Справа № 2-55/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

09.04.2008
року Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді                    І.В.Склярської

при секретарі                         Л.О.
Лазаренко

з участю позивача                    ОСОБА_1

представника відповідача             О.Ф.
Біланенко

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Дочірнього підприємства  „Херсонський
річковий порт” Акціонерної судноплавної компанії „Укррічфлот” про стягнення  методів матеріального заохочення,- бонусів за
період 2006-2007роки, -

встановив:

Позивачка
звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що працювала у
відповідача, та відповідно до колективного договору та „Положення про виплату
бонусів керівникам, фахівцям та технічним службовцям” мала право на 100%
виплату бонусів, як метод  матеріального
заохочення, але відповідач не в повному обсязі здійснював виплати, в зв'язку з
чим позивачка просить стягнути з відповідача 3 707 грн.91 коп. несплачених
методів матеріального заохочення - бонусів за 2006-2007роки, а також в зв'язку
з недоплатою бонусів  зазнала моральні
страждання, в зв'язку з чим просить стягнути з відповідача моральну шкоду в
сумі  1 500 грн.

У судовому
засіданні позивачка позовні вимоги підтримала за підставами, вказаними в
позові, наполягала на тому, що  план по
переробці вантажів по порту  виконувався
та як слідство цього виконувався план вантажного району, відповідач надає
недостовірні данні, просила позовні вимоги задовольнити.

Представник
відповідача  позовні вимоги не визнав,
мотивуючи тим, що бонуси виплачувалися відповідно до колдоговору та
Положення  в залежності від виконання
плану, в зв'язку з невиконанням якого бонуси виплачувалися частково.

Суд,
заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши надані сторонами
докази, матеріали справи, встановивши факти і відповідні  їм правовідносини, дійшов до наступного.

Правовідносини,
які виникли між сторонами регулюються ст. 97 КЗпП України.

Матеріалами справи встановлено, що сторони
перебували в трудових відносинах з 18.07.1997 року по 11.09.2007р.. До
звільнення позивачка працювала на посаді інженера 1 категорії  вантажно-комерційного відділу.

Згідно ст. 97 КЗпП України,  форми і системи оплати праці, норми праці,
розцінки, тарифні  сітки, ставки, схеми посадових
окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та
інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються
підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з
дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та
галузевими (регіональними) угодами.

Як вбачається з матеріалів справи,  Положення про виплату бонусів керівникам,
фахівцям та технічним службовцям  ДП
„Херсонського річкового порту” АСК „Укррічфлот”, затверджене начальником порту,
та узгоджене головою профспілки порту,
вводиться з метою підвищення матеріального заохочення керівників,
фахівців та технічних службовців, забезпечення безпосереднього зв'язку заробітної
плати з результатами роботи кожного працівника, відділів Порту в цілому  (а.с.9-23; 142-145).  Розділ 3 вказаного Положення визначає порядок
нарахування та виплати бонусів,  підставою
для виплати яких є данні бухгалтерської та статистичної звітності, основним
показником для їх нарахування для всіх категорій працівників є виконання плану
балансового прибутку з початку року та звітний місяць, наказ про виплату
бонусів готується інженером по ОНП, узгоджується профспілковим комітетом і
затверджується начальником порту.

Виходячи
з умов Положення та займаної посади позивачці повинні  нараховуватися бонуси при наявності
показників в тому числі виконання плану переробки вантажів вантажного району,
плану доходів від переробки вантажів та плану прибутку вантажного району при
певних умовах.

Вказане
відповідно до  п.7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України  №13 від
24.12.1999року „Про практику застосування судами законодавства про оплату
праці” не суперечить нормам і гарантіям, передбаченим законодавством. Зазначені
методи заохочення  відносяться до  сфери договірного регулювання оплати праці
(п.4 Постанови Пленуму ВС України).

Як вбачається з матеріалів справи  за оспорюваний період неповної сплати
бонусів  портом не виконувався  план переробки вантажів і план доходів від
переробки вантажів, в зв'язку з чим
адміністрацією порту по узгодженню з профкомом за участю керівників
підрозділів порту, приймалося рішення про зменшення розміру виплати бонусів за
вказаний період на 50%, в тому числі вантажно-комерційному відділу, що
підтверджується протоколами нарад, наказами начальника порту, погодженими з
головою профспілки.

Невиконання плану переробки вантажів підтверджено планами
й фактами переробки вантажів на вантажному районі, аналізами виконання плану
(а.с.156-202), матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні.

При
таких обставинах, підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись
ст.97 КЗпП України, ст.ст. 10,
11, 212, 213-214 ЦПК України, суд -

вирішив:

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства  „Херсонський річковий порт” Акціонерної
судноплавної компанії „Укррічфлот” про стягнення методів матеріального
заохочення, - бонусів за період 2006-2007роки
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя                                                      І.В.Склярська