Справа № 2-7808
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

18 січня 2008 року                                                                                Бородянський
районний суд

Київської області в складі :  головуючої - судді Міланіч А.М.

при секретарі - Шилан М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.Бородянка справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, та
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

У вересні 2007 року позивач звернувся
до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачкою
перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2004 року і від цього шлюбу
мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає та буде
вподальшому проживати з відповідачкою.

Сімейне життя у них з відповідачкою не
склалося, так як вони мають різні погляди на життя, виховання сина, ведення
господарства, через що не розуміють один одного, більше дев»яти місяців
проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

Тому просив шлюб з відповідачкою
розірвати.

В жовтні 2007 року відповідачка
звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 та просила стягнути з нього
на свою користь грошову компенсацію за належну їй частку у праві спільної
сумісної власності на автомобіль ВАЗ-21115-120-20  у розмірі 28466 грн. 66 коп., що становить
23 його вартості, враховуючи інтереси їх з позивачем неповнолітньої дитини.

В судовому засіданні позивач свій позов
підтримав, викладене підтвердив, зустрічний позов ОСОБА_2 визнав частково,
погодився сплатити відповідачці грошову компенсацію за належну їй частку у
спільному майні подружжя в сумі 3885 грн. 97 коп., що становить 12 частину
внесених ними під час спільного проживання з жовтня по грудень 2006 року
спільних коштів на оплату кредиту, отриманого позивачем для придбання спірного
автомобіля. В іншій частині вимоги ОСОБА_2 вважав безпідставними, так як
частину коштів на придбання автомобіля в сумі 5000 доларів США він позичив у
своєї матері, а іншу частину отримав по кредитному договору, укладеному ним з
АКБ «Правекс-Банк», платежі за яким з січня 2007 року сплачував самостійно. До
того ж, під час експлуатації автомобіля він двічі був пошкоджений в
дорожньо-транспортних пригодах, через що його вартість знизилась, однак, від
проведення автотоварознавчої експертизи відмовився.

Відповідачка та її
представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 визнали, на розлучення
погодились, зустрічний позов підтримали і викладене в ньому підтвердили,
вважали, що спірний автомобіль має бути визнаний спільним майном подружжя, так
як договори позики та кредиту позивач уклав в інтересах сім»ї і отримані за
ними кошти вклав в придбання автомобіля для потреб сім»ї під час їх спільного
проживання.

Вислухавши позивача, відповідачку та її
представника ОСОБА_3, покази свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, дослідивши письмові
докази по справі, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а
зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що сторони з 10
серпня 2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і від цього шлюбу мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копіями
свідоцтва про одруження та свідоцтва про народження а.с.3-4.

Як вбачається з пояснень сторін,
сімейне життя у них не склалося, так
як вони мають різні погляди на життя, виховання сина, ведення господарства, з 17 грудня 2006 року вони разом не проживають та не ведуть спільного
господарства.

За таких обставин суд вважає, що сім'я
сторін фактично розпалася і їх шлюб існує лише формально, подальше спільне
проживання та збереження сім'ї суперечить їх інтересам, а тому даний шлюб
необхідно розірвати.

Згідно договору купівлі-продажу від 7
вересня 2006 року під час спільного проживання сторін на ім»я ОСОБА_1 був
придбаний автомобіль ВАЗ-21150-120-20 вартістю 42700 грн. а.с.18-20.

Відповідно до ст.60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної
сумісної власності.

В обгрунтування своїх заперечень щодо
визнання вказаного автомобіля спільним майном подружжя ОСОБА_1 посилається на те,
що даний автомобіль
був придбаний за його особисті кошти, отримані ним за договорами позики та
кредиту, зобов»язання та витрати за якими несе лише він. При цьому позивач
визнає право спільної сумісної власності їх з відповідачкою подружжя лише на
кошти, сплачені ним по кредиту під час їх спільного проживання, тобто, з жовтня
по грудень 2006 року в сумі 7771,91 грн. 4156,15 грн. + 1792,75 грн. + 1823,05
грн..

Як вбачається з матеріалів справи а.с.70,
показів свідків ОСОБА_4і ОСОБА_5, що також визнається і сторонами, позивач
дійсно 9 вересня 2006 року уклав договір позики з ОСОБА_4, за яким отримав від
неї у борг для придбання автомобіля 5000 доларів США.

Також 15 вересня 2006 року позивачем з
метою своєчасної оплати вартості придбаного автомобіля було укладено кредитний
договір № 1009-00806Р з АКБ «Правекс-Банк», за яким йому надано кредит на суму
5000 доларів США терміном з 15 вересня 2006 року до 15 вересня 2011 року зі
сплатою 12 відсотків річних а.с.24-29\

Однак, відповідно до ч.3 ст.61 СК
України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім»ї, то гроші,
інше майно, які були одержані за цим договором, є об»єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Таким чином, оскільки договори
кредиту та позики були укладені позивачем в інтересах сім»ї, як вбачається з
даних договорів та що визнали сторони в судовому засіданні - для придбання
автомобіля для потреб їх сім»ї, то кошти, отримані за цими договорами належали
їм на праві спільної сумісної власності як подружжю, а тому твердження позивача
про те, що дані кошти були його особистою власністю є безпідставними.

До того ж, відповідно до ч.4 ст.65 СК
України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім»ї, створює
обов»язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором,
використане в інтересах сім»ї.

Як вбачається з самого кредитного
договору, квитанцій на оплату а.с.46-47,73-74 та визнається сторонами, кошти,
отримані за договорами позики і кредиту, були витрачені на придбання спірного
автомобіля, а тому обов»язки за цими договорами несе і відповідачка.

За таких обставин суд вважає, що
спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя сторін.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у
разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Згідно договору купівлі-продажу від 7
вересня 2006 року вартість спірного автомобіля становить 42700 грн.
а.с.18-19.

Оскільки позивач відмовився від
проведення автотоварознавчої експертизи, то суд не приймає до уваги його
посилання на зменшення вартості автомобіля через його пошкодження та вважає за
необхідне визначити частки сторін у праві спільної сумісної власності, виходячи
з вищезазначеної вартості.

Тому частка кожного із сторін в праві
спільної сумісної власності на спірний автомобіль буде становити 21350 грн.
42700 грн. : 2.

Так як спірний автомобіль є неподільною
річчю, то суд вважає за необхідне залишити даний автомобіль позивачу та
стягнути з нього на користь відповідачки компенсацію її частки в спільному
майні подружжя у вказаній сумі.

При цьому суд не вбачає підстав для
збільшення частки позивачки та стягнення компенсації в більшому розмірі, як
вона того просить, оскільки в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження
її посилання на необхідність захисту інтересів неповнолітньої дитини, будь-яких
доказів недостатності отримуваних нею аліментів для забезпечення фізичного,
духовного розвитку та лікування дитини суду не надано, а тому в іншій частині
зустрічного позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.60,61,65,69-71,105,110,112
СК України, ст.ст.10,11,209,212-215,218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований
10 серпня 2004 року відділом РАЦСу Бородянського РУЮ Київської області актовий
запис № 61, розірвати.

Звільнити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від сплати
державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в державних органах РАЦСу.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Розділити спільне майно подружжя
ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Залишити автомобіль ВАЗ-21150-120-20
державний реєстраційний НОМЕР_1 у власності ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
компенсацію вартості її частки у праві спільної сумісної власності на
автомобіль ВАЗ-21150-120-20 державний реєстраційний НОМЕР_1 в сумі 21350
двадцять одна тисяча триста п»ятдесят гривень.

В іншій частині в позові відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення
суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного суду    Київської області через Бородянський
районний суд Київської області.

Суддя
Міланіч А.М.