Справа № 2-1395
2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2008р. Печерський районний суд м. Києва
в складі : головуючого - судді Рейнарт І.М.
при секретарі - Танцюрі Ю.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Печерської районної у м. Києві державної адміністрації
- про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки -
встановив:
позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити відпо-відачів батьківських прав стосовно їх сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, посилаючись на те, що відпо-відачі не приймають участі у вихованні і навчанні дитини, не цікавляться його фізичним і духовним станом, матеріально його не утримують, зловжи-вають спиртними напоями, таким чином створили умови, які шкодять інтересам дитини.
Також позивачка просить встановити над малолітнім опіку, призна-чивши її опікуном, посилаючись на те, що батьки дитиною не опікуються, тому з 2000р. вона вимушена була забрати хлопчика до себе і з того часу вона проживає разом з ОСОБА_4, займається його вихованням та виконує інші обов'язки стосовно малолітнього.
Позивачка у судовому засіданні позов та його підстави підтримала, уточнивши, що вона проживає разом із малолітнім з січня 2008р., так як мати пішла з дому і сином не цікавилась, а батько не доглядом за ним. Також позивачка пояснила, що відповідачі під час сумісного проживання з сином з 2004р. ним не опікувалися, не цікавилися його фізичним та духовним станом, не займалися його лікуванням, хоча він хворіє і має інвалідність, тому потре-бує додаткової уваги, не приділяли уваги його навчанню, а всі ці обов'язки була вимушена виконувати вона.
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов та його підстави визнав, при цьому не зміг пояснити, чому він не виконував свої батьківські обов'язки, стверджуючи, що хлопчику буде краще з позивачкою - його матір'ю, бо він зловживає спиртними напоями.
Відповідачка ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що у 2000р. позивачка за власною ініціативою забрала сина до м. Києва, так як вони проживали у сільській місцевості, де були проблеми з роботою, і в них було тяжке матеріальне становище, а з 2004р. вона проживає разом з сином у м. Києві, доглядає його, годує, цікавиться його життям, іноді
- 2 -
відвідує школу і лікарів, не зловживає спиртними напоями, однак вона виму-
шена утримувати сім'ю, так як її чоловік не працює, тому вона постійно зайнята на роботі і не має можливості багато часу приділяти синові.
Також відповідачка стверджує, що у січні 2008р. позивачка та відпові-дач її вигнали з дому і вона вимушена проживати у знайомих, тому не може зустрічатися з сином і опікуватися ним.
Відповідачка зазначає, що любить сина і просить не позбавляти її батьківських прав відносно нього.
Представник органу опіки та піклування Печерської районної у м. Киє-ві державної адміністрації позов підтримала, пояснивши, що відповідачі з 2000р. самоусунулись від виконання батьківських обов'язків, не надають матеріальної допомоги на утримання сина, тому позбавлення їх батьківських прав буде доцільним та відповідає інтересам дитини.
Також орган опіки та піклування Печерської районної у м. Києві дер-жавної адміністрації звернувся до суду із поданням про призначення пози-вачки опікуном малолітнього ОСОБА_4, посилаючись на те, що малолітній проживає разом із позивачкою значний період, вона забезпечує дитину всім необхідним, займається його вихованням, доглядає його та опікується ним.
Вислухавши сторони, представника третьої особи, малолітнього, свід-ків, вивчивши надані докази, судом встановлено, що батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (с.с.5), які перебувають зареєстрованому шлюбі з 1996р.
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розви-ток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звіль-няє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
Згідно ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються він виконання своїх батьківських обов'язків.
У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 визнав, що він не виконує належним чином батьківських обов'язків, не займається сином, не цікавиться його навчанням, не відвідує школу, не турбується про сина, трива-лий час не працює, матеріально не забезпечує сина, зловживає спиртними напоями. При цьому відповідач не зміг пояснити суду таке своє ставлення до свого сина та до виконання ним своїх батьківських обов'язків.
Згідно висновку Печерської районної у м. Києві державної адміністра-ції від 24 березня 2008р., відповідачі самоусунулися від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, догляду та утриманню свого малоліт-нього сина, тому позбавлення відповідачів батьківських прав є доцільним (с.с.8, 9).
Враховуючи викладене, суд вважає можливим у відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України задовольнити позовні вимоги, заявлені про позбавлення
- 3 -
батьківських прав ОСОБА_4, оскільки визнання даного позову від-повідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
У судовому засіданні встановлено, що з 2000р. по 2004р. малолітній проживав разом із позивачкою, а його батьки проживали у с. Лебедин Шпо-
лянського району Черкаської обл. Вказані обставини були визнані відповіда-
Однак суду не надано доказів у підтвердження того, що позивачка заб-рала малолітнього у відповідачів у зв'язку із тим, що вони неналежним чином доглядали за своїм сином і не виконували свої батьківські обов'язки.
Судом встановлено, що з осені 2004р. малолітній проживає разом із своїми батьками у м. Києві, окремо від позивачки, що не заперечувала пози-вачка у судовому засіданні.
З наданої суду характеристики із середньої школи № 90 м. Києві, де навчається з 1 вересня 2004р. малолітній, вбачається, що він позитивно характеризується, не запізнюється на уроки, не пропускає занять з неповаж-ної причини, забезпечений всім необхідним для навчання, мати декілька разів відвідувала школу і спілкувалася з вчителькою, однак систематично школу відвідує бабуся, яка контролює виконання домашніх завдань, цікавиться успіхами малолітнього ( с.с.15).
З акту обстеження житлово-побутових умов квартири АДРЕСА_1 де малолітній проживав з батьками, вбачається, що квартира охайна, обладнана необхідними меблями, примі-щення утримуються у чистому стані, дитина має окрему кімнату, в якій ство-рені добрі умови для його проживання та повноцінного розвитку (с.с.10).
Актом обстеження житлово-побутових умов проживання неповноліт-нього, складеного 1 вересня 2007р., засвідчено, що у квартирі малолітнього він має місце для відпочинку та виконання домашніх завдань ( с.с.46).
Таким чином, судом не встановлено, що за місцем проживання мало-літнього та його батьків не створені належні умови для життя дитини, що він не доглянутий матір'ю, що ним не опікуються і це негативно впливає на життя малолітнього.
Посилання позивачки на те, що квартира, де проживав малолітній з батьками, була у запущеному стані, так як відповідачка не займалася домаш-ім господарством, а у належний стан квартира була приведена нею, не знай-шло свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки належних та достат-ніх доказів цьому суду надано не було.
При цьому позивачка у судовому засіданні пояснила, що вона разом із чоловіком проживає за м. Києвом і малолітній був у неї тільки на вихідні дні, а в інші дні він проживав із батьками, і тільки з січня 2008р. вона проживає разом із онуком в одній квартирі і здійснює за ним догляд постійно.
Суд вважає, що покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не можуть бути достатніми доказами ухилення відповідачки ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов'язків, так як про відношення її до сина свідки знають зі слів позивачка, ніколи не були у квартирі, де проживав ма -
- 4-
лолітній з батьками, не були свідками стосунків між відповідачкою та її сином.
Твердження позивачки про те, що відповідачка матеріально не утримує
сина, не забезпечує його всім необхідним, не знайшло свого належного під-твердження у судовому засіданні, оскільки з показів самої позивачки суду відомо, що малолітній отримує пенсію, як інвалід дитинства, яку використо-вує на свої потреби, придбання необхідних речей, оплату харчування у школі та інше. Крім того, деякі необхідні речі та учбові приладдя йому купує і від-повідачка.
Вказані обставини підтвердив у судовому засіданні і малолітній ОСОБА_2
З наданої суду характеристики вбачається, що відповідачка працює у ПП ОСОБА_7 з 2005р. і позитивно характеризується ( с.с.16).
Суду не надано доказів у підтвердження того, що відповідачка страж-дає на хронічний алкоголізм, хоча у судовому засіданні встановлено, що відповідачка має схильність до зловживання спиртними напоями, при цьому і у присутності дитини.
Оцінюючи пояснення малолітнього у судовому засіданні, суд враховує, що в силу свого віку та емоційної обстановки, яка склалася у його сім'ї та у зв'язку із неприязненими стосунками, яка існують між позивачкою та відпо-відачкою, малолітній не може дати об'єктивні пояснення по суті даного спору.
Суд вважає, що висновок органу опіки та піклування про ухилення від-повідачки ОСОБА_3 з 2000р. від виконання своїх батьківських обо-в'язків зроблений без достатнього вивчення обставин життя даної родини, ха-рактеру відносин, які склалися у родині, без належної перевірки обставин, які викладені позивачкою, тому він не відповідає тому, що було встановлено у судовому засіданні.
Сам факт не частого відвідування відповідачкою школи, де навчається її син, та лікарів, де син перебуває на обліку, не може бути підставою для позбавлення її батьківських прав, однак суд вважає необхідним попередити відповідачку про необхідність змінити своє ставлення до виконання батьків-ських обов'язків.
Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що у судовому засіданні не знайшло свого підтвердження посилання позивачки на те, що з 2000р. відповідачка ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов'яз-ків.
Однак у судовому засіданні встановлено, що з січня 2008р. відпові-дачка ОСОБА_3 не проживає разом із сином, не навідує його, не надає коштів на його утримання, не цікавиться ним, не займається його вихован-ням, має схильність до зловживання спиртних напоїв, що свідчить про її винну поведінку стосовно сина.
У постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику засто-сування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про поз-бавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007р. роз'яснено,
- 5 -
зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про поз-бавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змі-нити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклуван-ня контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відпові-дача і передачу органам опіки та піклування ( якщо цього потребують її інтереси).
Враховуючи, що винна поведінка відповідачки підтверджена з січня 2008р., і триває не значний період часу до подачі даного позову, позитивну характеристику відповідачки з місця роботи, її відношення до сина і бажання виконувати батьківські обов'язки, суд вважає можливим відмовити у задоволенні вимог про позбавлення її батьківських прав, однак попередити відповідачку про необхідність змінити своє ставлення до виховання сина, поклавши на орган опіки та піклування обов'язок здійснювати контроль за виконанням нею своїх батьківських обов'язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадку, зокрема, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.
У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2, проживаючи разом із сином, зловживає спиртними напоями, не бажає займа-тися сином, а відповідачка не має постійного місця проживання у м. Києві, проживає у знайомих, тому в даний час дитина не може з нею проживати.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним відібрати малолітнього ОСОБА_4 від відповідачів.
Відповідно до ч. 4 ст. 167 СК України якщо дитина не бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід.
Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Виходячи з того, що суд позбавляє ОСОБА_4 батьківських прав та відбирає малолітнього ОСОБА_4 від обох його батьків, він буде позбавлений батьківського піклування, тому суд вважає необхідним встановити над ним опіку та призначити опікуном позивачку, оскільки вона дала на це згоду, відповідає вимогам, які діюче законодавство пред'являє до осіб, які виявили бажання бути опікунами, а також суду надано подання орга-ну опіки та піклування від 24 березня 2008р. (с.с.11-12) про призначення її
- 6 -
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 164, 167, 170 Сімейного Кодексу України, ст. 60 ЦК України, ст.ст. 60, 174. 209, 212, 214, 215, 223 ЦПК України, суд
вирішив:
позов задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав стосовно ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 народження (а/з № 88 від 4 лютого 1998р. відділ реєстрації актів громадянського стану Печерського району м. Києва).
У задоволенні позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відмовити, попередивши ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.
Покласти на орган опіки та піклування Печерської районної у м. Києві державної адміністрації обов'язок по здійсненню контролю за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов'язків.
Відібрати малолітнього ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, від ОСОБА_2 та ОСОБА_3, передавши його під опіку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. народження, призначивши її опікуном малолітнього.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом десяти днів з дня його проголошення не було подано заяву про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

СУДДЯ