справа № 2-37608р.
РІШЕННЯ

іменем України

09 квітня 2008
р.
Барський районний суд

Вінницької області

в складі
:    головуючого Хитрука В.М.

при секретарі  Чепельській Ю.В.

розглянувши в м. Бар Вінницької області у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за позовом
Барського комунального підприємства теплових мереж «Бартеплокомуненерго»
м. Бар Вінницької області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з
теплопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду позивач вказав, що
ОСОБА_1  є абонентом Барського
комунального підприємства ТМ «Бартеплокомуненерго» згідно особового
рахункуНОМЕР_1, користувалася послугами з теплопостачання. В порушення вимог
«Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої
води і водовідведення», затверджених
постановою КМУ № 630 від 21.07.2005р. та Закону України « Про
житлово-комунальні послуги» відповідач ОСОБА_1 умисно ухиляється від виконання
своїх обов'язків з оплати жилого-комунальних послуг, в результаті чого
допустила заборгованість в розмірі 3771,61 грн. Тому, позивач просив суд
постановити  рішення, яким стягнути  з відповідача на користь Барського
комунального підприємства теплових мереж «Бартеплокомуненерго» м. Бар
Вінницької області 3771,61 грн. заборгованості за послуги з теплопостачання,
понесенні судові витрати та вжити заходів забезпечення позову у вигляді
накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача, заборони вчиняти дії
щодо відчуження нерухомості.

В судовому засіданні представник позивача
Мельник О.В. заявлені позовні вимоги підтримав повністю, надав суду відповідні
пояснення і обґрунтування, посилаючись на діючі законодавчі акти України
та  наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала,
пояснивши суду, що вона не укладала договору з позивачем про надання її послуг
з теплопостачання. Барське комунальне підприємство ТМ «Бартеплокомуненерго» не
надавало належних її послуг з теплопостачання, оскільки температура в її
квартирі була низькою.

Свідки по
справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суду пояснили, що температура в  квартирі відповідачки була низькою протягом
декількох років, тому що не працювали стояки. Послуги з теплопостачання позивач
надавав неналежно, про жителі будинку неодноразово зверталися із заявами.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового
процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов
доведений та обґрунтований і його слід задовольнити частково. До такого
висновку суд дійшов з слідуючого.

Так,
відповідачка ОСОБА_1 проживає у квартиріАДРЕСА_1та була абонентом Барського
комунального підприємства ТМ «Бартеплокомуненерго» згідно особового
рахункуНОМЕР_1 до 31.01.2007 року. Відповідачка отримала розрахункову книжку,
згідно якої проводила часткову оплату послуг.

Згідно п
18. «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів
України
від 21 липня 2005 р. N 630, розрахунковим  періодом
для  оплати послуг є календарний
місяць.  Плата за послуги вноситься не
пізніше 20 числа місяця, що настає
за  розрахунковим періодом,  якщо
договором  не  встановлено інший строк. Проте, відповідачка
ОСОБА_1 ухилилася від виконання своїх зобов'язань, послуги з теплопостачання
повністю не сплачувала.

Посилання
відповідачки ОСОБА_1 на те, що відсутність між нею та позивачем договору про
надання послуг з теплопостачання може бути підставою для відмови в оплаті цих
послуг, є необґрунтованим та помилковим.
Адже відповідно до п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні
послуги у строки, встановлені договором або законом.  До того ж, укласти договір це обов'язок
споживача, передбачений цим Законом, а не позивача.

Щодо
надання позивачем не якісних послуг з теплопостачання, які не задовольняли   потреби споживача, то згідно оглянутих в
судовому засіданні заяв ОСОБА_1 та актів позивача про відсутність належних
комунальних послуг комунальним підприємством ТМ «Бартеплокомуненерго» було
зменшено у зв'язку з цим розмір оплати відповідачці за жовтень-листопад 2006 р.
на 15 %, січень 2007р. на 15 % та лютий 2007 року на 30 %, як того вимагає п.
29 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення», згідно якого споживач має право на: 1)
зменшення розміру плати у разі: надання послуг не в повному обсязі,  відхилення їх кількісних та/або  якісних
показників  від  затверджених
нормативів  (норм) споживання.

З позову
вбачається, що станом на 20.02.2008 року за відповідачкою утворилася
заборгованість з оплати послуг з теплопостачання в розмірі 3771,61 грн. Однак,
суд вважає, що до стягнення з ОСОБА_1 має підлягати сума заборгованості за послуги
з теплопостачання за три останні роки, тобто з врахуванням строку позовної
давності, передбаченої ст. 257 ЦК України, з березня 2005 року по березень 2008
року з відрахуванням суми сплачених коштів (2432,75 - 352,89 = 2079,86 грн.).

Вимога позивача про забезпечення
позову, яка зазначена в позовній заяві, не підлягає задоволенню, оскільки
відповідно до ст.ст. 151-153 ЦПК України та Постанови Пленуму ВСУ № 9 від
22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства
при розгляді заяв про забезпечення позову» єдиною підставою для забезпечення
позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви, у якій повинно бути
зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, докази того,
що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення
суду про задоволення позову, дані про особу відповідача а також відповідність
виду забезпечення позову позовним вимогам. Натомість, позивач виклав своє
клопотання про забезпечення позову другим пунктом в позовній заяві, не
мотивувавши його, та просив накласти арешт на все майно відповідачки, її
грошові кошти, заборонити вчиняти дії щодо відчуження нерухомості та іншого
майна, що суттєво перевищує суму боргу за комунальні послуги, не вказавши при цьому
на яке конкретно майно слід накласти арешт, його місце знаходження, чи належить
воно відповідачці, тощо.

У
відповідності до ст.ст. 79,88 ЦПК України підлягають  до стягнення з відповідачки на користь
держави судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 51 гривні та
на користь позивача судові витрати, які складаються із витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 15
гривень.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 5,
10, 60, 212, 213, 151-153 ЦПК України, «Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і
водовідведення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21
липня 2005 р. N 630, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Барського
комунального підприємства теплових мереж «Бартеплокомуненерго» м. Бар
Вінницької області 2079,86 грн. заборгованості за послуги з теплопостачання.

Стягнути
ОСОБА_1  на користь Барського
комунального підприємства теплових мереж «Бартеплокомуненерго» м. Бар
Вінницької області 15 гривень витрат з інформаційно-технічного забезпечення
розгляду цивільної справи.

Стягнути ОСОБА_1  на користь держави 51 гривню державного мита.

Заяву про апеляційне оскарження  рішення суду може бути подано протягом 10
днів з дня його проголошення.

Суддя :