Справа № 2-3336/2008 рік
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим   у складі:
судді  - Романенка В.В.,
при секретарі - Кириловій К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м.Ялта цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кореїзської селищної
Ради, 3-і особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання неправомірними та скасування
рішень, визнання права на складання проекту відводу земельної ділянки,
звернулася до суду з позовом, в якому просить суд  скасувати рішення Кореїзської селищної Ради
від 28 вересня 2007 року №511 «Про надання дозволу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
складання проектів відводів земельних ділянок площею по 0,10 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою: м.Ялта,
смт.Кореїз, Міждорожний спуск, район будинку №6»;  визнати за нею право на складання проекту
відводу земельної ділянки площею 0,06 га для будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 Вимоги
мотивовані тим, що Кореїзська селищна Рада неправомірно надала своїм рішенням
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згоду на складання проектів відводів земельних ділянок,
оскільки позивач  користується  нею з 1965 року, збудував на ній будівлю.
Зазначеним рішенням Кореїзська селищна Рада порушила право позивача на
Представник Кореїзської селищної Ради позов
не визнав, вважає його необґрунтованим, оскільки Кореїзська селищна Рада  діяла у межах своїх повноважень і у
відповідності до ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».
представники також заперечували проти позову посилаючись на правомірність
отримання дозволів на складання проектів відводів земельних ділянок.
сторони, їх представників,  дослідивши
письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити
повністю з наступних підстав.
Судом
встановлено, що спірна земельна ділянка розташована за  адресою: АДРЕСА_1
частиною 1 ст. 143 Конституції України майном, що є в комунальній власності,
управляє територіальна громада, здійснюючи це безпосередньо або через органи
місцевого самоврядування. Це положення було закріплене в частині 2 ст. 327 ЦК
України, зі змісту якої вбачається, що управління комунальним майном здійснюють
безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого
12 Перехідних положень ЗК України до розмежування земель державної і
комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених
пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких
розташовані державні підприємства, здійснюють відповідні місцеві ради.
територіальна громада смт. Кореїз є власником спірної земельної ділянки.
зміст якого визначений частиною 1 ст. 316 ЦК України, - це право особи на
майно, яке вона здійснює за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові у відповідності до частини 1 ст. 317 та частин 1, 2 ст. 319 ЦК
України належить не тільки право володіння та користування, але і право
розпоряджання своїм майном.
Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини,
ратифікованого Верховною Радою України 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.
9 Конституції України є частиною національного законодавства, кожна особа, в
тому числі юридична, має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може
бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах,
передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
до ст. 12 ЗК України до виключної компетенції селищних рад у галузі земельних
відносин на території селищ належить розпорядження землями територіальних
громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність фізичних
і юридичних осіб. Такі норми в повному обсязі кореспондуються зі змістом
частини 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»,  згідно з якою виключно на прилюдних
засіданнях місцевої ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.
Верховного Суду України у пункті 8 постанови № 7 від 16 квітня 2004 року «Про
практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних
справ» зазначив, що  виходячи з
установлених законодавством умов надання земельних ділянок не можна вважити
таким, що суперечить закону, рішення органу місцевого самоврядування про
скасування свого рішення, яким земельна ділянка була неправомірна одержана.
приватизації земельних ділянок встановлений ст. 118 ЗК України, відповідно до
змісту якої, особи, зацікавлені в одержанні безкоштовно у власність земельної
ділянки із земель комунальної власності для обслуговування житлового будинку й
споруд подають заяву до відповідної місцевої ради.
118 ЗК України передбачено, що при звернені громадян з заявами про надання їм у
власність земельних ділянок, задоволення таких заяв та надання радою дозволу на
розробку проекту відведення земельної ділянки не є обов'язком ради, а її правом
(дозвіл надається за наявності згоди ради на передачу земель з комунальної
власності в приватну).
нормами Закону України «Про місцеве самоврядування» та Земельного кодексу
України прямо передбачено, що на своїх пленарних засіданнях селищна рада
уповноважена приймати будь-які рішення з питань регулювання земельних
селищна рада як колегіальний орган місцевого самоврядування, якому члени
територіальної громади делегували повноваження щодо розпорядження комунальним
майном, має дискреційні (самостійні) повноваження щодо надання землі громади у
власність, постійне користування або оренду із застосуванням під час ухвалення
рішень з цих питань принципу законності, розумності та справедливості. Виходячи
з викладеного місцева рада в силу діючого законодавства у сфері земельних
відносин наділена правом приймати рішення, які спрямовані на врегулювання
селищна Рада, як власник зазначеної земельної ділянки, вправі розпорядитися
нею, що й було зроблено.
Рішенням 24
сесії 5 скликання Кореїзської селищної Ради
від 28 вересня 2007 року №511 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було надано дозвіл на
складання проектів відводів земельних ділянок площею по 0,10 га для будівництва
та обслуговування житлових будинків та господарських споруд за адресою:
АДРЕСА_1

Кореїзська селищна Рада, приймаючи
рішення,  діяла у межах своїх повноважень
і у відповідності зі ст.31 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

Судом
встановлено, що ОСОБА_2 таОСОБА_3  набули
право на складання проекту відводу земельних ділянок у встановленому законом
порядку, без  порушень діючого
законодавства та встановленої земельним кодексом процедури.

