Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

05 серпня 2008 року                                                                                                         м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючого
судді  -                              Примаченка В.О.

при секретарі судового засідання  -
Замрій Є.О.,

розглянувши у
відкритому судовому розгляді в залі суду в м. Біла Церква цивільну справу за
позовом Комунального підприємства „Білоцерківтепломережа” до ОСОБА_1, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за  спожиту
теплову енергію,

встановив:

У червні 2008 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому
просить стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_3 заборгованість за спожиту теплову енергію
та гаряче водопостачання, яка утворилася за час з 01.07.2002 року по 01.06.2008
рік в сумі 1370 грн. 52 коп. Крім того, просить стягнути з відповідачів витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Позовні
вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі проживають в АДРЕСА_1, споживають
теплову енергію, користуються  гарячим водопостачанням
та допустили перед позивачем вищевказану заборгованість. Добровільно
відповідачі не бажають  сплачувати кошти
за надані послуги.

Представник позивача за довіреністю Пустовіт І.В. в судовому засіданні
позов підтримала з вищевказаних підстав.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 в судове засідання з'явились, позов не
визнали. Обґрунтовуючи свої заперечення проти позову, відповідачі посилаються
на те, що вказана заборгованість утворилась ще до того, як вони придбали
АДРЕСА_2. Вказана квартира спочатку була куплена матір'ю відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2, яка потім подарувала її ОСОБА_1 При цьому, відповідно до умов договору
купівлі-продажу, квартири колишні власники квартири зобов'язані були до
15.06.2003 року погасити заборгованість, яка утворилась за спожиту теплову
енергію та гаряче водопостачання. Після купівлі квартири спочатку ОСОБА_2, а
потім відповідачі регулярно здійснюють платежі за житлово-комунальні послуги та
заборгованості не мають.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові
докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1, ОСОБА_3, зареєстровані та проживають за адресою АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою Білоцерківської ЖЕД 1 від 10.06.2008 року №2558.
Вказану квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 07.05.2003 року
придбала ОСОБА_2, яка в подальшому на підставі договору дарування від
09.06.2003 року подарувала цю квартиру ОСОБА_1. Відповідно до говору
купівлі-продажу продавець ( в особі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7) зобов'язувався
до 15 червня 2003 року звільнити квартиру та сплатити всі комунальні платежі.
Відповідачі з моменту придбання квартири регулярно сплачували платежі за
спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання, що підтверджується наданим
позивачем листом про розрахунок заборгованості.

Відповідно до ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання,
газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР плата за користування жилим приміщенням в
будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності,
встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім
квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки
внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою
сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за
комунальні послуги.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги»
споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати
житлово-комунальну послугу;

Статтею 20  цього ж Закону, яка
визначає права та обов'язки споживача, не передбачено покладення обов'язку
здійснювати платежі за заборгованість по житлово-комунальних послугах, яка
виникла у попередніх власників квартири.

Більш того, п. 6 ч.1 ст. 20  цього ж
Закону закріплює право споживача на несплату вартості житлово-комунальних
послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при
відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної
відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів України;

За результатами комплексного аналізу законодавства суд обґрунтовано вважає,
що відносини по наданню та оплаті житлово-комунальних послуг носять
індивідуалізованих характер. Тому, вимога про оплату наданих послуг може
ставитись лише до тієї особи, яка нею користувалась, або до правонаступників
цієї особи, у випадках визначених цивільним законодавством.

У судовому засіданні відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 надали докази та довели,
що у них відсутня заборгованість по платежах за спожиту теплову енергію та
гаряче водопостачання, що також підтверджується наданим позивачем листом про
розрахунок заборгованості відповідачів.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не є правонаступниками попередніх власників,
які продавали квартирну ОСОБА_2

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні позову Комунального підприємства „Білоцерківтепломережа”.

Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються  з судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи, до яких, зокрема, відносяться й витрати на
інформаційно-технічне забезпечення.

За таких обставин судові витрати на інформаційно - технічне забезпечення
розгляду справи, в сумі 30 грн. не підлягають стягненню з відповідача.

На підставі в икладеного, керуючись ст.ст. 67,68, 162 ЖК УРСР, ст.ст. 10,
79, 88, 208,209, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові Комунального підприємства „Білоцерківтепломережа” до
ОСОБА_1, ОСОБА_3а про стягнення заборгованості за  спожиту теплову енергію за період з
01.07.2002 року по 01.06.2008 рік в сумі 1370 грн. 52 коп. за надання послуг з
постачання теплової енергії та гарячого водопостачання та стягненні 30 грн.
судових витрат.

Судовий збір зі сторін не стягувати.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подання після цього протягом
двадцяти днів апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається до суду
апеляційної інстанції, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя                                                                                                          В.О.
Примаченко