Справа
№ 2-1673/ 2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28  травня
2008 року
Індустріальний  районний суд м.

Дніпропетровська

в
складі : головуючого  судді   -
Слюсар Л.П.

при секретарі             -      Демченко О.Г.

розглянувши
у попередньому   судовому засіданні в
залі суду  м.

Дніпропетровська
цивільну  справу за позовною заявою  ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В  травні 2008 року позивачка звернулася до суду
з позовом  до відповідача про

розірвання
шлюбу, посилаючись на те, що   шлюб  з відповідачем  зареєстровано

17  серпня 2002 року.   В шлюбі народився син  ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який   проживає з позивачкою.  Спору з приводу

місця
проживання дитини між ними не має.
Із  вересня 2006 року  проживають

окремо.  За ці роки втрачено почуття любові та поваги
і шлюб є  формальним.

Спору
про розділ майна не має.  На утримання
дитини відповідач надає

матеріальну
допомогу добровільно.   Вважає, що
подальше збереження сім'ї

суперечить
її інтересам.   Просила шлюб
розірвати.

В
судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Вказала на те,

що  із вересня 2006  року єдиною сім'єю не проживають, примирення
не можливо.

Відповідач
в судовому засіданні позовні вимоги визнав.
Просив суд розірвати

шлюб.
Вказав, що дійсно сім'я розпалася, проживають окремо, примирення не

можливе.
Майновий спір відсутній.

Виходячи із наведеного, суд  вважає, що рішення у справі можливо
постановити

при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при
визнані позову ухвалюється судове

рішення
в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу.
Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК

України
у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних

підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Так,
в судовому засіданні встановлено, що між сторонами 17  серпня 2002 року в

відділі
реєстрації актів громадянського стану
Індустріального районного

управління
юстиції  м. Дніпропетровська ,  актова запис № 517, був

зареєстрований
шлюб. Від спільного життя є син ОСОБА_3, 15

липня
2004 року народження.  Судом встановлено,
що сторони з  вересня 2006

року
проживають окремо, спільне господарство не ведеться,  примирення не

можливе.
Майновий спір  відсутній.  Спір про місце проживання дитини

відсутній.

При  таких обставинах суд приходить до висновку,
що причини, якими мотивують

сторони
свої вимоги є обґрунтованими, подальше сумісне життя  подружжя і

збереження
сім'ї не можливе.

Тому
суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб, судові

витрати
віднести за рахунок відповідача.

Приймаючи
до уваги вищевикладене та керуючись ст.ст. 104, 110 Сімейного Кодексу

України
, ст.ст. 10, 11, 15, 174,  212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб
між  ОСОБА_2та   ОСОБА_1, зареєстрований 17  серпня 2002

року  в відділі реєстрації актів громадянського
стану  Індустріального

районного
управління  юстиції м. Дніпропетровська
,  актова запис № 517,  які

мають
неповнолітню дитину  ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1- розірвати.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати в розмірі 17 грн. 00 коп.

віднести
за рахунок відповідача,  позивачку від
сплати звільнити.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня

проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього

протягом
20-ти днів апеляційної скарги,  або без
подання заяви про апеляційне

оскарження,
шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з  дня

проголошення
рішення.

Суддя:

Л.П. Слюсар