Справа № 2-854/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
квітня 2008 року
Індустріальний  районний суд м.

Дніпропетровська

в
складі : головуючого  судді       Зосименко С.Г.

при секретарі                Карпенко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду  м.

Дніпропетровська
цивільну  справу за позовом ОСОБА_1до

ОСОБА_2про
стягнення аліментів на утримання  дитини,

ВСТАНОВИВ:

В
лютому 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом  до відповідача про

стягнення
аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вони з

відповідачем
знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2004 року. Мають

неповнолітнього
сина ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1. З початку вересня 2006 року шлюбні відносини та
ведення сумісного

господарства
з відповідачем було припинено. Позивачка з дитиною проживає

окремо,
син знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на

утримання
дитини  не надає, тому вона вимушена була
звернутися до суду з даним

позовом.
Просить стягнути з відповідача  на її
користь на утримання

неповнолітнього
сина аліменти у розмірі 1130 грн. кожного місяця  до

досягнення  дитиною повноліття, починаючи з  12 листопада 2006 року, тобто з

моменту
направлення першої письмової претензії відповідачеві.

У судовому засіданні позивачка
підтримала свої позовні вимоги і просила

задовольнити.
Суду пояснила, що син перебуває на її утриманні з вересня 2006

року.
Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає,

хоча
його середньомісячний заробіток становить 3500-4000 грн.

Відповідач у судове засідання з'явився.
Позовні вимоги визнав частково.

У
письмових запереченнях проти позову посилається на те, що доводи позивачки з

приводу
того, що  він працює водієм маршрутного
таксі в ВАТ АТП 11205,

отримуючи
чистий прибуток не менше 2000 грн., є безпідставними, оскільки він

дійсно
проходив випробувальний термін на протязі двох тижнів, але заробітну

плату
за цей час не отримував. Відповідач пояснив, що твердження позивачки про

те,
що він, будучи приватним підприємцем, має чистий прибуток 3500-4000 грн.

щомісяця,
є також хибними, у зв'язку з тим, що вона не надала жодного доказу,

що
підтверджували б зазначені доводи. ОСОБА_2. пояснив, що він не

отримував
жодних письмових претензій від позивачки. Відповідач пояснив, що він

систематично
купує одяг, особисті речі, продукти харчування для дитини.

Представник
відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не

заперечував
проти стягнення з відповідача на утримання сина аліментів у розмірі

300
грн. щомісяця, пояснивши це тим, що відповідач немає постійного доходу.

Вимога
позивачки про стягнення з відповідача аліментів, починаючи з 12

листопада
2006 року, є безпідставною, оскільки жодних підтверджень надіслання

або  отримання відповідачем вказаних претензій,
нею не було надано до суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
представника відповідача, свідка,

вивчивши
матеріали справи,  вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню.

Із пояснень сторін, матеріалів
справи  видно, що позивачка з

відповідачем
перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 жотвня 2004 року. Від

вказаного
шлюбу мають неповнолітнього сина -
ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1. З початку вересня 2006 року шлюбні відносини та
ведення сумісного господарства позивачки з відповідачем було припинено.

Позивачка
з дитиною проживають окремо, син знаходиться на її утриманні.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_4. підтвердила, що

відповідач
дійсно систематично купує речі для дитини у відповідності до списку,

який
складає позивачка.

Суд не може взяти до уваги
твердження позивачки, що нарахування

аліменти
необхідно проводити починаючи з
листопада 2006 року, оскільки жодних

підтверджень
про надіслання претензій від 12 листопада 2006 року та 15 квітня

2007
року, а також їх одержання відповідачем, до суду надано не було. Крім

того,
вимога про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1130 щомісяця не

знайшла
свого обґрунтування  в доводах позивачки,
до суду не було надано

розрахунків,
які б підтверджували зазначені вимоги.
Як вбачається з матеріалів

справи,
а саме, з декларації про доходи ОСОБА_2. за 2007 рік, останній

немає
постійного доходу. Відповідно до довідки, яка була надано відповідно до

запиту
адвоката АТП 11205, ОСОБА_2. не перебуває в трудових відносинах  із

зазначеним
підприємством.

В силу ст.ст.180,181,182 Сімейного
Кодексу України батьки

зобов`язані
утримувати та надавати матеріальну допомогу на дітей, при цьому за

рішенням
суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її

матері,
батька або у твердій грошовій сумі.

Беручи
до уваги вище викладене, суд приходить до висновку про необхідність

стягнути
з відповідача аліменти на дитину у розмірі 300 гривень щомісяця в

судовому
порядку, починаючи з  19 лютого 2008
року, тобто з моменту звернення

позивачки
до суду із позовною заявою.  Таку
допомогу він може надавати,

оскільки
працездатний, інших осіб на його утриманні немає.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача необхідно стягнути 51

грн.
судового збору в прибуток держави та 30 грн. -
витрати на інформаційно-

технічне
забезпечення розгляду справи.

Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення
суду підлягає обов'язковому

негайному
виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Згідно
зі ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України та керуючись ст.ст.

15,30,60,88,213,214,215,174,
367 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого
за

адресою:
АДРЕСА_1, аліменти в

розмірі
300 гривень на  утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи
стягнення з 19 лютого 2008 року до повноліття дитини.

Стягнення провадити щомісячно на
користь ОСОБА_1,

проживаючої
за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи стягнення з 19 лютого 2008 року до повноліття

дитини

Стягнути  з
ОСОБА_2на  користь  держави

судові
витрати  в розмірі 51 грн. та витрати на
інформаційно-технічне

забезпечення
розгляду справи у розмірі 30 грн.

Рішення підлягає обов'язковому
негайному виконанню в межах суми

платежу
за один місяць в розмірі 300 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської

області
через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі у

10-ти
денний строк, з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження

і
подання після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги або без подання

заяви
про апеляційне оскарження шляхом подачі апеляційної скарги на протязі

10-ти
днів з дня проголошення рішення.

Суддя

С.Г. Зосименко