У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13
травня 2008 року
м.Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України у складі :

Левченка
Є.Ф., Романюка Я.М., Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
усунення перешкод у користуванні будинком, відшкодування моральної шкоди та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання частково недійсним свідоцтва
про право на спадщину та усунення перешкод у користуванні будинком,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У червні 2006
року ОСОБА_1. звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що їй
на праві власності належить будинок АДРЕСА_1, відповідачі самочинно вселилися в
зазначений будинок, пошкодили його, чим заподіяли шкоду.

Позивачка під час
розгляду справи уточнила позов та просила усунути їй перешкоди в користуванні
будинком, виселити відповідачів, стягнути з ОСОБА_2.,       ОСОБА_3 по 1700 грн. з кожного на
відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_2пред'явила зустрічний позов, посилаючись на те, що
їй належала  Ѕ частина будинкуАДРЕСА_1,
інша Ѕ його частина належала батьку ОСОБА_1. - ОСОБА_6 і рішенням суду від                     11 березня 1990 року
ОСОБА_6 було зобов'язано сплатити їй грошову компенсацію частки у власності на
будинок, проте він таку компенсацію не виплатив і право власності на          Ѕ частину будинку в порядку
спадкування ОСОБА_1. оформила незаконно.

ОСОБА_2просила визнати частково недійсним свідоцтво про
право на спадщину ОСОБА_1. від 29 березня 2003 року, зобов'язати ОСОБА_1. не
чинити їй перешкод у користуванні будинком.

Рішенням
Станично-Луганського районного суду від 25 вересня 2006 року позов ОСОБА_1.
задоволено частково, постановлено виселити ОСОБА_2.,         ОСОБА_3, ОСОБА_4.,ОСОБА_5 з будинку
АДРЕСА_1, стягнути з ОСОБА_2.,
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1. 2500 грн. на відшкодування моральної шкоди,
в задоволенні зустрічного позову відмовлено в зв'язку з пропуском строку на
звернення до суду.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_1. померла й апеляційним судом до участі в справі залучено її
правонаступника ОСОБА_7.

Рішенням
Апеляційного суду Луганської області від 5 грудня 2007 року рішення суду першої
інстанції змінено, скасовано в частині стягнення з ОСОБА_2.,         ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1. 2500 грн.
на відшкодування моральної шкоди й відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1. про
відшкодування моральної шкоди, також рішення скасовано в частині відмови в
задоволенні зустрічного позову в зв'язку з пропуском строку на звернення до
суду та постановлено відмовити в задоволенні позову          ОСОБА_2. за необґрунтованістю; в
решті рішення залишене без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2.,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 просять скасувати ухвалені в справі судові рішення та передати
справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Доводи скарги та матеріали витребуваної
справи не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст.
338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги в цій частині не
можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового
розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись
ст. ст. 332, 336 ЦПК
України, колегія суддів Cудової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3
відхилити, рішення Станично-Луганського районного суду від 25 вересня 2006 року
та рішення Апеляційного суду Луганської області від 5 грудня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:
Є.Ф.Левченко

Я.М.Романюк

Ю.Л.Сенін