Справа № 22-ц-424/2008р.           Головуючий по 1-ій інстанції:
Суддя-доповідач: Ільченко О.Ю.
УХВАЛА

іменем України

29 квітня 2008 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Сумської області у складі:

головуючого: Смирнової Т.В.

суддів: Ведмедь Н.І., Ільченко О.Ю.

з участю секретаря судового засідання -
Кияненко Н.М.

та осіб, які беруть участь у справі - позивача ОСОБА_1, відповідачаОСОБА_2.
та його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду
Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_3

на  рішення Недригайлівського
районного суду від 30 січня  2008 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою та стягнення моральної шкоди,
-

в с т а н о в и л а :

Рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_1. задоволено
частково.

Стягнуто зОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. 1749 грн. 81 коп. матеріальних
збитків завданих ДТП, 500 грн. моральної шкоди, 81 грн. судових витрат, а
всього 2330 грн. 81 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

У апеляційній скарзі представникОСОБА_2. - ОСОБА_3 не погоджується з
рішенням суду, посилається на його необгрунтованість, невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм процесуального права.

Зокрема, не погоджується з висновками суду з приводу того, що відповідач
мав технічну можливість запобігти зіткненню транспортних засобів, та вважає, що
його вина у скоєнні ДТП відсутня.

Крім того, вказує на те, що ОСОБА_2. є неналежним відповідачем, оскільки
власником мотоцикла був ОСОБА_4, а тому відповідальність після його смерті
повинні нести його спадкоємці.

Не погоджується з висновком суду щодо спричинення діями відповідача
моральної шкоди позивачу, а також вважає, що суд безпідставно відмовив у
задоволенні клопотання і не зупинив провадження у цій справі до розгляду його
скарги на постанову органу досудового слідства.

З цих підстав, прсить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції
виходив з того, що у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди винен відповідач,
який допустив порушення Правил дорожнього руху. Суд поклав відповідальність по
відшкодуванню шкоди на відповідача з підстав, що він керував транспортним
засобом без законних на те підстав. Судом вирішено питання і про часткове
задоволення вимог по стягненню моральної шкоди у сумі 500 грн., враховуючи
обставини справи та наслідки ДТП.

Перевіривши рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, які підтримав
апелянт та його представник, заслухавши заперечення позивача, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

З матеріалів цивільної та кримінальної справи №05130096,
порушеної по факту дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 31 липня 2005
року у селі Вільшана, вбачається, що зіткнення мотоцикла ІЖ-П-2 під
керуваннямОСОБА_2. з автомобілем ГАЗ сталось в момент коли водій автомобіля
розпочав розворот і фактично змістився на середину дороги. Це вбачається, із
схеми протоколу огляду місця події (а.с.9 кримінальної справи). Відповідач
ОСОБА_2. зазначив, що він заздалегідь за 100 м. бачив, як в попутному  напрямку з невеликою швидкістю рухався
автомобіль ГАЗ, а сам рухався зі швидкістю 60 км. маючи намір його об'їхати. Як
встановлено в суді апеляційної інстанції відповідач за 30-35 м. виявив дорожню
небезпеку щодо здійснення автомобілем маневру розвороту.

Таким чином, відстань 30-35 м. - це відстань, яка давала
відповідачу можливість запобігти зіткненню транспортних засобів шляхом
своєчасного гальмування, коли б він діяв у відповідності з вимогами п.31.4.1
Правил дорожнього руху, так як при швидкості 60 км/год гальмівний шлях складав
би 15 м. І, оскільки, відповідач не зміг своєчасно загальмувати на відстані 30
м., то свідчить про те, що він не впорався з керуванням мотоцикла.

В апеляційному суді встановлено, що мотоцикл ІЖ-П-2 не
проходив технічний огляд, та не був обладнаний ручним тормозом, а крім того
відповідач в суді пояснив, що він не міг справитись з мотоциклом, так як він
був для нього занадто важкий в керуванні.

Із висновку автотехнічної експертизи від 20.10.2005 року,
наданого експертом науково-дослідного економічно-кримінального центру,
вбачається, що водій мотоцикла мав технічну можливість запобігти зіткненню
шляхом виконання вимог п.п.2.3 “б” і 12.3 Правил дорожнього руху, а водій
автомобіля не мав можливості запобігти зіткненню (а.с.88-90 кримінальної справи
№05130096). Цей висновок експертизи є одним із доказів в даній справі, який не
спростований відповідачем ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної
інстанції, і клопотання щодо неспроможності висновку при розгляді цієї
цивільної справи не подавались.

Стосовно доводів відповідача щодо необхідності зупинення
розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, де є його скарга на постанову
слідчих органів, то вони не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до п.4
ч.1 ст.201 ЦПК України обов'язок суду зупинити провадження у справі настає у
разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку судочинства.

Колегія суддів також погоджується з висновками суду щодо
покладення відповідальності по відшкодуванню шкоди на відповідачаОСОБА_2., як
на заподіювача шкоди відповідно до вимог ст.1166 ЦК України, оскільки з
матеріалів справи та поясненнь самого відповідача вбачається, що він використав
мотоцикл без дозволу осіб, які мали право на керування. В своєму поясненні, що
відображені в протоколі допиту від 26 вересня 2005 року, в кримінальній справі
ОСОБА_2. підтвердив той факт, що на мотоцикл було видано доручення на право
керування і розпорядження його брату, проте 31 липня 2005 року в вечірній час
він не маючи водійського посвідчення  у
відсутність брата взяв мотоцикл щоб поїхати до своїх знайомих (а.с.49
кримінальної справи). Ці обставини він підтвердив і в суді апеляційної
інстанції, а тому за таких умов суд обгрунтовано вирішив питання щодо
покладення обов'язку відповідальності наОСОБА_2.

Колегія суддів вважає, що за обставин, коли позивач
тривалий час повинен захищати свої права, то суд обгрунтовано вирішив питання і
про стягнення моральної шкоди у розмірі 500 грн., тому в цій частині доводи
апелянта є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків
суду і не дають підстав для зміни чи скасування судового рішення.

Враховуючи зазначене, рішення суду першої інстанції є
законним і обгрунтованим та таким, що відповідає вимогам матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, 313, п.1 ч.1
ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Недригайлівського районного суду Сумської області
від 30 січня 2008 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: