Справа № 2-0-6/2008
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М      У К Р А Ї Н И

“18” березня   2008 року
Добровеличківський  районний суд

Кіровоградської області в складі:

Головуючого судді
Горовець М.І.

при секретарі
Діордієвій Т.І.

з участю заявника
ОСОБА_1.

представника заітересованої особи

управління пенсійного  фонду України в

Добровеличківському  районі

Кіровоградської  області
Спінова С.А.

представника   заітересованої особи головного

управління пенсійного  фонду України в

Кіровоградській  області
Спінова С.А.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду смт. Добровеличківка  цивільну справу за  заявою ОСОБА_1про встановлення факту, що має
юридичне значення  ,-

В С Т А
Н О В И В :

10.01. 2008 року заявник  звернувся до суду з заявою
про встановлення факту, що має юридичне значення в якій просить встановити факт
його посади в колгоспі імені Горького з                   01.03. 1969 року до 31.10.
1989 року газозварником,
електрозварником (на ручній електродуговій (дуговій) зварці) та
електрозварником на автоматичній і полуавтоматичній зварці під шаром флюсу та
факт його зайнятості повного робочого дня, посилаючись на те, що він з  01.03.1969 року до   31 жовтня 1989 року працював
газоелектрозварювальником у колгоспі імені Горького  Гаївської сільської  ради, Добровеличківського району,
Кіровоградської області, який згідно архівної довідки діяв на території с.
Маркове Добровеличківського району Кіровоградської області в період з  1974-1988 року. Згідно протоколу №1 загальних
зборів членів колгоспу імені Горького від
06.02. 1993 року прийнято рішення про реорганізацію колгоспу в
колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) “Гаївське”. Розпорядженням
голови районної державної адміністрації від 29.12. 2003 року № 616-р КСП
“Гаївське” ліквідовано без визначення правонаступника.

Відповідно до ст.13 Закону України “Про
пенсійне забезпечення” він має право на пенсію за віком на пільгових умовах за
Списком  №2, який діяв   на час його трудової діяльності в колгоспі
імені Горького. Підставою цього ч.4 ст.24 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, п.3 Порядку застосування
Списків №1 і Списків №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від
18.11. 2005 року № 383, зареєстрованого в міністерстві юстиції України 01.12.
2005 року за   № 1451/11731 при
визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки,
що чинні на період роботи особи.

Розділом  ХХХІІ “Загальні професії” Списку №2,
затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08. 1956 року № 1173 (який
був чинний на період роботи заявника), передбачені зокрема, посади
газозварника, електрозварника (на ручній електродуговій (дуговій) зварці), а
також електрозварники, зайняті на автоматичній і полуавтоматичній зварці під
шаром флюсу.

Згідно
записів трудової книжки та архівних довідок його посада значиться зварювальник,
що не відповідає Списку №2, тому вважає даний запис помилковим, оскільки  відповідно до атестата          НОМЕР_1виданого Олександріївським
професійно технічним училищем №1 Кіровоградської області   його спеціальність значиться
електрогазозварювальник.

Згідно
архівних довідок неможливо також підтвердити зайнятість повного робочого дня
відповідно до ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, так як у
протоколах загальних зборів колгоспу імені Горького, переданих на державне
зберігання відсутні ці дані.

Оскільки даний факт
іншим шляхом підтвердити неможливо, то позивач звернувся до суду .

В
судовому засіданні заявник  свою заяву
підтримав і просить задовольнити його
вимоги , пояснивши  ,  що
електрозварником на автоматичній і полуавтоматичній зварці під шаром
флюсу він  не  працював
,оскільки  у  вказаний
період  часу  в
господарстві    така  зварка
була  відсутня .

Представник
заінтересованих осіб Управління Пенсійного фонду  України в Добровеличкіському районі,  Кіровоградської області  та головного Управління Пенсійного фонду в
Кіровоградській області в судовому
засіданні  проти  заяви не заперечує і  просить
її  задовольнити .

Суд вважає, що заява  обгрунтована
не повністю і підлягає  частковому
задоволенню по наступним обставинам.

В судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини:
заявник дійсно  з  21 липня 1969 року до 31 жовтня 1989
року являвся  членом  колгоспу
ім.  Горького , Гаївської
сільської  ради, Добровеличківського
району, Кіровоградської області і
працював газозварником  і  електрозварником  (на ручній електродуговій (дуговій) зварці)
протягом  повного  робочого
дня  з  01.01.1973
року  по 31.12.1988 року ,  а
також  не  відпрацював
мінімум  на  вказаних
посадах , а  саме  :
у  1969  році
відпрацював 91 людино-день  за  рік замість
встановленого  мінімуму   трудо-днів
(або  людино-днів за  рік) 250 ;
у  1970 році  відпрацював 237 людино-днів  за  рік
замість  встановленого  мінімуму
трудо-днів  (або  людино-днів за   рік) 250 ;у
1984 році  відпрацював 245
людино-днів  за  рік замість
встановленого  мінімуму  трудо-днів
(або  людино-днів за  рік) 260 ;у
1985 році  відпрацював 257
людино-днів  за  рік замість
встановленого  мінімуму   трудо-днів
(або  людино-днів за  рік) 280 , але не вироблений мінімум за
вказані роки 1984-1985 зарахований по поважній причині;  у
1989 році    відпрацював 269
людино-днів  за  рік замість
встановленого  мінімуму   трудо-днів
(або  людино-днів за рік) 280
(копія  трудової  книжки
колгоспника  а.с. 6 ).  Крім
того   згідно   військового
квитка  серії  НУНОМЕР_2(а.с . 44- 45)   ОСОБА_1.
проходив строкову  військову  службу
з 16.11.1970 року  по
21.11.1972  року .

Даний
факт підтверджується : показами свідків
ОСОБА_2., ОСОБА_3.,ОСОБА_4., ОСОБА_5,
які суду пояснили , що  дійсно   заявник
працював газозварником  і  електрозварником протягом  повного
робочого  дня   в колгоспі
ім.  Горького , Гаївської
сільської  ради, Добровеличківського
району, Кіровоградської області  з  1973
року  по  1989
рік, а також  ксерокопією атестата
за НОМЕР_1(а.с.5) згідно якого заявник закінчив СПТУ № 1 м. Олександрія
Кіровоградської області де навчався з 01 вересня  1967 року по 01 липня 1969 року і отримав
кваліфікацію електрогазозварника 4 розряду, ксерокопією трудової книжки
заявника за НОМЕР_3(а.с.6), архівними довідками архівного відділу
Добровеличківської районної державної адміністрації Кіровоградської області
(а.с.8-12,14-17), військовим квитком на ім'я заявника (а.с.44-45) згідно якого
він проходив строкову службу з 12.11. 1970 року по 26.11.1972 року,
рішенням  комісії при головному
управлінні пенсійного фонду України Кіровоградської області ( а.с.13).

Таким
чином встановлення факту   необхідне
заявнику для вирішення питання про
право   на  пенсію
за  віком  на
пільгових  умовах .В позасудовому
порядку даний факт не може  бути
встановленим.

Таким
чином, аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності суд
вважає, що факт  підлягає  частковому
задоволенню в частині встановлення факту, що заявник працював на посаді
в колгоспі імені Горького с. Гаївка, Добровеличківського району,
Кіровоградської області газозварником та електрозварником (на ручній
електродуговій (дуговій) зварці) протягом повного робочого дня в період з
01.01. 1973 року по 31.12. 1988 року, а в період з 21 липня 1969 року де
відпрацював 91 людино-днів, а в 1970 році 237 людино-днів замість встановленого
мінімуму людино-днів за рік -250,
проходив строкову  військову  службу
з 16.11.1970 року  по
21.11.1972  року і в 1989 році також
відпрацював людино-днів 269 замість мінімуму за рік 280, працюючи  на вказаних посадах протягом  повного
робочого  дня .

Аналізуючи
вимоги заявника, що він працював газозварником та електрозварником в колгоспі
ім. Горького с. Гаївка, Добровеличківського району, Кіровоградської області з
01.03. 1969 року по 31.10. 1989 рік на автоматичній і полуавтоматичній зварці
під шаром флюсу протягом повного робочого дня не знайшло свого підтвердження в
судовому засідання, чого і не заперечує сам заявник стверджуючи, що дійсно він
в 1969 році виробив 91 людино-днів, з 1971 року по 1972 рік проходив військову
строкову службу, в 1970 році, 1984, 1985 та 1989 роках не відпрацював
мінімум  людино-днів із яких йому за
1984-1985 рік зарахували в мінімум,
оскільки він їх не відпрацював  по
поважній причині так як хворів, а автоматичної та полуавтоматичної зварки під
шаром флюсу на той час як він працював в господарстві не існувало, викладене
також підтверджується вищевикладеними письмовими доказами- атестатом на ім'я
заявника НОМЕР_1(а.с.5), копією його трудової книжки (а.с.6), копією
військового квитка ( а.с.44-45), тому  в
цій частині вимог слід відмовити за необгрунтованістю.

На основі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 60,  212-215,  256, 259
ЦПК України, ст. 13  Законом
України “Про пенсійне забезпечення”,
розділом ХХХІІ “Загальні пофесії” списку № 2 затвердженого
постановою  ради Міністрів СРСР від
22.08. 1956 року № 1173, суд,-

В И Р І
Ш И В :

Заяву  ОСОБА_1про встановлення фактів, що мають
юридичне значення   - задовольнити  частково .

Установити факт, що
ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженець
та  житель АДРЕСА_1дійсно працював  газозварником
і  електрозварником  (на ручній електродуговій (дуговій) зварці)
протягом  повного  робочого
дня  з  01.01.1973
року  по 31.12.1988 року  в колгоспі
ім.  Горького , Гаївської
сільської  ради, Добровеличківського
району, Кіровоградської області, а
також  не  відпрацював
мінімум  людино-днів за рік
на  вказаних  посадах , а
саме  :  у
1969  році   відпрацював 91 людино-день  за  рік
замість  встановленого  мінімуму
трудо-днів  (або  людино-днів за  рік) 250 ;
у  1970 році відпрацював 237
людино-днів  за  рік замість
встановленого  мінімуму   трудо-днів
(або  людино-днів за   рік) 250 ;
у   1989 році відпрацював 269
людино-днів  за  рік замість
встановленого  мінімуму   трудо-днів
(або  людино-днів за рік) 280 ,
працюючи протягом повного робочого дня на вказаних посадах газозварника та
електрозварника.

В остальній частині заяви
відмовити за необгрунтованістю.

Рішення суду може бути піддане апеляційному оскарженню
шляхом подачі до апеляційного суду Кіровоградської області  через суд першої інстанції,  в десятиденний строк з дня проголошення
рішення заяви  про апеляційне оскарження
і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: