Справа № 2-152/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

03 березня 2008 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого -  судді                          Деруса А.В.

при секретарі         -                            Брус
Н.П.

за участю адвоката                             ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,
визнання права власності на &frac12; частину квартири,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту від 11 липня 2003 року №
491095 недійсним, визнання права власності на &frac12; частину квартири
АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та суду пояснив про те, що його батьку, ОСОБА_4, належить &frac12; частина
двокімнатної квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на
житло від 23 березня 2000 року за № 134903. Друга частина вищевказаної квартири
належить його дружині, ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на &frac12;
частину квартири АДРЕСА_1.

У
встановлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори по місцю знаходження
спадкового майна для оформлення спадщини після смерті батька та отримав
відповідь, що його батько заповів свою частку квартири своїй дружині, ОСОБА_3

У
вищевказаній квартирі він проживав до 1976 року, а після розірвання шлюбу
батьків, став проживати з матір'ю  по
новому місцю мешкання.

Представник відповідачки та відповідачка у судове
засідання з'явилися, позов не визнали, заперечували проти його задоволення.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
сторони, суд вважає, що дійсний
позов не обґрунтований, суперечить чинному
законодавству та не
підлягає задоволенню.

Судом
встановлено, що заповіт ОСОБА_4 від 11 липня 2003 року № 491095 повністю
відповідає вимогам закону. Заповіт був посвідчений Державним нотаріусом Шостої
одеської державної нотаріальної контори Безрукавою В.В.

В період
складення заповіту, ОСОБА_4, перебував в здоровому глузді, був повністю
дієздатним і, усвідомлюючи свої дії, маючи певну мотивацію, реалізуючи своє
право на залишення заповіту на належне йому на праві приватної власності майно,
тим самим законно виразив свою волю і визначив ту особу, яка на його думку
зможе достойно володіти, користуватися і розпоряджатися його майном в
майбутньому.

Заповіт,
який оспорюється, складався ОСОБА_4 не перед самою смертю, тобто це був
усвідомлений і зважений крок. За період від складення заповіту і до дня смерті
вказаний заповіт не змінювався і не скасовувався.

Будь-яких обставин, які могли б поставити під сумнів законність
складення заповіту і волевиявлення спадкодавця - тяжка хвороба, психічні
захворювання, алкоголізм, вживання ліків, які впливають на стан психіки -
немає.

Посилання позивача на те, що він раніше проживав в спірній квартирі, не
є основою для визнання заповіту недійсним. Тим більш, як позивач вказує, він з
1976 року постійно проживав за місцем проживання своєї матері.

Згідно
листа Шостої одеської державної нотаріальної контори, вбачається, що заповіт
складений ОСОБА_4 від 11 липня 2003 року, було посвідчено нотаріальною конторою
у відповідності з вимогами чинного законодавства, а саме ст. 56 Закону України
«Про нотаріат», та п. 82-84 діючої на той час Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України. Нотаріусом була перевірена дієздатність
ОСОБА_4 та встановлено його особа за його паспортом.

Позивачем не наведено ніяких доказів і підстав, які можуть поставити під
сумнів законність вищевказаного заповіту.

З огляду
на вищевикладене та керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК
України, ст. 1257 ЦК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
заповіту недійсним, визнання права власності на &frac12; частину квартири -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя:
А.В. Дерус