У Х В А Л А

І М
Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема
А.Г., розглянувши 23 січня    2008 року
касаційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного
суду м. Одеси від 25 квітня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської
області від 24 жовтня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5
про визнання недійсним договору дарування, визнання права власності, за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності, усунення
перешкод у користуванні власністю та вселення й за зустрічним позовом ОСОБА_5
до ОСОБА_3 про визнання права власності та усунення перешкод у реалізації права
власності,

в
с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те, що
у 1956 році ОСОБА_6 - його батьку, було виділено земельну ділянку для
будівництва жилого будинку, який було побудовано в 1963 році.

Він постійно проживає у спірному
будинку, його дружина  зареєстрована у
вказаному будинку з 1982 року. Він має 5 дітей, які також проживають у даному
будинку.

Після смерті матері, у липні 2004
року його батько подарував його сестрам - відповідачкам, 83/100 частин будинку.

Вважаючи, що в неповнолітньому віці
він допомагав батькам будувати спірний будинок, земельну ділянку для будівництва
житла було надано батькам, оскільки він хворів на туберкульоз, а договір
дарування будинку укладено ОСОБА_6 під впливом відповідачок, він є незаконним
та таким, що порушує його права і права його неповнолітніх дітей, просив
визнати зазначений правочин недійсним, визнати за ним право власності на
спірний будинок.

ОСОБА_4 і ОСОБА_5 звернулися до
суду із зустрічними позовами, зазначаючи, що відповідно до договору дарування
вони є власницями 83/100 частин спірного будинку.

Після смерті ОСОБА_6 у січні 2005
році згідно із заповітом останнього вони отримали право власності на 17/100
частин будинку, але не можуть документально оформити свої права, оскільки на
розгляді в суді знаходиться даний спір.

ОСОБА_3 чинить їм перешкоди у
користуванні власністю, не дає вселитися до будинку.

Просили їх позови задовольнити.

Рішенням Малиновського районного
суду м. Одеси від 25 квітня 2007 року, залишеним без змін ухвалою  Апеляційного суду Одеської області від 24
жовтня 2007 року, в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено, зустрічні позови
ОСОБА_5 і ОСОБА_4 задоволено, ухвалено визнати право власності  на &frac12; частину будинку за кожною з
позивачок за зустрічним позовом, зобов'язано ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_5 і
ОСОБА_4  у реалізації ними права
власності на будинок із надвірними спорудами, вселено              ОСОБА_4 до &frac12;
частини жилого
будинку.

У обгрунтування касаційних скарг
ОСОБА_3,                  ОСОБА_2,
ОСОБА_1 посилаються на невідповідність висновків судів обставинам справи,
неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального
права та ставлять питання про скасування судових рішень і передачу справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити.

За
змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України    суд
касаційної інстанції не  може  встановлювати або (та) вважати
доведеними  обставини,  що
не  були  встановлені
в  рішенні  судів першої та апеляційної інстанції чи
відкинуті   ними,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого доказу
та  про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційних скарг  і зміст оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку про те, що судами допущено порушення норм  процесуального або неправильне застосування
норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору дарування, визнання
права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права
власності, усунення перешкод у користуванні власністю та вселення й за
зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання права власності та усунення
перешкод у реалізації права власності за касаційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від                 25 квітня 2007 року та ухвалу
Апеляційного суду Одеської області від             24 жовтня 2007 року відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційних скарг матеріалами направити особам, які подавали касаційні скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Верховного Суду України                                             А.Г. Ярема