overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2 - 121 - 08
У Х В А Л А

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ ПО СПРАВІ

28 СІЧНЯ 2008
РОКУ         САРАТСЬКИЙ
РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У
СКЛАДІ:

СУДДІ                                                           СМІРНОВОЇ
І.О.

ПРИ СЕКРЕТАРІ                              РУДНЄВОЇ І.С.

У ВІДКРИТОМУ СУДОВОМУ ЗАСІДАННІ          В  С.М.Т.
САРАТА          У    ЗАЛІ СУДУ

РОЗГЛЯНУВШИ
ЦИВІЛЬНУ СПРАВУ ЗА ПОЗОВОМ

ОСОБА_1

ДО

МИХАЙЛІВСЬКОЇ
СІЛЬСЬКОЇ РАДИ САРАТСЬКОГО РАЙОНУ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ПРО

ВИЗНАННЯ ПРАВА
ВЛАСНОСТІ У ПОРЯДКУ СПАДКУВАННЯ ЗА ЗАПОВІТОМ,

СУД
-

В С Т А Н О В И В :

позивачка звернулася до
суду з даним позовом, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, якій належало
право на  земельну частку (пай) розміром
4.9 в умовних кадастрових  гектарах в
землі, яка перебуває у колективної власності
СВК «Рассвет», Саратського району, про що свідчить сертифікат  серії ОД № 0559996, виданий на підставі
рішення Саратської РДА від 30.08.1997 року № 271.

17 грудня 2005 року в
Татарбунарській державній нотаріальній конторі Одеської області, ОСОБА_2 склала
заповіт, яким все своє майно заповідала позивачці.

У зв*язку з чим, позивачка
02.10.2007 року отримала в Саратській державній нотаріальній конторі свідоцтво
про право на спадщину за заповітом, на квартиру АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_2.

Позивачка тривалий час не могла
знайти сертифікат  на земельну частку
(пай) померлої, а коли знайшла, в земельному відділі Саратської державної
адміністрації їй відмовили видати довідку про вартість земельної частки, тому
вона звернулася до суду з даним позовом, і просила визнати за нею право
власності на земельну ділянку  площею
4.9. в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективної
власності СВК «Рассвет», Саратського району.

У даному судовому засіданні
позивачка просила суд справу провадженням закрити, надати їй довідку про
вартість земельної частки (паю), яка надійшла суду відповідно запиту тому, що
вона бажає отримати спадщину у Саратській державній нотаріальній конторі.

Представник відповідача, будучи належним чином
повідомлений про день та час розгляду справи у судове засідання не
з*явився.  Просив розглянути справу у
його відсутність, про що свідчить  заява.

Наслідки закриття справи, передбачені
ст. 206 ЦПК України позивачці відомі, і вона з
ними погодилася.

Розглянувши
клопотання позивачки суд вважає, що воно засновано на
законі,
не порушує прав сторін і тому відмова від підтримання позову може бути прийнята
судом.

КЕРУЮЧИСЬ СТ. СТ.
174,205, 206, 294 ЦПК УКРАЇНИ,

СУД-

- 2 -

У Х В А Л И В :

СПРАВУ ЗА ПОЗОВОМ ОСОБА_1 ДО МИХАЙЛІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ САРАТСЬКОГО РАЙОНУ ОДЕСЬКОЇ
ОБЛАСТІ  ПРО  ВИЗНАННЯ ПРАВА ВЛАСНОСТІ У ПОРЯДКУ
СПАДКУВАННЯ ЗА ЗАПОВІТОМ -
ПРОВАДЖЕННЯМ
ЗАКРИТИ.

НА УХВАЛУ ПРОТЯГОМ П'ЯТИ ДНІВ ІЗ ДНЯ
ЇЇ ВИНЕСЕННЯ МОЖЕ БУТИ ПОДАНА ЗАЯВА ПРО АПЕЛЯЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ ЧЕРЕЗ САРАТСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД.

ПІСЛЯ ПОДАННЯ ЗАЯВИ ПРО АПЕЛЯЦІЙНЕ
ОСКАРЖЕННЯ, ПРОТЯГОМ ДЕСЯТИ ДНІВ, УХВАЛУ МОЖЕ БУТИ
ОСКАРЖЕНО В АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ ЧЕРЕЗ САРАТСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД.

С У Д Д Я
справа № 2-127/2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

12 лютого 2008 року    Бродівський районний суд Львівської області

в
складі: головуючої - судді     Бунда А.О.

при
секретарі                    Музичка Л.Т.

