У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11 вересня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України у складі:

Романюка Я.М.,    Левченка Є.Ф.,      Лихути Л.М.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до Лубенської міської ради, треті особи Управління
містобудування та архітектури Виконавчого комітету Лубенської міської ради, КП
«Лубенське МБТІ», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватний нотаріус Лубенського
нотаріального округу ОСОБА_5 про встановлення права власності на самочинно
побудовані будівлі, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, приватного
нотаріуса Лубенського нотаріального округу ОСОБА_5, треті особи КП «Лубенське
МБТІ», Лубенська міська рада, про визнання договорів дарування та
купівлі-продажу частково недійсними, встановлення порядку користування жилим
будинком господарськими побудовами та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1
про встановлення порядку користування жилим будинком та господарськими
побудовами, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Лубенського міськрайонного
суду від 19 листопада 2007 року та рішення апеляційного суду Полтавської
області від 17 березня 2008 року,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Лубенського
міськрайонного суду від 19 листопада 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково. Визнано договір дарування від 14 червня 2001 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 частково
недійсним, в частині зазначення в переліку спільних будівель сажа - Н, прибудови
И, житлової прибудови А1-1; визнано договір купівлі-продажу                 від 7 березня 2006 року, укладений
між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 частково
недійсним, в частині зазначення в переліку спільних будівель сажа - Н, прибудови
И, житлової прибудови А1-1. У задоволення позову ОСОБА_1 до Лубенської міської ради про
встановлення права власності на самочинно побудовані будівлі та зустрічного позову
ОСОБА_4 до ОСОБА_1  про встановлення порядку користування жилим будинком
та господарськими побудовами відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 17 березня
2008 року зазначене рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення
порядку користування жилим будинком, господарськими прибудовами та з зустрічним
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про встановлення
порядку користування жилим будинком та господарськими побудовами скасовано і в цій
частині справу передано на новий розгляд в той же суд в іншому складі. Рішення Лубенського
міськрайонного суду від 19 листопада 2007 року в частині відмови у визнанні за ОСОБА_1 права власності
на житлову прибудову А-1-1 скасовано; узаконено самовільну прибудову А-1-1 до житлового
будинку АДРЕСА_1 та визнано
право власності на цю прибудову за ОСОБА_1 Змінено зазначене рішення суду першої інстанції в частині
солідарного стягнення судових витрат із вказівкою про стягнення зі сторін на користь
ОСОБА_1 судових
витрат в рівних долях по 12, 25 гривень. В іншій частині рішення Лубенського міськрайонного
суду від 19 листопада 2007 року залишено без змін.

У касаційній скарзі скаржниця просить скасувати зазначене рішення суду
першої інстанції в повному обсязі, а рішення
суду апеляційної інстанції в частині визнання права власності прибудови А1-1 до
житлового будинку                 АДРЕСА_1 за ОСОБА_8, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким у визнати за нею
право власності на 17/20 частин житлового будинку та у позові ОСОБА_1
відмовити.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати
доведеним обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові
рішення постановлені з додержанням судами норм матеріального та процесуального
права і підстави для їх скасування відсутні.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Касаційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувані судові рішення -
залишенню без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити і залишити рішення
Лубенського міськрайонного суду від 19 листопада 2007 року та рішення
апеляційного суду Полтавської області від 17 березня 2008 року без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України
Я.М. Романюк

Є.Ф.
Левченко

Л.М.
Лихута