Справа №22ц-115/08
Головуючий у 1 інстанції - Канівець Л.Ф.
Доповідач - Русинчук М.М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

6 лютого 2008 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого - судді Русинчука М.М.,

суддів:  Мудренко Л.І., Расевича
С.І.,

при секретарі - Губарик К.А.,

з участю: позивачки ОСОБА_1,

представника відповідача Володимир-Волинської ЖЕК №1 Гордіюк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Володимир-Волинського управління водопровідно-каналізаційного господарства,
Володимир-Волинської житлово-експлуатаційної контори №1 про усунення перешкод у
користуванні водопостачанням та відшкодування моральної шкоди за апеляційною
скаргою позивачки на рішення Володимир-Волинського міського суду від 30
листопада 2007 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Володимир-Волинського міського суду від 30 листопада 2007 року в
позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати вказане судове рішення і
ухвалити нове рішення про задоволення її позову, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм
матеріального права.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено і це відповідає обставинам справи, що
через несправність сантехнічного обладнання в квартирі АДРЕСА_1 (а. с.51, 52),
належної за життя на праві власності ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
заповівши цю квартиру позивачці (а. с. 7,8), неодноразово затоплювалась водою
квартира АДРЕСА_2 (а. с.24-33), розташована в тому ж будинку поверхом нижче,
яка є власністю відповідачки.

У зв'язку з цим остання з метою припинення постійного підтоплення своєї
квартири у січні 2006 року перекрила подачу води у водопроводі, що проходить
через її квартиру, у туалет і ванну квартири, що знаходиться над нею, залишивши
відкритим кран у водогоні, по якому вода постачається у кухню цього жилого
приміщення.

Відповідачка неодноразово висловлювала свої претензії з приводу затоплень
її квартири власниці квартири , з якої ці затоплення відбувались, і позивачці,
яка там проживала, та вимагала від них заміни несправної сантехніки (а. с. 83).

Після останнього затоплення, що сталось 17 серпня 2007 року, ОСОБА_2 28
серпня того ж року перекрила подачу води і в кухню вказаної квартири до
приведення встановленого в ній сантехнічного обладнання у належний стан.
Невжиття цих заходів загрожувало наступними підтопленнями квартири відповідачки
і збільшенням розмірів шкоди для її майна, оскільки, як визнала сама позивачка,
обв'язка ванни, через яку використана вода стікає в каналізацію, була
негерметичною, що призводило до витікання стоків на підлогу, яка одночасно
слугує для відповідачки стелею.

Відповідно до ст. 19 ЦК України особа має право на самозахист свого
цивільного права та права іншої особи від порушень і протиправних посягань.

Самозахистом є застосування особою
засобів протидії, які не заборонені законом та не суперечать моральним засадам
суспільства.

Способи самозахисту мають відповідати змісту права, що порушене, характеру
дій, якими воно порушене, а також наслідкам, що спричинені цим порушенням.

Способи самозахисту можуть обиратися самою особою чи встановлюватися
договором або актами цивільного судочинства.

З огляду на те, що користування водою при несправному сантехнічному
обладнанні мешканцями квартири, що знаходиться над житлом ОСОБА_2, спричиняло
постійні підтоплення квартири останньої, відповідачка правомірно з метою
самозахисту свого права власності, щоб відвернути шкідливі наслідки у вигляді
пошкодження її квартири і майна, яке в ній знаходиться, перекрила подачу воду у
вище розташовану квартиру до ремонту чи заміни сантехнічного обладнання в цьому
жилому приміщенні.

Відразу після заміни вказаного обладнання відповідачка відкрила крани і
відновила водопостачання.

Обраний відповідачкою спосіб самозахисту не заборонений законом, не
суперечить моральним засадам суспільства, відповідає змісту права, що порушене
(в даному випадку право власності на квартиру), характеру дій, якими воно
порушене, та наслідкам, що спричинені цим порушенням (пошкодження стелі і стін
квартири відповідачки).

Оскільки зазначені дії відповідачки не виходили за межі належного їй права
на самозахист свого цивільного права, яким в даному випадку є право на
власність, вони вважаються правомірними і тому не можуть тягнути  за собою цивільно-правової відповідальності у
вигляді відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 1167 ЦК України, яка
передбачає таку відповідальність лише у разі вчинення особою неправомірних дій,
чого розглядуваному випадку не було.

Доводи апелянта не спростовують наведених висновків суду.

Оскаржуване рішення суду постановлене з додержанням вимог матеріального і
процесуального права, а наведені в ньому висновки відповідають обставинам
справи.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А  :

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 відхилити, а рішення
Володимир-Волинського міського суду від 30 листопада 2007 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.

Головуючий:

Судді: