Справа № 2-77/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23
січня 2008 року

Красноперекопський міськрайонний суд Автономної
Республіки Крим в складі:

головуючого судді - Романової Л.В.

при секретарі - Самойловій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
в м. Красноперекопськ АРК цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Красноперекопської міської ради, КРП "Бюро реєстрації та технічної
інвентаризації м.Красноперекопськ", треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на нерухоме
майно, зобов'язання провести його державну реєстрацію, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу,
визнання права власності на нерухоме майно - нежиле приміщення АДРЕСА_1, власником якого за договором купівлі - продажу, та актом
прийому-передачі майна позивач є. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони не
засвідчили договір купівлі-продажу нерухомого майна нотаріально, фактично умови
договору виконали, про що складений акт прийму-передачі майна. Оскільки
відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору, позивачка на
підставі ч.2 ст.220 ЦК України просить визнати укладений договір
купівлі-продажу дійсним та визнати право власності на нерухоме майно.

В порядку підготовки справи до розгляду, в
якості співвідповідачів залучено Красноперекопську міську раду та КРП
"Бюро реєстрації та технічної інвентаризації м.Красноперекопськ". В
якості третіх осіб у справі залучені ОСОБА_3, ОСОБА_4, як можливі
правонаступники.

В судовому засіданні позивачка підтримала та уточнила
позовні вимоги, просить визнати дійсним договір купівлі-продажу від 28.03.2007
р. між ОСОБА_2, що діяла від імені ОСОБА_5, та ОСОБА_1 про придбання нежилого
приміщення загальною площею 68,2 кв.м АДРЕСА_1; визнати право власності на
нерухоме майно - нежиле приміщення - магазин (літера "А"), загальною
площею 68,2 кв.м АДРЕСА_1; зобов'язати КРП "Бюро
реєстрації та технічної інвентаризації м.Красноперекопськ" провести
державну реєстрацію нерухомого майна. Позивачка в судовому засіданні пояснила,
що договір купівлі-продажу від 28.03.2007 р. був укладений з додержанням
письмової форми та наміром в термін до 01.04.2007 р. його нотаріально
засвідчити. Всі умови договору, крім нотаріального засвідчення були виконані.
Проте відповідачка з невідомих причин не з'являлась до нотаріальної контори,
куди її двічі запрошували, та вона була ознайомлена із запрошенням. На даний
час позивачка фактично отримавши нерухоме майно не
має можливості оформити державну реєстрацію нерухомого майна.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, за заявою
просить розглянути справу за її відсутністю на підставі наданих письмових
пояснень, та її позиції щодо позову, викладеної в попередньому судовому
засіданні. Позов відповідачка визнає повністю.

Представники Красноперекопської міської ради, КРП
"Бюро реєстрації та технічної інвентаризації м.Красноперекопськ" в
судове засідання не з'явились, просять розглянути справу за відсутністю
представників, заперечень проти задоволення позову не мають.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про час та
місце розгляду справи були повідомлені неодноразове, не з'явились, про причини
неявки суд не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши
матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити.

Судом
встановлено такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини.

За
свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, що видано 28.03.2007 р. на підставі
рішення № 70 Красноперекопської міської ради від 26.03.2007 р., ОСОБА_5
належало нежиле приміщення - магазин - літера "А", загальною площею
68, 2 кв.м АДРЕСА_1 (а.с.13).

Відповідачка
ОСОБА_2 в межах наданих їй довіреністю від 28.02.2007 р. повноважень мала право
представляти інтереси ОСОБА_5 (а.с.5). Від імені ОСОБА_5 був укладений договір
купівлі-продажу від 28.03.2007 р. про відчуження майна, що йому належить та
придбання ОСОБА_1 нежилого приміщення, загальною площею 68, 2 кв.м АДРЕСА_1.
Від продавця договір за довіреністю підписаноОСОБА_2, від покупця - самим
покупцем, позивачкою у справі. За актом
прийому-передачі від 28.03.2007 р. майно передано покупцеві, який його прийняв
та передав представнику ОСОБА_5 суму вартості, за яке придбане майно - 85000
грн.(а.с.7).

За п.6 договору право власності на приміщення переходить покупцеві
з моменту підписання акту прийому-передачі майна.

З пояснень позивача свідчить, що в день підписання договору вони
мали намір засвідчити його нотаріально, але з особистих причин ОСОБА_2 не мала
необхідного для цього часу та домовилися про інший термін. Позивачка двічі -
29.03. та ІНФОРМАЦІЯ_1 в письмовій формі зверталася до відповідача для
посвідчення договору у нотаріуса (а.с.33, 34), але відповідачка не з'являлась у
призначений час для нотаріального посвідчення договору. Вказані обставини
підтверджені належними доказами та сумнівів у суду не викликають.

Після фактичного виконання договору позивачка здійснювала функції
розпорядження майном, сплачувала комунальні платежі уклала договір оренди, що
підтверджено належними письмовими доказами.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджує копія актового запису
про смерть. При житті ОСОБА_5 склав заповіт, який засвідчено нотаріально
28.02.2007 р. За заповітом все майно та всі права на майно, що йому належатиме
на час смерті переходить до ОСОБА_2 (а.с.35).

Крім того, судом встановлено, що відповідачка, яка не перебувала у
шлюбі з ОСОБА_5 після розірвання шлюбу, перебувала з ним в фактичним шлюбних
відносинах, та після захворювання доглядала та допомагала ОСОБА_5, оскільки він
потребував сторонньої допомоги. Вказані обставини підтверджені свідком ОСОБА_8,
яка як медсестра продовж тривалого часу знала подружжя ОСОБА_2, часто
відвідувала хворого на дому, останнім часом - щодня. Про те що шлюб було між
ОСОБА_2 розірвано вона не знала та із їх наявних відносин вважала їх подружжям.
ОСОБА_5 декілька місяців до смерті був паралізований, опікувалась ним тільки
ОСОБА_2, лікувала його та залишити його самого на будь-який час було неможливо.
Смерті чоловіка ОСОБА_2 не очікувала, оскільки не знала про серйозність
захворювання, лікар не повідомляв ОСОБА_2 про можливий летальний кінець.

За даними від 23.11.2007 р. Красноперекопської державної
нотаріальної контори встановлено, що після смерті ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не відкривалася. Вказані обставини узгоджуються з
поясненнями відповідачки (а.с.36), яка є спадкоємцем за заповітом.

Оцінивши надані суду і досліджені в судовому засіданні докази у їх
сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно
до ст.325 ЦК України фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за
винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.
Як встановлено судом, між сторонами у наявності були договорні відносини,
згідно з якими набувачем майна був позивач, який сплатив за отримане майно
встановлену суму, розмір якої узгоджується з письмовими доказами у справі.
Сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, також відбулося повне
виконання договору, але відсутнє його нотаріальне посвідчення, що перешкоджає
реєстрації нерухомого майна у встановленому законом порядку. Згідно із
встановленою нормою ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної
ділянки, житлового будинку, іншого нерухомого майна укладається у письмовій
формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Законом передбачено (ст.220 ч.2 ЦК України), що якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати
такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору
не вимагається. Також ч.2 ст.219 ЦК України передбачено, що суд може визнати
односторонній правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав
справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину
перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Зазначена правова норма
може бути застосована при розгляді справи за аналогією закону.

Оскільки судом встановлено, що відповідачка ухилилася
від нотаріального посвідчення договору, що визнається нею, але нотаріальному
посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.
Виходячи з наведених обставин, аналогії закону, суд вважає можливим визнати
дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - нежилого приміщення -
магазину (літера "А"), загальною площею 68,2 кв.м АДРЕСА_1, укладений
між позивачкою таОСОБА_2

Оскільки
позивачем також заявлені вимоги про визнання права власності на нерухоме майно,
суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні вказаних вимог. За ст. 328 ЦК України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом. За правилами ст. 334 ЦК України право
власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна та право
власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної
сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право
власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно
до ст.19 Закону України від 1 липня 2004 р. N 1952-IV "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" підставою для
державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення
речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, крім інших підстав є рішення
суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної
сили.

Таким
чином, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову та
необхідності визнання за позивачем права власності на
на нерухоме майно - нежиле приміщення - магазин (літера "А"),
загальною площею 68,2 кв.м АДРЕСА_1. У встановленому законом порядку державну
реєстрацію нерухомого майна, на яке визнано право власності, зобов'язане
провести КРП "Бюро реєстрації та технічної інвентаризації
м.Красноперекопськ.

Судові
витрати, понесені позивачеві не відшкодовуються у зв'язку із відсутністю такої
вимоги.

Керуючись
ст. ст. 8 ч.7, 10, 88, 60, 209 , 212-215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст.
219 ч.2, 220 ч.2, 325, 328, 334 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Красноперекопської міської ради, КРП "Бюро реєстрації
та технічної інвентаризації м.Красноперекопськ", треті особи ОСОБА_3,
ОСОБА_4, про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права
власності на нерухоме майно, зобов'язання провести його державну реєстрацію
задовольнити повністю.

Визнати
дійсним договір купівлі-продажу від 28.03.2007 р. між ОСОБА_2, що діяла від
імені ОСОБА_5, та ОСОБА_1 про придбання ОСОБА_1 нежилого приміщення, загальною
площею 68, 2 кв.м АДРЕСА_1.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно - нежиле приміщення - магазин
(літера "А"), загальною площею 68, 2 кв.м АДРЕСА_1.

Зобов'язати
КРП "Бюро реєстрації та технічної інвентаризації м.Красноперекопськ"
провести державну реєстрацію права власності на нежиле приміщення - магазин
(літера "А") загальною площею 68, 2 кв.м АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду АР Крим через
Красноперекопський міськрайонний суд шляхом подачі протягом 10 днів з дня його
проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього у 20-денний
термін апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: