Справа №
головуючий у 1 інстанції - Герасимчук М.К.
доповідач - Григоренко М.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е
М         У К Р А Ї Н И

25 вересня 2008
року                                                                                                    м.
Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді - Буцяка З.І.,

суддів : Григоренка М.П., Демянчук С.В.,

при секретареві Колесовій Л.В., за участю представника
позивача Недашківської К.М., представника відповідача товариства з додатковою
відповідальністю  Страхова компанія
„Альфа - Гарант” Вашенюка І.В., представника третьої особи Гемберг Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до товариства з додатковою відповідальністю
Страхова компанія „Альфа - Гарант” та
товариства з додатковою відповідальністю Рівненська філія Страхова
компанія „Альфа - Гарант”, третя особа на стороні позивача товариство з
обмеженою відповідальністю „Український промисловий банк”, про стягнення
заборгованості за договором страхування транспортного засобу, неустойки та
відшкодування завданої моральної шкоди, за апеляційною скаргою товариства з
додатковою відповідальністю Страхова компанія „Альфа - Гарант” на рішення
Рівненського міського суду від 23 червня 2008 року,

ВСТАНОВИЛА  :

Рішенням
Рівненського міського суду від 23 червня 2008 року позовні вимоги  ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто
із товариства з додатковою відповідальністю Рівненська філія Страхова компанія
„Альфа - Гарант” на користь позивача заборгованість із страхового
відшкодування, в розмірі 60322 грн., неустойку-пеню, в розмірі 597 грн., та
судові витрати, в розмірі 639 грн..

В
задоволенні позовних вимог, щодо стягнення моральної шкоди, в розмірі 10000
грн. та витрат, пов'язаних із наданням
правової допомоги, в розмірі 709 грн. 19 коп., відмовлено.

В
апеляційній скарзі  товариство з
додатковою відповідальністю Страхова компанія „Альфа - Гарант” вказує,  що дане рішення вважає незаконним, упередженим
та необґрунтованим, оскільки суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку
про наявність у позивачаОСОБА_1  права на
страхове відшкодування, так як останній, після того як його автомобіль
зіткнувся із лисицею, не виконав умов
пункту 2 укладеного договору страхування, зокрема  транспортний засіб негайно не зупинив,
працівників міліції не повідомив, а продовжив рух, що призвело до пошкодження
двигуна, внаслідок його роботи  без
охолоджуваної рідини, витік якої було спричинено розгерметизацією системи під
час зіткнення із твариною.

У
зв'язку із викладеним, апелянт просить скасувати  оскаржуване рішення в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_1.

В
запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 вказала, що
рішення суду першої інстанції вважає законним і обґрунтованим, а тому просить
його залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

В ході
апеляційного розгляду представник товариства з додатковою відповідальністю  Страхова компанія „Альфа - Гарант” Вашенюк
І.В. підтримав апеляційну скаргу і дав пояснення, які за змістом відповідають
тексту апеляційної скарги.

Представник
позивача запропонувала апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін, оскільки вважає його законним і обґрунтованим і
при цьому пояснив, що після зіткнення із твариною його довіритель відразу
зупинився, але, виявивши відсутність видимих пошкоджень в своєму автомобілі,
продовжив рух, тому з боку останнього не було не виконання взятих на себе
зобов'язань, згідно договору страхування.

Представник
третьої особи поклалась на розсуд суду.

Заслухавши
доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши
матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна
скарга  підлягає задоволенню.

Частково задовольняючи
позов, суд першої інстанції виходив із того, що з боку відповідача дійсно мало
місце не виконання зобов'язання відповідно до договору добровільного
страхування наземного транспорту, який був укладений  між сторонами 25 липня 2007 року, оскільки
товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія „Альфа -
Гарант”  безпідставно відмовило позивачу
у виплаті страхового відшкодування, в зв'язку із настанням 22 жовтня 2007  року страхового випадку.

Проте, колегія
суддів вважає, що рішення Рівненського міського суду від 23 червня 2008 року
підлягає скасуванню, у зв'язку із невідповідністю висновків суду обставинам
справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм
процесуального рішення, з ухваленням у справі нового рішення.

Так, суд першої
інстанції прийняв рішення про стягнення страхового відшкодування не із
товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія „Альфа - Гарант”, до
якої також був заявлений позов і її представник приймав участь у розгляді у
справі, а із його Рівненської філії, яка, згідно із частиною 3 статті 95 ЦК
України, не є юридичною особою і тому, відповідно до частини 2 статті 30 ЦПК
України, не могла бути стороною у справі, що вже є самостійною підставою для
скасуванню оскаржуваного рішення.

Заперечуючи
проти заявленого позову, товариство з додатковою відповідальністю Страхова
компанія „Альфа - Гарант” в суді першої інстанції вказувало, що відмова у  виплаті страхового відшкодування була
обумовлена тим, що з боку позивача мало місце невиконання положень розділу 2
укладеного договору страхування, які передбачають обов'язок страхувальника у
разі настання страхової події, яка може бути визнана страховим випадком, діяти
у відповідності  з вимогами Правил дорожнього
руху України, зокрема пунктом 2.10.

Однак, суд
першої інстанції при розгляді даної справи дані заперечення залишив поза увагою
і ніякої оцінки їм у своєму рішенні не надав.

З наявної у
справі ксерокопії договору добровільного страхування наземного транспортного
засобу, що є предметом застави (а.с. 9) вбачається, що   25 липня 2007 року між ОСОБА_1 та  товариством з додатковою
відповідальністю  Страхова компанія
„Альфа - Гарант” було укладено договір страхування автомобіля НОМЕР_1

Згідно пункту
2.1 вказаного договору було визначено, що у разі настання події, яка може бути
визнана страховим випадком, Страхувальник зобов'язаний вжити у межах розумної
доцільності всіх можливих заходів щодо рятування транспортного засобу, негайно
повідомити правоохоронні органи чи інші
компетентні органи та діяти у відповідності з вимогами Правил дорожнього
руху.

Відповідно до
пункту 1.10 Правил дорожнього руху України, затверджені постановою КМУ від 10
жовтня 2001 року № 1306, дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталась під
час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи
завдані матеріальні збитки.

Пункт 2.10 цих
же Правил передбачає перелік дій, які повинен вчинити водій у разі причетності
до дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі негайно зупинити транспортний
засіб,  залишатись на місці пригоди, не
переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди та
повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції.

Із змісту
заявиОСОБА_1 на ім'я генерального директора ТДВ „Страхова компанія „Альфа-Гарант”
від 22 жовтня 2007 року (а.с.14) та пояснень позивача, які той надав
працівникам міліції в той же день (а.с.16), вбачається, що при викладенні
обставин настання страхового випадку, страхувальник вказав, що після зіткнення
його автомобіля із лисицею, він продовжив руху, так як не надав цьому  зіткненню уваги, а вже зупинився через кілька
кілометрів, коли на панелі приладів загорілись сигнальні лампочки.

З протоколу
огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22 жовтня 2008 року (а.с.18) слідує,
що при огляді місця події на відстані 1300 метрів  від автомобіля „НОМЕР_1 в
кюветі було виявлено труп лисиці.

Факт продовження
позивачем руху, після того як його автомобіль зіткнувся із  лисицею, підтверджується також  і тим, що згідно звіту про оцінку автомобіля
„НОМЕР_1, на момент огляду даного автомобіля в ньому було
виявлено пошкодження деталей двигуна, які виникли внаслідок  експлуатації двигуна без охолоджуваної
рідини.

Доводи
представника позивача про те, що після зіткнення із твариною його довіритель
відразу зупинився, але, виявивши відсутність видимих пошкоджень в своєму
автомобілі, продовжив рух, на розсуд колегії суддів, також підтверджують факт
залишення  ОСОБА_1місця події після
настання дорожньо-транспортної пригоди, а факт не виявлення останнім пошкоджень
свого автомобіля, суд розцінює як недбалість, оскільки із долучених до справи
фотографій (а.с. 38) вбачається, що в результаті зіткнення в автомобілі було
пошкоджено решітка переднього бампера та сам радіатор, які можливо було
візуально виявити при більш ретельному огляді.

В зв'язку із
чим, колегія суддів вважає встановленим,
що після настання 22 жовтня 2007 року дорожньо-транспортної пригоди
ОСОБА_1 не виконав  умов пункту 2.1
розділу 2  договору, який був укладеного
ним  25 липня 2007 року із товариством з
додатковою відповідальністю  Страхова
компанія „Альфа - Гарант”,  про  страхування автомобіля НОМЕР_1

В частині першій
статті  991 ЦК України наведено
конкретний перелік випадків, у разі яких страховик має право відмовитись від
здійснення страхової виплати,  другою
частиною цієї ж статті ЦК України та частиною 2 статті 26 Закону України „Про
страхування” закріплено, що договором страхування можуть бути передбачені також
інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить
закону.

Пунктом 3.4.1.5
укладеного між сторонами вищевказаного договору страхування передбачено, що
підставою для відмови Страховика у здійсненні страхового відшкодування є
невиконання Страхувальником вимог 2 розділу договору.

Із наявного у
справі листа від 17.01.2008 року (а.с. 17)
вбачається, що товариство з додатковою відповідальністю Страхова
компанія „Альфа - Гарант” повідомило ОСОБА_1 про відмову у виплаті страхового
відшкодування, у зв'язку із невиконанням ним положень 2 розділу укладеного між
ними договору страхування.

Таким чином,
колегія суддів вважає, що товариство з додатковою відповідальністю Страхова
компанія „Альфа - Гарант” на законних підставах відмовило ОСОБА_1 у здійсненні
страхового відшкодування, в зв'язку із чим у задоволенні позову останньому має
бути відмовлено, за безпідставністю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303,
307, 309, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну  скаргу товариства з додатковою
відповідальністю Страхова компанія „Альфа - Гарант” задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду
від 23 червня 2008 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з
додатковою відповідальністю Страхова компанія „Альфа - Гарант” про стягнення
заборгованості за договором страхування транспортного засобу, неустойки та
відшкодування завданої моральної шкоди, відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь
товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія „Альфа - Гарант”
судові витрати по справі, в розмірі 384 грн. 59 коп., пов'язані із сплатою
державного мита та оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Рішення   набирає законної сили з
моменту його проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити
рішення  апеляційного суду та рішення
суду першої інстанції  до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішення  апеляційного суду, з подачею касаційної
скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий
Буцяк З.І.

Судді
Григоренко М.П.

Демянчук  С.В.