Справа 2-2/2008 p.
Рішення
Іменем України

8 лютого 2008 року Крюківський
райсуд м. Кременчука.Полтавс
ькоі області, в складі:
Судці - Усенко Т.І.
При секретар і- Марченко М. Ю
.
Адвоката - ОСОБА_1 Розгл
янувши у відкритому судовому
засіданні в М. Кременчуці
цивільну справу за позовом ю
ридичної особи Кременчуцько
ї дистанції цивільних споруд
Південної залізниці / в даний
час Будівельно -монтажне екс
плуатаційне управління Півд
енної залізниці/ до фізичної
особи - ОСОБА_3 про визнанн
я втратившим право на житло т
а зустрічної позовної заяви
фізичної особи ОСОБА_3 до
юридичних осіб - Кременчуцьк
ої дистанції цивільних спору
д Південної залізниці, СТГО П
івденної залізниці про забез
печення житлом та стягнення
моральної шкоди

встановив:

Позивач -Будівельно-монта
жне експлуатаційне управлін
ня Південної залізниці зверн
увся з позовною заявою до суд
у , згідно якої прохав визнати
ОСОБА_3 втратившим право
на житло та зобов»язати пасп
ортний стіл Крюківського рай
ону М. Кременчука виписат
и його з квартири АДРЕСА_1
.
В своїй заяві позивач вказа
в, що ОСОБА_3 в 1999 році пропис
ався за адресою АДРЕСА_1 д
о батька ОСОБА_4, який в буд
инку не проживав, про що було с
кладено акт. Після прописки
ОСОБА_3 .також жодного дня не
проживав за даною адресою, та
к як дана житлова площа була н
епридатна для житла. Крім тог
о мав інше житло за адресою -
АДРЕСА_2, тому вважають що ві
н втратив право на спірне жит
ло.
В судовому засіданні пози
вач позов підтримав, при вине
сенні рішення прохає врахува
ти, що прописка відповідача в
спірну квартиру була провед
ена з порушенням закону, так я
к будівля вокзалу станції Кр
юків на Дніпрі є службово - тех
нічним приміщенням, яке відп
овідно до ст. 118 ЖК України приз
начається для заселення гром
адянами, що в зв»язку з характ
ером їх трудових відносин по
винні проживати за місцем ро
боти або поблизу від нього. Ві
дповідач ніколи на залізниці
не працював, тому не мав ніяко
го права на прописку в службо
во-технічному приміщенні. Пр
описка в житлові приміщення
залізниці повинна проводити
ся тільки за рішенням вузлов
ої комісії, фактично ОСОБА_
3 був прописаний лише за доз
волом начальника житлово-екс
плуатаційної дільниці Гол
овенко В.П., при цьому рішенн
я вузлової комісії на дозвіл
про прописку відсутнє, що є гр
убим порушенням порядку проп
иски. На момент прописки в при
міщення будівлі вокзалу до с
вого батька за відповідачем
була зареєстрована 1/2 частина
2-х кімнатної приватизованої
квартири АДРЕСА_2, яка при
датна і достатня за розміром
для проживання, при цьому вип
исавшись з цієї квартири він
штучно погіршив свої житлов
і умови. Вважають, що прописка
на житлову площу батька була

зроблена фактично не для
ведення спільного господарс
тва і догляду за батьком, а з м
етою безпідставного збагаче
ння через отримання додатков
ого житла. Оскільки житлові у
мови для проживання в приміщ
енні вокзалу були складні, ві
дповідач разом з батьком з 1 бе
резня 2002 року взагалі не прожи
вали там, про що був складений
акт. Доказом того, що ОСОБА_3
разом з батьком не проживал
и в даній квартирі є також фот
ознімки які також зроблені 1 б
ерезня 2002 року. Вказівка відпо
відача, що пожежою 19 грудня 2002 р
оку було знищено його помешк
ання, а також були знищені і по
шкоджені майже всі речі, які п
редставляли в моральному асп
екті дуже високу цінність не
відповідає дійсності, так як
частина будівлі вокзалу, де з
находилася квартира відпові
дача, взагалі від пожежі не по
страждала., що підтверджуєть
ся актом про пожежу від 19 груд
ня 2002 року., так як задимлення в
ідбулося з лівої частини вок
залу, в той час як квартира зна
ходилася в правій частині. В а
кті вказано, що при гасінні по
жежі було врятовано повністю
документи, майно, обладнання
, стіни всієї будівлі, права ча
стина будівлі вокзалу. В акті
також вказано, що до пожежі вз
агалі в даній квартирі ніхто
не проживав і які небудь речі
відсутні. Вважають, що ОСОБ
А_3 своїм зустрічним позово
м вводить суд в оману і прохаю
ть відмовити в зустрічній по
зовній заяві. Одночасно не за
перечують, що дійсно ОСОБА_
3 зустрічався з начальником
дистанції Фурманом В.О., я
кий запропонував знайти одно
кімнатну квартиру, при цьому
власник квартири повинен бу
в написати комерційну пропоз
ицію на ім. »я начальника ПЗД
Остапчука В.М. , але ця проп
озиція була зроблена тоді, ко
ли ще не було відомо, що пропис
ка була зроблена з порушення
м закону і ОСОБА_3 має у вла
сності 1/2 частину 2-х кімнатної
квартири, тому в подальшому в
задоволенні заяви відповіда
ча було відмовлено. Крім того
в подальшому заяву ОСОБА_3
про покращення житлових умо
в розглядала Служба будівель
но-монтажних робіт і цивільн
их споруд Південної залізниц
і, яка в своєму листі № 48/52 від 16 с
ічня 2003 року відмовила в задов
оленні заяви ОСОБА_3
Відповідач ОСОБА_3 поз
ов не визнав і пояснив суду, що
з 1999 року батько ОСОБА_4 тяж
ко хворів, тому він змушений б
ув з ним жити, доглядати за ним
, надавати першу медичну допо
могу, тоді ж і прописався у спі
рну квартиру. Після смерті ба
тька, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1, в
ін продовжував проживати у к
вартирі.. 19 грудня 2002 року на ста
нції вокзалу, де знаходилася
квартира, сталася пожежа, вна
слідок якої його помешкання
було знищено. Після пожежі ке
рівництво Кременчуцької дис
танції цивільних споруд заві
рило, що йому будуть виділені
гроші для придбання житла, це
неодноразово було повідомле
но в місцевих газетах, 13 серпн
я 2003 року начальник дистанції
Фурман В.А. запропонував
йому найти однокімнатну квар
тиру вартістю у межах 5000 долар
ів, він виконав його пропозиц
ію, склав належні документи, з
ареєстрував їх у дистанції, а
ле на той час керівництво пер
едумало і звернулося з позов
ною заявою до суду. Акт переві
рки, який складено 1.03. 2002 року, вв
ажає як таким, що не відповіда
є дійсності. На даний час він п
озбавлений житла і проживає
за різними адресами. Вважає, щ
о відповідач своїми діями по
рушив його право на житло та з
авдав йому моральної шкоди, п
ожежою були знищені його реч
і та речі бабусі та дідуся, які
для нього дуже важливі, і із-з
а цього він отримав сильну ду
шевну травму, втратив спокій
, не може нормально жити, пості
йно переживає, тому моральну
шкоду оцінює в 50 000 грн. На підст
аві цього прохає в позові поз
ивачу відмовити та задоволит
и його зустрічний позов, згід
но якого прохає визнати його
право на забезпечення житло
м, зобов»язати керівництво П
івденної залізниці забезпеч
ити його ОСОБА_3 житлом аб
о надати кошті для його придб
ання. Відшкодувати йому за ра
хунок відповідача моральну ш
коду в розмірі 50000 грн.
Третя особа - представник ві
дділу громадянства і реєстра
ції фізичних осіб Крюківсько
го РВ УМВС в Полтавській обла
сті в судове засідання не з»я
вився, про день слухання спра
ви йому відомо, мається лист п
ро слухання справи у їх відсу
тності.
Свідок ОСОБА_11 пояснил
а суду, що являється сусідкою
ОСОБА_3 , так як проживає
АДРЕСА_3 з 1978 року і їй відомо
, що відповідач

тут постійно проживав з б
атьком. Вона декілька разів з
верталася до відповідача за
допомогою і він їй не відмовл
яв. Вказала, що квартирі відпо
відача було майно. Фотографі
ї які маються в матеріалах сп
рави не відповідають дійснос
ті, за винятком однієї - загаль
ний вид вокзалу до пожежі.
Свідок ОСОБА_12 пояснил
а суду, що на протязі 15 років зн
ає відповідача і їй відомо, що
останній жив в квартирі вокз
алу ст. Крюків постійно, споча
тку з батьком, потім сам. Умови
для проживання на той час бул
и задовільні і в квартирі бул
и його речі, майно. Фотографії
виду квартири, які маються в с
праві, не відповідають дійсн
ості. їй також відомо, що відпо
відач не находив спільної мо
ви з співмешканцем матері, то
му жив з батьком.
Свідок ОСОБА_13 пояснила
суду, що відповідач в спірній
квартирі жив з батьком, а поті
м після його смерті сам. В квар
тирі находилися меблі, майно
. Фотографії в справі не відпо
відають дійсності.
Свідок ОСОБА_14 пояснила
суду, що її відомо про те, що ві
дповідач проживав в квартирі
, яка знаходилася в приміщенн
і вокзалу ст. Крюків, з 1999 року с
початку з батьком, потім сам, в
квартирі знаходилося майно.
Відповідач і до армії жив в ці
й квартирі.. Умови для прожива
ння в квартирі на той час були
нормальні, в ній находилося м
айно.
Свідок ОСОБА_15 в суді поя
снив, що відповідач з 1999 року по
стійно проживав з батьком в й
ого квартирі по вул. Приходьк
о, так як з матір»ю мав «натяну
ті» відносини . В квартирі бул
о майно. Після пожежі відпові
дач вимушений був перейти жи
ти до бабусі. Фотознімки, які м
аються в справі, не відповіда
ють дійсності.
Свідок ОСОБА_16 пояснила
суду, що тривалий час працюва
ла на залізниці бухгалтером
ДУ-48 і коли вела ці квартири ба
чила, що за цією спірною кварт
ирою маються борги за ОСОБА
_4 і з боргами розраховувала
ся спочатку його мати, потім в
ідповідач ОСОБА_3 після пр
описки та його матір. Дійсно с
кладали акт про не проживанн
я, робили це для того, щоб пояс
нити адміністрації, чому бор
ги по сплаті квартплати. Не за
перечує, що постійно, до пожеж
і, вимагали від відповідача т
а його родичів оплати кварти
рної плати за спірне житло.
Свідок ОСОБА_17 пояснила
суду, що ОСОБА_3 дійсно був
прописаний в спірній кварти
рі. Вона на той час працювала м
айстром ДУ-48 і так як були борг
и по квартирній платі разом з
ОСОБА_16 ходили за адресою
спірної квартири для того, що
б відповідач ОСОБА_3 разом
з батьком погасив ці борги, ал
е ніколи їх вдома не заставал
и. Акт складали для того, щоб н
е начислять квартплату по сп
ірній квартирі.
Свідок ОСОБА_18 пояснила
суду, що були борги по квартир
ній платі і за батьком, і за си
ном і при переоформленні осо
бистого рахунку на квартиру
на сина, він сплатив борг част
ями. Стверджує , що відповідач
з 2000 року по день пожежі в спір
ній квартирі не жив, приймаюч
и до уваги акт.
Свідок ОСОБА_19 пояснила
суду, що син дійсно проживав з
батьком в спірній квартирі, т
обто з її колишнім чоловіком
, проживав також і після його с
мерті .Дійсно до прописки син
а в спірну квартиру його бать
ко мав борг по квартирі і син ї
х заплатив. Вона дійсно від ст
алеливарного заводу отримув
ала квартиру на себе і сина, ал
е потім син перейшов жити до б
атька і прописався там. Боргі
в по комунальним платежам си
н не має, про що йому була нада
на довідка.
Свідок ОСОБА_20 пояснив
суду, що дружив з батьком відп
овідача, знав їх всю сім»ю, бат
ьки розлучалися і відповідач
залишався жити з батьком в кв
артирі вокзалу ст. Крюків. В сп
ірній квартирі бував до 2000 рок
у і квартира була ця жилою, але
не благоустроєною. Вказати ч
и жив постійно відповідач з б
атьком чи ні не може, так як до
стовірно йому це не відомо. Та
к як він також жив у квартирі в
окзалу, але в іншому крилі, то
до ОСОБА_19 не ходив і десь п
івроку до пожежі відповідача
не бачив