розглянувши
на попередньому  судовому засіданні в м.
Броди справу за позовом ОСОБА_1 до Бродівської міської ради про визнання права
власності на новостворене майно, суд, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася з даним позовом до суду, де в своїх вимогах покликається
на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її  чоловік
ОСОБА_2. Єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка являється позивачка. Після
смерті ОСОБА_2, залишився гараж по АДРЕСА_1.
Оскільки право власності на  гараж
оформлено не було, то позивач не може оформили право власності на спадкове
майно, а тому просить визнати право власності на гараж за померлим  ОСОБА_2.

В судовому засіданні представник позивача
позов підтримала, просить позов задовольнити.

Представник
відповідача в судовому засіданні позов визнав, не заперечив щодо  визнання права власності на гараж за померлим
ОСОБА_2.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до
ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що факт
відкриття спадщини підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 (а.с.6)  Позивачка по закону являється спадкоємцем  після смерті ОСОБА_2, оскільки  є його дружиною (а.с.8).  ОСОБА_2 належав гараж по АДРЕСА_1, що
підтверджується рішенням виконкому Бродівської міської ради за №90 від
21.03.1989 р. „Про виділення земельної ділянки під будівництво гаража для
автотранспорту” (а.с.7) та довідкою гаражного кооперативу від 12.01.2008 р. про
те, що на виділений ОСОБА_2 земельній ділянці споруджений стаціонарний цегляний
гараж, який належить ОСОБА_2 (а.с.16), зведеним актом вартості будівель і
споруд  підтверджена вартість  гаража (а.с.4).

Таким чином, визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

Виходячи з наведеного суд приходить до
висновку, що слід  визнати право
власності на  гараж за померлим  ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 130; 174 ЦПК України,
ст.ст. 328,331 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на гараж для
автомашини в автогаражному кооперативі АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до   апеляційного суду Львівської області через
Бродівський районний суд Львівської області шляхом подачі в 10-денний строк з
дня винесення  рішення заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги
або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуюча:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 січня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Костенка А.В.,

Лященко  Н.П.,

Прокопчука Ю.В.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У березні 2006 року ОСОБА_1 пред'явив у суді позов до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 1
серпня 2006 року позов ОСОБА_1 задоволено частково: стягнуто на його користь з
ОСОБА_2 47 781 грн. 98 коп. матеріальної шкоди, 1 500 грн. моральної шкоди, 52
грн. державного мита, а всього 49 333 грн. 98 коп. та 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21 вересня
2006 року апеляційну скаргу відповідача залишено без руху та надано строк для
усунення недоліків скарги.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21 жовтня
2006 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 визнано неподаною та йому повернуто.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати останню
ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального
права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Визнаючи
апеляційну скаргу неподаною та повертаючи суб'єкту подання, апеляційний суд
виходив із того, що ОСОБА_2 не усунув у визначений строк зазначені в ухвалі
суду від 21 вересня 2006
року недоліки.

Проте
з такими висновками суду погодитися не можна.

Відповідно
до вимог ст. ст. 121,  297 ЦПК України
суддя, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог ст. 295
ЦПК України, постановлює ухвалу про залишення її без руху, про що повідомляє
відповідну особу і надає строк для виправлення недоліків. Якщо автор скарги у
встановлений строк виправить недоліки, скарга вважається поданою в день
первісного її подання до суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що він не усунув недоліки скарги з поважних причин, оскільки не отримав копії
ухвали апеляційного суду від 21 вересня 2006 року, якою його апеляційну скаргу залишено без руху.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвала суду від 21 вересня 2006 року не знайшла свого адресата та повернулася
до суду, оскільки була направлена  відповідачу на невірну адресу (а.с. 63).

У зв'язку з
наведеним доводи ОСОБА_2 заслуговують на увагу, а оскаржувана ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню як така, що
постановлена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 21 жовтня 2006 року скасувати.

Справу направити до апеляційного суду для вирішення питання про прийняття
апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 1 серпня 2006 року.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

А.В. Костенко

Н.П. Лященко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка
У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

17 січня 2008 року
м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Луганської області від 29 листопада 2007
року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Стаханові про стягнення не донарахованої сум
щомісячних страхових виплат,

в с т а н о в и в:

У серпні 2007 року ОСОБА_1 звернулася
із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачем, починаючи з 1
березня, кожний рік при вирішення питання
про перерахунок страхових виплат неправильно застосовувався коефіцієнт зростання
середньомісячної реальної заробітної плати, замість коефіцієнту зростання середньої заробітної плати у галузях
національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з
питань статистики, як це передбачено законом, що
призвело до зменшення розміру належних йому страхових виплат у загальній сумі 4 455 грн. 26 коп. Добровільно
відповідач не бажає провести належний перерахунок та доплатити йому зазначену суму, а також визначити нову суму
щомісячних платежів з 1 серпня 2007 року, яка повинна складати 542 грн. 85 коп. Просив стягнути з відповідача на
свою користь 4 455 грн. 26 коп. не
донарахованої суми щомісячних страхових виплат та зобов'язати відповідача
сплачувати позивачу щомісячно до наступного перерахунку по з 1 серпня 2007 року
по 542 грн. 85 коп.

Рішенням Стахановського міського суду від 12
вересня 2007 року позов задоволено.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 29 листопада 2007 року
рішення Стахановського міського суду від 12
вересня 2007 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалене рішення
апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки  матеріалів справи.

Касаційна скарга необґрунтована. Доводи скарги висновків суду не
спростовують. Передбачених законом підстав неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм процесуального права не встановлено.

Керуючись пунктом 5 частини 3, частинами 4, 5 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Стаханові про стягнення не донарахованої сум щомісячних страхових виплат.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України                                                     В.І. Гуменюк
У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

17 січня 2008 року
м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Луганської області від 6 листопада 2007
року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Брянка про стягнення не донарахованої сум щомісячних
страхових виплат,

в с т а н о в и в:

У липні 2007 року ОСОБА_1 звернувся
із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачем, починаючи з 1
березня, кожний рік при вирішення питання
про перерахунок страхових виплат неправильно застосовувався коефіцієнт зростання
середньомісячної реальної заробітної плати, замість коефіцієнту зростання середньої заробітної плати у галузях
національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з
питань статистики, як це передбачено законом, що
призвело до зменшення розміру належних йому страхових виплат у загальній сумі 4 736 грн. 03 коп. Добровільно
відповідач не бажає провести належний перерахунок та доплатити йому зазначену суму, а також визначити нову суму
щомісячних платежів з 1 березня 2007 року, яка повинна складати 702 грн. 90 коп. Просив стягнути з відповідача на
свою користь 4 736 грн. 03 коп.  не донарахованої суми щомісячних
страхових виплат та зобов'язати відповідача сплачувати позивачу щомісячно до
наступного перерахунку по з 1 березня 2007 року по 702 грн. 90 коп.

Рішенням Брянківського міського суду від 28 серпня 2007 року позов задоволено.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 6 листопада 2007 року
рішення Брянківського міського суду від 28
серпня 2007 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалене рішення
апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки  матеріалів справи.

Касаційна скарга необґрунтована. Доводи скарги висновків суду не
спростовують. Передбачених законом підстав неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм процесуального права не встановлено.

Керуючись пунктом 5 частини 3, частинами 4, 5 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Брянка про стягнення не донарахованої сум щомісячних страхових виплат.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України                                                     В.І. Гуменюк
У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

17 січня 2008 року
м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Луганської області від 8 листопада 2007
року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Брянка про стягнення не донарахованої сум щомісячних
страхових виплат,

в с т а н о в и в:

У липні 2007 року ОСОБА_1 звернувся
із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачем, починаючи з 1
березня, кожний рік при вирішення питання
про перерахунок страхових виплат неправильно застосовувався коефіцієнт зростання
середньомісячної реальної заробітної плати, замість коефіцієнту зростання середньої заробітної плати у галузях
національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з
питань статистики, як це передбачено законом, що
призвело до зменшення розміру належних йому страхових виплат у загальній сумі 1 477 грн. 92 коп. Добровільно
відповідач не бажає провести належний перерахунок та доплатити йому зазначену суму, а також визначити нову суму
щомісячних платежів з 1 березня 2007 року, яка повинна складати 231 грн. 94 коп. Просив стягнути з відповідача на
свою користь 1 477 грн. 92 коп.  не донарахованої суми щомісячних
страхових виплат та зобов'язати відповідача сплачувати позивачу щомісячно до
наступного перерахунку по з 1 березня 2007 року по 231 грн. 94 коп.

Рішенням Брянківського міського суду від 28 серпня 2007 року позов задоволено.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 8 листопада 2007 року
рішення Брянківського міського суду від 28
серпня 2007 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалене рішення
апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки  матеріалів справи.

Касаційна скарга необґрунтована. Доводи скарги висновків суду не
спростовують. Передбачених законом підстав неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм процесуального права не встановлено.

Керуючись пунктом 5 частини 3, частинами 4, 5 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Брянка про стягнення не донарахованої сум щомісячних страхових виплат.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України                                                     В.І. Гуменюк
№ 2-257/2008
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

06 лютого 2008 року
Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області під головуванням судді
Топчій Т.В., при секретарі Дорош Н.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

22.12.2001 року
сторони зареєстрували шлюб у виконкомі
Привільненської сільської ради Волноваського району Донецької області,
актовий запис  № 6, від шлюбу доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач звернувся до
суду з позовом, у якому просить шлюб розірвати, зазначивши, що родина розпалася
остаточно і надалі не може бути збережена. Однією сім'єю подружжя  не проживає з 2006 року.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і наполягає на
розірванні шлюбу, на збереження родини не згоден, тому що  спільне життя з відповідачкою не склалися
через відсутність взаєморозуміння і поваги між сторонами. Просив суд  розірвати шлюб.

Відповідачка  в судовому засіданні позовні вимоги визнала у
повному обсязі, на розірвання шлюбу згодна.

У зв'язку із тим, що
відповідач визнає позовні вимоги у повному обсязі і це не суперечить закону та
не порушує права і інтереси інших осіб, суд у порядку, передбаченому ст.174 ЦПК
України, ухвалює рішення із задоволенням позову на стадії попереднього розгляду
справи без дослідження доказів.

Суд, вислухавши
позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимога позивача
підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають
спільне проживання, родина розпалася та підстав
для її  збереження нема.

Суперечки стосовно
розподілу майна між сторонами нема.

Витрати, пов'язані з
реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦСа з урахуванням матеріального
становища сторін підлягають стягненню з позивача.

Керуючись ст.ст. 209,
212, 213, 215 ЦПК України та ст.ст. 105, 110, 112 СК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 22.12.2001 року в
Привільненській сільській раді Волноваського району Донецької області, актовий
запис  № 6 - розірвати.

При видачі свідоцтва
про розірвання шлюбу стягнути на користь держави з ОСОБА_1 держмито у розмірі
10 грн., ОСОБА_2 від сплати  витрат
звільнити.

На рішення може бути
подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний
суд м. Маріуполя. Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга повинна бути
подана протягом двадцяти днів після подання заяви по апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання  заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:
№ 2- 321 /2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

12 лютого 2008 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя під головуванням
судді Харитонової Г.Л., при секретарі Пасюрі І.Ю., розглянувши у попередньому
відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

23 січня 2008 року позивачка ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зазначивши, що
27  жовтня 2001 року вони
зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану
Іллічівського районного управління юстиції м. Маріуполя   Донецької області, актовий запис  № 446. Від шлюбу  мають доньку - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Просить шлюб з відповідачем розірвати,
тому, що родина розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Однією
родиною з відповідачем вона не проживає з
листопада 2007 р, тому що  мають
різні погляди на життя, за цей час не намагалися примиритися.

У
судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і наполягає на
розірванні шлюбу, на збереження родини не згодна тому що  спільне життя з відповідачем не склалося
через відсутність взаєморозуміння ще з 2003 року. На примирення не згодна.  Шлюб перший. Просила  суд
розірвати шлюб,  вважає що сім'ю
зберегти не можливо, витрати, пов`язані з реєстрацією розірвання шлюбу в
органах РАЦСа покласти на неї та відповідача в рівних частинах.

Відповідач  в судовому  засіданні позовні вимоги визнав в повному
обсязі, не заперечує проти ухвалення рішення на попередньому розгляді справи,
згоден на розірвання шлюбу, також вважає що шлюб розпався остаточно і сім'ю
зберегти не можливо.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги  підлягають задоволенню, оскільки
між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина
розпалася та підстав  для її  збереження немає і подальше спільне
проживання суперечить як інтересам сторін так і інтересам їх неповнолітньої
дитини.

Керуючись ст.ст. 10,60, 209, 212, 213- 215,130 ЦПК України та ст.ст. 105,
110, 112 СК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Шлюб, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований
27.10.2001 року у  відділі реєстрації
актів громадянського стану Іллічівського районного управління юстиції м.
Маріуполя   Донецької області, актовий
запис  № 446- розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання
шлюбу стягнути на користь держави з ОСОБА_2 держмито у розмірі 8.50 грн.,   та з ОСОБА_1
держмито у розмірі 8.50 грн.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області
через Іллічівський районний суд м. Маріуполя. Заява про апеляційне оскарження
рішення може бути подано потягом 10 днів з дня проголошення рішення, а
апеляційна скарга повинна бути подана протягом двадцяти днів після подання
заяви по апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для
подання  заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: