№ 2-   532     / 08
Р І Ш Е Н Н Я

І
М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И

19.05.2008 р.
Макарівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Тюхтія
П.М. при секретарі Нестерчук О.С.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в
смт.Макарів справу за позовом  ОСОБА_1 до
ОСОБА_2про визнання особою,що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом,посилаючись
на те, що він проживає у АДРЕСА_1. Даний житловий будинок належить йому на
праві користування і рішенням Липівської сільської ради йому надано дозвіл на
приватизацію вказаного житлового будинку.

У вказаному будинку він проживає разом зі своїми
неповнолітніми дітьми: ОСОБА_3, 1995 р.н. та ОСОБА_4, 1999 р.н. У вказаному
будинку раніше проживала його дружина, відповідач по справі ОСОБА_2, яка і до
нині зареєстрована за вказаною адресою.

У період з серпня 2007 року і по даний час ОСОБА_2. в
будинку АДРЕСА_1, фактично не проживає і взагалі не з'являється. Ці дані
підтверджуються актами від 05.08.2007р., 15.11.2007р., 27.01.2008р., складених
у присутності сільського голови.

Він самостійно несе усі витрати, пов'язані з .утриманням
будинку, сплатою комунальних послуг.

На даний час має намір приватизувати вказаний житловий
будинок, однак для цього йому необхідна згода усіх членів сім'ї. Згідно ч. 2
ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і
батьки

Однак відповідач на даний час  є його
дружиною, але  подала заяву до
суду про розірвання шлюбу, тому фактично вона не є членом сім'ї, також вона не
проживає з ним однією сім'єю вже біль ніж шість місяців, а тому втратила
будь-які права на дане житлове приміщення.

Тому просив суд постановити рішення суду, яким визнати
ОСОБА_2 гакою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач підтримав позов.

Відповідачка не визнала позов.З пояснень відповідачки та
її представника вбачається, що ,що ОСОБА_2. пішла з будинку тому,що відповідач
бив її,виганяв з хати,тому вона пішла на тимчасове проживання до батьків,де
проживає зараз з дітьми.З приводу поведінки позивача зверталась до райвідділу
міліції. Декілька раз хотіла потрапити в будинок,але позивач через декілька
днів після того,як вона пішла з будинку, поміняв замки в дверях.До даного часу в
будинку є її та дітей одяг.

Вислухавши пояснення сторін,свідків,дослідивши письмові
докази,суд вважає,що відсутні підстави для задоволення позову.

Сторони разом з неповнолітніми дітьми проживали в
АДРЕСА_1,що перебуває на балансі Липівської сільської ради.Під час їх
перебування в шлюбі та спільного проживання їм ,відповідно до  рішення Липівської сільської ради від
6.01.2005 року надано дозвіл на приватизацію вказаного житла.

В серпні 2007 року відповідачка через негативну поведінку
позивача,її чоловіка,припинила проживання в спірному житлі та перейшла
проживати до батьків.

Напруженість стосунків між сторонами,що унеможливили
спільне їх проживання,підтверджується показами сторін,свідків,постановою про
відмову в порушенні кримінальної справи від 30.01.2008 року.Такі стосунки суд
визнає поважними причинами непроживання в житлі і є підставою для відмови  в задоволенні позову відповідно до ст..71 ЖК
України.

Відповідачка не вибула з житла поАДРЕСА_1 на постійне
місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому
ж населеному пункті (до даного часу в житлі є її та дітей речі),що є підставою
для відмовив позові за ст..107 ЖК України.

На підставі
наведеного та керуючись  ст..ст.60,209
ч.3,215 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В:

В
задоволенні позову відмовити.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження,яку може бути подано
протягом десяти днів з часу проголошення рішення.

Суддя
П.М.Тюхтій