У х в а л а

і м е н е м  у к р а ї н и

6 листопада 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Патрюка М.В.,

суддів:            Прокопчука Ю.В.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Гурзуфської селищної ради,
ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ялтинського міського суду від 18 червня
2007 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 29 жовтня
2007 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2007 року ОСОБА_1, ОСОБА_2звернулися до суду із позовом, в якому
просили визнати незаконним п. 1.3 рішення Гурзуфської селищної ради  від 28 вересня 2004 року № 17„Про надання
дозволу на складання проектів відводів земельних ділянок для надання в
користування та передачу у власність громадянам для будівництва та
обслуговування житлових будинків та господарських споруд на землях Гурзуфської
селищної ради”; визнати незаконним рішення Гурзуфської селищної ради від 2
лютого 2007 року „Про затвердження громадянину ОСОБА_3 проекту відводу
земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку та господарських споруд”; зобов'язати
Гурзуфську селищну раду прийняти рішення про дозвіл ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виконати
проект відводу земельних ділянок площею 0,045 га та  0,04 га для будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1

Позивачі посилалися на те, що протягом п'ятнадцяти років добросовісно
користуються вказаними земельними ділянками, за цей час неодноразово зверталися
до Гурзуфської селищної ради з проханням передачі їх у власність.

10 січня 2007 року вони отримали відповідь про неможливість отримання
дозволу, оскільки раніше земельна ділянка була виділена ОСОБА_3

Пізніше з'ясувалося, що на підставі рішення Гурзуфської селищної ради від
28 вересня 2004 року № 17 ОСОБА_3 був наданий дозвіл на складання відводу
земельної ділянки, а 2 лютого 2007 року прийнято рішення про затвердження
проекту відводу.

Позивачі вважали, що дане рішення являється незаконним та підлягає
скасуванню, оскільки Гурзуфська селищна рада не прийняла до уваги доводи
позивачів стосовно їх тривалого користування земельною ділянкою.

Рішенням Ялтинського міського суду від 18 червня 2007 року, залишеним без
змін ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 29 жовтня 2007
року, в задоволенні позову ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2просить скасувати ухвалені у справі судові
рішення, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу  ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ялтинського міського суду від 18 червня 2007 року та ухвалу
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 29 жовтня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.В. Патрюк

Судді:                                                                                    Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка