У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

8 лютого
2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:                                Григор'євої Л.І.,

Барсукової В.М.,            Балюка
М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договорів
купівлі-продажу недійсними, витребування квартири з чужого незаконного
володіння, вселення в квартиру, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від              30 листопада 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 23 жовтня 2007 року,

встановила:

Позивач звернулась в суд із
зазначеним позовом,  мотивуючи його тим,
що перебуваючи у лікарні та не розуміючи значення своїх дій внаслідок
призначених їй медичних препаратів, вона 18 липня 2002 року уклала договір
купівлі-продажу квартири з ОСОБА_2.

Зазначала, що в подальшому ОСОБА_2
розпорядився зазначеною квартирою та продав її ОСОБА_3.

Оскільки вважала, що спірна
квартира вибула з її володіння по мимо її волі, просила суд, визнати договір
купівлі-продажу, укладений 29 жовтня
2002 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 недійсним на підставі ст. 48 ЦК України
(в редакції 1963 року), повернути сторони в первісне становище, витребувати
квартиру у ОСОБА_3 та залишити квартиру у її власності, вселити її в квартиру,
допустити негайне виконання рішення в частині вселення.

Рішенням Керченського міського суду
Автономної Республіки Крим від 30 листопада 2006 року в задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 23 жовтня 2007 року  рішення Керченського міського суду Автономної
Республіки Крим від 30 листопада 2006 року залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду
України касаційній скарзі        ОСОБА_5
просить скасувати рішення Керченського міського суду Автономної Республіки Крим
від 30 листопада 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим від 23 жовтня 2007 року, посилаючись на неправильне застосування судами
норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до
вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

З наявних матеріалів
справи вбачається, що оскаржувані судові рішення постановлено з додержанням
норм матеріального і процесуального права та передбачені ст. 338 ЦПК України
підстави для їх обов'язкового скасування відсутні.

Керуючись ст. ст.
331, 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від      30 листопада 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 23 жовтня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді:
Л.І. Григор'єва

В.М. Барсукова

М.І. Балюк