Справа № 22- 740  - 2008 р.
Головуючий у 1-й інст. -Грипіч Л.А.
Категорія № 41
Доповідач - Оніпко О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

9 червня   2008 р.                                                                                                 м. Рівне

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді -  Оніпко О.В.

Суддів  -  Мельника Ю.М., Хилевича С.В.

При секретарі  - Омельчук А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною
скаргою  ОСОБА_1 на рішення
Костопілського районного суду від 9 квітня 2008 р. в справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення за житлово-комунальні послуги та виселення.

Заслухавши доповідача,
пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги,
колегія суддів , -

в с т а н о в и л а
:

Рішенням Костопільського
районного суду від 9 квітня 2008 р. позов ОСОБА_1 задоволено частково :
зобов»язано відповідача погасити заборгованість за житлово-комунальні послуги в
сумі 2 491 грн. 47 коп., в позові про виселення останнього - відмовлено за
необґрунтованістю.

В поданій на рішення
суду апеляційній скарзі позивачка вважає його незаконним в частині відмови їй у
позові про виселення відповідача з квартири, оскільки вона є власником житла.
Суд безпідставно послався на  ст. 95 ЖК
України, в той час, як вона  посилалася
на ст.ст. 97 та 99 цього Кодексу. Відповідач, як піднаймач квартири
систематично не сплачує житлово-комунальні послуги  і підлягає виселенню  без надання іншого житла. Просила рішення в
цій частині скасувати, ухвалити нове, яким виселити ОСОБА_2. з квартири.

Апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи
вбачається, що позивачка є власником квартириАДРЕСА_1 у м. Костопіль.
Відповідач у справі  - її батько.

Останній проживає у
вказаному житлі, однак, протягом тривалого часу не оплачує житлово-комунальні
послуги, якими користується. Вказана обставина стверджується поясненнями сторін
у судовому засіданні та матеріалами справи.

Доводи позивачки про те,
що суд при вирішенні справи повинен був застосовувати  ст.ст. 97 та 99 ЖК України, на які вона
посилалася,  не заслуговують на увагу.

Вказані норми
закону  стосуються прав та обов»язків
сторін , пов»язаних з укладанням та припиненням договору піднайму. Відповідач з
позивачкою, як власником спірного житла, такого договору не укладав .

Спірна квартира до 2006
р. належала сторонам на праві спільної часткової власності  (а.с. 35) і згідно договору дарування від
13.02.2006 р., відповідач подарував належну йому Ѕ частку позивачці ( а.с. 5)
та продовжує проживати  у вказаному
житлі.

Як вірно зазначив суд 1-ї інстанції у
рішенні,  право відповідача на
користування спірним жилим приміщенням врегульоване житловим законодавством, за
яким ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений
у праві користування жилим приміщенням не інакше, як з підстав і у порядку,
передбаченому законом ( ч. 3 ст. 9 ЖК України ).

Не є підставою для
виселення ОСОБА_2. із займаного житла лише сам факт переходу права власності на
це майно в цілому до позивачки.

Інших підстав,
передбачених нормами ЖК України ОСОБА_1
наведено не було.

За таких обставин, суд
1-ї інстанції обґрунтовано відмовив їй у задоволенні позову до ОСОБА_2. в цій
частині.

Керуючись ст.ст.303,
307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у
х в а л и л а :

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Костопільського
районного суду від 9 квітня 2008 р. залишити без зміни.

Ухвала набирає законної
сили негайно і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з  дня її
проголошення.

Головуючий

Судді