АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
Справа № 22 - 800
2008 року                             Головуючий у 1-й інстанції
Пальоний В.С.           категорія - 54                                                                            Доповідач  С.А.Кіселик
Судова палата в цивільних справах Апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :
суддів
: Франко В А , Суржика М.М.
секретарі  Ткач І.В.,
розглянула  у відкритому судовому засіданні в місті
Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ЗАТ «Запорізький
автомобілебудівний завод» на рішення Черкаського  районного суду Черкаської області від 23  січня 2008 року  та
на  ухвалу  Черкаського
районного  суду  Черкаської
області  від  22 січня 2008 року.
грудні  2006 року  ОСОБА_1
звернувся   до суду з позовом
«ЗАЗ» «Черкаси -Авто», третя
особа  ЗАТ «ЗАЗ»  про
захист  прав  споживачів.
жовтня 2004 року  придбав  в ЗАТ з іноземною інвестицією «ЗАЗ»  в особі
директора  Черкаського ГРП «ЗАЗ -
сервіс»  ЗАТ «ЗАЗ»  Рубан О.К.
автомобіль  моделі “CHEVROLET  AVEO”  .
відповідності  до  гарантійного
свідоцтва  на придбаний
позивачем  новий автомобіль  діє гарантія
на період 24  місяці  при умові пробігу  не більше
25  вересня 2006 року  на розі
вулиць Пастерівська - Ільїна
відбулося  зіткнення, у  вигляді
лобового  удару,  автомобіля
під  керуванням  позивача
з іншим  автомобілем.  В результаті
зіткнення  позивачу  заподіяно
легкі  тілесні  ушкодження,
останній  знаходився  на
стаціонарному  лікуванні  з
Придбаний  позивачем
автомобіль обладнаний подушками
переднього пасажира, які
відповідно  до  інструкції
по експлуатації  автомобіля  повинні
були  спрацювати  та
захистити  водія  від
зіткнення  із  панеллю
приладів, кермовим колесом
або  лобовим  склом при лобовому  ударі.
Проте, під  час  ДТП
безпеки  не спрацювала.
в результаті  порушення  суб'єктом
господарювання  сфери  торгівельного
обслуговування  законодавства  про захист
прав споживача, а саме  нормативно
- правових  актів  стосовно
безпеки  для  життя, здоров'я , майна  йому, як споживачу  завдано
майнової  та  моральної
із ЗАТ  «ЗАЗ «Черкаси - Авто»  та  ЗАТ
«ЗАЗ» на  свою  користь 887 грн. 96 коп. в рахунок  відшкодування
майнової  шкоди, 100 000 грн.  в  рахунок  відшкодування
моральної  шкоди, 5000 грн.  судових
витрат  та 51 грн. державного  мита.
Ухвалою  Черкаського районного  суду
Черкаської  області  від  21
грудня 2006  року  змінено
первісного  відповідача  ЗАТ
«ЗАЗ» Черкаси  АВТО»  на  ВАТ  « Черкаси
2007 року  ОСОБА_1  звернувся
до   суду  із
Крім  ВАТ «Черкаси - Авто»,  в
якості  відповідача  зазначено
ЗАТ «ЗАЗ». Позивач  просив  стягнути
із  ВАТ «Черкаси АВТО»  та  ЗАТ
свою  користь  887 грн. 96 коп.  в рахунок
відшкодування  майнової  шкоди, 1000000 грн. в рахунок  відшкодування
моральної  шкоди, 5000 грн.  судових
витрат  та 51 грн. державного  мита.
Рішенням  Черкаського
районного  суду  Черкаської
області від 23 січня 2008 року позов було  задоволено частково  та
стягнуто  із  ЗАТ
«Запорізький
автомобілебудівний  завод»  на
користь  ОСОБА_1  в
рахунок  відшкодування  матеріальної
шкоди  610 грн.  07
коп.,  в  рахунок
відшкодування  моральної  шкоди 500000 грн.,  судові
витрати 4076 грн. 60  коп.  та
стягнуто  на  користь
держави  судовий  збір
в  сумі 50051 грн.

Стягнуто  із
ОСОБА_1 збір  на  інформаційно - технічне  забезпечення
в сумі  30 грн.

Суд  дійшов
висновку, що  в  судовому
засіданні  було  доведено
факт  виготовлення  і
продажу  відповідачем ЗАТ «ЗАЗ»  товару - автомобіля моделі  “CHEVROLET  AVEO”  модифікації H4LM51A ,  який  не
відповідає  технічним   умовам, зокрема  вимогам
безпеки, оскільки  обладнаний  несправною
системою  пасивної  безпеки
водія  і  переднього
пасажира,  у  вигляді
подушок  безпеки,  і
це  створило  загрозу
для  життя  і
здоров'я   покупця - позивача  у
справі  і призвело  до
отримання  ним  тілесних
ушкоджень, а тому  у  відповідності
зі  ст. 1209 ЦК України  та  ст.
16  Закону  України
«Про  захист  прав
споживачів»  відповідач  ЗАТ
«ЗАЗ»  повинен  відшкодувати
завдану  шкоду.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої  інстанції  апелянт просив його  скасувати з тих підстав, що  судом
неповно  з'ясовані  обставини, що
мають  значення  для справи
та порушені норми матеріального і процесуального права, та ухвалити
нове  рішення, яким  в позові відмовити.

Апелянт  в  своїй
апеляційній  скарзі  зазначив, що
ЗАТ  «ЗАЗ»  було
притягнуто  до  участі
у справі  в якості  третьої
особи.  Ні  позивач
ні  його  представник
в  судовому  засіданні
клопотання  про  заміну
відповідача  ВАТ «Черкаси -
АВТО»   на  ЗАТ
«ЗАЗ»,  як  і
клопотання  про залучення   ЗАТ «ЗАЗ»,
як  співвідповідача  не
заявляли.  В  той
же  час,  суд
стягнув  із  ЗАТ
«ЗАЗ», яке  виступає  в
якості  третьої  особи,
матеріальну  та моральну  шкоду,
яка  нібито  була
завдана  позивачу.

Серед  інших  порушень
процесуальних  прав  ЗАТ «ЗАЗ»
називає  систематичне  неналежне
їх повідомлення  про  час  та
розгляд  справи, що  робило
неможливим  участь  їх
представника  в  судовому
засіданні.

В  своєму  рішенні
суд  послався  на
висновок  судової  транспортно - трасологічної  експертизи,
яка  проведена  експертами, які  не
мали  права  її проводити, оскільки  жоден
із  експертів, які  готували
даний  висновок  не
мають  спеціальних  знань
в  галузі  дослідження
технічного  стану  транспортних
засобів (10.2)  чи  дослідження
деталей  транспортних  засобів (10.3). Як  слідство
вищезазначеного,  висновки  експертів, що
система  пасивної  безпеки
автомобіля “CHEVROLET
AVEO”
при  даній  ДТП
повинна  була  активізуватися, тобто  подушки
безпеки  повинні  були
відкритися   є  помилковими.

Крім  того позивач  не  довів  наявність
спричинення  йому  моральної
шкоди, а суд  визначаючи  розмір
відшкодування  не  взяв
до  уваги  характер
правопорушення, глибину  фізичних  і душевних
страждань,  погіршення  здібностей
потерпілого  або  позбавлення
його  можливості  їх
реалізації, ступеня  вини  особи, яка
завдала  моральної  шкоди, якщо
вона є  підставою  для
відшкодування.

Перевіряючи  законність
і обґрунтованість  рішення  суду
першої  інстанції  в
межах  доводів  апеляційної скарги  та
вимог, заявлених  у суді  першої
інстанції, заслухавши доповідача, сторони, дослідивши доводи апеляції та
матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляція  підлягає задоволенню частково  із
наступних  підстав.

Колегія  суддів,
погоджується  із  висновком
суду  першої  інстанції, що
в  судовому  засіданні
було  доведено  факт
виготовлення  і  продажу
відповідачем ЗАТ «ЗАЗ»  товару -
автомобіля моделі  “CHEVROLET  AVEO”  модифікації H4LM51A ,  який  не
відповідає  технічним   умовам, зокрема  вимогам
безпеки, оскільки  обладнаний  несправною
системою  пасивної  безпеки
водія  і  переднього
пасажира  у  вигляді
подушок  безпеки  і  це  створило
загрозу  для  життя
і  здоров'я   покупця - позивача  у
справі  і призвело  до
отримання  ним  тілесних
ушкоджень, а тому  у  відповідності
зі  ст.1209 ЦК України  та нормами
Закону  України  «Про
захист  прав  споживачів»
відповідач  ЗАТ  «ЗАЗ»
повинен  відшкодувати  завдану
шкоду.

Доводи  апелянта
не  спростовують  висновків
суду  першої  інстанції, на
що  вказує  наступне.

Доводи  відповідача ЗАТ «ЗАЗ», щодо
того, що  ні  позивач
ні  його  представник
в  судовому  засіданні
клопотання  про  заміну
відповідача  ВАТ «Черкаси -
АВТО»   на  ЗАТ
«ЗАЗ»,  як  і
клопотання  про залучення   ЗАТ «ЗАЗ»,
як  співвідповідача  не
заявляли  є  безпідставними, оскільки, як  зазначалося
вище,  20  листопада 2007 року  позивачем
до  суду  подано
письмову  заяву « про зміну  позовної
заяви  про захист  прав
споживача» (а.с.88-89), в якій
ЗАЗ  «ЗАЗ»  зазначено
в  якості  співвідповідача,  в
якості  якого  ЗАТ «ЗАЗ»
і приймав  участь  у
подальшому  розгляді  справи.

Про  те, що  ЗАТ «ЗАЗ»
було  відомо  про
їх  статус  відповідача
у даній  справі  свідчить
звернення  до  суду (а.с. 146-151), яке  підписано
Лесюк Т.,  як   представником  відповідача-2.

Доводи  апелянта, що
висновок  судової  транспортно - трасологічної  експертизи,
є помилковим оскільки
експертиза  проведена  експертами, які  не
мали  права  її проводити, так - як  жоден
із  експертів, які  готували
даний  висновок  не
мають  спеціальних  знань
в  галузі  дослідження
технічного  стану  транспортних
засобів (10.2)  чи  дослідження
деталей  транспортних  засобів (10.3).,  є
також  безпідставними.

Згідно  наданої
директором КНДІСЕ, на  запит  суду
апеляційної  інстанції,   довідки
(а.с.249),   ОСОБА_2  має
4  кваліфікаційний  клас
судового  експерта,  кваліфікацію
судового  експерта  з правом
виконання  інженерно  технічних
експертиз ( свідоцтво НОМЕР_1)
зі  спеціальностей: 10.1 «
дослідження    обставин  дорожньо - транспортної пригоди»   присвоєно
рішенням ЕКК КНДІСЕ  від
19.02.2003 року  та  10.4 - «транспортно - трасологічні  дослідження» присвоєну  рішенням ЕКК КНДІСЕ  від 19.02.2004 року.  ОСОБА_3 має 2
кваліфікаційний  клас  судового експерта, кваліфікацію  судового
експерта  з  правом
виконання  інженерно -
технічних  експертиз ( Свідоцтво
НОМЕР_2)  зі  спеціальності: 10.2 - дослідження  технічного
стану   транспортних  засобів
присвоєну  рішенням  ЕКК КНДІСЕ
від 31.03.2006 року.

Враховуючи  вищенаведене, колегія  суддів,
ґрунтуючись  на  поясненнях
експертів,  даних  в
суді  першої інстанції, дійшла  висновку,
що  кваліфікація  експертів
відповідає  поставленим  перед
ними  вимогам.  Вимога
представника ЗАТ «ЗАЗ»  щодо  необхідності наявності  у експерта, що  проводив
експертне  дослідження  експертної
спеціальності  10.3 «дослідження  деталей
транспортних засобів», за
умови  наявності  у
експерта   ОСОБА_3  експертної
спеціальності  10.2  « дослідження
технічного  стану   транспортних
засобів»  е  безпідставною,  оскільки
система  пасивної  безпеки
водія  і  переднього
пасажира,  у  вигляді
подушок  безпеки, є  вузлом, що
складається  із  декількох
окремих  деталей  транспортного
засобу, які  у  відповідній
ситуації  взаємодіючи  одна
із  одною  призводять
до  спрацювання  подушок
безпеки, а не є  окремою
деталлю  транспортного  засобу.

Судову  транспортно - трасологічну  експертизу
було  призначено  за
клопотанням   представника ЗАТ
«ЗАЗ». Питання, що  були  поставлені
перед  експертами  сформульовані
також  представником ЗАТ
«ЗАЗ».  Підстав  ставити
під  сумнів  висновки
експертів  колегія  суддів
апеляційного  суду  не
вбачає.

В  той  же
час  колегія  суддів
погоджується, що  при  вирішенні
питання  щодо визначення  розміру
грошової  компенсації  за
спричинену   ОСОБА_1 моральну  шкоду,
суд  першої  інстанції
не  взяв  до
уваги  характер  правопорушення, глибину  фізичних
і душевних  страждань,  погіршення  здібностей
потерпілого  або  позбавлення
його  можливості  їх
реалізації, ступеня  вини  особи, яка
завдала  моральної  шкоди, тобто
не  застосував положення  ст. 23 ЦК
України  чим  порушив
норми  матеріального  права.

В  свою
чергу  колегія  суддів
беручи  до  уваги
вищезазначене  та  враховуючи
вимоги  розумності  та
справедливості  вважає  за
необхідне  зменшити  розмір
грошового  відшкодування  завданої
позивачу  моральної  шкоди
до 25 000 грн.

Колегія
суддів погоджується  із  сумою  610
грн. 07 коп., що  підлягає  стягненню
в рахунок  відшкодування  матеріальної
шкоди, оскільки  саме  ця
сума  знайшла  своє
підтвердження  документально.

Відповідно
до вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою,
яка її завдала.

Крім  того
рішення  суду  підлягає
скасуванню  із  ухваленням
нового  рішення, оскільки  суд
першої  інстанції  дійшовши
в  мотивувальній  частині свого рішення   висновку
щодо  відсутності  вини
ВАТ  «Черкаси АВТО»,  в
резолютивній  частині  рішення
про  це  не зазначив
і  у  задоволенні
позову  ОСОБА_1  до ВАТ «Черкаси АВТО»  не  відмовив,  чим
порушив  вимоги  ст.. 215
ЦПК  України.

Перевіряючи  законність
та  обґрунтованість  рішення
в частині  невизнання  судом
першої  інстанції  вини
ВАТ  «Черкаси АВТО» колегія  суддів
погоджується  із  висновком
суду  першої  інстанції, що
ВАТ «Черкаси АВТО»  не  може
нести  відповідальність  за
завдану  позивачеві  шкоду, оскільки  не є ні
виготовлювачем, ні  продавцем
неякісного товару,  а передпродажна  підготовка
автомобіля  позивача,  проведена
ним  на  підставі договору  з ЗАТ «ЗАЗ»,
не  включає  в
себе  перевірку  системи
пасивної  безпеки  в
екстремальних  умовах.

Таким  чином
колегія  суддів  дійшла
висновку, що  судом  першої
інстанції  при  ухваленні
рішення  порушено  вимоги
пункту 4  частини 1  статті
309  ЦПК  України,
що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення.

Розподіляючи  судові витрати  колегія
суддів  дійшла  висновку, що
вимога  позивача  про
стягнення  на  його
користь  із  відповідача
5000 грн.    підлягає  частковому
задоволенню,  оскільки, як  вбачається
із  матеріалів  справи
ця  сума  складається
із  витрат  на
правову  допомогу  адвоката - 2000 грн.  та
за  автотехнічне  дослідження
автомобіля - 3000 грн.

Вищезазначена  сума
не підлягає  стягненню  із
наступних  підстав.

Згідно
ч.1 ст. 88 ЦПК  України  стороні, на
користь якої  ухвалено  рішення, суд
присуджує  з  другої
сторони  понесені  нею  і
документально  підтверджені  судові
витрати.

Згідно   п.4
ч.3 ст. 79  ЦПК  України
до  судових  витрат
відносяться  витрати,
пов'язані  із  проведенням
судових  експертиз.

Суд  першої
інстанції  дійшов  помилкового
висновку, що  проведене  ТОВ ЦПД «Право захист»  автотехнічне
дослідження  автомобіля ( а.с. 10
-12)   є судовою  експертизою.

Крім  того
стягнувши   із  відповідача
2000 грн.  витрат  на
правову  допомогу, суд  першої
інстанції  не  звернув
увагу  на  встановлений
законом  граничний  розмір такої компенсації,  який
передбачений  Постановою  Кабінету
Міністрів  України  від 27 квітня 2006 року № 590.

Оскільки  адвокат
ОСОБА_4  брав  участь
лише  у  судовому засіданні  при
попередньому  розгляді  справи,
яке  відбулося  21
грудня  2006 року (а.с. 39)  та
тривало,  відповідно  до
протоколу  судового  засідання
30  хвилин,  то
відшкодуванню  підлягають  лише
витрати  в  сумі
20  грн.

Підлягає
стягненню  із  ЗАТ «ЗАЗ»
на користь  держави  51
грн.  державного  мита
із  задоволеного  позову
про  відшкодування  матеріальної
шкоди,  8 грн.50  коп.
із  задоволеного  позову
про  відшкодування  моральної
шкоди  та  30
грн.  витрат  на
інформаційно  технічне  забезпечення
судового  розгляду.

В  той
же  час  підлягає
поверненню  ЗАТ «ЗАЗ»   зайво
сплачені  товариством  судові
витрати  при  подачі
апеляційної  скарги  в
сумі  24995 грн. 75  коп.

На
підставі  ст. ст.1166, 1167, 1168, 1209,
1210 ЦК України,  ст.ст. 4, 14, 16,
22  Закону  України
«Про  захист  прав
споживачів»,  керуючись
ст.ст.303,307,309,313,314,316 ЦПК України, колегія суддів,-

В  И
Р  І  Ш
И  Л  А :

Апеляцію  ЗАТ
«Запорізький
автомобілебудівний  завод»
задовольнити частково.

Рішення  Черкаського
районного суду   Черкаської   області від
23  січня 2008 року скасувати.

Позов  ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути  із
ЗАТ  «Запорізький  автомобілебудівний  завод»
на  користь  ОСОБА_1 610 грн. 07 коп. в рахунок  відшкодування
матеріальної  шкоди ,  25000 грн.
в рахунок  відшкодування  моральної
шкоди  та  20
грн.  в  рахунок
відшкодування  витрат  на
правову  допомогу.

В  іншій
частині  в задоволенні  позову
ОСОБА_1  до   ЗАТ
«Запорізький
автомобілебудівний  завод»  про стягнення матеріальної та моральної
шкоди   відмовити

ОСОБА_1
в позові до ВАТ «Черкаси АВТО» про стягнення матеріальної та моральної шкоди
відмовити.

Стягнути  із ЗАТ
«Запорізький
автомобілебудівний  завод»  на
користь  держави  державне
мито  в сумі  59 грн. 50 коп. та  витрати
на  інформаційно - технічне  забезпечення
судового  розгляду  30 грн.

Повернути  ЗАТ
«ЗАЗ»  зайво  сплачені
судові  витрати  в
сумі  24995 грн. 75  коп.
сплачені  за  платіжним
дорученням  №  4563
від 15 лютого 2008 року  на  рахунок
банка  одержувача ГУДКУ  в
Черкаській  області код  банку 854018
рахунок  31 03.

Рішення
набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двох
місяців до Верховного Суду України.

Головуючий :

Судді :