Свідок ОСОБА_21 пояснил
а суду, що відповідач дійсно п
роживав в спірній квартирі д
о пожару, потім займався пита
нням отримання іншого житла
і йому адміністрація обіцяла
забезпечити його житлом, вно
сили свої пропозицію, він її в
иконав, але обіцянку свою вон
и не виконали.
На підставі вищевикладено
го, пояснень сторін, свідків, м
атеріалів справи, наданих до
казів судом встановлено, що в
1957 році квартира №8 без комунал
ьних зручностей в будинку во
кзалу ст. Крюків м. Кременчука
, житловою площею 36 кв.м. , яка ро
зташована АДРЕСА_1 , була н
адана працівнику Південної з
алізниці ОСОБА_22, бабусі в
ідповідача, на склад сім»ї 3 ос
оби -вона, її чоловік ОСОБА_23
та їх син ОСОБА_4, які від
повідно були постійно пропис
ані: ОСОБА_22- з 18 квітня 1957 рок
у, її чоловік ОСОБА_23- 19 черв
ня 1960 року по день смерті, випис
аний 7 березня 1979року, син ОСО
БА_4 з 12 грудня 1973 року.
В спірну квартиру була проп
исана також дружина ОСОБА_4
- ОСОБА_19, 25 серпня 1976 року т
а її син ОСОБА_3, відповіда
ч по справі, потім вони випису
валися в зв»язку з виїздом в м
. Харків, повторно прописалис
я в спірній квартирі 18 січня 1979
року.
Згідно поквартирної карто
чки форми «А» спочатку особо
вий рахунок на спірну кварти
ру був відкритий на бабусю ві
дповідача - ОСОБА_22, потім н
а її сина, батька відповідача
- ОСОБА_4 і в останній час с
пірна квартира рахувалася зг
ідно наданих позивачем поква
ртирних карточек за відповід
ачем ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ви
писаний з спірної квартири в
зв»язку зі смертю ІНФОРМАЦ
ІЯ_2.
З метою покращення житлови
х умов, в 1985 році після смерті ч
оловіка, ОСОБА_22 була нада
на однокімнатна квартира А
ДРЕСА_4.
В 1988 році мати відповідача
ОСОБА_19 за місцем своєї робо
ти - сталеливарний завод, отри
мала двохкімнатну квартиру
АДРЕСА_2 на склад сім»і дві
особи - вона та син, відповіда
ч по справі, в якій останній бу
в прописаний до 30 червня 1999 рок
у. В даний час ця квартира прив
атизована, спочатку на двох о
сіб - відповідач та мати, про щ
о свідчить лист бюро технічн
ої інвентаризації від 17 берез
ня 2003 року № 61/544, де вказано, що за
ОСОБА_3 зареєстрована 1/2 ча
стина квартири АДРЕСА_2 на
підставі свідоцтва про прав
о власності на житло, виданог
о Кременчуцьким УМЖК виконко
му міської Ради народних деп
утатів 18 жовтня 1996 року, потім в
ідповідач свою частину подар
ував матері ОСОБА_19.
18 червня 1999 року відпові
дач звернувся з заявою до нач
альника ЖЄД-48 Головенко В
.П.3 проханням прописати його н
а житлову площу батька за адр
есою АДРЕСА_1 і 24 червня 1999 р
оку начальником була дозволе
на прописка, про що свідчить й
ого письмова резолюція. На пі
дставі цього 30 червня 1999 року
ОСОБА_3 в даній квартирі був
прописаний постійно, сплачу
вав за житло.
19 грудня 2002 року сталася
пожежа і згідно акту про поже
жу об»ект поАДРЕСА_1, яка з
находилася на балансі Кремен
чуцької дистанції цивільних
споруд Південної залізниці
була пошкоджена і вогнем бул
о частково знищено покрівлю,
перекриття, перегородки буд
івлі вокзалу, в результаті чо
го в даний час вокзал побудов
аний новий і виникло питання
про надання житла особам, які
там проживали, так як у вокзал
і дві сім»ї мали житло і одну з
абезпечили, а ОСОБА_3 споч
атку обіцяли, а потім відмови
ли з тих підстав, що він начебт
о там не проживав.
Після пожежі, майже через р
ік - 9 жовтня 2003 року Кременчуць
ка дистанція цивільних спору
д Південної залізниці, в дани
й час Будівельно - монтажне ек
сплуатаційне управління , зв
ернулося до суду про визнанн
я відповідача втратившим пра
во на житло в

зв»язку з тим, що зі слів п
рацівників БУ-48 з моменту проп
иски, ОСОБА_3 жодного дня н
е проживав за даною адресою, т
ак як дана житлова площа була
непридатна для житла та крім
того відповідач мав у власно
сті 1/2 частину приватизованої
квартири АДРЕСА_2, яку бул
о отримано на двох осіб, тобто
і на нього, як члена сім»і. Вва
жали, що відповідач прописав
ся на житлову площу батька фа
ктично не для введення спіль
ного життя, поскільки і батьк
о і він не жили в даній квартир
і, про що був складений акт від
1 березня 2002 року через її непр
идатність для проживання, а м
ав на меті безпідставне збаг
ачення, через отримання дода
ткового житла. Дійсно згідно
ст. 72 ЖК України визнання особ
и такою, що втратила право кор
истування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цією
особи понад встановлені стро
ки, проводиться в судовому по
рядку
На підставі ст. 71 ЖК Україн
и при тимчасовій відсутності
наймача або членів його сім»
ї за ними зберігається жиле п
риміщення протягом шести міс
яців, а якщо наймач або члени й
ого сім»і відсутні з поважни
х причин понад шість місяців
, цей строк за заявою відсутнь
ого може бути продовжено най
модавцем, а в разі спора судом
. .
Позивач надав суду акт від 1
березня 2002 року , який належним
чином не оформлений, так як не
вказана дата його затвердже
ння, в якому вказав, що відпові
дач та його батько в спірній к
вартири на момент складання
акту не проживають, але не вка
зали з якого часу та причину н
е проживання, до суду звернул
ися лише після пожежі, тобто ч
ерез півтора року, коли поста
ло питання про надання житла
відповідачу, а до цього предс
тавники дистанції кожного мі
сяця нагадували відповідачу
, його матері, як встановлено в
суді, оплачувати за житло, спл
ачувати борги, що відповідач
і робив, про що свідчать надан
і ОСОБА_3 квитанції, тим са
мим визнавали за ним право на
житло на той час, а коли виник
ло питання про надання іншог
о житла в зв»язку з пожежою і п
обудовою нового вокзалу на м
ісці згорівшого, поставили п
итання про визнання відповід
ача втратившим право на житл
о, щоб позбавити його права на
отримання іншого житла.
Сам позивач в своії позовні
й заяві про визнання ОСОБА_
3 вказав, що спірна житлова п
лоща була непридатна для жит
ла, цим самим він вказав на ная
вність поважності причини мо
жливої причини не проживання
в даній квартири, але свідки п
о справі - ОСОБА_11, ОСОБА_1
2, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОС
ОБА_19, ОСОБА_24 вказали, що
відповідач з батьком не дивл
ячись на це, проживали в спірн
ій квартирі.
Факт наявності чи відсутно
сті іншого житла у відповіда
ча ОСОБА_3 не може впливат
и на вирішення питання про ви
знання його втратившим право
на житло з цих підстав.
Факт сплати відповідачем
ОСОБА_3 та його родичами бор
гів по комунальним послугам
та поточних платежів, що підт
верджується квитанціями, над
аними ОСОБА_3 та показами
свідка ОСОБА_16 дають суду
право вважати, що позивач до п
ожежі визнавав за відповідач
ем право на спірне житло і том
у відсутні законні підстави
для визнання його втративши
право на житло.
Покази свідків ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18 в тій ча
стині, що відповідач в спірні
й квартирі не проживав до пож
ежі вступають в протиріччя з
показами свідків - сусідів та
знайомих відповідача, ОСОБ
А_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15 та інших
.
Посилання позивача на той
факт, що відповідач в спірній
квартирі був прописаний з гр
убим порушення прописки, так
як прописка в житлові приміщ
ення залізниці проводиться л
ише за рішенням вузлової ком
ісії, не заслуговує на увагу, т
ак як про факт прописки відпо
відача начальником ЖЄД -48 було
відомо адміністрації дистан
ції з 1999 року, але на той час вон
и цей факт не оспорювали в нал
ежних органах і це питання ви
никло тільки при зверненні
ОСОБА_3 по питанню забезпеч
ення житлом.

Судом дійсно було встанов
лено, що після пожежі адмініс
трацією Кременчуцької диста
нції цивільних споруд відпов
ідача ОСОБА_3 було завірен
о в тому, що житлом він буде за
безпечений, так як в засобах м
асової інформації, зокрема у
щотижневику « Автограф» від
26 грудня 2002 року, 2 жовтня 2003 року
, у газеті « Телеграф» від 26 гру
дня 2002 року зазначалося, що род
ина ОСОБА_3 отримає 1 кімна
тну квартиру і це питання вже
вирішено. Для реального вирі
шення цього питання начальни
к Кременчуцької дистанції ци
вільних споруд В.А. Фурман
запропонував ОСОБА_3 зна
йти однокімнатну квартиру, п
ри цьому власник її повинен б
ув написати комерційну пропо
зицію на ім. »я начальника ЮЖД
Остапчук В.Н., що ним і було
зроблено, ця комерційна проп
озиція була зареєстрована у
Кременчуцькій дистанції цив
ільних споруд за вхідним №564 в
ід 19 серпня 2003 року, а натомість
начальник дистанції Фурма
н В.А. звернувся в цей час до
суду з позовною заявою про ви
знання ОСОБА_3 втратившим
право на житло. Представник п
озивача не заперечує цього ф
акту, але одночасно в своєму з
апереченні на зустрічну позо
вну заяву вказують що ця проп
озиція була зроблена тоді, ко
ли ще не було відомо, що пропис
ка була зроблена з порушення
м закону і ОСОБА_3 має у вла
сності 1/2 частину 2-х кімнатної
квартири, тому в задоволенні
заяви було відмовлено, але та
кі пояснення також не заслуг
овують на увагу, так як пропис
ка ОСОБА_3 як члена сім»і д
о батька відбулася ще в 1999 році
і про це адміністрації було д
остовірно відомо, так як спла
чувати комунальні послуги за
квартиру зобов»язували відп
овідача та його родичів.
Згідно ст. 65 ЖК України особи
, які вселилися в жиле приміще
ння як члени сім»і наймача, на
бувають рівного з іншими чле
нами сім»ї прав користування
жилим приміщенням, якщо при в
селенні між цими особами, най
мачем на членами його сім»ї, я
кі проживають з ним, не було ін
шої угоди про порядок корист
ування жилим приміщенням, то
му суд вважає, що ОСОБА_3 на
вищевказаних підставах має
право на забезпечення житлом
і слід зобов»язати СТГО Півд
енної залізниці забезпечити
ОСОБА_3 житлом, конкретно
1 кімнатною квартирою в межах
норм або надати кошти на його
придбання.
ОСОБА_3 не надав суду доказ
ів, що пожежою були знищені на
йдорожі для нього речі-родин
ні фотоальбоми, фронтові лис
тівки та інше і що йому завдан
а моральна шкода конкретно н
а 50000 грн.
Приймаючи до уваги, що дійсн
о відповідачу була завдана м
оральна шкода тим, що тривали
й час було порушено його прав
о на надання житла, суд вважає
, що моральна шкода з цих підст
ав підлягає частковому задов
оленню в сумі 1000 грн.
В іншій частині зустрічно
го позову ОСОБА_3 слід від
мовити.
З СТГО Південної залізниц
і слід стягнути на користь
ОСОБА_3 в рахунок поверненн
я сплаченого судового збору
в сумі 51 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 71, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 64, 65, 71, 72, 47, 48 ЖК Украї
ни, 310 ЦК України, суд

Рішив:

В задоволенні позову Буді
вельно-монтажного експлуата
ційного управління Південно
ї залізниці до ОСОБА_3 про
визнання втратившим право н
а житло відмовити.
Позовні вимоги ОСОБА_3 п
о зустрічній позовній заяві
задовільнити частково.
Визнати ОСОБА_3 таким, щ
о має право на забезпечення ж
итлом.

Зобов»язати Статутне тери
торіально-галузеве об»єднан
ня Південної залізниці забез
печити ОСОБА_3 житлом - одн
окімнатною квартирою в межах
встановленої норми жилої пл
ощі або надати кошти для його
придбання.
Стягнути з Статутного тери
торіально-галузевого об»єдн
ання Південної залізниці на
користь ОСОБА_3 моральну ш
коду в сумі 1000 грн. та судові ви
трати в сумі 51 грн.
В іншій частині позову О
СОБА_3 відмовити.
Заява про апеляційне оска
рження рішення суду може бут
и подана на протязі 10 днів з дн
я проголошення рішення суду.

На рішення суду може бути п
одана апеляційна скарга до а
пеляційного суду Полтавсько
і області в 20 денний термін пі
сля подачі заяви про оскарже
ння через Крюківський райсуд
М. Кременчука.