У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23 січня 2008 року                                                                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого                                                            Косенка
В.Й.,

суддів:                                                                      Костенка А.В., Данчука В.Г.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до Полтавського навчального центру № 64 про зарахування
педагогічного стажу, за час роботи в органах внутрішніх справ, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 30 листопада
2006 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 24 квітня 2007
року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2006 року ОСОБА_1. звернувся в суд із позовом до
Полтавського навчального центру № 64 про зарахування педагогічного стажу за час
роботи в органах внутрішніх справ на посадах молодшого та середнього
начальницького складу з 25 червня 1985 року по 23 грудня 2002 року, посилаючись
на те, що з 1 липня 2004 року працює майстром виробничого навчання Полтавського
навчального центру № 64. З моменту прийняття на роботу він мав            2 роки 29 днів перебування на
військовій службі, 17 років 5 місяців 28 днів - перебування на службі органах
внутрішніх справ на посадах молодшого та середнього начальницького складу.
Позивачу було відмовлено в задоволенні до педагогічного стажу час перебування
на службі в органах внутрішніх справ. Просив визнати за ним право на
зарахування до педагогічного стажу час роботи в органах внутрішніх справ.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 30
листопада               2006 року,
залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 24 квітня
2007 року, у позові відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеними судовими рішеннями,
ОСОБА_1.  подав до Верховного Суду
України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування
судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить
оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким його
позовні вимоги задовольнити.

Касаційна скарга ОСОБА_1. підлягає відхиленню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення може бути лише неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Статтями 338-341 ЦПК України передбачено
випадки, в яких рішення суду скасовується.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали
справи не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального й процесуального права, а отже, відсутні підстави для скасування
постановлених судових рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 30
листопада                2006 року та
ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 24 квітня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий                                                                        В.Й.
Косенко

Судді:                                                                                  В.Г. Данчук

А.В.
Костенко