ТАТАРБУНАРСЬКИЙ  РАЙОННИЙ СУД    ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №2-108/08р.
№2-1365/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25 лютого 2008 року  Татарбунарський районний суд Одеської області
в складі:

головуючого- судді                          Сивоконь Т.І.

при секретарі                               Коваленко І.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про усунення перешкод в
здійсненні прав власника,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1. звернулася до суду з
позовом до відповідача про усунення перешкод в здійснені прав власника,
посилаючись на наступні обставини.

На підставі рішення Татарбунарського районного
суду від 6 вересня 2007 року позивачка стала власником адміністративної будівлі
площею 318,8 м кв., а також гаражу, які розташовані в АДРЕСА_1. Однак вона не
може користуватися в повній мірі своїм майном, а саме гаражем, так як
відповідач по справі ОСОБА_2протиправно заволодів ним, помістивши в гараж свої
транспортні засоби. Позивачка зверталася на адресу відповідача з проханням не
перешкоджати їй в здійснені прав власника по відношенню до свого майна,
знайомила його з вищезгаданим рішенням суду, однак відповідач на добровільних
засадах не бажає звільнити гараж від свого майна. Тому позивачка вимушена
звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка та її
представник підтримали позовні вимоги.

Відповідач позовні вимоги не визнав та
пояснив, що він став власником незавершеного будівництва, згідно укладеного між
ним та ВАТ “Агротехсервіс” в 2002 році договору купівлі-продажу, в тому числі
гаражу та підвального приміщення за адресою АДРЕСА_1. Так як будівництво було
незавершеним у нього не було підстав для здійснення державної реєстрації права
власності на дане майно. У вересні 2007 року йому стало відомо, що позивачка
незрозумілим чином претендує на його майно, тому він вважає, що її вимоги є
незаконними, тому позов задоволенню не підлягає.

В останнє судове засідання відповідач не з'явився, будучи
належне повідомленим про слухання справи, про що свідчить підписана ним
розписка, ніяких заяв до суду про причини неявки надіслано не було, тому суд
вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача та
ухвалити по справі, зі згоди позивачки, заочне рішення, в порядку ст.224 ЦПК
України.

Заслухавши пояснення та доводи сторін, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Із копії рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від
06.09.2007 р. (а.с.4) вбачається, що за ОСОБА_1. визнано право власності на
адміністративну будівлю площею 316,8 кв.м та гараж площею 41,0 кв.м за адресою
АДРЕСА_1

Вказаний
майновий комплекс АДРЕСА_1зареєстровано на праві приватної власності за
ОСОБА_1. (а.с.6).

Згідно
копії плану-експлікації, до майнового комплексу входить адмінбудівля та гараж
(а.с.7).

Відповідно до ст.316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові
належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 2 ст. 386 ЦК України
встановлено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має
право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

В судовому засіданні з достовірністю
встановлено, що позивачка дійсно є власницею гаражу, який розташований АДРЕСА_1,
тому вона, відповідно до закону, має право володіти, користуватися та
розпоряджатися вищевказаним гаражем. Відповідач по справі своїми діями, які
виражаються в заволодінні майном позивачки, поміщенні в ньому своєї техніки,
перешкоджає позивачці у користуванні та розпорядженні її гаражем, що
підтверджується матеріалами справи та поясненнями позивачки.

За таких обставин, суд вважає можливим
захистити права власника - позивачки по справі, та усунути перешкоди в
користуванні та розпорядженні її гаражем, зобов'язавши відповідача звільнити
вказаний гараж від свого майна.

Суд не може взяти до уваги твердження відповідача, що в
2002 році він, згідно договору купівлі-продажу незакінченого будівництва став
власником даного гаражу, оскільки ним на надано доказів, що підтверджували б
законність укладення вказаного договору який би став підставою для здійснення
державної реєстрації права власності на придбане майно.

На підставі викладено, керуючись  ст. ст.316,317, 319, 386,391 ЦК  України
ст.ст.58-60, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд

В
И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1у здійсненні прав власника
будівлею гаража по АДРЕСА_1з боку ОСОБА_2, зобов'язавши його звільнити вказаний
гараж від свого майна.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
Сивоконь