Р І Ш Е Н Н Я

справа № 2-69/08

іменем України

19 березня 2008 року                                    м. Ялта

Ялтинський  міський суд АРК в складі:
судді
Берещанського
Ю.В., при секретарі Бойко З.О., з участю представників, розглянувши  у відкритому судовому засіданні  цивільну  справу за
позовом  ОСОБА_1 до приватного
підприємства «ТААВЕ», приватного підприємства «ЯСОН-2000»  про  відшкодування майнової та моральної шкоди,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1. на праві власності належить земельна
ділянка, яка розташована за адресою: місто Ялта, АДРЕСА_1 - державний акт на
право власності на земельну ділянку від 28 серпня 2006 року. Цільове
призначення (використання) земельної ділянки - будівництво та обслуговування
житлового будинку, господарчих будівель та споруджень (присадибна
ділянка).

Позивачка звернулась
до суду з позовом  про  відшкодування майнової та моральної шкоди, в судовому засіданні вона та її представник ОСОБА_2. позов підтримали
і суду
пояснили,
що 7 грудня 2006 року позивачка придбала у приватному
підприємстві «ТААВЕ» 39 куб.м бетону марки М-200 з доставкою, на загальну суму
17760 гривень, у приватному підприємстві «ЯСОН-2000» вона придбала 52 куб. м
бетону марки М-200 з доставкою, на загальну суму 22200 гривень. Бетон був доставлений
транспортом відповідачів і в той же день був залитий під фундамент будинку,
який вона має намір збудувати. Після цього минуло 20 днів і вона виявила, що
фундамент не відповідає технічним вимогам, з цього приводу вона зробила
висновок, що їй продали неякісний бетон. Вона звернулась до відповідачів з
претензією про відшкодування шкоди, але її претензія була залишена без
задоволення. В рахунок майнової шкоди вона зараховує 9 тонн металлу, який був
використаний при створенні фундаменту, який не можна залишати в тому вигляді у
якому він є. Вона звернулась до незалежних експертів, які виявили, що марка
бетону відповідає класу В-7,5, тоді як продавці гарантували проектний клас
В-15. Розмір  шкоди, яка була їй заподіяна
приватним підприємством «ТААВЕ»  складає
117542 гривні на підставі сводного кошторисного розрахунку вартості будівництва
складеного ТОВ «Аліма КМ», розмір  шкоди,
яка була їй заподіяна приватним підприємством «ЯСОН-2000» складає 156457
гривень. В
рахунок відшкодування моральної шкоди просила суд
стягнути 60000 гривень.

Представник відповідачів Музиченко В.П. позов не визнав і суду пояснив, що позовні вимоги позивачки не знайшли свого підтвердження у судовому
засіданні, оскільки бетон був проданий їй належної якості, що підтверджується
висновком експерта, поясненнями свідка. В точці № 6, у якій були взяті зразки
бетону, марка бетону відповідає класу В-15, це місце відгрузки бетону. Чим далі
від місця відгрузки, тим менше щібня.
Таким чином, вважає представник, позивачкою або робітниками, які виконували
роботу по укладанню фундаменту була порушена технологія, що привело до
наслідків на які посилається позивачка. Свідки підтвердили факт порушення
технології.

Заслухавши пояснення  сторін і
свідків, висновок експерта ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення
позову по наступним підставам.

Відповідно
до ст.1166 ЦК України  шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою,
яка її завдала. Факт
надання шкоди мав бути підтвержен позивачкою. Вона звернулась до суду з позовом до приватних підприємств
помилково, вважаючи, що вони винні в тому, що надали їй бетон неналежної
якості. Але її ствердження не знайшли свого підтвердження у висновках експерта.
Експерт встановив, що фактично бетон не відповідає класу В-15, а відповідає
класу бетону В-10 (М 150). Розподілити бетон, виготовлений приватним
підприємством «ТААВЕ» від того, який був виготовлений приватним підприємством
«ЯСОН-2000»  не можливо. Разом з тим,
проект на будівельні роботи відсутний, не має будь-яких документів, які б
підтверджували вибір бетону класа В-15, тому експерт не має можливості
відповісти на запитання про відповідність замовленого позивачем класу бетону
характеру будівельних робіт - заливка фундаменту. Акт на приховані роботи
відсутний, не існує будь-яких документів підтверджуючих якісне проведення
підготовчих робіт, тому неможливо відповісти на питання чи відповідали
підготовчі роботи технічним нормам. З наведених причин експерт не мав змоги
відповісти на запитання про відповідність будівельним нормам роботи по
укладанню бетону, але експерт дає висновок, що вібрування бетонної суміши не
проводилось. При цьому експерт звертає увагу на те, що розбіг меж міцністі
бетонних зразків, які були взяті з усієї площі фундаментної плити складає до
40%. На думку експерта на зниженні якості бетону могло вплинуте його неякісне
виготовлення (недостатня наявність шібня, цементу), а також можливі неякісні
методи укладки та догляду за бетоном (висота скидання, відсутність вібрування
та змазки). Всі ці висновки експерт підтвердив у судовому засіданні. Крім того,
він висловив думку про те, що бетон заливався водою внаслідок чого його
міцність стає ніжче від центру до краю. Факт заливання бетону водою підтвердив
у судовому засіданні свідок ОСОБА_4, він також бачив, що вібратор не
використовувався.

Свідок
ОСОБА_5. суду пояснив, що він працює у приватному підприємстві «ТААВЕ»,
нарікань на якість бетону з боку споживачів ніколи не було. Бетон
виготовляється з додержанням технологічного процесу, кожного разу робляться
проби бетону (кубики).

Позивачка
не надала суду свідчень про те, хто був відповідальний за проведення робіт по
виробництву фундаменту, чи були з боку відповідального претензії по поводу
неякісного бетону, чи виконувались необхідні технологичні процеси в усіх
стадіях укладки фундаменту.

Відповідно
зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.
Суд не отримав ясну відповідь на запитання, хто винен у неякісному виробництві
фундаменту. На думку експерта в цей час неможливо дати відповідь на запитання,
які б визначили причину дефектів фундаменту. Суд не може прийняти рішення, яке
грунтується на припущеннях, а тому вважає, що позовні вимоги позивачки не
знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

З наведених причин суд не бачить підстав
для задоволення позову про стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212,214-215
ЦПК України,  ст. 1166,1167 ЦК
України,

В и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
приватного підприємства «ТААВЕ», приватного підприємства «ЯСОН-2000» про  відшкодування майнової та моральної шкоди  - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя