Справа № 2-168/08
РІШЕННЯ

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2008 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Католікяна М.О.,

при секретарі: Ременякі М.С.,

з участю:

- представника позивача ОСОБА_3.;

- третьої особи ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малого приватного підприємства «Будівельник», Дочірнього підприємства «Контакт Плюс» Відкритого акціонерного товариства «Жилбудмеханізація-2», треті особи - ОСОБА_2,ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про відшкодування моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

12 липня 2007 року позивач звернулася до суду із цим позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що у червні 2005 року з її чоловіком, ОСОБА_8, під час роботи стався нещасний випадок зі смертельним наслідком. Відповідно до Акту спеціального розслідування нещасного випадку винними у цьому особами є виконроб МПП «Будівельник» ОСОБА_2, кранівниця ДП «Контакт Плюс» ОСОБА_5та бригадир бетонників МПП «Будівельник» ОСОБА_4Зазначені обставини явилися причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідачів у солідарному порядку компенсації за заподіяну моральну шкоду в сумі 100 000,00 грн. (а.с.а.с. 1 - 3, 39, 41, 43 - 47).

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала у повному обсязі.

Третя особа наполягала на задоволенні позовних вимог.

Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися, неодноразово повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.а.с. 49, 55, 61, 62, 64, 65, 79). У справі є достатньо матеріалів для її розгляду, що у сукупності з вищевикладеними обставинами дає судові підстави для застосування положень ч. 4

ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Решта третіх осіб у судове засідання також не з'явилася, повідомлялася належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи, вивчивши матеріали справи, матеріали кримінальної справи № 1-606/06 по обвинуваченню ОСОБА_5у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що 31.05.1980 р. між позивачем та ОСОБА_8 було укладено шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серіїНОМЕР_1, виданого 31.05.1980 р. бюро ЗАГС Самарського району

м. Дніпропетровська (актовий запис № 178) (а.с. 27).

ІНФОРМАЦІЯ_1року у подружжя народився син, ОСОБА_6, про що свідчить копія свідоцтва про народження серіїНОМЕР_2, виданого 07.10.1980 р. бюро ЗАГС Самарського району м. Дніпропетровська (актовий запис № 791) (а.с. 28).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року у подружжя народилася дочка, ОСОБА_7, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 26.06.1987 р. відділом ЗАГС Самарського району м. Дніпропетровська

(актовий запис № 479) (а.с. 29).

17 червня 2005 року, біля 1430 год., ОСОБА_5., яка працювала кранівницею баштового крану моделі «КБ-160» у ДП «Контакт-Плюс», знаходячись на території будівельного майданчику багатофункціонального центру «Вавілон-1»

(м. Дніпропетровськ, вул. Маршала Малиновського, район будинку № 4), під час виконання вантажно-розвантажувальних робіт з переміщення зварювального апарату баштовим краном порушила правила безпеки та правила охорони праці, у результаті чого водію ВАТ «Дніпропетровський завод мостових залізобетонних конструкцій» ОСОБА_8 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, від яких він помер. Смерть останнього настала через падіння на нього зварювального апарату, який переміщувала краном ОСОБА_5., про що додатково свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого 24.06.2005 р. Самарським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис № 712), копія висновку спеціаліста № 1560 від 04.07.2005 р. (а.с.а.с. 12 - 15, 30, а.а. 60 - 66 кримінальної справи № 1-606/06).

23 червня 2005 року територіальним Управлінням Держнаглядохоронпраці України по Дніпропетровській області було видано наказ № 177-р про призначення комісії по розслідуванню нещасного випадку (а.с. 8, а. 19 кримінальної справи № 1-606/06).

02 серпня 2005 року територіальним Управлінням Держнаглядохоронпраці України по Дніпропетровській області було затверджено Акт № 1 про нещасний випадок на виробництві, відповідно до якого особами, чиї дії (бездіяльність) призвела до нещасного випадку є виконроб МПП «Будівельник» ОСОБА_2, кранівниця ДП «Контакт Плюс» ОСОБА_5та бригадир бетонників МПП «Будівельник» ОСОБА_4

(а.с.а.с. 4а - 7, 9 - 11, а.а. 29 - 35, 40 - 45 кримінальної справи № 1-606/06).

03 жовтня 2005 року за цим фактом прокурором Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська було порушено кримінальну справу

(а. 1 кримінальної справи № 1-606/06).

02 листопада 2006 року Амур-Нижньодніпровським районним судом

м. Дніпропетровська було ухвалено постанову про закриття справи у зв'язку із застосуванням до ОСОБА_5 акту амністії (а.с.а.с. 23, 24, а.а. 217 - 220 кримінальної справи № 1-606/06).

Зазначені вище обставини додатково підтверджуються матеріалами кримінальної справи № 1-606/06, яка була оглянута у судовому засіданні.

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.

В силу п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

ОСОБА_517.06.2005 р. працювала на баштовому крані правомірно (виконуючи свої трудові обов'язки), отже, у розумінні закону, була володільцем джерела підвищеної небезпеки. Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_4також під час події знаходилися на своїх робочих місцях, виконуючи свої трудові обов'язки. Водночас, ураховуючи ту обставину, що під час події треті особи перебували у трудових стосунках з відповідачами і виконували певну роботу, то відповідальність за завдану шкоду мають нести саме відповідачі (ч. 1 ст. 1172 ЦК України).

Вина третіх осіб у настанні нещасного випадку встановлена комісією по розслідуванню нещасного випадку, зафіксована а Акті № 1 про нещасний випадок на виробництві від 02.08.2005 р. та додатково підтверджується матеріалами кримінальної справи № 1-606/06.

Ураховуючи викладене, встановлені в судовому засіданні обставини події, ступінь моральних страждань позивача, а також усі докази у справі в їх сукупності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача компенсацію за заподіяну моральну шкоду в сумі 70 000,00 грн. У задоволенні решти цих вимог слід відмовити, оскільки вони недостатньо обґрунтовані та не підтверджені належними доказами.

В силу ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Судом було встановлено, що позивач є удовицею померлого, а тому, у розумінні

ст. 1168 ЦК України, має законне право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок настання смерті чоловіка.

Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Ураховуючи те, що винні особи є працівниками двох підприємств (відповідачів), вимоги позивача щодо солідарного відшкодування їй моральної шкоди є правомірними.

Крім того, з відповідачів на користь держави у порядку ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 8,50 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 1167, 1168, 1172, 1187, 1190 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 61, 79, 88, 169, 208, 209, 212 - 215, 218, 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Малого приватного підприємства «Будівельник», Дочірнього підприємства «Контакт Плюс» Відкритого акціонерного товариства «Жилбудмеханізація-2», треті особи - ОСОБА_2,ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Малого приватного підприємства «Будівельник», Дочірнього підприємства «Контакт Плюс» Відкритого акціонерного товариства «Жилбудмеханізація-2» у солідарному порядку на користь ОСОБА_1 компенсацію за заподіяну матеріальну шкоду в сумі 70 000,00 грн.

У задоволення решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Малого приватного підприємства «Будівельник», Дочірнього підприємства «Контакт Плюс» Відкритого акціонерного товариства «Жилбудмеханізація-2» у солідарному порядку на користь держави судовий збір в сумі 8,50 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя: