Справа
№ 2-102/2008
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М           У К Р А Ї Н И

12    лютого  2008 року                                                            Добровеличківський районний суд,

Кіровоградської області, в складі :

Головуючого судді                                                                  Кучеренко О.П.

при секретарі
Ісуповій В.В.

з участю позивача                                                                    ОСОБА_1

з участю
представника позивача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань
Добровеличківського районного суду, Кіровоградської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_3  про визнання права   власності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про
визнання права  власності, а  саме визнати право власності на нерухоме
майно ( фундамент від житлового будинку та господарської споруди, паркан,
залишки будівельних матеріалів від розібраного будинку доски, глина, балки,
стовби, фруктовий сад на площі 0,03га) розташоване за адресою АДРЕСА_1 за
ОСОБА_1, проживаючим АДРЕСА_2 та визнати право на користування земельною
ділянкою розташованою за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, проживаючим АДРЕСА_2  , в якому зазначив, що 07.05.2007р. він
купив, шляхом укладання договору купівлі-продажу в усній формі у відповідача
садибу розташовану на земельній ділянці 0,25га по АДРЕСА_1 за 400грн., які
передав їй у приміщенні Тишківського стаціонарного відділення для постійного
проживання одиноких людей, де вона проживає і в теперішній час.

Право
власності на садибу ОСОБА_3 підтвержується записами в погосподарській книзі
Тишківської сільської Ради народних депутатів на 1983-1985 роки, та в такій же
книзі на 1991-1995роки.

Право
користування земельною ділянкою ОСОБА_3 на якій розташована ця садиба
підтвержується записами в земельно шнуровій книзі колгоспу “Україна”, де в
1985р. зроблено відповідний запис про 0,25га землі.

Під
час укладання усного договору сторони домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтвержується письмовим доказом, розпискою, і відбулося повне
виконання договору, тобто продавцю передані гроші, покупець, приступив до
використання садиби. Але сторона, продавець, ухиляється від нотаріального
посвідчення. Тому виникла необхідність звернутися до суду за захистом права,
для визнання цього договору дійсним.

В
судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав повністю та
передав свої повноваження своєму представнику.

Представник
позивача  в судовому засіданні заявлені
позивачем позовні вимоги підтримав  і
пояснив суду, що вони уточнюють свої позовні вимоги, а саме просять визнати
дійсним  договір купівлі-продажу
нерухомого майна, а саме  фундамент від
житлового будинку та господарської споруди, паркан, залишки будівельних
матеріалів від розібраного будинку доски, глина, балки, стовби, фруктовий сад
на площі 0,03га. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, визнати  право власності  на дане нерухоме майно і визнати право на
користування земельною ділянкою.

Відповідач  в судовому засіданні не з”явилася, про день,
час і місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про
слухання справи в її відсутність

Заслухавши
пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд
вважає необхідним в позові відмовити по наступним обставинам. В судовому
засіданні встановлено, що згідно погосподарської книги №1 Тишківської сільської
Ради народних депутатів на 1983-1985 роки та
1991-1995роки  ОСОБА_3 стала проживати
в АДРЕСА_1 з 20 травня 1985року по січень 1992року, після чого вибула в будинок
ветеранів.

Згідно
земельно шнурової книги колгоспу “Україна” в 1985р. зроблено запис про надання
ОСОБА_3 0,25га землі.

Згідно
довідки  Тишківської сільської ради
ОСОБА_3  купила будинок в АДРЕСА_1.

Згідно
розписки від 07.05.2007року  ОСОБА_3 мешканка
с.Тишківка, проживаюча в даний час в будинку ветеранів, який знаходиться в
с.Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області по вул.Красна
отримала 400гривень за свою садибу, яка розташована на земельній ділянці по
АДРЕСА_1 площею 0,25га від ОСОБА_1, який проживає в АДРЕСА_2, в присутності
двох свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5.

Відповідно
до ст.381ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній
житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними
комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчудження житлового
будинку  вважається, що відчуджується вся
садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як
вбачається з позовних вимог позивача
предметом позову є визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого
майна, а саме  фундамент від житлового
будинку та господарської споруди, паркан, залишки будівельних матеріалів від
розібраного будинку доски, глина, балки, стовби, фруктовий сад на площі 0,03га.між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3  і визнання  право власності  на дане нерухоме майно , а не визнання
дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, господарсько-побутової
будівлі.

Відповідно
до ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать
земельні ділянки, а також об”єкти, розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно
до ст.182ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі,
обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній
реєстрації.

Відповідно
до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочинів.Право власності вважається набутим правомірно,
якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття право власності
не встановлена судом.

Відповідно
до ст.377ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або
споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони
розміщенні, без зміни її цільового призначення.

Відповідно
до ст.658ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та
інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.

Згідно
ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов”язана довести ті обставини, на які  вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Позивач
надав суду довідку   Тишківської
сільської ради , що ОСОБА_3 дійсно купила будинок в АДРЕСА_1, проте позивач не
надав суду доказів, того, що у відповідача є правовстановлюючий документ на
даний будинок. Перелік таких документів щодо нерухомого майна наведено у
додатку 1 до пункту 2.1 “Тимчасового положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно”, що затвержений в редакції від 28 січня 2003року
наказом Міністерства юстиції України №66/7387.

Суд
не може погодитись з посиланням позивача на те, що під час укладання усного
договору сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне
виконання договору, тобто продавцю передані гроші, покупець, приступив до
використання садиби, проте сторона, продавець, ухиляється від нотаріального
посвідчення в зв”язку з чим і  виникла у
позивача необхідність звернутися до суду за захистом права, для визнання цього
договору дійсним, поскільки вважає, що позовна вимога в частині визнання
дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме  фундамент від житлового будинку та
господарської споруди, паркан, залишки будівельних матеріалів від розібраного
будинку доски, глина, балки, стовби, фруктовий сад на площі 0,03га. між ОСОБА_1
та ОСОБА_3  і визнання  права власності  на дане нерухоме майно, визнання права на
користування земельною ділянкою   в
судовому порядку обумовлена не ухиленням відповідача від нотаріального
посвідчення договору, а саме відсутністю
правовстановлюючого документу у відповідача на дане майно і тому в
позові необхідно відмовити.

На
підставі ст.ст.16,181,182,202,220,328,377,381,658ЦК України  керуючись ст.ст. 10,11,60,212,213,214,215,218
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В
позові ОСОБА_1  до ОСОБА_3  про визнання дійсним  договору купівлі-продажу нерухомого майна, а
саме  фундамент від житлового будинку та
господарської споруди, паркан, залишки будівельних матеріалів від розібраного
будинку доски, глина, балки, стовби, фруктовий сад на площі 0,03га.
розташованого за адресою АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, визнання  право власності  на дане нерухоме майно за ОСОБА_1,
проживаючим АДРЕСА_2 і визнання права на користування земельною ділянкою  розташованою за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1,
проживаючим АДРЕСА_2  -  відмовити .

Рішення суду може бути піддане апеляційному оскарженню
шляхом подачі до апеляційного суду через суд першої інстанції, заяви про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції  протягом десяти днів з дня проголошення
рішення та подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження  в порядку передбаченому  розділом 5
чинного ЦПК України.

Суддя
: