Справа
№ 22-697/08                                                                     Головуючий в 1
інстанції:  Гладюк Г.Л.
Доповідач:                      Мельник Ю.М.
РІШЕННЯ

іменем України

2
червня  2008 року                                                                                                   м.
Рівне

Колегія суддів  судової палати у цивльних справах
Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого - судді:                                       Оніпко О.В.

суддів:                                                           Мельника Ю.М., Хилевича С.В.,

при секретарі                                                   Омельчук
А.М.,

за участю        позивачки                              ОСОБА_1

представника
відповідача
Лі Н.К. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною скаргою приватного вищого навчального закладу
«Європейський університет»  на рішення
Рівненського міського суду від  14
березня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного вищого навчального
закладу «Європейський університет» про видачу трудової книжки,

ВСТАНОВИЛА :

Рішенням Рівненського міського суду від 14 березня  2008 року позовні вимоги ОСОБА_1 були
задоволені - відповідача зобов»язано видати ОСОБА_1 належно оформлену станом на
16 жовтня 2000 року трудову книжку.

В апеляційній скарзі приватний ВНЗ «Європейський університет» вказуючи на
незаконність такого рішення суду , стверджує, що позивачка не передавала  приватному ВНЗ «Європейський університет» під
час працевлаштування на роботу  свою
трудову книжку , а тому  у суду не було
правових підстав зобов»язувати відповідача повернути їй трудову книжку.

Із зазначених підстав просив рішення суду 1 інстанції скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В
судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта  , давши пояснення в межах доводів апеляційної
скарги , просить рішення суду  1 інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову.

ОСОБА_1 просить відхилити апеляційну скаргу як безпідставну , а рішення
суду 1 інстанції залишити без зміни, вказуючи на законність та
обґрунтованість  цього рішення .

Колегія
суддів прийшла до висновку , що апеляційна скарга приватного вищого навчального
закладу підлягає задоволенню   із
наступних  підстав.

Задовольняючи   позов
ОСОБА_1  ,  суд
першої інстанції виходив із того, що позивачка під час працевлаштування
передала відповідачеві свою трудову книжку , яку відповідач після звільнення
ОСОБА_1 із роботи зобов»язаний повернути позивачці.

Із
таким висновком суду 1 інстанції колегія суддів не погоджується  із наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд , виконавши всі вимоги цивільного
судочинства , вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин , на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно приписів ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує
питання  чи мали місце обставини , якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення , та якими доказами вони підтверджені.

Судом
1 інстанції вказані вимоги закону виконані не були.

Із
матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 із 26 жовтня 1998 року по 30 червня 1999
року перебувала у трудових відносинах із Українською державною академією
водного господарства. (а. с . 163)

Відповідно
до записів у книзі обліку руху трудових книжок професорсько-викладацького
складу Українського інституту інженерів водного господарства  ( 14 грудня 1995 року перетворено в Українську
державну академію водного господарства( а. с. 161 )  ОСОБА_1 26 жовтня 1998 року здала свою
трудову книжку у цей навчальний заклад. (а.с.108-110)

Розписка
ОСОБА_1 вказує, що  21 червня 1999 року
вона отримала свою трудову книжку і зобов»язувалася повернути її роботодавцю
через один тиждень ( а. с. 111).

В
судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1
пояснила , що трудову книжку після 21 червня 1999 року вона повернула у
відділ кадрів Української державної академії водного господарства. Після
звільнення 30 червня 1999 року із роботи у цьому навчальному закладі вона
отримала свою трудову книжку. В послідуючому при працевлаштуванні  вона передала відповідачеві трудову книжку,
яку останній відмовляє їй повернути.

Відповідно
до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини , на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

ОСОБА_1
не надала суду доказів , які б беззаперечно свідчили , що вона передала свою
трудову книжку  при працевлаштуванні
відповідачеві.

Наявні
в матеріалах справи докази спростовують
таке твердження  позивачки.

У
книзі обліку руху трудових книжок професорсько-викладацького складу
Українського інституту інженерів водного господарства  зазначено, що
ОСОБА_1 26 жовтня 1998 року здала свою трудову книжку у цей навчальний
заклад. Проте,  записи про видачу їй
трудової книжки  у ній відсутні.
(а.с.108-110)

У
книзі обліку трудових книжок
Рівненського підрозділу вищого закладу освіти «Українсько-фінський
інститут менеджменту і бізнесу»  відсутні
записи про здачу ОСОБА_1 своєї трудової книжки цьому навчальному закладу. (
а.с.65-74).

Та
обставина , що ОСОБА_1  21 липня 1999
року була прийнята на роботу до Рівненського підрозділу вищого закладу освіти
«Українсько-фінський інститут менеджменту і бізнесу»  не свідчить , що ОСОБА_1 передавала цьому
закладу свою трудову книжку.

Інші
докази на підтвердження твердженняОСОБА_1 про передачу нею трудової книжки
відповідачеві  у справі відсутні.

Висновки
суду 1 інстанції про те, що відповідач фактично визнав  позовні вимоги ОСОБА_1 не відповідають
обставинам справи , оскільки представник відповідача в судовому засіданні позов
не визнавала і заперечувала факт передачі позивачкою трудової книжки
відповідачеві.

З
урахуванням зазначених обставин у суду першої інстанції не було правових
підстав для задоволення позову , оскільки
висновки суду 1 інстанції
обґрунтовані не дослідженими судом доказами , а  ґрунтуються на припущеннях.

Згідно  ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи
те, що суд першої інстанції вважав встановленими обставини ,  що мають значення для справи ,  які не були доведені належними і допустимими
доказами ,  тому відповідно до  п. 2 ч.1
ст. 309 ЦПК України таке рішення місцевого суду підлягає скасуванню із
ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову за
недоведеністю позовних вимог.

Керуючись   п.2 ч.1 ст. 307,  п.2  ч.
1 ст. 309 ЦПК України ст. 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу приватного вищого навчального закладу «Європейський університет»  на рішення Рівненського міського суду від 14
березня 2008 року задовольнити.

Рішення
Рівненського міського суду від  14
березня  2008 року скасувати.

Відмовити
ОСОБА_1 у задоволенні позову до приватного вищого навчального закладу
«Європейський університет» про видачу трудової книжки.

Рішення
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і
може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців із дня набрання ним законної сили.

Головуючий
:                                                                        Оніпко О.В.

Судді:                                                                                    Мельник Ю.М.

Хилевич
С.В.