У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 січня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

Головуючого - Сеніна Ю.Л.,

Суддів:              Левченка
Є.Ф.,   Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,     Романюка Я.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства,

в с т а н о в и л а :

У
жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною заявою, посилаючись на
те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ужгороді, його батьком є ОСОБА_2, який не перебував у
шлюбі з матір'ю, але визнавав своє батьківство, хоча й не встиг зареєструвати
його в органах РАГС, у ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер і встановлення такого факту
необхідне для отримання спадщини.

Заявник просив
встановити факт батьківства ОСОБА_2 щодо нього,          ОСОБА_1

До участі в
справі судом допущено заінтересовану особу - ОСОБА_3

Рішенням
Ужгородського міськрайонного суду від 31 січня 2007 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 11 квітня 2007 року,  в задоволенні заяви відмовлено.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та
задовольнити його заяву, посилаючись на порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з
таких підстав.

Згідно пункту 5 частини 2 статті
234 ЦПК України окреме провадження -  це вид непозовного цивільного судочинства, в
порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають значення для  охорони прав та інтересів особи або створення
умов здійснення нею особистих немайнових
чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності
неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про
встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень частини 6
статті 235 ЦПК України, якщо під час розгляду
справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який
вирішується в  порядку позовного
провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим
особам, що вони мають право подати позов на загальних
підставах.

Звертаючись до суду з заявою,
ОСОБА_1 зазначив мету, з якою просив встановити факт батьківства, -
необхідність отримання ним спадщини після смерті ОСОБА_2

Заінтересована особа ОСОБА_3, щодо
якої рішенням суду встановлений факт спільного проживання із ОСОБА_2 однією
сім'єю, заперечувала проти задоволення заяви і права заявника на спадщину.

Наведене свідчить про те, що під час розгляду справи
за заявою ОСОБА_1 у порядку
окремого провадження виник спір про право на спадщину ОСОБА_2, який повинен вирішуватися в  порядку позовного
провадження.

Зазначені обставини та вимоги ч. 6
ст. 235 ЦПК України залишилися поза увагою судів як першої, так і апеляційної
інстанцій.

За таких обставин ухвалені в
справі судові рішення підлягають скасуванню з підстав, передбачених ч. 2 ст.
338 ЦПК України, із залишенням заяви ОСОБА_1 без
розгляду.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 31 січня  2007
року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 11 квітня 2007 року
скасувати, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства залишити без
розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -                                                                 Ю.Л.Сенін

Судді:
Є.Ф.Левченко

Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Я.М.Романюк