Справа № 2-797/08
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05
лютого 2008р.                                                                                                                    м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, у складі:

Головуючого судді - Малиновського О.М.

при секретарі - Стоянової І.О.,

розглянувши  у відкритому судовому
засіданні, в залі суду № 15, в м. Одесі, скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця першого відділу державної виконавчої служби Суворовського районного
управління юстиції м. Одеси Мірошнікова А.В., зацікавлена особа, - ОСОБА_2 - на
дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1, звернулась до суду зі скаргою в якій просить визнати дії
державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби Суворовського
районного управління юстиції м. Одеси Мірошнікова  А.В. неправомірними в частині ухвалення
постанови № В-15/223 від 22.03.2007року щодо стягнення з ОСОБА_1. виконавчого
збору в розмірі 11 110 гривень. Просить скасувати зазначену постанову від 22.03.2007р.

Свою скаргу ОСОБА_1. обґрунтовує тим, що з неї рішенням Суворовського
районного суду м. Одеси від 19.12.2005р. № 2-9749/05р. було стягнуто за
договором позики 111 100 гривень на користь ОСОБА_2. Дане рішення нею було
виконане в добровільному порядку 17.03.2006 році, про що ОСОБА_2. надав їй
розписку.

Проте, як їй стало відомо, за заявою ОСОБА_2., державним виконавцем
15.03.2007 році було відкрито виконавче провадження щодо виконання рішення суду
зазначеного вище. В наступному, державним виконавцем було ухвалено постанову
від 22.03.2007 року, щодо стягнення з неї виконавчого збору в розмірі 11 100
гривень, так як нею не було виконано в добровільному порядку рішення суду №
2-9749/05р.

Посилаючись на зазначені обставини, представник заявниці у судовому
засіданні просила задовольнити скаргу.

Державний виконавець Мірошніков А.В. у судовому засіданні вважав, що
постанова від 22.03.2007року була ним ухвалена на законних підставах, так як
даних про добровільне виконання  рішення
суду  № 2-9749/05р.ані з боку ОСОБА_1.,
ані з боку ОСОБА_2, йому представлено не було.

ОСОБА_2. у судове засідання не явився, надіславши до суду заявою в якій
просив розглядати справу у його відсутність, зазначивши, що він дійсно в
повному обсязі 17.03.2006 році отримав грошові кошти від ОСОБА_1. за рішення м
суду № 2-9749/05р. в розмірі 111 100 гривень.

Суд заслухавши сторін по справі, вивчивши матеріали справи, представлені
матеріали виконавчого провадження, встановивши фактичні обставини, прийшов до
наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України “Про виконавче провадження” (далі
за текстом Закон) сторонами у виконавчому провадженні є стягувач та боржник.
Частиною 2 цієї же статті визначено, що стягувачем є фізична або юридична
особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є
фізична або юридична особа, яка зобов'язана
за рішенням вчинити певні дії

Відповідно до ч.1 ст. 46 Закону, у разі невиконання рішення у строк,
установлений для добровільного його виконання, з боржника поставною державного
виконавця, яка затверджується начальником відповідного відділу державної
виконавчої служби, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від
фактично стягнутої суми або вартості майна боржника.......

Як було встановлено судом, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси
від 19.12.2005р., яке набрало законної сили 30.12.2005р., з ОСОБА_1. на користь
ОСОБА_2 було стягнуто 111 100 гривень за договором позики.

На підставі зазначеного рішення було видано виконавчий лист № 2-9749/05р.
16.01.2006році.

Постановою державного виконавця Мірошнікова А.В. від 15.03.2007р., на
підставі виконавчого листу № 2-9749/05р. та за заявою ОСОБА_2. було відкрито
виконавче провадження щодо примусового стягнення з ОСОБА_1. боргу за договором
позики. Державним виконавцем було запропоновано добровільно виконати рішення
суду в строк до 22.03.2007р.

В зв'язку з невиконанням рішення суду, постановою державним виконавцем від
22.03.2007р. було стягнуто з ОСОБА_1. виконавчий збір в розмірі 11100 гривень.

16.05.2007 році з заявою, до державного виконавця звернувся ОСОБА_2. в якій
просив залишити  без виконання виконавчий
лист № 2-9749/05р, в зв'язку з погашенням ОСОБА_1. боргу за рішенням суду.  При цьому час виконання рішення суду,
ОСОБА_2. в заяві не визначив.

Постановою державного виконавця від 27.09.2007 року виконавче провадження
щодо виконання виконавчого листу № 2-9749/05р. було закінчено.

З оглянутої в судовому засіданні розписки від 17.03.2006р., написаної
ОСОБА_2., вбачається, що ОСОБА_1. в повному обсязі повернула ОСОБА_2. грошові
кошти в розмірі 111 100 гривень. Факт повернення грошових коштів ОСОБА_1. саме
17.03.2006р. підтвердив своєю заявою від 12.12.2007р. ОСОБА_2.

Тобто, на час звернення ОСОБА_2. до державного виконавця з заявою про
відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_2. в розумінні ч.2 ст. 11 Закону не
був стягувачем, оскільки його вимоги за рішенням суду з боку ОСОБА_1. були
задоволені в добровільному порядку майже за рік до його звернення до державної
виконавчої служби. В цьому розумінні не можливо вважати ОСОБА_1. боржником за
відкритим виконавчим провадженням.

Дії ОСОБА_2. при зверненні до державного виконавця з заявою про стягнення з
ОСОБА_1. боргу за виконавчим листом, при фактичному його виконанні, суд
розцінює як недобросовісне  відношення до
представлених ОСОБА_2. цивільних прав.

Внаслідок чого, суд дійшов висновку, що постанова державного виконавця №
В-15/223 від 22.03.2007р. якою з ОСОБА_1. було стягнуто виконавчий збір в
розмірі 11 100 гривень повинна бути скасована, як постановлена без достатніх
правових підстав.

Разом з тим, суд вважає, що скарга в частині визнання неправомірними дії
державного виконавця при ухвалені постанови № В-15/223 від 22.03.2007р. щодо
стягнення виконавчого збору, слідує відмовити, оскільки під час прийняття
рішення про стягнення з ОСОБА_1. виконавчого збору, у державного виконавця були
відсутні будь-яки докази добровільного повернення ОСОБА_1.  грошових коштів за рішенням суду на користь
ОСОБА_2.

На думку суду,  державний виконавець
при ухвалені постанови щодо стягнення з ОСОБА_1. виконавчого збору діяв на
підставі наявних у виконавчому провадженні документів. Внаслідок чого суд
вважає, що дій державного виконавця при ухвалені постанови про стягнення
виконавчого збору були правомірні та
відповідали наявним у виконавчому провадженні документам.

На підставі викладеного,
керуючись  п.4 ч.3 ст. 121  ЦПК України,
-

УХВАЛИВ

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця - задовольнити частково.

Зобов'язати державного виконавця
першого відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління
юстиції м. Одеси Мірошікова А.В. скасувати постанови № В-15/223 від
22.03.2007р. якою з ОСОБА_1 було стягнуто виконавчий збір в розмірі 11 100
гривень.

В частині визнання неправомірними
дії державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби
Суворовського районного управління юстиції м. Одеси Мірошікова А.В. щодо
ухвалення ним постанови № В-15/223 від 22.03.2007р. про стягнення з ОСОБА_1
виконавчого збору в розмірі 11 100 гривень - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Одеської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної
скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя -