У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 вересня 2008
року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Головуючого - Яреми А.Г.,

Суддів:              Левченка Є.Ф., Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,   Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до Амвросіївської митниці (третя особа - Головне
управління Державного казначейства України в Донецької області) про
відшкодування матеріальної, моральної шкоди та витрат по оплаті правової
допомоги,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2007 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до Амвросіївської митниці та відділення Державного
казначейства України в м. Маріуполі про відшкодування матеріальної шкоди та
витрат по оплаті правової допомоги, посилаючись на те, що постановою
Амвросіївського районного суду від 17 листопада 2006 року його було визнано
винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 352 МК
України, накладено адміністративне стягнення, однак постановою голови
Апеляційного суду Донецької області від 18 січня 2007 року постанова районного
суду скасована, й провадження в адміністративній справі закрито за відсутністю
події і складу адміністративного правопорушення. В результаті безпідставного
притягнення до адміністративної відповідальності йому заподіяна матеріальна
шкода, так як Амвросіївська митниця 23 жовтня 2006 року в примусовому порядку
вилучила його автомобіль й за час перебування автомобіля на складі він оплатив
митниці близько 4000 грн., крім того, оплатив 3000 грн. за правову допомогу в
справі про адміністративне правопорушення.

Позивач під час розгляду справи уточнив
позов, пред'явив вимоги до Амвросіївської митниці про відшкодування
матеріальної, моральної шкоди та витрат по оплаті правової допомоги, зазначив
також, що діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, й просив стягнути за
рахунок коштів державного бюджету 3391 грн. 74 коп. на відшкодування
матеріальної шкоди, 2000 грн. за заподіяну моральну шкоду та 3000 грн. на
відшкодування витрат по оплаті правової допомоги.

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 14 листопада            2007 року позов задоволено
частково, постановлено стягнути з коштів Державного бюджету України через
Головне управління Державного казначейства України в Донецької області з
рахунку Амвросіївської митниці на користь позивача 3390 грн. 70 коп. на
відшкодування витрат по оплаті зберігання автомобіля, 3000 грн. - по оплаті
правової допомоги; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного
суду Донецької області від 31 січня 2008 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду
першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального
права.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того,
що дії посадових осіб митниці щодо складення відносно ОСОБА_1 протоколу про
порушення митних правил та щодо вилучення його
транспортного засобу були правомірними, а тому з урахуванням статті 1166
ЦК України відсутні підстави для відшкодування позивачу його витрат по оплаті
зберігання автомобіля та правової допомоги.

Проте з такими висновками апеляційного
суду цілком погодитись
не можна.

Відповідно до статті 1173 ЦК
України шкода, завдана фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при
здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим
або органом місцевого самоврядування незалежно від вини
цих органів.

Згідно
частини 3 статті 392 МК України у разі, якщо за результатами перевірки
законності та обгрунтованості постанови суду у справі про
порушення митних правил ця постанова буде скасована, а справа
закрита, або стягнення за порушення митних правил буде
змінено, конфісковані товари, транспортні засоби, сума штрафу або
її відповідна частина повертаються особі, яка притягалася до
відповідальності, або її представникові. Якщо конфісковані товари,
транспортні засоби неможливо повернути в натурі, повертається
їхня вартість за вирахуванням сум належних податків і зборів
за ставками, що діяли на день конфіскації. Повернення грошових
коштів, зазначених у цій частині, здійснюється органами Державного
казначейства України з Державного бюджету України.

Судами встановлено, що постановою
Амвросіївського районного суду від                        17 листопада 2006 року
ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого статтею 352
МК України. Постановою голови Апеляційного суду Донецької області від 18 січня
2007 року постанова районного суду скасована, й провадження в справі закрито на
підставі частини 1 статті 247 КпАП України за відсутністю складу
адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд у порушення статей 303, 316 ЦПК України на зазначені
положення закону та встановлені факти уваги не звернув, а тому є безпідставним
його висновок про відмову в задоволенні позову на підставі статті 1166 ЦК
України.

За таких обставин рішення апеляційного суду підлягає
скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з
підстав, передбачених частиною
2 статті  338 ЦПК України.

Керуючись статтею 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду
Донецької області від 31 січня 2008 року скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -
А.Г.Ярема

Судді:
Є.Ф.Левченко

Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін