АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
Справа № 22 - 1163  2008 року         Головуючий
у 1-й інстанції Калмиков Б.Л.
категорія -                                                                         Доповідач  С.А.Кіселик
У Х В А Л А

І  М
Е  Н  Е
М    У  К
Р  А  Ї
Н  И

23
липня  2008 року

Судова палата в цивільних справах
Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого : Кіселика С А ,

суддів : Франко В А , Суржика М.М.

при секретарі Липі А.О.

розглянула  у відкритому судовому засіданні в місті
Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення  Долинського районного  суду
Кіровоградської  області  від 04
квітня  2008 року,

В  С
Т  А  Н
О  В  И
Л  А  :

В
лютому 2008  року  ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1
про стягнення  боргу  за
договором  позики  та
сплату  відсотків  за
прострочення  грошового  зобов'язання..

Позивач  просив
стягнути  на  свою
користь  з ОСОБА_1 4000 грн.
за  договором  позики, 2468
грн.  За  прострочення
грошового  зобов'язання, 175  грн.
витрат  на  послуги
адвоката,  витрати на ІТЗ  та
державне  мито.

Обґрунтовуючи  свої
вимоги  позивач  зазначив, що
відповідач  07.02.2007  року позичив
у  позивача  кошти
в сумі 8000 грн. Одержання
ОСОБА_1  вищезазначеної  суми підтверджується  договором
позики, що  посвідчений  приватним
нотаріусом. Відповідач
зобов'язався  повернути  позивачу
борг  до  28
лютого  2005 року, однак  у
зазначений  в  договорі
позики  термін  грошей
не  повернув, а  в грудні
2005 року  та  квітні
2006 року  повернув  йому
кошти  в сумі  4000 грн.

Позивач  вважає, що
відповідач  крім  повернення
боргу  в  сумі 4000
грн.  зобов'язаний    сплатити
також   три  відсотки
з  урахуванням  індексу
інфляції,  що  становить
2468  грн.,  та
судові  витрати  на
послуги  адвоката  в
сумі  175 грн.

Рішенням
Долинського районного  суду   Кіровоградської  області
від 04 квітня  2008 року, позов
було задоволено  частково  та
стягнуто   з  ОСОБА_1на
користь  ОСОБА_2  заборгованість  за
договором  позики  в  сумі  4000 грн. неповернутої  позики,
1989  грн.  інфляційних
виплат,  3% річних  від
простроченої  суми  в
розмірі 479  грн.   та
судові  витрати  в  сумі
64 грн. 68  коп.  За
сплату  судового  збору
і  на  ІТЗ
в  сумі  30
грн.

В  решті
позовних  вимог  відмовлено.

Не
погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції,  апелянт просить  його скасувати з тих підстав, що рішення  постановлено
із  порушенням  норм
матеріального  та  процесуального  права
та направити  справу  на
новий  розгляд.

Апелянт  зазначив,
що  судом  першої
інстанції не  було  повідомлено
відповідача  про  розгляд
справи, як  це  передбачено
ст.. 76  ЦПК  України, що
призвело  до  порушення
його  прав  передбачених
ст.. 27  ЦПК  України.
Суд  першої  інстанції
безпідставно  взяв  до
уваги  копію  листа
позивача  від 15.07.2007 року  та не
взяв до  уваги  запис
від  09.04.2006 року  про
повернення  1400 доларів США.  Судом
було  безпідставно  відмовлено
у  призначенні  експертизи.

Заслухавши
доповідача, дослідивши доводи апеляції та матеріали справи колегія суддів
дійшла висновку, що апеляція не підлягає задоволенню.

Колегія
суддів вважає, що судом 1-ої інстанції на підставі досліджених доказів
правильно встановлено, що позивач  і  відповідач
перебували  в  договірних
відносинах  між  собою
за  договором  позики.
Відповідач, на  відміну  від
позивача,  умови  договору
не  виконав  і
повернув  лише  половину
суми  позика,  чим
порушив  договірні  зобов'язання.
А  отже  суд
дійшов  правильного  висновку  про
стягнення  із  відповідача
на користь  позивача  4000 грн., інфляції  за
весь  час  прострочення
повернення  боргу  в  сумі  1989
грн.,  та  3%
річних  від  простроченої
суми  в  розмірі 479
грн.

Суд  першої
інстанції  правильно  критично
віднісся   та  не прийняв,
як  доказ,  запис
від 09.04.2006 року  про  отримання
позивачем  від  відповідача
1400  доларів  США, оскільки
позивач  це  заперечує, а
надана  відповідачем  до
суду  копія  договору
позики  не  є
письмовим  доказом, оскільки  згідно
до  частини 2 статті  64
письмові  докази,  як
правило,  подаються  в
оригіналі.

Подана  до
суду  копія   договору
належним  чином  не
завірена.  Оригінал  договору
із  відповідним  записом
відповідач  до  суду
подати  не  може, оскільки  його
не має.

Колегія  суддів
критично  відноситься   до
заяви  відповідача  про
крадіжку  оригіналу  договору, оскільки  даний
факт  нічим  не
підтверджується.

Суд  не
відмовляв  сторонам  у проведенні
експертизи, така ухвала в
справі  відсутня.  Підстав
для  призначення судом  першої
інстанції  експертизи,  колегією
суддів  не  вбачається, оскільки  відповідно
до  частини1 статті 143  ЦПК
України,  суд  призначає
експертизу  за  заявою
осіб, які  беруть  участь
у  справі,  а  позивач  від
заяви  про  проведення
експертизи  відмовився,
відповідач  особисто  такої
заяви  не подавав (а.с.25 -
33).  Крім  того
суд  не має  можливості
призначити  експертизу  із - за
відсутності  об'єкта  дослідження, а саме  оригіналу
договору  позики  із
оригіналом  запису  про
отримання  позивачем  1400 доларів
США.

Крім  того
колегія  суддів  не
знайшла   порушень  судом
норм  процесуального  права, яке
призвело  до  неправильного
вирішення  справи.

Справа  розглядалася
за  участю  обох
сторін.  Відповідач  про
судове  засідання  на
якому  було  ухвалено
рішення  був  повідомлений
належним  чином, а  отже
у  суду  апеляційної
інстанції  відсутня   підстава
застосування  ст. 311  ЦПК
України.

За
таких обставин, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду є законним
та обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи апеляції не спростовують правильних висновків
суду.

Відповідно
до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення
з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись
ст.ст.303,307, 308,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів,-

У  Х
В  А  Л  И  Л  А :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення  Долинського районного  суду
Кіровоградської  області  від 04
квітня  2008 року   залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двох
місяців до Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: