Справа №2-49/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11 березня 2008
року                  Локачинський
районний суд Волинської області

в складі: головуючого- судді Корнелюка В.С.,

за участю: секретаря - Марчук Н.Я.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Середи Т.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в селищі Локачі

справу за позовом
ОСОБА_1до відділу освіти і науки Горохівської районної державної адміністрації
Волинської області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
з 16 серпня 1976 року працює на посаді вчителя української мови і літератури
Пірванченської загальноосвітньої школи І - ІІ
ступеня Горохівського району Волинської області.

Наказом
Горохівського районного відділу освіти і науки №514 від 18 серпня 1995 року
позивача було призначено на посаду заступника директора з навчально-виховної
роботи. 1 вересня 1996 року дію трудового договору про зайняття позивачем
посади заступника директора з навчально-виховної роботи було продовжено, про що
видано наказ Горохівського районного відділу освіти і науки № 46 б від 01.09.1996
року. Відповідно до наказу зазначеного відділу освіти і науки № 40 б від
01.09.1999 року позивача було переведено на посаду заступника директора
Пірванченської загальноосвітньої школи І-ІІ ступеня постійно.

5
вересня 2006 року позивача з посади заступника директора з навчально-виховної
роботи було переведено на посаду директора Пірванченської загальноосвітньої
школи І-ІІ ступеня, що стверджується наказом Горохівського районного відділу
освіти і науки №635 від 05.09.2006 року.

Наказом
Горохівського районного відділу освіти і науки №572 від 31 серпня 2007 року
позивача звільнено з посади директора Пірванченської загальноосвітньої школи
І-ІІ ст. з 31.08.2007 року в зв'язку із закінченням строку трудового договору
та залишено на посаді вчителя української мови та літератури цієї ж школи.

Звільнення
з посади директора Пірванченської загальноосвітньої школи І-ІІ ст. у зв'язку із
закінченням строку трудового договору позивач вважає таким, що не відповідає
вимогам чинного трудового законодавства, оскільки відповідно до ч.2 ст.391
КЗпП України, трудові договори, що були переукладені один або декілька разів,
за винятком випадків, передбачених частиною 2 статті 23, вважаються такими, що
укладені на невизначений строк. Згідно із п. 6.6 наказу Міністерства освіти України
№293 «Про порядок приймання та звільнення педагогічних та науково-педагогічних
працівників закладів освіти, що є у державній власності» від 05.03.1998 року,
педагогічний працівник, який працює у даному навчальному закладі на умовах
строкового трудового договору або контракту, має переважне право на укладення
трудового договору, контракту на новий або інший (але не менший строк),
передбачений цим Положенням.

Позивач
вважає, що неодноразове переукладення трудового договору з нею на посаді
заступника директора та директора Пірванченської загальноосвітньої школи
свідчить про укладення його на
невизначений строк. Таким чином у відповідача не було правових підстав
звільняти її з посади директора школи у зв'язку із закінченням дії строкового
трудового договору, і її звільнення було фактично проведено з ініціативи
відповідача. Якщо відповідач вважав правомірним укладення з нею строкового
трудового договору  до 31.08.2007 року,
після закінчення його дії відповідач зобов'язаний був надати переважне право на
укладення трудового договору на новий строк тим більше, що позивач мала намір
працювати директором школи в подальшому.

Крім
того, відповідач провів звільнення позивача з посади директора школи в період
її тимчасової непрацездатності, коли позивач хворіла. В наказі про звільнення
та в трудовій книжці відсутнє будь-яке посилання на норми Кодексу законів про
працю України, що є порушенням норм трудового законодавства, зокрема,  положень Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників, затвердженої наказом №58 Міністерства праці
України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту
населення України від 29.07.1993 року.

Позивач
просить поновити її на посаді директора Пірванченської загальноосвітньої школи
І-ІІ ступеня  з 31 серпня 2007 року та
стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного
прогулу.

У
судовому засіданні позивач щодо поновлення її на посаді директора
Пірванченської загальноосвітньої школи І-ІІ ступеня з 31 серпня 2007 року
підтримала позовні вимоги із підстав, зазначених у позовній заяві. Від вимог
щодо стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за час
вимушеного прогулу відмовилась. Додатково пояснила, що вона перебувала у
лікарні з 27.08.2007 року по 15.10.2007 року, і в цей час начальник районного
відділу освіти і науки не мала права її звільняти із займаної посади директора
школи. Посади заступника директора з навчально-виховної роботи та директора
школи відносяться до керівних посад, тому неодноразове переукладення трудового
договору свідчить про укладення його на невизначений строк. При невмотивованому
звільненні її з посади директора школи, посада заступника директора школи їй
запропонована не була.

Представник
відповідача позов не визнала і пояснила, що із позивачем був укладений
строковий трудовий договір, яким вона з 5 вересня 2006 року по 31 серпня 2007
року була переведена на посаду директора Пірванченської загальноосвітньої школи
І-ІІ ступеня. До цього часу позивач тривалий час обіймала посаду заступника
директора з навчально-виховної роботи даної школи. Функціональні обов'язки
заступника директора і директора школи суттєво відрізняються. Директором школи
позивач пропрацювала один навчальний рік і була звільнена у зв'язку із
закінченням строку трудового договору. Так як, обіймаючи посаду директора
школи, позивач допускала порушення трудової дисципліни, фінансові порушення,
трудовий договір з нею на новий строк не переукладався. Питання продовження дії
строкового договору вирішує керівник районного відділу освіти і науки одноособово.
В період тимчасової непрацездатності щодо переведення на посаду заступника
директора школи позивач до неї не зверталась. Хоча з нового навчального року у
даній школі не вистачало кількості класів, щоб по штатному розпису була посада
заступника директора школи з навчально-виховної роботи. Відповідно до листа
Міністерства освіти і науки України та методичних рекомендацій, посада
заступника директора з навчально-виховної роботи вводиться в школах за
наявності: 8-10 класів - 0,5 посади. У жовтні 2007 року про це стало відомо
районному відділу освіти і науки і з 1 листопада 2007 року у штатний розпис
внесені зміни, якими 0,5 ставки заступника директора з навчально-виховної
роботи скорочені у даній школі. Із змісту наказу про звільнення позивача з
посади директора школи у зв'язку із закінченням строку трудового договору
випливає, що підставою припинення трудового договору є закінчення його строку (
п.2 ст.36 КЗпП України). Згідно із чинним законодавством про працю, якщо під
час тимчасової непрацездатності працівника закінчується чинність строкового
трудового договору, на підставі п.2 ст.36 КЗпП, видається наказ про його
звільнення, проте допомога по тимчасовій непрацездатності надається до її
відновлення або до встановлення інвалідності.

Заслухавши
сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не
підлягає. Судом встановлено, що із позивачем 5 вересня 2006 року був укладений
строковий трудовий договір, по закінченню якого 31 серпня 2007 року дія цього
строкового договору не продовжувалась. На посаді директора Пірванченської
загальноосвітньої школи І-ІІ ступеня позивач працювала один навчальний рік і
більше даний трудовий договір не переукладався. Припинення трудового договору
через закінчення строку (п.2 ст.36 КЗпП України) не потребує заяви чи якогось
волевиявлення працівника. Оскільки свою волю на укладення строкового трудового
договору позивач виявила під час ознайомлення із наказом №635 від 05.09.2006
року про переведення її на посаду директора школи, то фактично вона погодилась
на припинення такого договору в разі закінчення строку, на який його було
укладено.

Звільнення
працівника за п.2 ст.36 КЗпП України не є звільненням за ініціативою власника
або уповноваженого ним органу. Отже, норми ч.3 ст.40 КЗпП України, якими не
допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним
органу в період його тимчасової непрацездатності, не поширюється на випадки
звільнення працівника за п.2 ст.36 КЗпП України.

Під час
тимчасової непрацездатності позивач щодо переведення на посаду заступника
директора школи до начальника районного відділу освіти і науки не зверталась і
відповідно до «Методичних рекомендацій з питань порядку формування штатів
загальноосвітніх навчально-виховних закладів», дана посада з 1 вересня 2007
року у даній школі вводитись не повинна була.

Таким
чином, звільнення позивача з посади директора Пірванченської загальноосвітньої
школи І-ІІ ступеня у зв'язку із закінченням строку трудового договору
відповідає вимогам чинного трудового законодавства.

Керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст.23, 36, 232 КЗпП України,
суд,  ВИРІШИВ:

У
задоволенні позову ОСОБА_1до відділу освіти і науки Горохівської районної
державної адміністрації Волинської області про поновлення на роботі відмовити.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до Апеляційного суду
Волинської області через Локачинський районний суд протягом 10 днів з дня його
проголошення, а апеляційну скаргу - протягом 20 днів після подання заяви.

Суддя   підпис

Оригіналу
відповідає

Суддя
Локачинського районного суду
В.С. Корнелюк