У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Балюка М.І.,      Барсукової
В.М.,

Григор'євої Л.І.. Гуменюка В.І..

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ “Павлоградвугілля” про
стягнення  компенсації втрати
частини  одноразової  допомоги у зв'язку  з порушенням
строків  її виплати,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У вересні 2005 року позивач звернувся до суду із
зазначеним  позовом, посилаючись на те,
що знаходився з 16 лютого 1987 року по 28 жовтня            1998 рік з відповідачем у трудових
відносинах.

5 листопада 1997
року при виконанні трудових обов'язків
позивача  було  травмовано та висновком МСЕК від 2 липня 1998
року встановлено 30 %  втрати  професійної
працездатності.

Наказом № 629 від 17 серпня 1998 року ВАТ
“Павлоградвугілля” була нарахована одноразова
допомога  по  втраті
професійної  працездатності в  сумі
10 046 грн. 40 коп., яку відповідач вчасно не виплатив, а тому просив
суд стягнути компенсацію за порушення строків
виплати  одноразової допомоги
у  розмірі  6972 грн. 20 коп.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 27 березня 2006 року позов ОСОБА_1 про
стягнення  компенсації втрати частини
одноразової допомоги у зв'язку з порушенням
строків  її виплати задоволено.

Ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2006 року рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27
березня  2006 року  залишено без змін.

У касаційній скарзі ВАТ “Павлоградвугілля” ставиться
питання про скасування вказаних рішень суду першої та апеляційної інстанції та
ухвалення нового рішення  про
відмову  в задоволенні  позовних вимог ОСОБА_1 в зв'язку з порушенням
норм матеріального та  процесуального
права.

Касаційна  скарга
не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно  до ст. 337 ЦПК України
суд касаційної  інстанції  відхиляє
касаційну скаргу, якщо вважає, що рішення ухвалено з додержанням
норм  матеріального і процесуального  права.

Задовольняючи позовні вимоги  суди вірно виходили із  положень
п.п. 39, 43 Правил відшкодування власником підприємства, установи та
організації або  уповноваженим  ним
органом  шкоди, заподіяної  працівникові
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України від  23 червня
1993 року № 472, чинних у  період
призначення одноразової допомоги, ст.34 Закону України “Про оплату праці”,
Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням строків її виплати, затверджених постановою  Кабінету
Міністрів  України № 1427  від  20
грудня 1997 року, а  також вимог ч. 2 ст.
233, ст. 238 КЗпП України.

Оскільки оскаржувані рішення відповідають вимогам матеріального та
процесуального  права, а наведені  в касаційній
скарзі  доводи висновків судів не
спростовують, касаційна скарга підлягає відхиленню із залишенням судових рішень
без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ВАТ
“Павлоградвугілля”  відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 27 березня 2006 року та ухвалу
апеляційного  суду Дніпропетровської
області від 15 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала  оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                А.В. Гнатенко

Судді:                                                                           М.І. Балюк

В.М.Барсукова

Л.І.
Григор'єва

В.І.
Гуменюк