Справа № 2-2033/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2008 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді – Вуїва О.В.

при секретарі -- Літвінов С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Таборівська сільська рада
АДРЕСА_1
, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2008 року
ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2
про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування в якому вказувала, що
ІНФОРМАЦІЯ_1
померла її бабуся –
ОСОБА_3
.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю), площею
ІНФОРМАЦІЯ_2
., що розташована в межах території
ОСОБА_4
, яка була прийнята позивачкою (спадкоємицею за законом) у встановленому законом порядку.

ОСОБА_2
, яка також має право на отримання частки спадкового майна, спадщину не приймала.

Враховуючи відмову нотаріуса від оформлення спадкових прав на майно та неможливість вирішити питання в іншому порядку, позивачка просила визнати за нею право власності щодо спірного майна (земельної ділянки) в порядку спадкування за законом.

В судовому засіданні позивачка та її представник –
ОСОБА_5
– уточнили позовні вимоги, пояснивши, що
ІНФОРМАЦІЯ_1
померла її бабуся –
ОСОБА_3
.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю), площею
ІНФОРМАЦІЯ_2
., що розташована в межах території
ОСОБА_4
, яка була прийнята позивачкою (спадкоємицею за заповітом) у встановленому законом порядку.

ОСОБА_2
, як спадкоємець першої черги за законом, спадщину не приймала.

Враховуючи відмову нотаріуса від оформлення спадкових прав на майно та неможливість вирішити питання в іншому порядку, позивачка просила визнати за нею право власності щодо спірного майна (земельної частки (паю)) в порядку спадкування за заповітом.

Відповідачка
ОСОБА_2
в судове засідання не з’явилася, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю.

Представник третьої особи – Таборівської сільської ради – в судовому засіданні повністю погодився з вимогами позивачки.

Оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважав можливим розглядати справу без участі відповідачки.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного.

Так, судом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1
померла бабуся позивачки –
ОСОБА_3
, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від
ІНФОРМАЦІЯ_3
року (а.с.7), а також іншими письмовими доказами (а.с.5-6, 8-9).

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю), розміром
ІНФОРМАЦІЯ_2
умовних кадастрових гектарів, що розташована в межах території
ОСОБА_4
, яку
ІНФОРМАЦІЯ_4
року спадкодавець заповіла
ОСОБА_1
Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Таборівської сільської ради народних депутатів
АДРЕСА_1
, при цьому на момент смерті спадкодавця був чинним, оскільки не був скасованим або зміненим (а.с.10-11, 14).

Відповідно до п.п. 4, 5 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (2004 року) до вищевказаних спадкових правовідносин застосовуються положення Цивільного кодексу України (1963 року), чинного на час відкриття та прийняття спадщини.

З положень ст. 548 ЦК України (1963 року) вбачається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК України (1963 року) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня її відкриття він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_1
, яка згідно ст.ст. 524, 534 ЦК України (1963 року) є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину шляхом проживання разом зі спадкодавцем на момент смерті останнього, що свідчить про вступ у володіння спадковим майном (а.с. 13).

Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обов’язкову частку, судом не виявлено (а.с.22-23).

Враховуючи те, що позивачка не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, а положення ч. 2 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14 лютого 1992 року (зі змінами) вказують на те, що пай може успадковуватися на загальних підставах відповідно до цивільного законодавства України, тому суд вважає, що відповідно до ст. 6 ЦК України 1963 року її цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на спірне майно в порядку спадкування за заповітом.

За таких обставин, уточнені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають повному задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву

ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Таборівська сільська рада
АДРЕСА_1
, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування –
задовольнити повністю.

Визнати за
ОСОБА_1
,
ІНФОРМАЦІЯ_5
року народження, уродженкою
АДРЕСА_2
,

право власності

на земельну частку (пай) в
ОСОБА_4
, розміром
ІНФОРМАЦІЯ_2
,

вартістю
ІНФОРМАЦІЯ_6
в порядку спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_3
, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1
в
АДРЕСА_2
.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: /підпис/ О.В.Вуїв

Згідно з оригіналом: суддя: