У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

30 січня
2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,                                    Лященко
Н.П., Костенка А.В.,                              Пшонки М.П.,
-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом  ОСОБА_1 до Виноградівської міжгалузевої
виробничо-торгової фірми (далі-МВТФ) «Руно», ОСОБА_2 про визнання незаконними
постанови загальних зборів членів МВТФ «Руно» від 20 грудня 2005 року та
рішення зборів членів МВТФ «Руно» від  20
грудня 2005 року, за касаційною скаргою Виноградівської МВТФ «Руно» на рішення колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 22 березня 2007
року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся в суд
із позовом до МВТФ "Руно", співвідповідача ОСОБА_2 про визнання незаконними
постанови загальних зборів членів МВФТ "Руно" від 20 грудня 2005 року та рішення
зборів членів МВТФ "Руно" від 20 грудня 2005 року. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що рішенням загальних зборів членів колективної
власності МФТФ "Руно" від
20 грудня 2005 року йому виражено недовіру та звільнено з посади директора за незадовільну роботу керівництва МВТФ
"Руно" і нанесення матеріальних збитків. Вважає, що ці документи суперечать чинному законодавству,
зокрема статуту Виноградівської МВТФ
"Руно", який затверджений 31 березня 1999 року. Керівництвом фірми "Руно" були призначені загальні
збори для працюючих і непрацюючих членів фірми на 20 грудня 2005 року, на порядок денний яких винесено
два питання: звіт керівництва про фінансову діяльність фірми за 11 місяців і різне. Головою ради ОСОБА_5 був
зачитаний порядок денний і
запропоновано обрати головуючого зборів, секретаря, як це передбачено пп. 4.5 статуту, для звіту керівництва перед колективом
членів фірми. Не будучи членом фірми "Руно", ОСОБА_3 перебив голову
ради фірми ОСОБА_5 і запропонував обрати головою зборів ОСОБА_2 та секретарем зборів ОСОБА_4, які й розпочали
збори. Ці збори винесли постанову й
рішення, які суперечать статуту та чинному законодавству. Як голова зборів
ОСОБА_2, так і ОСОБА_3 не є членами фірми, тому вказані документи на ведення зборів незаконні, тобто суперечать статуту
та чинному законодавству.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13 грудня 2006
року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Закарпатської області від 22 березня 2007 року зазначене рішення суду
першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено
частково. Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора МВТФ “Руно”.

У касаційній скарзі Виноградівська МВТФ «Руно» просить скасувати ухвалене у
справі рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду
першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом
скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції
скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове
рішення суду першої інстанції.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 у частині
поновлення на роботі, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із МВТФ
"Руно" і працював на посаді директора, тому правовідносини між
сторонами в даному випадку повинні регулюватися нормами трудового
законодавства, а саме ст. ст. 40, 41 КЗпП України.

У постанові загальних зборів членів колективної власності
МВТФ "Руно" про звільнення ОСОБА_1 з посади директора фірми відсутні
посилання на статтю КЗпП України, за якою він звільнений, а тому колегія суддів
дійшла до висновку, що постанова в частині звільнення ОСОБА_1 не відповідає
вимогам трудового законодавства.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна з таких підстав.

Ухвалюючи рішення та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції
виходив із того, що відповідно до п. 4.2 статуту
Виноградівської МВТФ «Руно», який затверджений 28 січня 1999 року, вищим
органом управління фірмою є загальні збори членів фірми, а згідно з п. 4.4
статуту загальні збори правомочні вирішувати питання, якщо на зборах присутні
2/3 членів фірми. Рішення приймаються більшістю голосів відкритим голосуванням.

Так,  судом першої
інстанції  встановлено, що 20 грудня 2005
року було проведено загальні збори й постановою загальних зборів членів
колективної власності МВТФ "Руно" від 20 грудня 2005 року, зокрема,
за незадовільну роботу з керівництва МВТФ "Руно" і нанесення
матеріальних збитків директора фірми ОСОБА_1 із займаної посади звільнено, а
рішенням цих же зборів створено тимчасову комісію.

Згідно зі списком присутніми на загальних зборах фірми
"Руно" були 66 осіб при загальній кількості власників 89 осіб, а за
твердженням позивача власників фірми тоді було всього 76 осіб. При цьому
питання щодо кворуму сторонами не оспорюється. Отже, виходячи з вимог пп. 4.4
статуту збори були правомочними, оскільки на зборах були присутні більше 2/3
членів фірми, які проголосували більшістю голосів за прийняття оскаржуваних
позивачем постанови та рішення.

На підставі наведеного та відповідно до ст. 339 ЦПК
України рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення суду
першої інстанції -  залишенню в силі.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 339
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Виноградівської міжгалузевої виробничо-торгової фірми
«Руно»  задовольнити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області від 22 березня 2007 року
скасувати, а рішення Виноградівського районного суду Закарпатської
області від 13 грудня 2006 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В.
Костенко

Н.П. Лященко

М.П. Пшонка