УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28 травня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,

Лященко  Н.П.,

Костенка А.В.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 20 листопада 2007 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2007 року ОСОБА_1 пред'явила в суді позов до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Зазначала, що 24 вересня 2006 року відповідач біля подвір'я свого господарства на грунті особистих неприязних
стосунків завдав їй тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середнього
ступеня тяжкості.

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської
області від               21 грудня 2006
року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочину за ст. 128 КК України та
засуджено до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт.

Унаслідок отримання від відповідача тілесних ушкоджень
вона перебувала на лікуванні в Прилуцькій центральній лікарні та в
Чернігівській міській лікарні № 2. За час лікування нею за власні кошти були
придбані медичні препарати на суму 1 000 грн. і протез вартістю 6 750 грн.
Спричинення тілесних ушкоджень, тривалий період лікування призвели також до
моральних страждань, які позивачка оцінює в 5 000 грн.

Посилаючись на на те, що відповідач спричинив їй
матеріальну та моральну шкоду, позивачка просила задовольнити позов.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від             17 вересня 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено частково: стягнуто на її користь із ОСОБА_2 7 750 грн.
матеріальної шкоди, 2 500 грн. моральної шкоди.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 20
листопада 2007 року рішення міськрайонного суду в частині відшкодування
матеріальної шкоди змінено: зменшено розмір відшкодування до 207 грн. 64 коп.,
у решті - рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі позивачка оспорює рішення
апеляційного суду в частині зменшення розміру матеріальної шкоди, посилаючись
на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та
порушення норм процесуального права, і просить залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Зменшуючи розмір відшкодування матеріальної шкоди апеляційний суд виходив
із того, що позивачка не надала суду належних доказів на підтвердження суми коштів,
яка була витрачена позивачкою на придбання ліків, у розмірі 1 000 грн. та
протезу вартістю 6 750 грн.

Проте погодитись з такими висновками
суду не можна, оскільки суд дійшов їх із порушенням норм матеріального й
процесуального права.

Згідно зі ст. ст. 1166, 1195 ЦК України шкода, завдана
майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або ушкодженням здоров'я фізичній
особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування, придбання ліків, протезування тощо.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України  кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як установлено судом і вбачається з матеріалів справи,
унаслідок  отримання від відповідача
тілесних ушкоджень позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні в Прилуцькій
центральній лікарні з 24 вересня 2006 року до 17 жовтня 2006 року та
вЧернігівській міській лікарні № 2 з 18 жовтня 2006 року до 24 листопада 2006
року з діагнозом перелом шийки правої стегнової кістки.

На підтвердження своїх позовних вимог про відшкодування
матеріальної шкоди позивачка надала суду квитанції про придбання нею ліків  на суму 1 000 грн. (а.с. 11-13), а на
підтвердження придбання протеза вартістю 6 750 грн. -рахунок № 0072-06 від 23
жовтня 2006 року (а.с. 7) та квитанцію від 23 жовтня 2006 року № 927 (а.с. 10),
які є належними у справі доказами.

Крім того, щодо відшкодування матеріальної шкоди в
повному обсязі не заперечував і відповідач (а.с. 25 зворот, 26).

З огляду на вищевикладене судом першої інстанції обґрунтовано взято до
уваги доводи ОСОБА_1 щодо розміру завданої матеріальної шкоди.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини
справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов обґрунтованого висновку
про те, що позивачка довела в суді спричинення їй матеріальної шкоди в розмірі
7 750 грн., а тому позов у цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі.

Безпідставно
скасувавши законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції, апеляційний
суд припустився помилки в застосуванні матеріального та процесуального закону.

Ураховуючи
наведене, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням у силі
рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 20 листопада 2007 року скасувати, а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17
вересня 2007 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню
не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Н.П. Лященко

М.П. Пшонка