ГАГАРІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
м. Севастополь вул. Вакуленчука , 3
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
код суду 2702
справа № 2-2173/2006,2-
РІШЕННЯ

І М “ Я У К Р А Ї Н И

Від 10 вересня 2008р. Гагарінського районного суду м. Севастополя

В складі: головуючою Завгородньої Л.М

При секретарі Колб Т.П.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
, 3- особи 3-я нотаріальна контора м. Севастополя, відділ опіки і опікування Гагарінськой райдержадміністрації про усунення від права на спадкування згідно із законом і про визнання права власності і зустрічний позов про визнання заповіту недійсним і визнанні права власності на квартиру в порядку спадкування, суд

Позивач звернувся до суду з позовом на тих підставах, що після смерті його рідного брата
ОСОБА_1
. залишилася спадщина : квартира
АДРЕСА_1
, яку він заповідав йому .Відповідачка є дружиною брата і після його смерті претендує на дану квартиру . Просить усунути відповідачку від права на спадщину згідно із законом у вищезгаданій квартирі, оскільки відповідачка не проявляла турботу про брата, який був дуже хворий,не підтримувала морально, залишила хвору людину, яка потребувала стороннього доглядання.

Відповідачка з позовом не згодна і пред'явила зустрічний позов про визнання заповіту недійсним і визнанні права власності на спірну квартиру в порядку спадкування по 12 долі за нею і за неповнолітнім сином
ОСОБА_3
, 2001р. народження.

Вислухавши всіх учасників процесу, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає відхиленню, а зустрічний позов задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачка з Требунським В.Г.состояла в зареєстрованому шлюбі з 29.08.1998 р. Від сумісного життя мають сина
ОСОБА_3
, 02.06.2001р. народження, що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб і народження дитини.

В період шлюбу була куплена квартира
АДРЕСА_1
на ім”я
ОСОБА_1
., що підтверджується копією договору купівлі-продажу. У даній квартирі були прописані і проживали померлий
ОСОБА_1
., відповідачка і їх неповнолітній син, що підтверджується довідкою .

Відповідачка ніякої власності не має, що підтверджується довідкою БТІ.

ОСОБА_1
. помер
ІНФОРМАЦІЯ_1
., що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після смерті відповідачка по основному позову звернулася в нотаріальну контору про прийняття спадщини . У нотаріальній конторі відповідачці стало відомо, що її чоловік
ІНФОРМАЦІЯ_2
. зробив заповіт на ім”я свого рідного брата
ОСОБА_1
., позивач по основному позову.

З пояснень позивача убачається, що його брат
ОСОБА_1
. десь роки два до смерті важко хворів, потребував стороннього догляду, а відповідачка відхилилася про його турботу, забрала дитину і пішла. Оплату за квартиру і комунальні послуги не проводила .Он вважає, що відповідачка не має права на спадщину – спірну квартиру. Тим більше дана квартира братом була придбана за гроші, які були отримані від продажу квартири їх матери.

Відповідачка / позивачка по зустрічному позову / пояснила, що померлий чоловік
ОСОБА_1
. був наркотично і алкогольний залежний . З 1995 р. перебував на обліку в наркологічному диспансері, останніми роками перед смертю зловживав спиртними напоями, в квартирі влаштовував кубло алкоголіків, проживати разом з малолітньою дитиною стало неможливо. Але вона відвідувала чоловіка, приносила йому поїсти. Із-за зловживання спиртними напоями у чоловіка часто виникала «біла лихоманка», вона вважає, що останніми роками чоловік став обмежено дієздатним, оскільки неадекватно поводився, був постійно в нетверезому стані і помер від алкоголізму.

Той факт, що померлий
ОСОБА_1
. перебував на обліку в наркологічному диспансері підтверджується довідкою, свідченнями сторін,свідками.

Зі свідчень свідків
ОСОБА_5
,
ОСОБА_6
,
ОСОБА_7
,
ОСОБА_8
,
ОСОБА_9
,
ОСОБА_10
,
ОСОБА_11
,
ОСОБА_12
,
ОСОБА_13
убачається, що померлий
ОСОБА_1
. зловживав спиртними напоями .

Свідки
ОСОБА_5
,
ОСОБА_7
,
ОСОБА_8
,
ОСОБА_9
,
ОСОБА_10
показали, що вони добре знали сім'ю
ОСОБА_1
, стверджують, що померлий
ОСОБА_1
. практично весь час знаходився в стані алкогольного сп'яніння, особливо останніми роками життя, ніде не працював, іноді підробляв на ринку . Неодноразово у п'яному стані бив дружину, вона вимушена була разом з дитиною йти з будинку . Відповідачка потім поверталася в квартиру, залицялася за чоловіком.

Свідок
ОСОБА_7
. показала, що померлого
ОСОБА_1
. знає з дитинства, він практично ніде не працював, коли були живі батьки, жив за їх рахунок, дуже давно вживає спиртними напоями, на грунті зловживання спиртних напоїв не міг правильно оцінювати свої дії .

Пояснення свідків
ОСОБА_11
,
ОСОБА_12
,
ОСОБА_13
в той частині , що відповідачка не догляла чоловіка , кинула його, не знайшли свого підтвердження в ході судового засідання , так як в судовому засіданні було встановлено , що відповідачка вимушена була на деякий час уйти с дитиною з квартири із-за того ,що чоловік вживав спиртні напої , бив її.

Таким чином, аналізуючи всі обставини і докази у справі, суд вважає, що в ході судового засідання не було здобуто достатніх підстав для усунення відповідачки від права на спадкування .

У судовому засіданні встановлено, що померлий
ОСОБА_1
. на грунті зловживання спиртних напоїв мав ряд важких захворювань і помер від цирозу печінки, що підтверджується медичними довідками, копією свідоцтва про смерть.

Даючи оцінку свідченням свідків, висновку амбулаторною, посмертною, комплексною судовою нарколого-психолого- психіатричної експертизи, де вказане, що
ОСОБА_1
. за життя виявляв ознаки психічних і поведінкових розладів в результаті вживання алкоголю, синдром залежності або хронічного алкоголізму (Міжнародна класифікація хвороб 9-го перегляду), обмежено міг розуміти значення своїх дій і керувати ними і матеріалам справи ( довідками ), суд вважає, що у нього є всі підстави для визнання заповіту від
ІНФОРМАЦІЯ_2
. недійсним, оскільки згідно ст.203 ч.2 ЦК України особа, яка вчиняє правочин , повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Після смерті
ОСОБА_1
. спадкоємцями першої черги згідно із законом є відповідачка і її неповнолітній син . Позивач
ОСОБА_1
.- рідний брат померлого є спадкоємцем другої черги . Згідно ст.1258 ГК України спадкоємці за законом одержує право на спадкування почергово, тобто у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

В ході судового засідання встановлено, що відповідачка разом з неповнолітнім сином продовжує проживати в квартирі
АДРЕСА_1
іншого житла не має.

Керуючись ст.203, 1223, 1224,1258, 1261 ЦК України, ст.10,60,179,212 ЦПК України

Вирішив

У позові
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
, 3- особи 3-я нотаріальна контора м. Севастополя, відділ опіки і опікування Гагарінськой райдержадміністрації про усунення від права на спадкування згідно із законом і про визнання права власності відмовити . Зустрічний позов задовольнити. Визнати заповіт
ОСОБА_4
на ім”я
ОСОБА_1
від
ІНФОРМАЦІЯ_2
. недійсним . Визнати право власності на 12 частку в квартирі
АДРЕСА_1
за
ОСОБА_2
і 12 частку вищезгаданої квартири за
ОСОБА_3
, 2001р. народження.

Стягнути з
ОСОБА_2
в дохід держави держмито в сумі 810 гр.33 коп.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення . Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання про апеляційне оскарження , якщо апеляційне оскарження не було подано . Рішення віддруковано в нарадчій кімнаті.

Суддя Завгородня Л.М.