Справа № 2-304/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
06 лютого 2008 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді  Лапіна О.Ф.,

за участі секретаря          Зикової М.В.,

позивача           ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
при попередньому розгляді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельської
міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою
до Ковельської міської ради про визнання права власності на самочинне
будівництво - самочинно добудовані до частини житлового будинку в АДРЕСА_1, -
коридор, ванну, кімнату, кухню.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.04.1989 року
№ 529 є власником будинку АДРЕСА_1. Земельна ділянка на якій знаходиться
будинок належить позивачу на підставі Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯГ № 061532 від 03.05.2007 року. Вказує, що на початку
2007 року без відповідного дозволу виконавчого комітету Ковельської міської
ради та без попереднього погодження із відповідними органами, до будинку
добудовано коридор, ванну, кімнату та кухню. Вказує, що при виготовленні
технічної документації на вказані об'єкти нерухомого майна встановлено, що
самочинна забудова, відповідає санітарним та пожежним вимогам та нормам, однак
вчинена із незначним порушенням будівельних норм. Покликаючись на вказані
обставини а також на те, що самочинна побудова
розміщена в межах належної їй земельної ділянки, не порушує нічиїх прав та інтересів, - просить
суд визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно.

Позивачка у попередньому розгляді позов
підтримала із викладених у ньому підстав та прохає його задовольнити.  Судові витрати по справі просить віднести за
її рахунок.

Представник
відповідача - Ковельської міської ради у попередній розгляд не з'явились,
подали суду письмову заяву, із якої вбачається, що останній проти задоволення
позову не заперечують та прохають справу розглядати у їх відсутності на
підставі поданих доказів.

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання  відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд
приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом
встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

З копій паспорту
забудови земельної ділянки в АДРЕСА_1 / а.с. 3-12/,  вбачається, що до вказаного житлового будинку
позивачем самочинно добудовано коридор, ванну, кімнату, та кухню.

Відповідно
до ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові
будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва.

Ст.376
п.5 ЦК України передбачає, що на вимогу власника (користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке
самочинно збудоване на ній, якщо не порушує права інших осіб.

З
копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 061532
, вбачається, що позивачу належить земельна ділянка площею 0,0570 га в АДРЕСА_1
/ а.с. 8/.

Із
паспорту забудови земельної ділянки в АДРЕСА_1 / а.с. 3-12/, вбачається, що
самочинно побудоване нерухоме майно (коридор, ванна, кімната та кухня)
розміщені в межах належної позивачу земельної ділянки. Фактів порушення
вказаним самочинним будівництвом будь-чиїх прав та інтересів не встановлено.

Матеріалами
справи також стверджено, що самочинна побудова в АДРЕСА_1  здійснена з незначним порушенням будівельних
норм / а.с. 10/, які не є суттєвими та не перешкоджають узаконенню права
власності на вказані об'єкти нерухомого майна. Судом також встановлено, що
самочинна добудова відповідає чинним протипожежним та санітарно - гігієнічним
вимогам та нормам / а.с. 11/.

Таким
чином в ході попереднього розгляду встановлено, що самочинна забудова не
порушує прав інших осіб та відповідає встановленим законодавством нормам.

За вказаних
обставин визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а отже позовні вимоги підставні
та підлягають до задоволення - за позивачкою ОСОБА_1 слід визнати право
власності на самочинно добудовані до житлового будинку АДРЕСА_1 коридор, ванну,
кімнату та кухню.

Судові витрати
слід залишити за позивачкою за її клопотанням.

Керуючись
ст. ст. 10, 11, 15, 30, 62, 75, 212, 215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст.
331, 376 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на самочинно добудовані до житлового будинку АДРЕСА_1
коридор, ванну, кімнату та кухню.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня його проголошення та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подачі
апеляційної скарги без попереднього подання заяви - протягом строку, встановленого
для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений статтею 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий:                                                                                                         О.Ф.Лапін