Справа
№2-429/08
11 квітня   2008 року          Полтавський районний суд     Полтавської області в складі:
судді Стрюк Л.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві
справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Елемент Шість»
про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного
року ОСОБА_1звернулась до суду з позовом до відповідача про поновлення на
роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позов
обґрунтовується тим, що 02.05.05 була прийнята на роботу у ВАТ
«Полтавський  алмазний завод» в цех №7
кладовщиком. За час роботи на підприємстві дисциплінарних стягнень не мала.
29.10.07 її письмово попередили про наступне звільнення у зв'язку із скороченням
штату працівників, а наказом №480 від 28.12.07 звільнено на підставі п.1 ст. 40
КЗпП України. Вважає звільнення незаконним з тих підстав, що відповідачем грубо
порушені вимоги ст. 42 КЗпП України, оскільки на її утриманні знаходиться
неповнолітній син 1998 р.н. і в її сім'ї
немає інших працівників із самостійним заробітком.
її на роботі кладовщиком на ВАТ «Елемент Шість» та стягнути з відповідача на її
користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29.12.07 і до дня
поновлення на роботі.
В судовому засіданні позивач свої
вимоги підтримала, повністю підтвердивши обставини, викладені в позовній заяві,
та просила їх задовольнити.
відповідача та третьої особи позов не визнала повністю, пояснивши, що рішення
про  скорочення позивача проведено з
дотриманням вимог закону; із трьох працівників ОСОБА_1мала найнижчу
продуктивність праці, також інші дві мали право на залишенні на роботі на
підставі декількох пунктів статті 42 КЗпП України. Крім того, позивач мала
дисциплінарне стягнення, не є одинокою матір'ю і перебуває у зареєстрованому
шлюбі, тобто інші члени її сімї мають самостійний заробіток.
пояснення  сторін та їх представників,
дослідивши матеріали  справи,  суд
приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.
Встановлено, що ОСОБА_102.05.05
була прийнята на роботу у ВАТ «Полтавський
алмазний завод» в цех №7 кладовщиком(а.с.3). На підставі наказу №316 від
25.10.07 ОСОБА_129.10.07 попереджена про наступне звільнення; від запропонованих
вакантних посад відмовилася(а.с. 20). На засіданні профкому від 21.12.07 надана
згода на звільнення працівника(а.с.24). Згідно списку станом на 15.10.07 та
28.12.07 вакантними були 3 посади, які пропонувались позивачу та від яких вона
відмовилась(а.с. 57). Наказом №480 від 28.12.07 ОСОБА_1звільнено на підставі
п.1 ст. 40 КЗпП України(а.с. 46).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40
КЗпП України трудовий договір,  укладений
на невизначений строк,  а  також строковий  трудовий
договір  до  закінчення
строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим
ним органом у випадку змін  в  організації
виробництва  і  праці, в тому числі ліквідації,   реорганізації,   банкрутства
або  перепрофілювання
підприємства,  установи,  організації,
скорочення чисельності або штату працівників.
зі статтею 42 КЗпП України, при скороченні
чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації  виробництва
право  на залишення   на
роботі  надається  працівникам  з
більш  високою кваліфікацією і
продуктивністю праці; при рівних
умовах   продуктивності   праці
і  кваліфікації перевага в
залишенні на роботі надається:1) сімейним - при наявності двох і більше
утриманців; 2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком;
3) працівникам  з  тривалим
безперервним  стажем  роботи
на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які
навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від
виробництва; 5) учасникам бойових дій,
інвалідам війни та особам, на яких поширюється  чинність
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту"; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і
раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам,
цьому   підприємстві,   в установі,    організації    трудове
каліцтво   або   професійне захворювання;  8)
депортованих  з України, протягом
п'яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9)
працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби та осіб,  які проходили альтернативну (невійськову)
службу,- протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.
матеріалів справи, при прийнятті рішення про звільнення перевагу  в залишенні на роботу обґрунтовано надано
працівникам, які мають більш високу продуктивність праці, а також мають пільги
з декількох підстав, перелічених в частині 2 статті 42 КЗпП України.
чином,  порушень чинного законодавства
при звільненні ОСОБА_1судом не встановлено. За таких обставин підстав для її
поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу не вбачається.
викладеного та керуючись ст.ст. 2, п. 1 ч. 1 ст. 40, 42, 43, 235 КЗпП  України, ст.ст. 10, 11, 60, 85, 88, 209, 212,
214-215, 218  ЦПК України,
позову ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Елемент Шість» про
поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу - відмовити.
Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його
проголошення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20
днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційного суду або без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя