У Х В А ЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23 квітня  2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,
Лященко Н.П., Костенка А.В.,
Пшонки М.П.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1
до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Стаханові
Луганської області та відкритого акціонерного товариства «Стахановський завод
феросплавів» про відшкодування шкоди, завданої у зв'язку з втратою
працездатності, за касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Стаханові Луганської області (далі -
Відділення) на рішення Стахановського міського суду Луганської області від 20
вересня 2007 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області від
17 січня  2008 року,

в с т а н о в и л а :

10 січня 2007 року ОСОБА_1 звернувся
в суд із зазначеним позовом до ВАТ «Стахановський завод феросплавів» та
Відділення. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що під час виконання
професійних обов'язків він отримав професійну травму та професійне
захворювання. Висновком МСЕК від 15 березня 1994 року йому було встановлено 20
% втрати працездатності. Просив стягнути з ВАТ «Стахановський завод
феросплавів» на його користь 4 650 грн. 97 коп. заборгованості із щомісячних
страхових виплат за період з 1 червня 2001 року до 28 травня 2006 року, 1 536
грн. 11 коп. компенсації за затримку виплати страхових сум, 3 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Стахановського
міського суду Луганської області від                         20 вересня 2007 року,
залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області від
17 січня
2008 року, позов ОСОБА_1задоволено частково. Стягнуто з Відділення на
користь ОСОБА_1 2 813 грн. 22 коп. на відшкодування шкоди,
завданої ушкодженням здоров'я, за період з 1 червня 2001 року до 28 травня 2006
року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відділення звернулося з
касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалені в справі рішення й
ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1, посилаючись
на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм
матеріального права.

Касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення  позову ОСОБА_1,  суд першої інстанції, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив із того, що згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 22
постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»,
виплати, призначені, але своєчасно не одержані потерпілим або особою, яка має
право на їх одержання, а також вимоги про перерахунок (наприклад, за відсотком
втрати працездатності) сум щомісячних платежів, раніше визначених судом або
роботодавцем, підлягають задоволенню за час, що не перевищує трьох років. Судом
правомірно нарахована заборгованість Відділення за період з грудня                2003 року до травня 2006 року.
Але в резолютивній частині рішення суд першої інстанції, правильно вказавши
суму, що підлягає стягненню з Відділення помилково зазначив, що вона підлягає
стягненню за період з 1 червня                           2001 року до 28
травня 2006 року. Однак, це не може бути підставою для скасування правильного
по суті рішення. У зв'язку з цим з резолютивної частини рішення необхідно
виключити посилання на те, що виплати проведені з 1 червня 2001 року до 28
травня 2006 року.

Згідно з вимогами ст. 335
ЦПК України суд касаційної інстанції  в
межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої
інстанції або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскільки доводи
касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом
апеляційної інстанції допущено порушення норм матеріального або процесуального
права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування
рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Стаханові
Луганської області відхилити

Рішення Стахановського
міського суду Луганської області від 20 вересня 2007 року та ухвалу колегії
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області
від 17 січня  2008 року залишити без
змін, виключивши з резолютивної частини рішення слова та цифри: «за період
з                        1 червня 2001
року до 28 травня 2006 року».

Ухвала набирає законної
сили з моменту його оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Н.П. Лященко

М.П. Пшонка