
будинки площею 150 кв.м. (а.с.11-зворот), в одному з яких проживає позивач
ОСОБА_2 Це будинок АДРЕСА_1.

Правонаступником
колгоспу ім. Кірова стало КСП ім. Кірова, пізніше КСП агрофірма «Колос», а в
подальшому - Приватна агрофірма «Колос».

Відповідно
до протоколу № 1 загальних зборів КСП агрофірми «Колос» від 10 січня 2000 року,
на баланс Приватної агрофірми «Колос» було передано у володіння і користування
об'єкти соціальної сфери, житлового фонду, що не підлягають паюванню
(а.с.122-123).

Дані
обставини сторонами не оспорюються і оскаржуються.

Відмовляючи
в задоволенні позову, суд виходив з того, що вимоги ч.8 ст.31 Закону України
«Про колективне сільськогосподарське підприємство» застосовуються лише при
реорганізації чи ліквідації підприємства.

Ні
реорганізації, ні ліквідації не відбувається з Приватною агрофірмою «Колос»,
яка створена 13 січня 2000 року, приватна агрофірма «Колос» є правонаступником
КСП агрофірма «Колос» і продовжує існувати на сьогоднішній день.

Крім
того, суд зазначив, що відповідач Ганнівсько-Вирівська сільрада відмовляється
взяти на баланс сільради житловий фонд, оскільки не має коштів на його
утримання.

Також
суд послався на чинну постанову Харківського господарського апеляційного суду
від 31 жовтня 2006 року, якою відмовлено у позові прокурору в інтересах держави
до ПАФ «Колос» про передачу житлового фонду у власність територіальної
громади.

Колегія
суддів вважає, що висновок суду першої інстанції є вірним і не погоджується з
доводами апеляційної скарги з таких підстав.

Пунктом
3 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2003 року № 1253 «Про
затвердження Порядку безоплатної передачі у комунальну власність об'єктів
соціальної сфери, житлового фонду, що не підлягали паюванню» передбачено, що
рішення про передачу об'єктів соціальної сфери та житлового фонду приймається
відповідною сільською радою.

Відповідно
до п. 4 даної Постанови, ініціаторами передачі об'єктів у комунальну власність
можуть бути місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування,
підприємства-правонаступники, на балансі яких перебувають об'єкти. У разі, коли
ініціатором передачі об'єктів у комунальну власність є місцевий орган
виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, пропозиція погоджується з
підприємством-правонаступником.

Якщо
ініціатором передачі об'єктів у комунальну власність є
підприємство-правонаступник, орган місцевого самоврядування у місячний строк з
дня надходження розглядає пропозицію і приймає рішення з цього питання.

Відповідно
до Указу Президента України від 09 березня 2000 року № 398 «Про деякі заходи
щодо поліпшення умов господарювання недержавних сільськогосподарських
підприємств», безоплатна передача у комунальну власність житлового фонду,
об'єктів соціальної інфраструктури здійснюються за згодою недержавних
сільськогосподарських підприємств.

З
матеріалів справи вбачається, що відповідної згоди на передачу об'єктів
житлового фонду у комунальну власність, Приватна агрофірма «Колос», яка є
підприємством-правонаступником і на балансі якої знаходяться ці об'єкти, не
надала.

Крім
того, ні Ганнівсько-Вирівська сільська рада, ні Приватна агрофірма «Колос»
взагалі не ініціювали питання передачі цих об'єктів у комунальну власність, і
відповідне рішення щодо передачі об'єктів соціальної сфери та житлового фонду у
комунальну власність Ганнівсько-Вирівською сільською радою не приймалось.

Більше
того, сільська рада, яка є відповідачем у даній справі, позовні вимоги не
визнає і посилається на те, що утримання житлового фонду на даний час
неможливе, так як місцевий бюджет не має на це коштів, комунальне підприємство
по обслуговуванню житлового фонду не створено, тобто житлові будинки не
матимуть належного обслуговування і
ремонту (а.с. 148, 214).

Посилання
апелянта на сумнівність протоколу № 1 загальних зборів КСП агрофірми «Колос»
від 10 січня 2000 року щодо передачі на баланс Приватній агрофірмі «Колос»
об'єктів житлового фонду - колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки
апелянтом не надано жодного доказу на підтвердження цих доводів.

Крім
того, доказів про передачу на баланс яких-небудь житлових будинків Ганнівсько-Вирівській
сільській раді в період 2006-2007 років апелянт не надав, і на ці доводи
заперечувала представник Приватної агрофірми «Колос» в суді апеляційної
інстанції, пояснивши, що всі об'єкти житлового фонду на даний час перебувають
на балансі приватного підприємства.

Інші
доводи апеляційної скарги  не
спростовують висновків суду.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно
з'ясував всі обставини, що мають значення для справи, надав правильну оцінку
доказам по справі та правильно вирішив спір, а тому відсутні підстави для
скасування рішення суду.

На
підставі викладеного, керуючись  ст.303,
п.1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313-315, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів:

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Білопільського районного суду від 30 листопада 2007 року в даній справі
залишити без зміни.

Ухвала
набрала законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня проголошення.

Головуючий
-

Судді
-