Справа №
22 Ц- 0893/2008 р.                                                                           Головуючий
у 1 інстанції Мельник О.О.
Категорія 26                                                                                                      Доповідач
у 2 інстанції Яворський М.А
У Х В А Л А

іменем України

03 березня  2008 року                                                                                                                        м. Київ

Колегія  суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді:           Яворського М.А,

суддів:                                  Оношко Г.М.,
Березовенко Р.В.,

при секретарі                       Колесник Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою відповідача по справі ОСОБА_1на рішення
Бориспільського міськрайонного суду від 21 грудня 2007 року в справі за позовом
ОСОБА_2до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог
- Державний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу, про
тлумачення заповіту, та за зустрічним позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, третя особа -
державний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу про усунення
перешкод в оформленні свідоцтва про право на спадщину за заповітом,

встановила:

У жовтні  2007 року ОСОБА_2звернулась до суду з  позовом до ОСОБА_1.  та просила постановити рішення суду, яким
витлумачити правочин - заповіт складений ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1та посвідчений
секретарем  Гірської сільської ради  Бориспільського району таким чином, що
відповідачу ОСОБА_1.  заповідано  тільки те майно покійної ОСОБА_3., яке
належало  їй на момент смерті вАДРЕСА_1,
а інше спадкове майно, яке не вказано в даному заповіті відповідно до
заповіту  від 02 грудня 1992 року
заповідано ОСОБА_2.

Свої вимоги мотивувала тим,
щоІНФОРМАЦІЯ_2. померла її бабуся - ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась
спадщина в вигляді будинку і земельного паю вАДРЕСА_1та земельного паю і
грошового вкладу на території Бориспільського району. За заповітом від
02.12.1992р. ОСОБА_3. заповіла все своє майно, на яке вона мала та матиме право
їй - позивачці. Даний заповіт не скасовано та не змінено.

22.05.2006р. ОСОБА_3. склала ще один
заповіт, посвідчений Гірською сільською Радою, за яким відповідачу заповіла
майно лише в Вінницькій області. На це вказує те, що: згідно друкованого бланку
даного заповіту, ОСОБА_3. заповіла все майно відповідачу, а потім, в графі, яка
відведена для зазначення заповідального розпорядження, конкретно зазначила і
перерахувала рукописним текстом яке саме все майно заповідає та не поставила
сполучник „і" між фразою „усе майно" та „майно в АДРЕСА_1". На
вказані обставини вказує і видача ОСОБА_3. довіреності відповідачу на ведення
спадкової справи тільки по майну в Вінницькій області. Через нотаріальні органи
відповідач відмовився підписувати заяву про тлумачення заповіту саме таким
чином. У зв'язку з чим позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на майно вАДРЕСА_2та на вклад в банку. Тому просила
задовольнити її позовні вимоги.

Відповідач по справі ОСОБА_1. подав
зустрічний позов до ОСОБА_2. та просив суд постановити рішення яким,  відмовити позивачці у задоволенні позову  та зобов'язати відповідачку  надати оригінали правовстановлюючих
документів  на будинок та земельну
ділянку, які знаходяться вАДРЕСА_2, земельний пай згідно до сертифікату  на право
на земельну частку (пай) № 366940 від 14 грудня 2000 року , та ощадну
книжку  на вклад НОМЕР_1в Ощадбанку СРСР,
мотивуючи свої вимоги тим, що він є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3. і
відповідно до складено ІНФОРМАЦІЯ_1заповіту має право на спадкування всього
майна після смерті спадкодавця. Посилання позивачки на те, що вказаний заповіт
стосується лише майна в сАДРЕСА_1є  не
правильним.

Рішенням Бориспільського міськрайонного
суду Київської області від 21 грудня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_2.
задоволено. Постановлено тлумачити заповіт від 22.05.2006р., посвідчений
Гірською сільською Радою Бориспільського району за реєстровим номером 140,
складений ОСОБА_3таким чином, що: ОСОБА_3заповіла ОСОБА_1усе майно, що
належатиме їй на момент смерті лише в АДРЕСА_1 І, а інше майно, яке не
зазначене в даному заповіті, заповідано ОСОБА_2відповідно до заповіту від
02.12.1992р. В задоволенні зустрічного позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі представники
відповідача по справі ОСОБА_1., - ОСОБА_4. та ОСОБА_5., посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального
законодавства неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду
першої інстанції встановленим обставинам справи, просить рішення скасувати, та
направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Апелянт по справі ОСОБА_1., та його
представники ОСОБА_4. та ОСОБА_5.,
будучи належним чином повідомлені про апеляційний розгляд справи в
судове засідання апеляційного суду Київської області не з'явилися. Неявку в
судове засідання одного із представників відповідача ОСОБА_5., колегія суддів
визнає без поважних причин ( оскільки доказів поважності неявки до суду даний
представник не надав) інший же представник ОСОБА_4., будучи повідомлений про
явку в суду будь яких  клопотань про
відкладення справи в суд не подавав.

Представник позивачки по справі
ОСОБА_2. - ОСОБА_6. в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав та просив
апеляційну інстанції відхилити у її задоволенні посилаючись при цьому на
законність та обґрунтованості рішення суду першої інстанції та безпідставності
доводів апелянта.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді - доповідача, представника позивачки ОСОБА_2. - ОСОБА_6., перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи апелянта, вважає, що апеляційна
скарга  не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань

Судом першої інстанції встановлено,
щоІНФОРМАЦІЯ_2. померла ОСОБА_3., після смерті якої відкрилась спадщина на
спадкове майно у вигляді будинковолодіння АДРЕСА_1, , на підставі рішення
Іллінецького райсуду Вінницької області від 03.08.2007р., земельної частки на
території Гірської сільської Ради, згідно сертифікату на право власності на
земельний пай, що зареєстрований за № 18979 від 14.12.2000р. Бориспільською
райдержадміністрацією, та рахунку НОМЕР_1в Бориспільській філії Ощадбанку
України, які належать померлій ОСОБА_3. .

02.12.1992 р. ОСОБА_3. склала заповіт,
посвідчений виконуючою обов'язки секретаря виконкому Гірської сільської Ради
Бориспільського району, зареєстрований за № 96, за яким заповіла все своє
майно, що належатиме їй на час смерті, позивачці по справі ОСОБА_2(а.с. 15).

22.05.2006 р. ОСОБА_3. склала ще
один заповіт, посвідчений секретарем виконкому Гірської сільської Ради
Бориспільського району, зареєстрований за № 140, яким заповіла відповідачу
ОСОБА_1.  два будинки, сарай, гараж та
земельну частку, що розташовані в АДРЕСА_1 . (а.с. 8)

17.05. та 22.05.2006р. ОСОБА_3.
оформила довіреності, посвідчені секретарем Гірської сільради та зареєстрованих
в реєстрі № 132,135, за якими уповноважила відповідача ОСОБА_1. оформити
спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_7. в АДРЕСА_1 Іллінецького району та
продати будинок в АДРЕСА_1(а.с. 11-13)

Позивачка ОСОБА_2. та відповідач
ОСОБА_1. у встановленому законом порядку
звернулись до суду з заявами про прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_3., але отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, не можуть внаслідок невірного
тлумачення змісту заповіту від 22.05.2006р.,
відповідачем.

Вирішуючи вказаний спір та,
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2. і відмовляючи у позові ОСОБА_1., суд
першої інстанції  виходив з того, що
волевиявлення ОСОБА_3. при складанні заповіту на ім'я відповідача ОСОБА_1.,
було лише щодо майна, що знаходиться в Вінницькій області.

Даний висновок суд першої інстанції
обґрунтував тим, що заповідаючи відповідачу тільки  майно, яке розташоване вАДРЕСА_1і на яке мала
право спадкодавець ОСОБА_3. свідчить конкретизація в заповіті певного місця
розташування майна, при наявності іншого майна в іншій області, про яке згадки
в заповіті немає. На даний факт прямо та беззаперечно
вказують вищевказані свідки, та факт оформлення ОСОБА_3. в цей же період, цілого ряду доручень також на ім'я
відповідача щодо майна лише в Вінницькій області. Це вказує на те, що ОСОБА_3.
в травні 2006р. оформляла своє волевиявлення щодо майна, яке знаходиться лише в
Вінницькій області, і пов'язане виключно зі смертю, тоді ж в травні 2006 р., її
рідної сестри - ОСОБА_7., після якої відкрилась спадщина, перелік якої і
зазначила ОСОБА_3 в своєму заповіті. Тому суд прийшов до висновку що вказаний
заповіт від ІНФОРМАЦІЯ_1складений ОСОБА_3. та посвідчений секретарем Гірської
сільської ради  ОСОБА_8. тільки майна
спадкодавця, яке розташоване вАДРЕСА_1і
вказаний заповіт не стосується іншого майна, яке спадкодавець заповіла 2
грудня 1992 року позивачці по справі ОСОБА_2(а.с. 15).

Колегія суддів вважає, дане висновок
суду викладений в рішенні обґрунтованим та законним, і таким, що зроблене
відповідно до наданих сторонами по справі доказах, зокрема на підставі: копії
заповіту 22.05.2006р. на ім'я відповідача (а.с.8), копій довіреностей від
17.05.2006р., посвідчених секретарем Гірської сільради та зареєстрованих в
реєстрі № 132,135, за якими ОСОБА_3. уповноважила відповідача оформити
спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_7. в АДРЕСА_1 Іллінецького
району та продати будинок в АДРЕСА_1(а.с.12,13,82.83).
копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3.(а.с.14,98), копіями заповітів ОСОБА_3. від 02.12.1992 р. та від 02.09.1972 р.
(а.с. 15,57), копіями рахунку в Ощадбанку (а.с. 16),  копією сертифікату на право на земельну
частку на території Гірської
сільради(а.с.17,101), копією витягу з книги реєстрації вищевказаних правочинів в Гірській сільраді (а.с. 19,20,78-81),
відповіддю Гайсинського міжрайонного бюро технічної інвентаризації про те, що право власності
на будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 належало ОСОБА_7., ОСОБА_3. та
належить відповідачу в порядку спадкування на підставі одного рішення
Іллінецького райсуду від 03.08.2007р. (а.с.91) та іншими доказами що надані
сторонами.

Колегія суддів вважає, доводи
апелянта про не законність рішення суду є безпідставними, виходячи з наступного.

Так відповідно до ст. 1233 ЦК
України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї
смерті.

Згідно до ст. 1235 ЦК України
заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних
відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті  1236 ЦК України  заповідач має право охопити заповітом права та
обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та
обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Заповідач має право скласти заповіт щодо
усієї спадщини або її частини.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції, витлумачивши в порядку передбаченому ч.2 ст. 213 ЦК України -
правочин, яким являється заповіт ОСОБА_3. від 22 травня 2006 року, як такий, що
стосується лише конкретного майна (два будинки, сарай, гараж та земельну
частку, що розташовані в АДРЕСА_1 ), яке належало спадкодавцю ОСОБА_3. на
момент складання заповіту та її смерті
обґрунтовано  та законно
відповідно до вимог ст. 1235 ч.1, 1236 ч.2 ЦК України, керувався ч.3 ст. 213 ЦК
України проте, що складаючи заповіт щодо конкретного майна  спадкоємець не мала на увазі усе майно, яке
їй належить чи буде належати в майбутньому, оскільки ні словосполучення «а
також», ні словосполучень «і майно» ні інших словосполучень, які б вказували на
фактичне скасування ОСОБА_3. попереднього заповіту складеного спадкоємцем 2
грудня 1992 року на користь ОСОБА_2в самому заповіті не зазначено. Даний факт в
суді підтвердили свідки ОСОБА_8., яка посвідчувала даний заповіт в присутності
спадкодавця, а також свідки ОСОБА_9та ОСОБА_10.

Той факт, що відповідач по справі
ОСОБА_1.  мав право спадкування після
смерті ОСОБА_3. лише на майно, яке розташоване саме в АДРЕСА_1 підтверджується
також і рішенням Бориспільського міськрайонного суду 22 червня 2007 року. (а.с.
103).

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини
справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення суду
законним та обґрунтованим.

Інші доводи апелянта про неповноту судового розгляду та порушення норм
процесуального законодавства є безпідставними та необґрунтованими, а тому
апеляційна скарга задоволення не підлягає.

Керуючись  ст. ст. 303, 307,308, 313,314, 315, 317 ЦПК
України, ст. ст. 213, 1235 ч.1, 1236 ч.2 ЦК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу відповідача
по справі ОСОБА_1відхилити.

Рішення на рішення
Бориспільського міськрайонного суду від 21 грудня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий :

Судді :