Справа 2-21/08
2008 року                   Глибоцький
районний суд Чернiвецької областi
складi: головуючого судді -
при секретарi                                         Оршевській С.М.                                                                       за участю представників позивача      ОСОБА_1, ОСОБА_2                                          відповідачки                        ОСОБА_3                                                                                     представника відповідачів                    ОСОБА_4                                                                                  перекладача                                            ОСОБА_5
у відкритому судовому засiданнi в смт. Глибока справу за позовною заявою
ОСОБА_6 до Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області,
ОСОБА_3, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про визнання незаконними та скасування: рішень сесій
Станівецької сільської ради: № 17/16 від 12 травня 2005 року, № 18/16 від 14
травня 2005 року, № 18/12 від 12 травня 2005 року, № 74/19 від 16 вересня 2005
року, державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 198257
від 25 червня 2005 року, серії ЯА № 619191 від 01 серпня 2005 року, серії ЯБ №
636467 від 27 грудня 2005 року, договору купівлі-продажу земельної ділянки від
21 липня 2005 року; усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та
стягнення матеріальної і моральної шкоди, -
звернувся в суд із позовом до Станівецької сільської ради Глибоцького району
Чернівецької області, ОСОБА_3, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про визнання незаконними та
скасування: рішень сесій Станівецької сільської ради: № 17/16 від 12 травня
2005 року, № 18/16 від 14 травня 2005 року, № 18/12 від 12 травня 2005 року, №
74/19 від 16 вересня 2005 року, державних актів на право власності на земельну
ділянку серії ЯБ № 198257 від 25 червня 2005 року, серії ЯА № 619191 від 01
серпня 2005 року, серії ЯБ № 636467 від 27 грудня 2005 року, договору
купівлі-продажу земельної ділянки від 21 липня 2005 року; усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою та стягнення матеріальної і моральної шкоди,
вказавши в позові, що він із
своєю дружиною - ОСОБА_2
користуються земельною
ділянкою площею в 0,50 га, яка розміщена в с. Станівці, Глибоцького району, та на яку Станівецька
дозвіл на приватизацію, що
вбачається із протоколу № 2 засідання виконкому сільської ради
від 17.03.1997 року. Але,
в 2005 році, Станівецька
сільська рада разом із мешканкою села-відповідачкою ОСОБА_3 та іншими відповідачами і громадянами села, шляхом підроблення документів, використання службового
становища сільського голови, наданням у різні інстанції неправдивих, видуманих та неіснуючих рішень, незаконно заволоділа земельною ділянкою площею в
0,01 га із 0,50 га. якою він користувався. Так, заяву
до сесії сільської ради про відмову від частини земельної ділянки написали за нього, заява
написана не 12 травня 2005 року як зазначено в ній, а пізніше - 27 травня.2005 року,
розпискою про отримання 3000 грн., ніяких підстав
для передачі 0,01 га земельної ділянки в
запас сільської ради не було
і в заяві не вказано
причину, заяву написали за нього, а коли її читали, скориставшись тим, що він не знає української мови, переклали на
вказавши, що землю беруть на один рік в оренду. Він повіривши
„прочитаному" і отримавши 3000 грн. підписав заяву та розписку. Все це
відбувалося в нотаріальній конторі смт. Глибока, куди його привезла ОСОБА_3,
ОСОБА_8 та депутат райради на той час, мешканець с. Станівці - ОСОБА_9 Як
заява, так і розписка, написані чужою рукою. Якби правдиво їх йому переклали на
румунську мову, він би не погодився їх підписувати.
не могла слухалась на 16 сесії 4 скликання Станівецької сільської ради 12
травня 2005 року, за результатами розгляду не могло бути винесено рішення №
17/16, вважає зазначене рішення незаконним з тих підстав, що на 16 сесії 4
скликання Станівецької сільської ради це питання не могло бути заслуханим,
оскільки не було станом на 12 травня 2005 року його заяви, він підписав заяву
лише 27 травня 2005 року. Доказом того є копія протоколу 16 сесії 4 скликання,
яку надала Глибоцька райрада, з якого вбачається, що перед рішенням 17/16-2005
знаходиться рішення № 16/16/2005, в якому стерто номер та виправлено дату. А у
витертому номері була цифра 17/16. З метою завести всіх в оману додруковно вже
не на фірмовому бланку, а на друкарській машинці, рішення № 15/16, а рішення за
№14/16 взагалі відсутнє в протоколі. Цією ж датою, 12 травня 2005 року ОСОБА_3
написала заяву про надання їй в користування цієї земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства. Як вбачається із копій рішень сесій Станівецької
сільської ради, які надаю до позовної заяви, що в той же день, тією ж сесією
сільської ради надано ОСОБА_3 земельну ділянку пл. 0,01 га. Однак існує три
рішення з даного приводу, тобто, про надання земельної ділянки ОСОБА_3:  №
18/16 від 12 травня 2005 року - це 16 сесія 4 скликання, № 18/16 від 14
травня 2005 року - також 16 сесія 4 скликання, №  18/12 від 12 травня 2005 року. Разом з тим, в
державному акті на право власності на земельну ділянку, виданого на ім'я
ОСОБА_3 від 25 червня 2005 року, вбачається, що акт видано на підставі рішення
№18/12 від 12 травня 2005 року, це рішення, 12 сесії 4 скликання. З наведеного,
на його думку, вбачається, що Станівецька сільська рада, а, зокрема її голова -
ОСОБА_8 сфабрикували рішення про видачу ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,01
га. і в різні інстанції давали різні надумані рішення різних сесій. Вважає, що
з наведених доказів вбачається, що і рішення 18/16 від 12 травня 2005 року 16
сесії 4 скликання, і рішення 18/12 від 12 травня 2005 року 12 сесія 4
скликання, одного і того ж змісту, з одного і того ж питання, а тому вони не
відповідають фактичним обставинам справи, і мають бути визнані судом
незаконними та скасовані.

Стосовно
незаконності державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯБ №
198257 від 25 червня 2005 року, зазначив, що земельна ділянка видана на
підставі рішення  16 сесії 4 скликання, а
в державному акті на право власності на земельну ділянку від 25 червня 2005
року зазначено, що акт видано згідно рішення 18/12 від 12 травня 2005 року,
тобто 12 сесії 4 скликання. Виходячи з цих протиріч, та наданих доказів,
вважає, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №
198257 від 25 червня 2005 року видано ОСОБА_3 незаконно, оскільки такого
рішення Станівецької сільської ради про видачу акту не має, його видано по
неіснуючому рішенню, неіснуючої сесії, а тому його необхідно скасувати. Крім
того, із протоколу погодження межі земельної ділянки від 10 травня 2005 року
видно, він виготовлений раніше, ніж земельна ділянка була надана ОСОБА_3 Як
вказано вище, що землю виділено ОСОБА_3 12 травня 2005 року, а протокол
погодження меж видається раніше на два дні, тобто, 10 травня 2005 року, така
дія, як погодження меж, робиться після отримання права на приватизацію, і вона
мала би відбутися після 12 травня 2005 року, земельна ділянка ще не була
вилучена в нього, а сільська рада проводить погодження меж і оформляє документи
на її приватизацію, в протоколі погодження меж земельної ділянки не його
підпис.

Як зазначено
вище, земельна ділянка вилучалась від нього в запас сільської ради, і не була
оформлена, але, в один день, однією сесією, без її виділення в натурі, без
встановлення межі, надана  ОСОБА_3
безкоштовно у власність для ведення особистого селянського господарства.

