Справа № 22ц-134/2008  р.
Головуючий у першій інстанції
Доповідач - Скрипка А.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

28 січня
2008 року

м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської
області у складі:

головуючого:

Литвиненко І.В.

суддів:

Скрипки А.А.,

Бобрової І.В.

при секретарі:

Зіньковець О.О.

з участю: ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 ківтня
2007 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ВАТ „Облтеплокомуненерго” та Комунального підприємства
житлово-комунального господарства Деснянського району м. Чернігова про
відшкодування шкоди,
-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2006 року ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1, ВАТ „Облтеплокомуненерго”, КП
ЖКГ Деснянського району м. Чернігова про відшкодування моральної та
матеріальної шкоди внаслідок затоплення квартири. Свої позовні вимоги
обґрунтовували тим, що 15 жовтня 2005 року відповідач ОСОБА_1 проводив
самостійний спуск повітря з системи опалення, при цьому ним було викручено кран
„Маєвського”, в результаті чого відбулося витікання великої кількості води, що
призвело до затоплення квартири позивачів. Позивачі посилаються на те, що вина
відповідача підтверджена актом комісії від 19 жовтня 2005 року , складеним
представником  ВАТ „ Облтеплокомуненерго”
, майстром   дільниці № 18,
слюсарями  - ремонтниками  дільниці № 18 ,  представником ЖРЕД № 4 та пояснювальною
запискою слюсарів-ремонтників. Як вказують позивачі в своїй позовній заяві,
внаслідок безвідповідальності з боку відповідача їм завдана матеріальна шкода,
яка складає   4 тис. 222 грн. та моральна
шкода, яку вони оцінюють в 1 тис. 500 грн.

В судовому засіданні позивачі
збільшили свої позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди,
посилаючись на висновок судової експертизи і просили стягнути з відповідача
15755 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 704 грн. 25 коп. у
відшкодування витрат на проведення експертизи.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 19 квітня 2007 року позовні вимоги задоволені частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивачів по 5251 грн. 66 коп. у відшкодування
майнової шкоди, по 200 грн. у відшкодування моральної шкоди та по 264 грн. у
відшкодування судових витрат, а всього по 5716 грн. 24 коп. кожному.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду першої інстанції  скасувати,
а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на
незаконність, необґрунтованість прийнятого рішення та порушення судом принципів
судочинства та норм чинного законодавства. Апелянт зазначає , що справу розглянуто у його
відсутність , він  належним чином
не  був повідомлений  про час і місце розгляду справи, чим були
порушені його процесуальні права, також судом не притягнуто до участі у справі
всіх належних осіб. Апелянт вказує, що судова повістка про виклик до суду йому
вручена не була і розписка про отримання ним судової повітки в справі також
відсутня, замість цього в справі наявні документи, які, на думку апелянта,
підтверджують  порушення норм
процесуального права. Також апелянт вказує, що він не отримував лист суду про
направлення йому копії судового рішення, що є порушенням ч. 3 ст. 222 ЦПК
України. Апелянт вважає, що заява позивачів про збільшення позовних вимог
подана без дотримання вимог ст. 119 ЦПК України. Крім того, як вказує апелянт,
судом не вірно визначено коло відповідачів, а саме не притягнуто до участі у
справі в якості відповідача дружину відповідача ОСОБА_6, обставини, що мають
значення для справи є недоведеними, а саме, що стосується вини апелянта в
затопленні квартири. Апелянт вважає, що висновок експертизи не є безперечним
доказом та повинен бути критично оцінений судом, а розмір матеріальної шкоди за
висновком експертизи визначений судом не обґрунтовано.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників судового  процесу, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення
суду скасуванню, з направленням справи на новий
судовий розгляд з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.1 статті  311 ЦПК України рішення суду підлягає
скасуванню з  передачею  справи на новий розгляд, якщо справу
розглянуто за відсутності будь-кого з осіб, які беруть участь у справі,
належним чином не повідомлених про місце та час судового засідання.

Положення  ч.1 статті 76 ЦПК України регламентують, що
судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Згідно
ч. 2 зазначеної статті, - розписка про одержання судової повістки  з поміткою про дату  вручення в той самий день особами, які її
вручили, повертається до суду.

З матеріалів справи вбачається, що
справу було розглянуто у відсутність відповідача ОСОБА_1, який не був належним
чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Жодних розписок від
відповідача ОСОБА_1 про одержання ним судових повісток  в судове засідання  ні на 05 квітня 2007 року, ні на 19 квітня
2007 року в матеріалах справи не мається.

Заслуговують на увагу доводи апелянта
про те, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи 19 квітня
2007 року, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, після відкладення
розгляду даної справи по суті 13 червня 2006 року ( а. с. 47- 49) та 13
липня  2006 року ( а. с. 64 -71),  розгляд справи по суті було розпочато 04
серпня 2006 року ( а. с. 131 -140), в подальшому оголошено перерву до 11 жовтня
2006 року ;  на час проведення
судової  будівельно - технічної
експертизи провадження у справі було зупинено ( а. с. 93) . Ухвалою суду першої
інстанції  від 27 лютого 2007 року  провадження по справі було відновлено ( а. с.
110) і розгляд справи призначено на  05
квітня 2007 року ( а. с. 138), відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився  і, як вказано в протоколі
судового засідання, був належним чином повідомлений про день та час розгляду
справи , але про це свідчить тільки довідка, складена секретарем судового
засідання про повідомлення сина відповідача по телефону про розгляд справи (а.
с. 122). В судовому засіданні 05 квітня 2007року було оголошено перерву в
слуханні справи до  19 квітня 2007 року,
відповідач ОСОБА_1 в даному судовому засіданні
присутнім не був,  в протоколі
судового засідання (а. с. 139) вказано, що відповідач був належним чином
повідомлений про день та час розгляду справи .В матеріалах справи відсутня
розписка про вручення відповідачу судової повістки щодо розгляду даної
цивільної справи  19 квітня 2007 року. В
матеріалах справи ( а. с. 125)
знаходиться акт про те, що дружина відповідача ОСОБА_6 в приміщенні
Деснянського районного суду м. Чернігова
16 квітня 2007 року  відмовилась
отримати повістку на ім' я ОСОБА_1 про виклик до суду 19 квітня 2007року.Суд
першої інстанції  прийшов до висновку, що
за таких обставин ОСОБА_1 належним чином повідомлений про день та час судового
розгляду справи.

Проте, дружина відповідача ОСОБА_1 не
приймала участь у справі, як його представник , тому були відсутні правові
підстави вважати, що її відмова в одержанні судової повістки на ім'я ОСОБА_1 є
доказом того, що відповідач належним чином сповіщений про день та час судового
засідання 19 квітня 2007 року, відповідно до положень ч. 5 статті 76 ЦПК
України.

Заслуговують на увагу доводи
апелянта відносно того, що в судовому засіданні 19 квітня 2007року він і не міг
бути присутнім з поважних причин: ІНФОРМАЦІЯ_1 в Росії померла його мати , що
підтверджується свідоцтвом про її
смерть ( а. с. 275), і в зазначений час відповідач знаходився в Росії на
похоронах та поминках своєї матері.

За таких обставин,  апеляційний суд вважає, що розгляд справи 19
квітня 2007 року відбувся без участі відповідача, який не був належним чином
повідомлений про місце та час судового засідання, що є безумовною підставою для
скасування судового рішення і направлення справи на новий судовий розгляд.
Судом першої інстанції не був дотриманий порядок вручення судових повісток,
регламентований положеннями статті 76 Цивільного процесуального Кодексу
України.

Як зазначив Європейський суд з прав
людини в рішенні 08листопада 2005року у справі „ ОСОБА_7 проти України „-
неповідомлення сторін про дату і час слухання справи порушує право на суд,
оскільки сторони в такому разі позбавляються можливості навести свої аргументи
під час слухання справи в суді. Таким чином, відбувається порушення  параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист
прав людини та основних свобод.

Крім того, при вирішенні справи по
суті суд першої інстанції не звернув увагу на
той факт, що згідно свідоцтва про право власності на житло ( а. с. 32),-
квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності  ОСОБА_1, ОСОБА_6 та  ОСОБА_8
в рівних частинах та у зв'язку з цим
не обговорив питання щодо доцільності залучення всіх власників  зазначеної квартири до участі у справі в
якості   співвідповідачів. Оскільки суд
зробив висновок щодо вини відповідача ОСОБА_1 у залитті квартири позивачів, не
перевіривши при цьому , чи є наявність вини у затопленні квартири позивачів
інших власників житла  - квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до положень статті 213
ЦПК України, -  рішення суду повинно  бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим
є рішення, ухвалене на основі  повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються  як на підставу своїх вимог  і заперечень , підтверджених тими  доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, при  вирішенні спору по суті суду було необхідно
також перевірити , у відповідності до положень Закону України „ Про житлово -
комунальні послуги”, наявність чи відсутність вини інших відповідачів ,
які  були залучені до участі у справі у
затопленні квартири позивачів.

Заслуговують на увагу  доводи
апеляційної  скарги відносно того,
що суд, стягуючи з відповідача ОСОБА_1 на користь кожного з позивачів по 5251
грн.  66 коп.  в рахунок відшкодування матеріальної шкоди ,
належним чином не обґрунтував ,чому стягує саме цю суму матеріальної шкоди,
спричиненої позивачам в результаті залиття. Зазначена сума визначена висновком
судової  будівельно - технічної
експертизи ( а. с. 97 -99) при умові виконання робіт підрядною організацією
(  15 755 грн.) , при умові ж  виконання робіт господарським способом  сума матеріальної шкоди , нанесеної
квартирі  АДРЕСА_2  в результаті залиття, становить  11 069 грн.

Належним чином судом не з'ясовано,
чи в повному обсязі відремонтована квартира позивачів ( а. с. 139 зворот)
;   підрядна  організація виконувала ремонт  чи
ремонтні роботи  виконувалися
господарським способом , і якими доказами
зазначені факти підтверджуються.

Враховуючи вищенаведене,
апеляційний суд приходить до висновку , що оскаржуване рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню , з передачею справи на новий судовий розгляд до
того ж суду в іншому судовому складі.

Керуючись статтями : 291,303, 307,
311ч.1, п. 3;313,314,315,317, 319ЦПК України , апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова
від 19 квітня 2007 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до того ж
суду в іншому судовому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий:

Судді: