Справа №  22ц -1164/2008 р.
інстанції  - Кантур А.М.
Категорія -  цивільна
Доповідач - Боброва І.О.
Апеляційний суд Чернігівської
головуючого - судді:
суддів:
Бобрової І.О., Євстафієва О.К.,
Позивача та  представника відповідача - ОСОБА_2,
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою
Відкритого акціонерного товариства страхова компанія „Правекс-Страхування”
(далі - ВАТ страхова компанія „Правекс-Страхування”) на рішення Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської області від 06 травня 2008 р.  по справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ страхова
компанія „Правекс-Страхування” про визнання недійсним п. 9.1 договору
добровільного страхування автомобіля,
В апеляційній скарзі   ВАТ страхова
компанія „Правекс-Страхування”
просить скасувати рішення суду від 06.05.2008 р. і ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06
травня 2008 р.  були задоволені позовні
вимоги ОСОБА_1 Визнано недійсним п/п 9.1 договору добровільного страхування
транспортного засобу, що наданий під заставу, що укладений 14.10.2005 р. між
ВАТ страхова компанія „Правекс-Страхування” та ОСОБА_1

З відповідача на користь позивача стягнуті судові витрати в сумі 20 грн.

Прилуцьке відділення
Держказначейства України зобов'язано повернути позивачеві 8,5грн, що були зайво
сплачені ним як судовий збір.

Доводи апеляційної скарги ВАТ страхова компанія
„Правекс-Страхування” зводяться до того, що при розгляді справи по суті судом
не враховано та не надано належної оцінки тим фактам, що суттєво впливають на
суть справи, що призвело до винесення необ'єктивного та неправильного
рішення.

Апелянт вважає, що регламент третейського суду є невід'ємною частиною
третейської угоди, а не самої угоди, як зазначено в рішенні суду. З регламентом
третейського суду, як і з правилами страхування і умовами договору позивач був
ознайомлений, погодився з ними, про що свідчить його підпис.

Укладена між ними та позивачем третейська угода у вигляді третейського застереження
в договорі страхування відповідає чинному законодавству. Сама третейська угода
є незабороненим способом реалізації права кожного на захист прав та свобод, на
чому наголошувалося в рішенні Конституційного суду України від 24.02.2004 р. №
3-рп/2004.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний
суд вважає, що вона підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін
виходячи з наступного:

Суд першої інстанції у повному обсязі дослідив надані сторонами документи,
перевірив доводи сторін, правильно встановив обставини справи, що мають
значення для вирішення спору і дав їм вірну юридичну оцінку. Висновок суду
ґрунтується на матеріалах справи та законі.

Судом встановлено, що 13.10.2005 року між сторонами був укладений договір
добровільного страхування транспортного засобу, наданого у заставу (а.с.5).
Згідно з п/п 9.1 Договору „усі спори, розбіжності або вимоги, які виникають з
даного договору або у зв'язку з ним, у тому числі такі, що стосуються його
виконання, порушення, припинення або визнання недійсним, підлягають вирішенню в
постійно діючому Незалежному третейському суді при Всеукраїнській громадській
організації „Ліга юридичного захисту інтересів споживачів” відповідно до його
регламенту.”

Згідно з частинами 2 та 6 ст. 12 Закону України
від 11.05.2004 р. № 1701-IV "Про третейські суди", якщо сторони не
домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а
також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий
третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина
третейської угоди. У разі недодержання цього правила, третейська угода є
недійсною.

При укладенні договору від 13.10.2005 р. з регламентом постійно діючого Незалежного третейського суду
при Всеукраїнській громадській організації „Ліга юридичного захисту інтересів
споживачів” позивач не ознайомлювався. Доводи відповідача щодо наявного підпису
про ознайомлення ОСОБА_1 з регламентом не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні.

Заперечення апелянта що регламент третейського
суду є невід'ємною частиною третейської угоди, а не угоди про страхування, як
зазначено в рішенні суду, не можуть бути прийнято апеляційним судом до уваги.

Відповідно до частин 1 ст. 12 Закону України
"Про третейські суди", третейська угода може бути укладена у вигляді
третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової
угоди.  Як зазначалося вище, оспорюваний
позивачем пункт договору є третейським застереженням і тому має
розглядатися  як третейська угода, на яку
розповсюджуються  вимоги частин 2 та 6
статті 12 Закону України від 11.05.2004 р..

До початку з'ясування
обставин у справі та перевірки їх доказами від відповідача заперечення проти
вирішення спору в суді не надходило.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що
звернення фізичних та/або юридичних осіб до третейського суду є правомірним,
якщо відмова від послуг державного суду відбулася за вільним волевиявленням
сторін спору (Рішення у справі "ОСОБА_3 проти Бельгії" від 27 лютого
1980 року).

Помилка позивача при укладенні п/п 9.1 Договору стала
причиною неправильного сприйняття останнім істотної умови угоди, що вплинуло на
його волевиявлення.

Розглядаючи
справу відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, тобто в межах доводів апеляційних
скарг, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі
обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її
задоволення відсутні.

Судове рішення постановлено з
дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його
скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 315,317,319 ЦПК
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну
скаргу ВАТ страхова компанія „Правекс-Страхування” -  відхилити.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 травня
2008 р.  - залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, але вона може бути оскаржена
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.

Головуючий:                                         Судді: