Справа №
головуючий у 1 інстанції - Грипіч Л.А.
доповідач - Григоренко М.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

04 вересня 2008 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді -  Буцяка З.І.,

суддів : Григоренка М.П.,
Демянчук С.В.,

при
секретареві Колесовій Л.В., за участю представника відповідача Савича О.К., третьої
особи ОСОБА_2, представника третьої особи адвоката ОСОБА_3, розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою
Костопільскої районної санітарно - епідеміологічної станції на рішення
Костопільського районного суду Рівненської області від 25 грудня 2006 року у
справі за позовом ОСОБА_1до Костопільскої районної санітарно - епідеміологічної
станції, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог ОСОБА_2, про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої  внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИЛА  :

Рішенням
Костопільського районного суду від 25 грудня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено частково та стягнуто із відповідача на користь позивача 17309 грн.,
в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, 500 грн., в рахунок
відшкодування  завданої моральної шкоди
та судові витрати, в розмірі 1618 грн.

Вважаючи рішення незаконним, у
зв'язку із неправильним застосуванням судом норм матеріального і процесуального
права, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не
прийняв до уваги фактичні обставини справи, наявні докази та неправильно
визначив розмір завданої позивачу матеріальної шкоди, оскільки не було
встановлено реальної вартості пошкодженого автомобіля і суд безпідставно
відмовив в задоволенні клопотання про проведення автотоварознавчої експертизи,
пославшись на пояснення позивача про те, що автомобіль продано.

В той же час, звіт  про автотоварознавче дослідження № 510141,
який був покладений в основу оскаржуваного рішення, був складений без залучення
представника відповідача і  його висновки
є неправильними, так як матеріальна шкода була визначена як за знищений
автомобіль, а не як за пошкоджений.

При цьому, судом також було
безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про допит в якості свідка
ОСОБА_4, який міг би підтвердити ту обставину, що позивач продав свій
пошкоджений автомобіль за 2000 доларів США.

Крім того, суд першої інстанції
безпідставно прийняв рішення про відшкодування заподіяної моральної шкоди,
оскільки ця шкода позивачем не була доведена.

В зв'язку із чим, відповідач
просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволені заявлених позовних вимог.

В ході апеляційного розгляду
справи представник відповідача підтримав апеляційну скаргу і просив суд її
задовольнити.

Позивач апеляційну скаргу визнав
безпідставною і попросив її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін,
перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, апеляційний
суд приходить до висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Частково
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що
останнім було доведено вину відповідача у завданні йому матеріальної та
моральної шкоди.

З даним
рішенням суду першої інстанції частково погоджується і апеляційний суд,
оскільки згідно  постанови
Костопільського районного суду від 11 листопада 2005 року (а.с. 5), ОСОБА_2,
який перебував із відповідачем у трудових відносинах  було притягнуто до адміністративної
відповідальності за порушення 27 вересня 2005 року правил дорожнього руху,
внаслідок чого автомобіль, яким позивач керував на підставі довіреності, зазнав
механічних пошкоджень.

В той же
час, колегія суддів не погоджується із розміром матеріальної шкоди, яка
підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки суд першої
інстанції визначив розмір цього відшкодування виходячи із того, що вартість
автомобіля позивача  ОСОБА_1 до того як
він був пошкоджений, становила 18809 грн., і останній  продав свій пошкоджений автомобіль іншій
особі за 1500 грн., проте дані обставини не відповідають дійсності, оскільки
відповідно до  довідки
навчально-виробничого  підприємства
„Автопромбуд” ринкова вартість (ціна продажу) аналогу технічно справного
автомобіля марки „ Фольксваген-Джетта”, 1988 року випуску, згідно „Бюлетеня
автотоварознавця” № 34 за 2006 рік, станом на 19 грудня 2006 рок, становила
3450 доларів США, що, відповідно до встановленого Національним банком України
курсу валют на той час, складало  17422
грн..

Допитаний
в ході апеляційного розгляду свідок Леонтюк В.В. пояснив, що в грудні 2006 року
він придбав у ОСОБА_1 автомобіль „ Фольксваген-Джетта”, 1988 року випуску, який
був пошкоджений в результаті дорожньо-транспортної пригоди, за 2000 доларів
США.

Дані
свідчення свідка ОСОБА_5 апеляційний суд кладе в основу рішення, оскільки
визнає їх правдивими і такими, що узгоджуються з іншим обставинами справи.

Таким
чином, колегія судді приходить до висновку, що виходячи і фактичної  вартості технічно справного автомобіля „
Фольксваген-Джетта”, 1988 року випуску, станом на грудень 2006 року та
враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 продав ОСОБА_5 свій пошкоджений автомобіль
за 2000 доларів США, а не за 1500 грн., як
це стверджував позивач,  тому
розмір  матеріальної шкоди, який підлягає
відшкодуванню відповідачем позивачу, має
становить 7209 грн.,  зв'язку із
чим рішення Костопільского районного суду Рівненської області від 25 грудня
2006 року, на підставі пункту 1 частини 1 статті 309 ЦПК України, підлягає
зміні, шляхом зменшення розміру стягнення з Костопільської районної
санітарно-епідеміологічної станції на користь ОСОБА_1матеріальної шкоди, з
17309 грн. до 7209 грн.

В решті рішення суду першої інстанції є
правильним і підлягає залишенню без змін.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну  скаргу Костопільскої районної санітарно -
епідеміологічної станції   задовольнити
частково.

Рішення
Костопільського районного суду Рівненської області від 25 грудня 2006 року
змінити, зменшивши розмір стягнення з Костопільської районної
санітарно-епідеміологічної станції на користь ОСОБА_1матеріальної шкоди, з
17309 грн. до 7209 грн.

В решті
рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Сторони
мають право оскаржити рішення
апеляційної інстанції і рішення місцевого суду до Верховного Суду
України протягом двох місяців починаючи з дня набрання законної сили рішення
апеляційного суду, з подачею касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий :

Судді
: