Справа №2о-76/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2008 року              Кіровоградський районний суд
Кіровоградської області

в складі головуючого- судді
ТерещенкоД.В.,

при секретарі-Шиєнко Ю.С.,

розглянувши
при попередньому   судовому засіданні в
місті Кіровограді заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, про
встановлення   юридичного факту

ВСТАНОВИВ :

Заявник  звернувся до
суду з заявою про встановлення юридичного факту .

Представник заявника ОСОБА_3. в
судовому засіданні заяву підтримав.

Заінтересована особа в судове
засідання не з”явився. Просив розглядати справу без його участі.

Судом встановлено,що заявнику та його
дружині ОСОБА_4, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26 липня
1999 року Другою кіровоградською державною нотаріальною конторою, по реєстру НОМЕР_1
належав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями
підАДРЕСА_1Вказаний будинок  належав  їм на праві приватної спільної сумісної
власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла  ОСОБА_4. Після її смерті спадщину прийняли
заявник  та їх спільні сини ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 який являється неповнолітнім.

Вони частково  оформили спадщину на грошові вклади,але після
вивчення документів нотаріус  пояснила,
що свідоцтво про право на спадщину на
будинок не зможе видати ,т.я. будинок знаходився в спільній сумісній
власності, тобто частки кожного з власників не виділені, а для нотаріуса ця
обставина є перепоною в видачі свідоцтва про право на спадщину, бо він не може
конкретизувати на яке майно відкрилася спадщина і будуть видаватися свідоцтва
про право на спадщину.

Відповідно до п. 224 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 року встановлено, що
нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом
після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після
виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України
встановлено, що  у разі поділу майна, яке
знаходиться у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників
у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Ніяких домовленостей, договорів чи
судових рішень з цього приводу не було, тобто заявник  та померла дружина фактично були
співвласниками будинку в рівних частках, але в договорі купівлі-продажу  ця обставина не зазначена.

Таким чином, для того, щоб заявник, а
також діти змогли реалізувати своє право на спадщину необхідно визначити частки
в спільній сумісній власності.

На підставі ст. 372 ЦК України,  та керуючись ст.ст. 130,256-259 ЦПК
України,суд -

ВИРІШИВ :

Встановити факт, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого 26 липня 1999 року Другою кіровоградською державною нотаріальною
конторою, по реєстру НОМЕР_1 належав житловий будинок з господарсько-побутовими
будівлями під АДРЕСА_1в рівних частках, тобто по 1/2 частині кожному.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду протягом 10 днів з наступного дня після його проголошення
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути
подана протягом 20 днів з  дня подачі  заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:
“підпис”

Згідно
з оригіналом

Суддя  Кіровоградського райсуду
Терещенко Д.В.