Посилання
позивача на те, що земельною ділянкою її родина користується з 1965  року та збудували на ній  будівлю, суд вважає недостатнім для
задоволення позову.

Судом
встановлено, що будівля  на ділянці є
самочинною.

Відповідно  до  ст.
376  Цивільного  кодексу
України житловий  будинок,  будівля,
інше  нерухоме  майно
вважаються  самочинним  будівництвом, якщо  вони
збудовані  або  будуються
не  земельній ділянці, що  не
була  відведена  для
цієї  мети,  або
без  належного  дозволу,
чи  належно затвердженого  проекту, або
з  істотним  порушенням
будівельних  норм  і правил.
Особа  яка  здійснила
або  здійснює  самочинно
будівництво  не  набуває право
власності  на  нього.

Ніяких  правоустановчих документів на будову ОСОБА_1
суду не надано, не надано також і доказів того, що будівельні роботи
проведені  на підставі дозволу
Кореїзської селищної Ради. Таким чином, доказів законності будівництва
позивачем  не надано.

Відповідно до
вимог ст.119 ЗК України громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно
користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документі, що
свідчать які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть
звернутися до органу державної влади або органу місцевого самоврядування з
клопотанням про передачу  їй у власність
або надання у користування. Передача земельної ділянки  у власність або у користування громадянам на
підставі набувальної давності здійснюється в загальному порядку, встановленому
ЗК України.

Судом
встановлено, що з заявою про надання земельної ділянки ОСОБА_1 звернулася до
Кореїзської селищної Ради 19.09.2006 року, ОСОБА_2 - 18.04.2006 року та ОСОБА_3
- 10.04.2006 року.  Таким чином  ОСОБА_2 таОСОБА_3 звернулися з заявами про
надання земельної ділянки  раніше, чим
позивач.

За таких
обставинах Кореїзська селищна рада мала підстави і повноваження щодо прийняття
рішення  від 28 вересня 2007 року №511
«Про надання дозволу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на складання проектів відводів
земельних ділянок площею по 0,10 га для будівництва та обслуговування житлових
будинків та господарських споруд за адресою: м.Ялта, смт.Кореїз, Міждорожний
спуск, район будинку №6».

Також суд
вважає, що не підлягають задоволенню вимоги про визнання права ОСОБА_1 на
складання проекту відводу, виходячи з того, що розгляд такого питання це є виключно компетенція Кореїзської селищної ради і
рішення по заяві позивача   зазначеним державним
органом прийнято не було, що перешкоджає суду прийняти рішення, компенсуючи
рішення ради. Вимоги про визнання бездіяльності Кореїзської селищної ради по не
розгляду заяви позивачем не заявлялися.

Таким чином, розглянувши дану  цивільну справу за участю усіх зацікавлених
осіб, у рамках заявлених вимог, на основі дотримання  принципів диспозитивності, змагальності і
справедливості судочинства, всебічного та повного дослідження  обставин справи, перевірки  їх наданими сторонами доказами, оцінивши їх у
сукупності, виконавши вимоги процесуального закону, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги необґрунтовані і задоволенню не підлягають.

На підставі
викладеного та ст.ст.12, 116, 118,119, 152, 158 ЗК України, ст.ст.26, 59 ЗУ
«Про місцеве самоврядування в Україні», ст.376 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11,
59, 60, 205, 208, 209, 212-215  ЦПК
України,

В И  Р І
Ш  И В:

ОСОБА_1 у позові
до Кореїзської селищної Ради, 3-і особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання
неправомірними та скасування рішень, визнання права на складання проекту
відводу земельної ділянки -  відмовити.

Заходи по
забезпеченню  позову, вжиті ухвалою
Ялтинського міського суду від 23 червня 2008 року - скасувати по вступу рішення
в законну силу.

На рішення суду
може бути подана заява  про апеляційне оскарження
до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через  Ялтинський міський суд у строк 10 днів з дня
проголошення рішення та апеляційна скарга до Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через  Ялтинський міський
суд у строк 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду
набуває чинності після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заява про апеляційне оскарження не була представлена.

Суддя: