Справа № 22ц-1700/2008                                        Головуючий
Категорія - цивільна
Доповідач - Скрипка А.А.
РІШЕННЯ

Іменем України

26 вересня 2008 року
м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області  у складі:

Головуючого -
судді : Литвиненко І.В.

Суддів: Скрипки А.А., Євстафіїва О.К.

при
секретарі:   Марченко О.О.

з участю-
представника позивача  Губко Н.В.,
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу
за апеляційною скаргою акціонерного комерційного промислово - інвестиційного
банку ( закрите акціонерне товариство) на рішення Корюківського районного суду
Чернігівської області  від 05 серпня 2008
року по справі за позовом акціонерного комерційного промислово - інвестиційного
банку ( закрите акціонерне товариство)
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором
,-

в с т а н о в и в:

В червні 2008 року акціонерний
комерційний промислово - інвестиційний банк ( закрите акціонерне товариство)
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за
кредитним договором, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 19 квітня 2007 року між
позивачем в особі безбалансового відділення № 1 в м. Мена філії „Відділення
Промінвестбанку” в смт. Березна Чернігівської області” і ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір № 283-2007, відповідно до умов якого позичальнику був наданий
кредит в сумі 5000 грн. Також позичальник
повинен був сплатити банку проценти в розмірі 24 % річних. Кінцевий
термін погашення кредиту та процентів - 17 квітня 2009 року. У забезпечення
виконання зобов'язання по кредитному договору, банк 29 квітня 2007 року уклав з
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 договори поруки за №, № 284-2007 та 285-2007. Відповідно до
умов договорів поруки, поручителі у випадку невиконання зобов'язання боржником
(позичальником) зобов'язувались виконати зобов'язання по погашенню
заборгованості за кредитним договором і відповідати перед кредитором як
солідарні боржники, з відповідним відшкодуванням процентів, неустойки,
відшкодування збитків. Протягом дії кредитного договору позичальник
систематично порушував графік сплати кредиту та процентів, на що банк зреагував
направленням вимог про дострокову сплату заборгованості боржнику. Як
позичальник, так і поручителі отримали ці вимоги, але не зреагували на них,
продовжуючи  збільшувати свій борг перед
банком. Позивач послався на положення статті
1050 ч.2 Цивільного кодексу
України, відповідно до якої він має право вимагати від позичальника
дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, в
разі прострочення повернення чергової частини. Це ж саме положення передбачено
і кредитним договором. Позивач просив суд розірвати кредитний договір від 19
квітня 2007 року № 283-2007, укладений між ним та ОСОБА_1, стягнути солідарно з
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в розмірі 6930
грн. 41 коп., в тому числі: заборгованість по кредиту в сумі 3402 грн. 47 коп.,
прострочену заборгованість 1314 грн. 47 коп., заборгованість по сплаті
відсотків за користування кредитом в сумі 261 грн. 79 коп., прострочену
заборгованість по сплаті комісійної винагороди за управління кредитом за період
з березня 2008 року по травень 2008 року в сумі 75 грн., пеню за прострочену заборгованість,
відсотків, комісійної винагороди в сумі 191 грн. 15 коп., штраф в розмірі 3000
грн.

В ході  судового розгляду справи  позивач збільшив позовні вимоги та просив
стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредитному договору в сумі
7754 грн. 19 коп., в тому числі : заборгованість по кредиту 3402 грн. 47 коп.,
прострочену заборгованість в сумі 1522 грн. 47 коп., заборгованість по сплаті
процентів в сумі 273 грн. 97 коп., прострочену заборгованість по оплаті
комісійної винагороди за управління кредитом за період з березня 2008 року по
червень 2008 року в сумі 100 грн., пеню за прострочену заборгованість по сплаті
суми кредиту, відсотків, комісійної винагороди в сумі 227 грн. 75 коп., штраф в
розмірі 3750 грн., та судові витрати, а саме 77 грн. 54 коп. державного мита та
30 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи ,
посилаючись на те, що станом на 29 липня 2008 року солідарна заборгованість
відповідачів становить 7754 грн. 19 коп.

Рішенням Менського районного суду
Чернігівської області  від 05 серпня 2008
року стягнуто з ОСОБА_1 на користь
акціонерного промислово - інвестиційного банку  „Промінвестбанк” 7754 грн. 19 коп.  заборгованості по кредитному договору №
283-2007 від 19 квітня 2007 року та 107 грн. 54 коп. в рахунок повернення  судових витрат, а всього  7861 грн.
73 коп. В задоволенні позову до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відмовлено. Суд першої
інстанції прийшов до висновку, що за договором поруки поручитель поручається
перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату
основного боргу, процентів, неустойку, відшкодування збитків. Також суд
зазначив, що порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу. Тому,
з врахуванням того, що ОСОБА_1 визнала всі боргові зобов'язання, тобто перевела
борг на себе, суд  першої інстанції
прийшов до висновку , що стягнення боргу підлягає лише з неї, у зв'язку з чим і
відмовив у задоволенні вимог до поручителів.

В апеляційній скарзі акціонерний
комерційний  промислово - інвестиційний
банк  ( закрите акціонерне товариство)
просить скасувати рішення суду першої інстанції
і ухвалити нове рішення , яким розірвати кредитний договір  № 283-2007 від 19 квітня  2007 року , укладений між банком та ОСОБА_1 ,
а також  стягнути в солідарному
порядку  заборгованість з усіх
відповідачів в сумі 7397 грн. 22 коп., судові витрати в розмірі 77 грн. 54 коп.
і 30 грн., понесені позивачем в суді першої інстанції, та судові витрати,
понесені у зв'язку з подачею апеляційної скарги в сумі 38 грн. 77 коп.
державного мита та 30 грн. на інформаційно - технічне забезпечення  розгляду справи . Апелянт зазначає , що після
винесення рішення ОСОБА_1 частково сплатила суму заборгованості в сумі 356 грн.
97 коп., в зв'язку з чим загальна сума заборгованості зменшилася. Доводи
апеляційної скарги зводяться до того, що судом невірно застосовані норми
матеріального права. Адже, відповідно до положень статті  554 Цивільного кодексу  України у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники. Кредитор має право вимагати виконання зобов'язання
як з боржника за кредитним договором та з поручителя (поручителів) разом, так і
від кожного з них окремо, повністю або в частині несплаченого боргу. Саме з
метою додаткової гарантії повернення боргу кредитор залучає поручителів по
відповідному грошовому зобов'язанню, а їх відсутність підвищує ризик
неплатоспроможності боржника при примусовому зверненню стягнення на майно.

Вислухавши суддю - доповідача,
пояснення  учасників судового розгляду,
перевіривши доводи апеляційної скарги , дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає  задоволенню, а рішення суду першої інстанції
, - скасуванню, оскільки судом
неправильно застосовані норми матеріального права. Відповідно до
положень статті 309 ч.1, п. 4 ЦПК України дана обставина є підставою для
скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення  апеляційним судом нового рішення. Апеляційний
суд вважає за необхідне ухвалити  нове
рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

По справі встановлено, що 19 квітня
2007 року між акціонерним комерційним промислово - інвестиційним банком (
закрите акціонерне товариство) і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №
283-2007 строком на два роки ( а. с. 9-11). За даним  договором позичальник отримав кредит в сумі
5000 грн. в готівковій формі. Також, згідно
умов договору ,  ОСОБА_1  зобов'язувалася  сплачувати проценти за користування кредитом
в розмірі 24 % річних. Умовами договору обумовлений останній термін повернення
кредиту та процентів, не пізніше 17 квітня 2009 року. Суму кредиту та проценти
за користування кредитом позичальник зобов'язувався сплачувати щомісяця
відповідно до графіку, а за несвоєчасну сплату сум кредиту згідно графіка
та/або процентів за користування кредитом позичальник повинен сплачувати банку
пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період прострочення,
комісійну винагороду, пеню та штраф за невиконання прийнятих на себе
зобов'язань.

В забезпечення  виконання основного зобов'язання були
укладені два договори поруки 19 квітня 2007 року №,  № 284-2007, 285-2007 ( а. с. 12, 16), за
якими поручителями виступили ОСОБА_2 і ОСОБА_3 В день укладення договору
кредиту ОСОБА_1 отримала обумовлену договором суму кредиту, а поручителі, в
свою чергу зобов'язались нести з позичальником солідарну відповідальність перед
банком за невиконання боргових зобов'язань.

Оскільки протягом дії кредитного
договору позичальник ОСОБА_1 лише частково погашала кредит, станом на 26 червня
2008 року її заборгованість перед банком становила 6930 грн.41 коп.( а. с.
2-6).

Задовольняючи позовні вимоги АКПІБ
„Промінвестбанк” щодо ОСОБА_1  та
відмовляючи у задоволенні вимог до поручителів, суд першої інстанції виходив з
того, що порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу. Оскільки
ОСОБА_1 взяла на себе зобов'язання погасити заборгованість по кредитному
договору, суд першої інстанції зазначив , що поручителі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звільняються від солідарної відповідальності.

Апеляційний суд погоджується з
доводами апеляційної скарги відносно того, що даний висновок суду не можна
визнати законним і обгрунтованим , оскільки
судом  першої інстанції при
вирішенні спору невірно застосовані норми матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини.

Положення  статті
651 Цивільного кодексу України
регламентують  підстави для
розірвання договору, а саме, ч.2 зазначеної статті передбачає , що договір може
бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, що
вона розраховувала при укладенні договору.

Оскільки, позичальник ОСОБА_1
погашала кредит не своєчасно, систематично порушувала графік сплати кредиту та
процентів за його користування, своїми діями вона порушила умови  своїх зобов'язань по договору ( п. 5.2) , і
зазначена обставина є підставою для розірвання кредитного договору між
сторонами. Таким чином, апеляційний суд вважає, що  необхідно розірвати кредитний договір № 283
-2007 від 19 квітня 2007 року, укладений між
акціонерним комерційним
промислово - інвестиційним банком ( закрите акціонерне товариство) в
особі безбалансового відділення № 1 в м. Мена
філії  "Відділення  Промінвестбанку в смт. Березна  Чернігівської області"  та ОСОБА_1, на підставі положень ч.2 статті
651, статті 1050 Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень  статті
554 Цивільного  кодексу  України, за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У
разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Також
встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування
збитків. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором
солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи наведене, апеляційний
суд приходить до висновку, що  ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 , які виступили
поручителями  по зобов'язанню
ОСОБА_1  перед кредитором, повинні нести
солідарну відповідальність з боржником за невиконання  ОСОБА_1
свого зобов'язання.

Положення статті  559 Цивільного кодексу України  регламентують припинення поруки.

Відповідно до п. 5.3 договорів
поруки ( а. с. 12, 16) , укладених між банком та ОСОБА_2, ОСОБА_3, договір
поруки діє до повного погашення зобов'язання за кредитним договором,  в забезпечення якого  надано поруку , а також договорів  про внесення змін до нього.

При вирішенні даного спору  по суті та стягненні суми заборгованості
лише  з ОСОБА_1, суд першої інстанції  застосував положення ч.3  статті 559 Цивільного кодексу України ,
згідно якої порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу,
вказавши при цьому , що цією особою є ОСОБА_1, яка перевела на себе боргові
зобов'язання поручителів. Даний висновок суду в зазначеній частині  зроблено судом першої інстанції з порушенням
норм матеріального права,  оскільки суд
безпідставно звільнив  від солідарної
відповідальності з боржником  осіб, які
зобов'язувались нести солідарну відповідальність разом з боржником перед банком
у випадку невиконання боргових зобов'язань
ОСОБА_1

Оскільки  вказана
норма закону зазначає , що
порука  припиняється  у разі переведення боргу на іншу особу, якщо
поручитель не поручився за нового боржника, тобто під розумінням „іншої” особи
мається на увазі особа, яка взагалі не брала участі у даному зобов'язанні та
яка не є стороною договору.

З врахуванням вищенаведених
обставин  та приймаючи до уваги
чинні  норми закону, які регулюють спірні
правовідносини, апеляційний суд приходить до висновку,  що і боржник, і поручителі повинні нести
солідарну відповідальність перед кредитором за невиконання боржником боргового
зобов'язання. Таким чином, позовні вимоги
акціонерного комерційного промислово - інвестиційного банку  (закрите акціонерне товариство) до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним  договором
є обґрунтованими .

Відповідно до положень  ч. 5 статті 88 ЦПК України, апеляційний суд
вважає за необхідне стягнути на користь позивача  підтверджені відповідними документами ( а. с.
7, 8, 39, 61, 62) понесені ним судові витрати
в сумі 170 грн.  95 коп. ( 73 грн.
97 коп. + 30 грн. + 36 грн.98 коп. + 30 грн.) .

Керуючись статтями :   526,
543, 553, 554; ч.2 статті 651, 1050, 1054   Цивільного кодексу України , статтями :
88,  303, 304,  307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд ,-

в и р і ш и в :

Апеляційну скаргу акціонерного
комерційного промислово - інвестиційного банку ( закрите акціонере
товариство)  задовольнити .

Рішення Корюківського районного суду
Чернігівської області  від 05 серпня 2008
року  скасувати.

Позов акціонерного комерційного
промислово - інвестиційного банку(
закрите акціонерне товариство) задовольнити.

Розірвати кредитний договір № 283
-2007 від 19 квітня 2007 року, укладений між
акціонерним комерційним
промислово - інвестиційним банком ( закрите акціонерне товариство) в
особі безбалансового відділення № 1 в м. Мена
філії  "Відділення  Промінвестбанку в смт. Березна  Чернігівської області"  та ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
солідарному порядку на користь акціонерного комерційного промислово -
інвестиційного банку ( закрите акціонерне товариство) заборгованість за
кредитним договором в сумі 7397 (сім тисяч триста дев'яносто сім) грн. 22 (
двадцять дві)  коп. та понесені судові
витрати в сумі 170 ( сто сімдесят) грн. 95 ( дев'яносто п'ять) коп., а
всього  7568  ( сім тисяч п'ятсот шістдесят вісім грн.)  17 ( сімнадцять )  коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту  його проголошення, але може бути
оскаржено до Верховного Суду України в касаційному порядку  протягом двох місяців з дня набрання ним законної
сили.

Головуючий:

Судді: