Справа №2-20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е
М      У К Р А Ї Н И

про задоволення позову про стягнення аліментів

у зв'язку з його визнанням у попередньому судовому засіданні

18 лютого 2008 року                                                                                                          смт Розівка

Розівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кущ Т.М.,

при секретарі судового
засідання Жиєнко А.В.,

за участю: позивача
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні в залі Розівського районного суду Запорізької
області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
грошових коштів на утримання неповнолітньої дитини (аліментів),

В С Т А Н О В И В :

Позовна заява до
Розівського районного суду Запорізької області надійшла 25 січня 2008 року.

Позивач ОСОБА_1 вказала,
що з відповідачем ОСОБА_2 проживала без реєстрації шлюбу з вересня 2004 року по
січень 2008 року. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину - доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З січня 2008 року відповідач припинив надання
матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку  з чим позивач ОСОБА_1  вимушена була звернутися до суду з позовом
про стягнення аліментів на її користь з ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини його
заробітку на утримання неповнолітньої дитини.

В попередньому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала повністю свої
позовні вимоги по тих підставах, які викладені в позовній заяві, та додатково
пояснила,  що з січня 2008 року  вона з відповідачем  проживають окремо, із зазначеного часу
відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання їх спільної дочки. Угоди
про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивач пояснила,
що вона проживає з неповнолітньою донькою, яка
знаходиться на її утриманні, та матір'ю ОСОБА_4. Позивач не працює,
знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, отримує допомогу  по догляду за першою дитиною до досягнення
нею 3-річного віку, також їй допомагає мати,
однак доходів на повноцінне утримання дитини не вистачає, у той час, як
відповідач працює,  отримує заробітну
плату, пенсію у зв'язку з інвалідністю та
зобов'язаний утримувати до повноліття свою дитину.

В попередньому судовому
засіданні відповідач ОСОБА_2 повністю визнав позовні вимоги ОСОБА_1, які були
нею викладені в позовній заяві. При цьому відповідач ОСОБА_2 пояснив,  що з позивачем проживав без реєстрації шлюбу
з вересня 2004 року по січень 2008 року. Від спільного проживання мають неповнолітню
дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З січня 2008 року  проживають окремо і дитина знаходиться на
утриманні позивача. Крім того, відповідач вказав, що він є інвалідом 3-ї групи
загального захворювання, разом з ним проживає його мати, яка є пенсіонеркою, та
на його утриманні є  інша неповнолітня
дочка ОСОБА_5 віком 7 років від першого шлюбу, яка мешкає з матір'ю. Однак,
відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_1 в
розмірі 1/4 частини його заробітку на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
оскільки він працює, отримує заробітну плату та пенсію у зв'язку з
інвалідністю, тому має можливість та бажання надавати матеріальну допомогу на
утримання своєї дочки ОСОБА_3.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі
можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу.
Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні
їм правовідносини.

З пояснень сторін встановлено, що позивач ОСОБА_1 та
відповідач ОСОБА_2 проживали без реєстрації шлюбу з вересня
2004 року по грудень 2007 року включно.

Від спільного проживання
сторони мають неповнолітню доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про його
народження.

З пояснень сторін та матеріалів справи встановлено, що
неповнолітня дитина перебуває на утриманні позивача ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2
З січня 2008 року припинив надання матеріальної допомоги на утримання дочки
ОСОБА_3.  Відповідач  працює, отримує пенсію у зв'язку з
інвалідністю, проживає з матір'ю, яка є пенсіонеркою, має на утриманні іншу
неповнолітню дочку від першого шлюбу, яка мешкає окремо, але не заперечує проти
стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини його
заробітку на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3.

Вказані обставин сторони в попередньому засіданні визнали,
тому вони не підлягають доказуванню, що відповідає положенням ст.61 ЦПК
України.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, що дає підстави суду для
стягнення з відповідача ОСОБА_2 коштів на користь позивача ОСОБА_1 на утримання
неповнолітньої дитини.

Таким чином, визнання
відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

У відповідності до ч.3
ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено
від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач ОСОБА_1
звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів,
рішення ухвалено на її користь, тому суд має підстави для стягнення з
відповідача ОСОБА_2 в дохід держави судового збору в розмірі 51 гривні.

Крім того, суд у
відповідності до ч.3 ст.81 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача
в дохід держави витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ про
стягнення аліментів, від яких позивач ОСОБА_1 була звільнена при зверненні до
суду.

Відповідно до „Порядку оплати витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів”,
затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року
№1258, розмір витрат у справах позовного провадження з розгляду спору, що
випливає з інших сімейних правовідносин, складає 7 грн. 50 коп..

Відповідно до п.1 ч.1
ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про
стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 51
Конституції України, ст. ст. 180-183 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 81, 88,
130, 174, 209, 212-215, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України,  суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2    задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився в м. Світле
Калінінградської області Росія, на користь ОСОБА_1  на утримання неповнолітньої дитини - дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, кошти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 25 січня 2008 року.

Стягнути з відповідача
ОСОБА_2    судовий збір в дохід держави в
сумі 51 (п'ятдесяти однієї) гривні і витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 7 (семи) гривень 50 (п'ятдесяти) копійок.

Рішення допускається до
негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя:                                    Т.М. Кущ