ОСОБА_3 менше
ніж через місяць продає земельну ділянку,
своєму рідному татові - ОСОБА_7, про що свідчить договір купівлі -
продажу земельної ділянки від 21 липня 2005 року. Вважає, що мета цього
правочину очевидна: унеможливлення повернення земельної ділянки від ОСОБА_7
йому,  який ніби є добросовісним
набувачем.

Однак, як
передбачає законодавець, за договором купівлі-продажу одна сторона передає
майно у власність другій стороні, а друга сторона сплачує за майно певну
грошову суму. Проте, вважає, що договір є фіктивним, оскільки вчинений без
наміру створення правових наслідків, обумовлених договором, оскільки, в кіоску,
який збудовано на даній земельній ділянці, особисто ОСОБА_3, вона самостійно
здійснює підприємницьку діяльність.

На підставі
вказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 липня 2005 року
видано державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,01 га.
від 01 серпня 2005 року, тому переконаний, що слід визнати незаконним цей
державний акт та скасувати. 27 грудня 2005 року ОСОБА_7 видається інший
державний акт про право власності на земельну ділянку по зміні її цільового
призначення, а саме, для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, разом з
тим, в цьому державному акті вказано, що його видано на підставі рішення 20
сесії 4 скликання № 74/19 від 16 вересня 2005 року. З наведеного вище
вбачається, що в травні 2005 року відбулася 16 сесія Станівецької сільської
ради, а через три місяці, у вересні вже ніби проводиться 20 сесія, тобто, кожен
місяць проводяться в сільській раді сесії, однак, із наданої Глибоцькою
райрадою копії рішення № 74/9, вбачається, що 16 вересня 2005 р відбулася 19 сесія 4 скликання і цим рішенням
№ 74/9 затверджено
проект відведення
земельної ділянки по
зміні цільового призначення
приватному підприємцю
ОСОБА_7, але не 20
сесія, як зазначено в акті, і рішення не те. Таким чином, із вказаного чітко
вбачається невідповідність документів
Станівецької сільської ради фактичним обставинам
справи, тому його слід визнати незаконним та скасувати.

Він
переконаний, що рішення 20 сесії 4 скликання Станівецької сільської ради № 74/19 від 16
вересня 2005 р. немає ніякого відношення
до видачі державного акту від 27 грудня 2005 р. і такого
рішення немає взагалі. Якщо 20 сесія і відбулася, то питання
державного акту на земельну ділянку площею
0,01 га не слухалось.

З наведених обстави, наданих доказів, вбачається, що земельна ділянка площею 0,01 га відібрана
в нього незаконно, порушено
його право на користування цією частиною
земельної ділянки, хоч межі і не відведено та не встановлено її фактичні розміри, однак, наявність самого кіоску перешкоджає йому в користуванні всією земельною ділянкою,
яка була надана для приватизації в 1997 році, а разом з тим, він не може із-за
цього вирішити питання про приватизацію землі,
доки не буде повернена йому земельна ділянка площею в 0,01 га. Вважає, що усунення перешкод
в користуванні земельною ділянкою можливе лише шляхом
демонтування кіоску та вивезення останнього із
його частини земельної ділянки.

Крім
того, незаконними діями, які зазначені вище, відповідачі завдали йому як
матеріальних збитків, так і великої моральної шкоди. Матеріальні збитки
полягають у тому, що майже два роки він не
використовує земельну ділянку площею в 0,01 га, ОСОБА_3
будуючи кіоск, зрубала самовільно два дерева -
горіхи шестирічного віку, та обрізала гілля
дерев двох яблунь, які плодоносили, він не може збирати траву, знищено одинадцять метрів штахетної огорожі, яку він встановив в 2004 році. Погоджується з тим, що
ОСОБА_3 оплатила йому матеріальні
збитки, які завдала, оскільки 27 травня 2005 року вона
в приміщенні Глибоцької нотаріальної контори дала 3000 гривень. Виходячи з наведеного не заперечує, щоб ця сума була засобом погашення завданих матеріальних
збитків.

Стосовно
моральної шкоди, то вона виразилась в тому, що він втратив спокій з
моменту відібрання земельної ділянки, у нього відбуваються душевні та фізичні страждання. Так, він зовсім не може спати,
їсти, із-за переживань, не може
вести нормальний спосіб життя. Дружина з ним свариться
за те, що його обманули, що він повірив відповідачам.
Соромно від дітей, за те, що його людину похилого віку ошукали, і що він не зміг себе захистити. В селі знають про
судові процеси, знають, що
в нього незаконно забрали частину земельної ділянки.
Деякі односельці насміхаються з нього, що він не може себе відстояти та захистити. Разом з тим, в нього
погіршився стан здоров'я. Він часто почав хворіти із-за переживань, у нього швидко розвивається цукровий
діабет та інші хвороби, а тому потрібний сторонній догляд, про що вказано в заключенні ЛКК. Наявність кіоску приводить
до шуму, стороннього галасу під вікнами в пізню пору ночі, що впливає на його
самопочуття, та дуже дратує. Вина відповідачів в цьому доведена викладеними
обставинами та доказами. Вважає, що завдана йому моральна шкода має бути
оцінена в 1700 грн. і цього достатньо, щоб він вів нормальний спосіб життя, щоб
його залишили переживання та тривоги та покращився стан його здоров'я.

Просить суд
визнати незаконними та скасувати: рішення сесій Станівецької сільської ради: №
17/16 від 12 травня 2005 року 16 сесії 4 скликання. „Про добровільну відмову
від права користування земельною
ділянкою", № 18/16 від 14 травня 2005 року 16 сесія 4 скликання,
„Про надання громадянам земельних ділянок у власність" - ОСОБА_3, № 18/12
від 12 травня 2005 року 12 сесія 4 скликання, „Про передачу земельних ділянок
громадянам у власність" -
ОСОБА_3, № 74/19 від 16 вересня 2005 року 20 сесія 4 скликання, на
підставі якого видано державний акт на землю ОСОБА_7; державний акт на право власності
на земельну ділянку площею 0,01 га від 25 червня 2005 р. серія ЯБ № 198257,
виданий на прізвище ОСОБА_3, мешканки с.Станівці, Глибоцького району
Чернівецької області; договір купівлі-продажу земельної ділянки від 21 липня
2005 року посвідчений приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального
округу ОСОБА_10 за реєстрованого за № 4496; державні акти на право власності на
земельну ділянку площею 0,01 га. від 01 серпня 2005 року серії ЯА № 619191, від
27 грудня 2005 року серії ЯБ   № 636467, видані
на прізвище ОСОБА_7, мешканця с.Станівці, Глибоцького району Чернівецької
області; зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_7 усунути йому перешкоди в користуванні
земельною ділянкою шляхом знесення кіоску, стягнути з відповідачів:
Станівецької сільської ради, ОСОБА_3 ОСОБА_7 ОСОБА_8 у солідарному порядку на
його користь   матеріальну шкоду в сумі
3000 гривень, та моральну шкоду в сумі 1700 грн., а також понесені ним судові
витрати.

В
судовому засіданні представники позивачки
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали в повному обсязі в своїх
поясненнях підтвердили обставини, які викладені в позовній заяві. Просили суд
позовні вимоги задовольнити.

Відповідачка
ОСОБА_3, сільський голова ОСОБА_8 діючи в своїх інтересах та в інтересах
Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області,
представник відповідачів ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не
визнали  в своїх запереченнях зазначали,
що позивач та його дружина - ОСОБА_2, дізнавшись, що  ОСОБА_3 має намір здійснювати підприємницьку
діяльність і їй необхідна для цього земельна ділянка, самі запропонували
ОСОБА_3 взяти у них земельну ділянку, а не купувати у когось іншого. Тому
вважають, що позивач добровільно відмовився від земельної ділянки, що можуть
підтвердити жителі села, на підтвердження даного факту свідчить те, що ОСОБА_2
сама показувала місце, де має бути побудований кіоск, будівельні матеріали
зберігалися на подвір'ї у позивача, при будівництві використовувалася
електроенергія із будинку ОСОБА_6, ОСОБА_2 годувала працівників, які
здійснювали будівництво, крім того позивач отримав 3000 грн., що й сам
підтверджує, а коли гроші закінчилися і повернулася донька позивача із-за
кордону, яка має намір сама там збудувати торгівельний кіоск, останній почав
шукати шляхи для повернення вказаної земельної ділянки.  Також вважають, що позивач не набув права
власності на вказану земельну ділянку, оскільки, в його господарстві існує
більше ніж 0, 50 га, в нього відсутній державний акт, який би визначав межі
земельної ділянки і більше того позивачем було здійснено захоплення території
колишньої автобусної зупинки і внаслідок цього збільшення розміру земельної
ділянки. ОСОБА_3, виготовивши державний акт на право власності на земельну
ділянку продала її ОСОБА_7, який є добросовісним набувачем. Позивач не є
стороною вказаного договору купівлі продажу, а тому не має права звертатися в
суд про визнання його незаконним. Вважають, що вказані позивачем рішення сесій
сільради були прийняти без порушень чинного законодавства, державні акти,
вказані в позові позивачем видані правомірно. Оскільки позивач не довів своє
право на вказану ним земельну ділянку - відсутні підстави для його звернення
про усунення перешкод у користуванні нею. Також відсутні підстави для стягнення
матеріальної і моральної шкоди. Крім того, вважають безпідставними посилання
відповідача про незнання української мови, оскільки останній підписав позовну
заяву на українській мові. Просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач
ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився, проте подав суду заяву, в якій позовні
вимоги не визнає і просить суд розглянути справу у його відсутності.

Вислухавши
пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у
задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Так, в
судовому засіданні встановлено, що Рішенням сесії Станівецької сільської ради
Глибоцького району Чернівецької області № 3 від 17 березня 1997 року позивачу
було надано безкоштовно у власність земельну ділянку розміром 0, 50 га, проте
до виникнення спору позивач не оформив право власності на вказану земельну
ділянку, що підтверджується поясненнями його представників.

Згідно
ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про
приватизацію земельних ділянок» (чинного на момент надання позивачу земельної ділянки)
право власності на земельну ділянку виникає з моменту прийняття відповідного
рішення місцевою радою з можливою наступною видачею державних актів. Тому суд
відхиляє посилання відповідачів та їх представника про відсутність у
відповідача права на звернення в суд у зв'язку із відсутністю державного акту
на право власності на земельну ділянку. Також суд відхиляє доводи відповідачів
та їх представника про наявність у позивача земельної ділянки площею більш ніж
0,50 га, оскільки як вбачається із по-господарської  книги, особовий рахунок № 88 у позивача
станом на 2004 рік знаходилося 0,15 га - для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських споруд і 0,35 га  - для ведення особистого підсобного
господарства (разом 0,50 га). Не знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні твердження відповідачів та їх представника про захоплення позивачем
території колишньої автобусної зупинки і спростовуються довідкою Чернівецького
НДПІЗ від 24 грудня 2007 року № 198 та доданим до неї актом.

В той же час, представники позивача в судовому
засіданні посилалися на те, що у позивача не було наміру добровільно
відмовлятися від земельної ділянки розміром 0,01 га, проте вказані твердження
спростовуються поясненнями відповідачів, представника відповідачів, показами
свідків:  ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, Про що також свідчать: факт, який підтверджується
позивачем у позові та його представниками в судовому засіданні, щодо отримання
позивачем 3000 грн. від ОСОБА_3 за відмову від вказаної земельної ділянки, і
підпис позивача у протоколі погодження меж земельної ділянки, що передається у
власність від 10 травня 2005 року. Про те, що підпис у вказаному протоколі
вчинено не позивачем суду не надано жодного доказу.

Посилання
позивача та його представників щодо незнання позивачем української мови і
внаслідок цього вчинення дій зумовлених помилкою чи обманом із сторони
відповідачів не підтвердженні жодними із досліджених судом доказами. Крім того,
позивачем зазначаються різні терміни оренди (1 рік, 2 роки) на які він
погодився віддати 0,01 га ОСОБА_3 Суд розцінює вказані твердження неправдивими
і вчинені із наміром звести суд в оману. Також не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні посилання позивача та його представників про вчинення сторонами
дій щодо написання зави на розгляд сесії Станівецької сільської ради
Глибоцького району Чернівецької області - 27 травня 2005 року, а не 12 травня
2005 року, оскільки не підтверджені жодними доказами.

Відповідно
до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В
судовому засіданні також встановлено, що рішень сесій Станівецької сільської
ради Глибоцького району Чернівецької області 18/16 від 14 травня 2005 року, №
18/12 від 12 травня 2005 року щодо передачі ОСОБА_3 земельної ділянки - не
існує, а тому вони не можуть бути визнанні незаконними, з даного питання існує
рішення сесії Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької
області № 18/16 від 12 травня 2005 року, проте позивачем не заявлялися позовні
вимоги про визнання його незаконним і його скасування. Наявність копій рішень
сесії Станівецької сільської ради Глибоцького
району Чернівецької області 18/16 від 14 травня 2005 року, № 18/12 від
12 травня 2005 року щодо передачі ОСОБА_3 земельної ділянки, належним чином
завірених посадовими особами сільради вказує на порушення вимог чинного
законодавства щодо видачі копій рішень у зв'язку з чим суд дійшов висновку
винести окрему ухвалу.

Як вбачається
з рішення сесії Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької
області від 16 вересня 2005 року № 74/19 затверджено проект відведення
земельної ділянки площею 0,01 га по зміні цільового призначення в межах
населеного пункту с. Станівці Глибоцького району Чернівецької області
приватному підприємцю ОСОБА_7 та надано дозвіл на розташування торгового
павільйону малої архітектурної форми. Суд вважає, що відсутні підстави для
скасування вказаного рішення сесії Станівецької сільської ради Глибоцького
району Чернівецької області, оскільки позивачем не наведено обставин щодо
порушення його права у зв'язку з винесенням вказаного рішення та не наведено
підстав, що могли слугувати для його скасування.

Згідно
державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 198257 від 25
червня 2005 року ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 0,0100 га в селі
Станівці Глибоцького району Чернівецької області, цільове призначення - ведення
особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:004:0017.

Суд
вважає, що зазначення в державному акті на право власності на земельну ділянку
серії ЯБ № 198257 від 25 червня 2005 року невірного номеру рішення сесії
Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області  - № 18/12 від 12 травня 2005 року замість
вірного № 18/16 від 12 травня 2005 року не може бути підставою для скасування
державного акту на право власності на земельну ділянку. Не може бути підставою
для скасування зазначеного державного ату також те, що протокол погодження меж
виготовлений раніше від дати прийняття рішення - 10 травня 2005 року.

Посилання
представника позивача ОСОБА_1 на порушення вимог п.1.13 Інструкції

про порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі
затвердженої Наказом Держкомзему від 04 травня 1999 року № 43, суд вважає
безпідставними, оскільки вказаним пунктом передбачено порядок видачі державних
актів громадянам, яким вже було раніш надано певну земельну ділянку.

Як
вбачається з договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 липня 2005 року,
посвідченого приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу -
ОСОБА_10 та зареєстрованого за № 4496 ОСОБА_3 продала ОСОБА_7 земельну ділянку
площею 0,0100 га цільове призначення - для ведення особистого селянського
господарства, кадастровий номер : 01:004:0017.

Позивач
в позовних вимогах, підтриманими його представниками в судовому засіданні,
просить суд визнати незаконним і скасувати вказаний вище правочин у зв'язку з
його фіктивністю, проте не було заявлено вимог про визнання правочину
недійсним.

Стаття 203 ЦК України передбачає презумпцію правомірності
правочину. Лише за доведеності обставин, які є підставами визнання недійсності
правочину, тобто недодержання вимог, встановлених частинами першою-третьою,
п'ятою та шостою вказаної статті, він може бути визнаний судом недійсним (за
винятком нікчемного правочину).

Згідно
ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається, а відповідно до ч.2 ст.234 ЦК України фіктивний правочин
визнається судом недійсним

За таких
обставин, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення вказаної позовної
вимоги позивача (визнання незаконним та скасування правочину). Більш того, в
судовому засіданні не доведено факт порушення права позивача у зв'язку з
укладенням вказаного правочину, а також не підтверджено факт недобросовісного
набуття  права власності на земельну
ділянку ОСОБА_7

Відсутні
також підстави для скасування державних актів на право власності на земельну
ділянку серії ЯА № 619191 від 01 серпня 2005 року, серії ЯБ № 636467 від 27
грудня 2005 року, виданих на ім'я ОСОБА_7, так як позивач не довів їх
незаконність.

Позивач
та його представники посилалися на те, що Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯА № 619191 від 01 серпня 2005 року виданий незаконно, оскільки
правочин, що слугував підставою для його видачі - фіктивний, а Державний акт на
право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 636467 від 27 грудня 2005 року
виданий незаконно, оскільки відсутнє рішення сесії Станівецької сільської ради
Глибоцького району Чернівецької області від 16 вересня 2005 року № 74/19,
вказані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Крім
того, згідно п. 3.10 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі
затвердженої Наказом Держкомзему від 04 травня 1999 року № 43 у випадку припинення права власності чи користування
земельною ділянкою документ, який посвідчує це право, повертається до архіву
державного органу земельних ресурсів, де зберігається другий примірник цього
документа. За таких обставин, державні акти на право власності на
земельну ділянку серії ЯБ № 198257 від 25 червня 2005 року та серії ЯА № 619191
від 01 серпня 2005 року нечинні і тому не можуть бути скасовані.

Щодо
позовних вимог про усунення перешкод в користуванні позивачем земельної ділянки
шляхом знесення кіоску, суд вважає, що вони також не підлягають задоволенню,
оскільки позивач після добровільної відмови від земельної ділянки перестав бути
її власником, а згідно ст. 391 ЦК України тільки власник майна має право
вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження
своїм майном.

Згідно
ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній
або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При вирішенні позовних вимог про стягнення
матеріальної і моральної шкоди, суд виходить з того, що відсутні неправомірні
рішення, дії чи бездіяльність відповідачів, а тому відсутні підстави для
стягнення  матеріальної та моральної
шкоди. Крім того, позивач в позовній заяві зазначає про відшкодування йому всіх
матеріальних збитків.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а доводи
позивача щодо порушення його прав суд розцінює як спосіб захисту власних
інтересів.

На
пiдставi викладеного, ст.ст. 203,215,234, 391,1166, 1167 ЦК України, керуючись
ст.ст. 3-11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до Станівецької
сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, ОСОБА_3, ОСОБА_7 і ОСОБА_8
про визнання незаконними та скасування: рішень сесій Станівецької сільської
ради: № 17/16 від 12 травня 2005 року, № 18/16 від 14 травня 2005 року, № 18/12
від 12 травня 2005 року, № 74/19 від 16 вересня 2005 року, державних актів на
право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 198257 від 25 червня 2005 року,
серії ЯА № 619191 від 01 серпня 2005 року, серії ЯБ № 636467 від 27 грудня 2005
року, договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 липня 2005 року;
усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та стягнення матеріальної і
моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду в Чернівецькій області через Глибокий районний суд
Чернівецької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

CУДДЯ: