У Х В А Л А

22 серпня 2008
року  Іллічівський районний суд
м.Маріуполя Донецької області  під
головуванням судді  Ткаченко Т.Б., при
секретарі  Чудіної Н.Г., розглянув в
відкритому  судовому засідані  в м.Маріуполі
цивільну справу  за скаргою  ОСОБА_1
на дії державного виконавця  та
начальника Іллічівського відділу
державної виконавчої служби Маріупольського міського управління
юстиції  , зацікавлені особи ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

В С Т А Н О В
И В:

В липні 2008
року ОСОБА_1 звернувся до  суду з скаргою
на дії державного виконавця  та
начальника Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції (далі
Іллічівський ВДВС ММУЮ ),  де
знаходяться на виконанні рішення Іллічівського райсуду про стягнення з нього
заподіяної ОСОБА_3та ОСОБА_4 шкоди , просив визнати неправомірними дії
державного виконавця ОСОБА_2 та начальника Іллічівського ВДВС ММУЮ пов'язані зі
зверненням стягнення шляхом накладення арешту і об'явлення заборони на
відчуження &frac14; частки
квартири та відмінити в повному обсязі постанову  № 12-3564,3582 від 30.05.2008 року  , зобов'язати державного виконавця виконати
виконавчі дії, направлені на виявлення рухомого майна і грошових коштів
боржника для звернення на них стягнення.

В
обґрунтування  скарги в судовому
засіданні скаржник та його представник вказали , що на підставі рішення
Іллічівського районного суду з нього на користь
зацікавлених осіб стягнуто 13182 грн.89 коп. та виконавчий збір 1318
грн.29 коп., на виконання якого,
державний виконавець ОСОБА_2 винесла постанову   № 12-3564,3582 від 30.05.2008 року,  затверджену начальником виконавчої служби про
накладення арешту  та об'явлення заборони
на відчуження &frac14; частки ,
яке він просить визнати неправомірним  та
відмінити, так як  арешт накладений на
майно, вартість якого не відповідна сумі заборгованості, крім того, в порушення
вимог діючого законодавства  звернення
стягнення на  об'єкти нерухомого майна
призводяться  в разі відсутності  у боржника
достатніх  коштів або рухомого
майна. Державний виконавець не прийняв мір для виявлення у нього рухомого
майна, яке складається з предметів домашньої обстановки та побуду  і яке у нього мається , він працює та отримує
заробітну плату  і має можливість
щомісяця відраховувати на користь стягувачів
частину заробітної плати, а також ОСОБА_1 має намір  укласти з останніми мирову угоду, в якій
визначити розмір щомісячних відрахувань та час сплати боргу, крім того в повній
мірі сплати виконавчий збір, просили задовольнити скаргу в повному обсязі.

Державний
виконавець Іллічівського ВДВС ММУЮ ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила,
що  в виконавчій службі  на виконанні знаходяться виконавчі листи
Іллічівського районного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3,
ОСОБА_5 13182 грн.89 коп. та виконавчий збір 1318 грн.29 коп., вона виявила  належність боржнику &frac14; частки в квартирі АДРЕСА_1, іншого
майна  не виявила, а також не прийняла
мір для виявлення  про наявність  відкритих на ім'я  боржника рахунків в установах банку , та
наклала арешт та заборону на відчуження вказаної частки квартири, реалізовувати
яку вона не збирається. Винесена 30.05.2008 року постанова № 12-3564,3582
затверджена заступником начальника
Іллічівського ВДВС, вважає свої дії правомірними, просила в
задоволенні  вимог відмовити.

Виконуюча
обов'язки начальника Іллічівського ВДВС ММУЮ Ткачова С.Л. в судове засідання не
явилася , направила заяву з проханням розглянути скаргу без її участі.

Зацікавлені
особи  ОСОБА_3, ОСОБА_5 вважая дії
державного виконавця, та начальника Іллічівського ВДВС ММУЮ правомірними, а
скаргу необґрунтованою, просили в її задоволенні відмовити.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, дослідив матеріали справи, матеріалі виконавчих проваджень №
298 відкритого  на підставі виконавчого
листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_311816 грн.89 коп. та №  280 відкритого на підставі виконавчого листа
про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1366 грн. та виконавчого збору,
вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі
рішення Іллічівського районного суду від 26.12.2007 р. з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 стягнута заподіяна шкода в сумі 11816 грн.89 коп.,на користь ОСОБА_4
1366 грн. Виконавчі листи до
Іллічівського ВДВС ММУЮ  про
стягнення  з боржника  на користь ОСОБА_3вказаної суми надійшов  29.01.2008 р.,  на користь ОСОБА_4 - 25.01.2008 р.

Згідно пояснень
державного виконавця вона , 14.03.2008 р.,
винесла постанови про відкриття виконавчих проваджень № 12-3582,
12-3564, вказав, що вони винесені 05.02.08 р. , так як   виконанням рішення суду раніше займався
інший державний виконавець, коли вона прийняла їх до свого виконання,  зазначені постанови в справах були відсутні.

Як встановлено
судом 30.05.2008 року державним виконавцем Іллічівської ВДВС ММУЮ   ОСОБА_2 винесена постанова № 12-3564,3582
про арешт майна боржника  та оголошення
заборони на його відчуження, а саме  на &frac14; частку в
квартирі АДРЕСА_1  та про заборону
здійснювати відчуження вказаної частки в квартирі, яка була затверджена  в той же день начальником  відділу.

З досліджених в
судовому засіданні  матеріалів
виконавчого провадження №  298 ,  № 280 від 05.02.2008 р. про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 боргу вбачається, що державний виконавець
приймала міри для встановлення наявності у боржника нерухомого майна, направив
запит до БТІ м.Маріуполя, та транспортних засобів, встановив, що боржнику
належить &frac14; частка в
квартирі АДРЕСА_1.

В матеріалах
вказаних виконавчих проваджень мається копія запиту направленого ДПІ у
Іллічівському районі м.Маріуполя , про надання відомостей відносно того, чи
зареєстрований ОСОБА_1 як суб'єкт підприємницької діяльності, а також про
наявність у нього рахунків в установках банку, однак ніяких  відповідей матеріали справи не містять.

Крім того, не
містять матеріали справи і відомостей, про те, чи приймав  державний виконавець міри для виявлення у
боржника  будь-якого рухомого майна, в
матеріалах виконавчих проваджень відсутні акт опису майна на місцем проживання,
або реєстрації боржника, а також постанови, про відсутність вказаного майна.

Відповідно до
ст..ст..50,  62  Закону України „Про  виконавче провадження” № 606-Х1У  від 21.04.1999 року зі змінами та
доповненнями, стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на
кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти
на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних
організаціях, на рахунки  в цінних
паперах у депозитаріях  цінних паперів, а
у разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, стягнення звертається
також на  належне боржникові інше
майно, за винятком майна, на яке  згідно
з законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на будинок,
квартиру, інше приміщення, земельну ділянку, що є нерухомим майном, провадиться
у разі відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Відповідно
до  ч.2 ст.. 55  вищевказаного Закону № 606 від 21.04.1999
року, державним виконавцем за постановою про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження може бути накладений арешт  у межах суми стягнення за виконавчими
документами з урахуванням витрат , пов'язаних з проведенням виконавчих дій на
виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника.

Таким чином , суд прийшов до висновку, що в
порушення вимог норм Закону України „Про
виконавче провадження”  державний
виконавець не прийняв мір для встановлення наявності    у боржника рухомого майна, яке знаходиться
за місцем його реєстрації, або за місцем фактичного проживання, про що свідчить
відсутність  в матеріалах виконавчих
проваджень акту опису і арешту рухомого майна, або  про відсутність вказаного майна , а
також  не прийняв достатніх мір для
встановлення  наявності  у нього коштів на рахунках та вкладах в
установах банків , так як не отримав відомостей, які запитував у ДПІ
Іллічівського району м.Маріуполя, та наклав
арешт і заборону на відчуження частки в квартири, вартість якої значно
вище боргу боржника, при цьому не провів оцінку вказаної частки квартири, що
вимагає  ст.. 57 Закону України № 606 від
21.04.1999 року  у відповідності з
Законом України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну  діяльність в Україні”.

З в'язку в вище
наведеним дії державного виконавця
відносно накладення стягнення шляхом накладення арешту та об'явлення
заборони на відчуження &frac14;
частки квартири, яка належить ОСОБА_1, та дії начальника виконавчої служби
по затвердженню  постанови, що
оскаржується являються неправомірними , а постанова підлягає скасуванню.

Керуючись
ст..ст.386,387 ЦПК України, суд

У Х В А Л
И В:

Скаргу ОСОБА_1
на дії державного виконавця Іллічівського відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управляння юстиції ОСОБА_2 та  начальника Іллічівського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського міського управляння юстиції, зацікавлені особи
ОСОБА_3, ОСОБА_4задовольнити.

Визнати дії  державного виконавця Іллічівського відділу
державної виконавчої служби Маріупольського міського управляння юстиції
ОСОБА_2  відносно звернення стягнення
шляхом накладення арешту і об'явлення заборони
на відчуження &frac14;
частки квартири АДРЕСА_1  та  начальника Іллічівського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського міського управляння юстиції  відносно затвердження постанови державного
виконавця № 12-3564,3582 від 30.05.2008 р. про накладення арешту і об'явлення
заборони на відчуження  &frac14; частки вказаної
квартири неправомірними.

Відмінити  постанову від 30.05.2008 року № 12-3564,3582
державного виконавця Іллічівського відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управляння юстиції ОСОБА_2  про
накладення арешту і об'явлення заборони
на відчуження &frac14;
частки квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язати
державного виконавця Іллічівського відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управляння юстиції ОСОБА_2 здійснити виконавчі дії,
направлені на виявлення рухомого майна і грошових коштів боржника для  звернення на них стягнення.

Ухвала може бути
оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через
Іллічівський райсуд м.Маріуполя шляхом подачі в 5-тиденний строк з дня
винесення  ухвали заяви про апеляційне оскарження  і поданням після цього протягом 10 днів
апеляційної скарги.

Суддя