Справа № 2 - 10 - 08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ               УКРАЇНИ

23 ЛИПНЯ 2008 РОКУ   САРАТСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У СКЛАДІ: СУДДІ                                             БУШУЛЯНА В.І.,

ПРИ СЕКРЕТАРІ                           КОРЖАН О.В.,

ЗА УЧАСТЮ АДВОКАТІВ:
ОСОБА_1.,

ОСОБА_2.,

РОЗГЛЯНУВШИ У ВІДКРИТОМУ СУДОВОМУ
ЗАСІДАННІ В ЗАЛІ СУДУ В С.М.Т. САРАТА ЦИВІЛЬНУ СПРАВУ ЗА ПОЗОВНОЮ ЗАЯВОЮ

ОСОБА_3

ДО

ОСОБА_4

ПРО

ВИЗНАННЯ ДОГОВОРУ  КУПІВЛІ - ПРОДАЖУ
ЖИТЛОВОГО БУДИНКУ УКЛАДЕННИМ

ТА ВИЗНАННЯ ПРАВА ВЛАСНОСТІ НА НЬОГО,

СУД,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в приміщенні
Миколаївка - Новоросійської сільської Ради Саратського району йому стало
відомо, що відповідач продає житловий будинок, розташований в цьому же селі, по
АДРЕСА_1. В цей же день він зустрівся з відповідачем, з яким домовився, що
відповідач продає йому будинок за 1400 гривень, а він бере на себе усі витрати,
щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу цього будинку.

17 січня 2006 року  в приміщенні
Миколаївка - Новоросійської сільської Ради Саратського району, він, у
присутності свідків, згідно укладеного між ним і відповідачем договору, за
вказаний житловий будинок сплатив відповідачу 1400 гривень. Замість того, він
отримав від відповідача розписку про отримання відповідачем грошей за продаж
будинку, розташованого по АДРЕСА_1. Крім цього, відповідач, в цей же день,
передав йому будинок і усі документи на цей будинок.

Своєчасно оформити договір купівлі - продажу будинку в нотаріальній конторі
він не встиг, оскільки захворіла його неповнолітня дочка, якій була проведена
операція в Одеській обласній лікарні.

Після одужання дочки, він пропонував відповідачу оформити угоду
нотаріально. Однак, відповідач відмовився від цього, посилаючись на то, що він
не бажає засвідчувати цей договір нотаріально.

Враховуючи, що позивач і відповідач свої зобов'язання виконали повністю,
позивач просив суд визнати договір купівлі-продажу житлового будинкуАДРЕСА_1

Позивач, та його представник в
судовому засіданні позов підтримали повністю та просили суд  його задовольнити. При цьому позивач і його
представник в судовому засіданні доповнили позов і просили суд визнати за
позивачем право власності на цей будинок.

У судовому засіданні відповідач
та його представник ОСОБА_2.
позов не визнали, заперечували проти його задоволення.
При цьому, відповідач суду пояснив, що дійсно 17 січня 2006 року в приміщенні
Миколаївка - Новоросійської сільської Ради Саратського району він отримав від
відповідача гроші в сумі 1400 гривень за продаж житлового будинку АДРЕСА_1, що
належав йому на праві приватної власності, згідно договору дарування від 05
квітня 1993 року.

Замість цього, він
написав позивачу розписку про отримання грошей і передав позивачу житловий
будинок і усі документи на цей будинок. Однак, він продав будинок, через його
скрутне фінансове становище, що сталося після смерті його бабусі ОСОБА_5, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Він був дуже засмучений смертю бабусі, зловживав
спиртними напоями і не контролював себе. Розписку написати примусив його
позивач. Розписку він писав, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння.
Свідків не було, коли він писав розписку. Він взагалі не збирався продавати цей
будинок. Крім цього, у нього є неповнолітня дочка, ІНФОРМАЦІЯ_2 , права якої
також порушені. Він взагалі не бажає продавати цей будинок и тому він згоден,
щоб повернути позивачу гроші в сумі 1400 гривень, а позивач, в свою чергу,
повернув йому спірний будинок и правовстановлюючі документи на нього.

Свідки ОСОБА_6.,
ОСОБА_7. в суді підтвердили той факт, що 17 січня 2006 року в приміщенні
Миколаївка - Новоросійської сільської Ради Саратського району, у їх
присутності, ОСОБА_4отримав від ОСОБА_3 гроші в сумі 1400 (одна тисяча
чотириста) гривень, в рахунок продажу житлового будинку АДРЕСА_1, який належав
відповідачу на праві приватної власності. Замість цього, ОСОБА_4. добровільно,
власноруч написав ОСОБА_3. розписку і передав позивачу усі документи на цей
будинок. На момент написання розписки відповідач був у тверезому стані. В
розписці, яка була засвідчена секретарем сільської ради,  вони також поставили свій підпис. Ніякої мови
про повернення грошей в майбутньому не велося. Дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
бабуся відповідача - ОСОБА_5. Але, усі витрати пов'язані з похованням бабусі
взяла на себе Миколаївська - Новоросійська сільська Рада, що підтверджується квитанцією.

Свідок ОСОБА_8. в суді
також підтвердив пояснення свідків ОСОБА_6., ОСОБА_7., в частині того, що усі
витрати на поховання бабусі відповідача взяла на себе Миколаївка -
Новоросійська сільська Рада. В підтвердження цього він надав суду квитанцію до
прибуткового касового ордеру №13. У той час він був головою Миколаївка -
Новоросійської сільської Ради. У відповідача ніяких витрат за похорон бабусі не
було.

Заслухавши сторони, їх
представників, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами
склалися зобов'язальні правовідносини, що випливають з договору купівлі -
продажу житлового будинку, регульовані Цивільним Кодексом України.

Відповідно до ст.41
Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися
своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному
законом. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Згідно ст.386 ЦК України держава
забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має
підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його
право. Право
власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не
випливає із закону (ст.328 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 655, 657 ЦК
України - за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього
певну грошову суму. Договір купівлі - продажу... укладається у письмовій формі
і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ч.2 ст.220
ЦК України - якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання умов договору,
але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним.

Відповідно до копії договору
дарування від 05.04.1993 року, виписки з по господарської книги (а.с.39-40)
власником будинкуАДРЕСА_1, є відповідач -
ОСОБА_4.

Як видно з розписки (а.с.12), 17
січня 2006 року, в приміщенні Миколаївка - Новоросійської сільської Ради
Саратського району, у присутності свідків ОСОБА_6. і ОСОБА_7., ОСОБА_4отримав
від ОСОБА_3 гроші в сумі 1400 (одна тисяча чотириста) гривень, в рахунок
продажу житлового будинку АДРЕСА_1, який належав відповідачу на праві приватної
власності. Підписи позивача, відповідача, та свідків, засвідчені секретарем
Миколаївка - Новоросійської сільської Ради Саратського району ОСОБА_6..

Суд вважає, що в судовому
засіданні знайшов своє підтвердження факт, що після укладення угоди
купівлі-продажу, позивач повністю розрахувався з відповідачем, і відповідач
передав позивачу житловий будинок и документи на цей будинок. Таким чином,
сторони домовилися щодо істотних умов договору купівлі - продажу будинку и
відбулося повне виконання цього договору. Але, з поважних причин, позивач не
встиг своєчасно оформити в нотаріальній конторі договір купівлі - продажу цього
будинку. Проте, потім відповідач від виконання зазначеної домовленості
ухилився, на вимоги позивача здійснити нотаріальне посвідчення договору
відмовився.

Але, відповідно до ст. 629 ЦК
України - договір є обов'язковим для виконання сторонами, а право власності у
набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не
встановлено договором або законом (ст.334 ЦК України). Оскільки відповідач
ставить під сумнів дійсність укладеного між сторонами договору купівлі-продажу
будинку, але він придбаний позивачем у встановленому законом порядку.  При цьому сторони договору діяли в межах
наданих їм повноважень, будинок, а також документи на нього, вже прийняті
позивачем і він за це майно розрахувався. Тому, виходячи з вищевикладених
положень діючого законодавства України, суд вважає, що позивач є добросовісним
набувачем спірного майна і воно може бути витребувано у нього тільки з підстав,
зазначених у ст.390 ЦК України. Позивач правомірно набув право власності на
будинок і це право, в силу ст.386 ЦК України, підлягає судовому захисту шляхом
визнання за ним права власності на будинок.

У зв'язку з
вищевикладеним, судом не можуть бути прийняті до уваги заперечення відповідача
та його представника проти задоволення позову з наступних підстав. В суді не
встановлено (відповідач та його представник не додали доказів), що відповідач
продав будинок через скрутне фінансове становище, що сталося після смерті його
бабусі, оскільки усі витрати пов'язані з похованням бабусі здійснила Миколаївка
- Новоросійська сільська Рада, що підтверджується поясненнями свідків,
письмовими доказами. Відповідач добровільно, власноруч, у тверезому стані,
написав позивачу розписку і добровільно передав позивачу усі документи на цей
будинок. Житловий будинок, який був предметом купівлі - продажу, належав
відповідачу на праві приватної власності. Відповідно до ст.ст.57 ч.1 п.2, 173
Сімейного Кодексу України (ст.ст.24 ч.1, 77 ч.1 КпШС у редакції 1969 року), цей будинок є особистою приватною власністю відповідача, відповідач є
самостійним власником цього будинку. Згідно виписки з погосподарської книги,
відповідач один зареєстрований в цьому будинку. Ніхто з неповнолітніх дітей відповідача не народився в цьому спірному
житловому будинку, ніколи в ньому не проживали, а проживають за іншою адресою.
Тому неповнолітні діти відповідача не мають права власності на цей будинок і їх
права, при здійсненні цієї угоди, не були порушені.

Судом не можуть бути
прийняті до уваги пояснення свідків
ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11. ОСОБА_12., в частині визнання недійсною
угоди, оскільки вони не були присутніми при укладенні між позивачем і
відповідачем договору купівлі - продажу спірного житлового будинку.

КЕРУЮЧИСЬ СТ.СТ. 41 КОНСТИТУЦІЇ
УКРАЇНИ, СТ.СТ.220 Ч.2, 328, 330, 334, 386, 390, 629, 655, 657 ЦК УКРАЇНИ,
СТ.СТ. 3-8, 10, 11, 60, 212-215, 218, 294 ЦПК УКРАЇНИ,

СУД,

В И Р І Ш И В:

ПОЗОВ ЗАДОВОЛЬНИТИ ПОВНІСТЮ.
ВИЗНАТИ ДІЙСНИМ ДОГОВІР КУПІВЛІ-ПРОДАЖУ ЖИТЛОВОГО БУДИНКУ АДРЕСА_1, УКЛАДЕНИЙ
17 СІЧНЯ 2006 РОКУ МІЖ ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ТА ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3

ВИЗНАТИ ЗА ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, МЕШКАНЦЕМ С. МИКОЛАЇВКА - НОВОРОСІЙСЬКА САРАТСЬКОГО РАЙОНУ
ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ,  ПРАВО ВЛАСНОСТІ НА
ЖИТЛОВИЙ БУДИНОК АДРЕСА_1.

ЗАЯВА ПРО АПЕЛЯЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ
РІШЕННЯ СУДУ МОЖЕ БУТИ ПОДАНА ДО САРАТСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПРОТЯГОМ  ДЕСЯТИ ДНІВ З ДНЯ ПРОГОЛОШЕННЯ
РІШЕННЯ.

АПЕЛЯЦІЙНА СКАРГА ПОДАЄТЬСЯ
ПРОТЯГОМ  ДВАДЦЯТИ ДНІВ ПІСЛЯ ПОДАЧІ
ЗАЯВИ ПРО АПЕЛЯЦІЙНЕ  ОСКАРЖЕННЯ РІШЕННЯ
СУДУ ДО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ.

СУДДЯ