Справа № 2-349/08
РІШЕННЯ

Іменем
України

21 травня 2008 року Зборівський
районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Снігурського В.
В.

при секретарі Біловус С. В.

за участю  представника позивача Колодія С. Б.

відповідача
ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2.,

розглянувши в м. Зборові у відкритому судовому засіданні в
залі судових засідань Зборівського районного суду справу за позовом Приватного
підприємства «Стім» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Приватне підприємство «Стім»
звернулося з позовом до ОСОБА_1 з вимогами про стягнення з відповідача 18921,90
гривень завданих збитків та судових витрат.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав, мотивуючи їх тим, що в результаті дорожньо -
транспортної пригоди, що сталася 08 листопада 2007 року з вини відповідача
позивач зазнав матеріальних збитків в сумі 7317,90 грн. - вартість ремонту
автомобіля, 400 грн. - вартість експертного товарознавчого дослідження, 588 гривень
на транспортування та утримання на штрафмайданчику пошкодженого автомобіля, 10
616 гривень упущеної вигоди, а також 219 грн. 32 коп. судових витрат.

Відповідач та представник
відповідача позов визнали частково, не заперечують вини відповідача у скоєнні
ДТП, погоджуються з сумою матеріальних збитків - 7317,90 грн., визначених
експертним товарознавчим дослідженням, однак не погоджуються з сумою упущеної
вигоди, зазначеною позивачем у його заяві.

Заслухавши пояснення сторін та
представників, дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до таких висновків:

постановою Зборівського районного
суду від 27 березня 2007 року встановлено, що 08 листопада 2007 року, ОСОБА_1,
керуючи автомобілем ВАЗ 21013, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Львівській у м.
Тернополі не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, де
допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням
ОСОБА_3, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.  ОСОБА_1 своїми діями порушив п.11.3., п.12.1.
Правил дорожнього руху України і вина його доведена, крім повного визнання
вини, матеріалами адміністративної справи.

Таким чином факт події та вина
відповідача не потребують доказування згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України  майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Висновком експертного товарознавчого
дослідження від 12.11.2007 року, встановлено, що вартість матеріального збитку,
заподіяна власнику автомобіля ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_2 - ПП «Стім»
становить 7317,90 грн. і ці обставини сторони визнають і не заперечують, тому
вказана сума матеріального збитку підлягає стягненню з відповідача в користь
позивача.

Так само підлягають задоволенню вимоги щодо
відшкодування  400
грн. за проведення автотоварознавчого дослідження,  240 грн. сплачених за евакуацію транспортного
засобу та 348 грн. за зберігання транспортного засобу на штраф майданчику, так
як ці витрати позивача підтверджені документально і не заперечуються відповідачем.

Вимоги позивача щодо відшкодування йому 10616 грн.
вартості оренди автомобіля, тобто упущеної вигоди представник позивача пояснює
тим, що у зв'язку з неможливістю використання пошкодженого автомобіля і
необхідністю збору замовлень та доставки продукції контрагентам на території
Тернопільської області, не допущення втрати клієнтів, позивач змушений був
взяти в оренду інший автомобіль, сплачуючи щомісячно 2200 гривень орендної
плати, та надав суду договір оренди автомобіля ВАЗ 210430 від 10 грудня 2007
року, а також квитанції про сплату орендодавцю орендної плати. Проте,
відповідно до п.2 ч.2 ст.22 упущеною вигодою є доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.
Позивачем не обґрунтовано доказами необхідність взяття автомобіля в оренду, не
доведено як саме, де, коли і ким використовувся пошкоджений в результаті ДТП
автомобіль і автомобіль взятий в оренду, тобто відсутні докази того, що
пошкоджений автомобіль за звичайних обставин приносив позивачу доходи і з цією
ж метою використовувався орендований автомобіль. Крім цього необґрунтованою є
сума орендної плати. В силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна
довести обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Таким чином вимоги щодо стягнення з відповідача 10616 грн. вартості оренди
автомобіля задоволенню не підлягають.

Судові витрати, сплачені позивачем
підтверджені документально, однак підлягають відшкодуванню пропорційно до
розміру задоволених вимог.

Враховуючи вказане вище, позов
підлягає задоволенню частково і з відповідача в користь позивача слід стягнути
7317,90 грн. збитків, заподіяних в результаті ДТП, 400 грн. за проведення
автотоварознавчого дослідження, 240 грн. сплачених за евакуацію (транспортування)
пошкодженого автомобіля, 348 грн. за зберігання транспортного засобу на штраф
майданчику, 83,06 грн. державного мита та 30 грн. витрат
на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи, а в решті позовних
вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,60,61,88,212-215 ЦПК
України, ст.22, 1166 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Приватного підприємства «Стім» 8305 гривень 90 копійок завданих збитків та 113 гривень 06 копійок судових витрат,
а всього 8418 гривень 96 копійок.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання
апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після розгляду справи апеляційним
судом. Заява про апеляційне оскарження подається до апеляційного суду
Тернопільської області через Зборівський районний суд на протязі 10 днів з дня
проголошення рішення, а апеляційна скарга - на протязі 20 днів після подання
заяви на апеляційне оскарження. Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається  у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                підпис

З
оригіналом  згідно:

Суддя  Зборівського

районного
суду                                                                      В.
В. Снігурський