Справа № 2-22/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

21 травня  2008 р.                                      м. Чернігів

Новозаводський районний
суд міста Чернігова

в складі: головуючої - судді КОСАЧ
І.А.

при секретарі     Лящинській М. В., Гордієнко М. М.

з участю сторін: позивачки - відповідачки ОСОБА_1

представника позивачки - відповідачки
ОСОБА_3.

відповідача-позивача    ОСОБА_2

представника відповідача -позивача ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання права власності  та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2до
ОСОБА_1про поділ спільного майна подружжя ,-

В С Т А Н О В И В :

08.06.2007 р. ОСОБА_1. звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_2. про розподіл
спільного сумісного майна подружжя (а.с.3).  29.12.2007 року позивачка подала до суду
заяву про  зміну  позовних вимог (а.с.58-59), мотивуючи свої
вимоги наступним. З ОСОБА_2. вона перебувала у шлюбі, але спільне життя не
склалося, тому 30 листопада 2004 року шлюб було розірвано. За час шлюбу з
ОСОБА_2. за спільні сімейні кошти вони
придбали 13 частину житлового будинку
АДРЕСА_1. Вказана частина будинку купувалась за спільні кошти та є
об'єктом спільної сумісної власності. Відповідно до вимог ст.. 70 СК України, у
разі поділоу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності, частка дружини
може бути збільшена,  якщо з нею
проживають діти та якщо розмір аліментів недостатній  для їх фізичного, духовного розвитку та
лікування. З нею в спірній частині будинку мешкають неповнолітні  діти - ОСОБА_5, 1990 р. народження та
ОСОБА_6  2004 р. народження. Відповідач в
травні 2007 року залишив сім'ю та проживає в іншому фактичному шлюбі. Аліменти
не платить. Вважає, що наведені обставини
надають підстави для визнання за нею права  на 2/3 частини  спірної квартири, тобто на 2/9 частини усього
будинку. На підстави наведеного просить визнати за нею  право власності на 29 частини будинку
АДРЕСА_1, що складають 23 квартири № 1 зазначеного будинку; визнати за
ОСОБА_2. право власності на 19 частину будинку АДРЕСА_1, що складає 13
квартири № 1 зазначеного будинку; закрити провадження в частині реального
поділу будинку (квартири № 1) та визначення порядку користування земельною
ділянкою.

28.01.2008 р. ОСОБА_2. була подана до суду
зустрічна позовна заява до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. Свої
вимоги мотивував тим, що 15.07.19999 р. між ним та ОСОБА_1було укладено шлюб.
30.11.2004 року шлюб було розірвано, але вони продовжували проживати однією сім'єю
до червня 2007 р. За час шлюбу було придбано 13 частину житлового будинку  АДРЕСА_1. Цей будинок є спільною сумісною
власністю подружжя. 28 квітня 2006 р. ними було придбано автомобіль RENAULT CLIO SYMBOL 1.4 2006 р. випуску, вартістю 58 000 грн., відповідно
до договору № 12 купівлі - продажу автомобілю, який було укладено з
ОСОБА_1Згідно п.1.1 цього договору
покупець сплачує 33% вартості автомобіля, що склало 19000грн. На решту
вартості  автомобіля було оформлено
кредит в АКІБ «УкрСиббанк» Зазначені кошти в сумі 19000 грн. належали ОСОБА_2.
Ці кошти було отримано ним від продажу належної йому  квартири за договором дарування. Таким чином,
автомобіль було придбано, як за кошти, які належали особисто йому, так і на
спільні з ОСОБА_1. кошти. Відповідно до ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо
жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі  між собою, майно , набуте ними за час
спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо
інше не встановлено письмовим договором між ними. З приводу вирішення майнового
питання щодо автомашини між ОСОБА_2. та ОСОБА_1було досягнуто згоди про продаж
автомашини та поділ коштів. ОСОБА_1автомашину було продано, а належну йому
частину коштів не повернуто. Тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума 41437,46
грн. належних йому коштів. Просив поділити спільне майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності з ОСОБА_1., а саме виділити йому частину квартири
АДРЕСА_1відповідно до висновку судової Будівельно-технічної експертизи від
16.11.2007 р. по запропонованому варіанту розподілу  домоволодіння по будинку Б-1 приміщення 1-5
площею 10.4 кв.м., вартістю 6462 грн., приміщення 1-6 площею 9,0 кв.м. вартістю
5592 грн., сарай б-1,вартістю 2073 грн., огорожа №-1,вартістю 291 грн. Визнати
автомобіль RENAULT CLIO SYMBOL 1.4 2006 р. випуску спільним майном подружжя.
Стягнути з ОСОБА_1на його користь 41437,46 грн.

21.05.2008 року за заявою ОСОБА_2. позовні
вимоги  в частині реального розподілу
квартири АДРЕСА_1залишено без розгляду.

В судовому засіданні
позивачка-відповідачка свою уточнену позовну заяву підтримала, просила її
задовольнити. Просила визнати за нею право власності на 29 частини будинку
АДРЕСА_1, що складають 23 квартири № 1 зазначеного будинку; визнати за
ОСОБА_2. право власності на 19 частину будинку АДРЕСА_1, що складає 13
квартири № 1 зазначеного будинку. Позовну заяву ОСОБА_2 не визнала, просила в
її задоволенні відмовити. Додатково пояснила, що спірний  автомобіль було нею особисто придбано в
кредит та нею виплачено. Спірний автомобіль не є спільною сумісною власністю
подружжя, оскільки  був придбаний  в квітні 2006 року, коли вже не існувало
фактичних шлюбних відносин.

Представник позивачки -
відповідачки позов ОСОБА_1 підтримав, просив задовольнити. В задоволенні
зустрічних позовних вимог ОСОБА_2. просив відмовити.

Відповідач-позивач
позовні вимоги ОСОБА_1  визнав частково,
просив  визнати право власності за ним та
позивачкою в рівних частках - по &frac12; частини спірної квартири АДРЕСА_1.
Зустрічні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача-позивача позов ОСОБА_1 не
визнав,  позов ОСОБА_2. підтримав.

Представник третьої особи КП ЧМБТІ в судове
засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним
чином. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутність представника третьої
особи, за наявними доказами у справі.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що знайом з сім'єю
ОСОБА_1близько 10 років. За період 2004-2007 років заходив до будинку, де жили
ОСОБА_1  1 раз побачити їх доньку -
ОСОБА_6.  Про те, що ОСОБА_2пішов з дому
влітку 2007 року, йому стало відомо  від
ОСОБА_1. Бачив за кермом  автомобіля РЕНО
ОСОБА_2.

Свідок
ОСОБА_9пояснив, що працює разом з ОСОБА_2. З ОСОБА_1спілкувався лише по
телефону, коли сам дзвонив. Коли з ОСОБА_2 їздив на рибалку, заїжджав до
будинку по АДРЕСА_1, до гаражу, в квартиру не заходив.

Свідок ОСОБА_12. пояснив, що працює разом з
ОСОБА_2. З ОСОБА_1спілкувався рідко, вважав їх однією сім'єю. В 2006 році
ставив у дворі  ОСОБА_2 свій автомобіль.
В 2006 році ОСОБА_2 придбав автомобіль в кредит і він вважав, що цей автомобіль
належить саме ОСОБА_2.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у
справі, свідків ОСОБА_8.,
ОСОБА_10.,  ОСОБА_11.,    дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2. про визнання права власності підлягає задоволенню,
зустрічний позов ОСОБА_2. до ОСОБА_1про поділ спільного майна подружжя
задоволенню не підлягаю виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 15.07.1989 р. сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі, який 30.11.2004 р. було розірвано(а.с.6).
Від шлюбу мають неповнолітню доньку  -
ОСОБА_5, 1990 р. народження.  В судовому
засіданні ОСОБА_2. наполягав, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1р. народження, батьком
якої записаний він, є його рідною донькою.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної
сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної
причини(навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку(доходу).

За час шлюбу сторони за спільні кошти придбали
частину житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується договором
купівлі-продажу  від 24.04.1993 р.
(а.с.5). Шлюб було розірвано 30.11.2004 р., тому дана частина житлового будинку
АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно наданої суду довідки з
місця проживання, що по вул. АДРЕСА_1проживають і постійно зареєстровані:
ОСОБА_1., ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_13., ОСОБА_14.( а.с. 60). ОСОБА_2. за даною
адресою не мешкає.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 СК України, за рішенням
суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо  з нею, ним проживають діти, а також
непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку
та лікування.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2. в
спірній квартирі не мешкає,  наміру
проживати не має, на даний час   проживає
в фактичному шлюбі з іншою жінкою, аліментів не сплачує, доказів надання іншої
матеріальної допомоги на утримання дітей в судовому засіданні не
представив.  За таких обставин суд вважає
за можливе відступити від рівності часток подружжя, збільшивши частку  ОСОБА_1 до 29 частин будинку АДРЕСА_1з
належною частиною надвірних споруд і побутових будівель та зменшивши  частку ОСОБА_2. до 19 частин будинку
АДРЕСА_1 з належною частиною надвірних споруд і побутових будівель.

Відповідачем - позивачем заявлено
зустрічні  позовні вимоги про визнання автомобіля RENAULT CLIO SYMBOL 1.4 2006 р. випуску спільним майном подружжя та
стягнення з ОСОБА_1на його користь 41437,46 грн., які задоволенню не підлягають
з наступних підстав.

Згідно
договору № 12 купівлі - продажу від 28.04.2006 р., укладеного між ТОВ ВКП «Пегас»
та ОСОБА_1.,  Продавець передає у
власність Покупцю автомобіль RENAULT CLIO SYMBOL 1.4 2006 р.
випуску, а покупець приймає його і сплачує продавцю 58888,00 грн.  Згідно умов
передачі товару і розрахунків, Покупець вносить   часткову оплату за автомобіль  в розмірі 33 % від вартості автомобіля  в день укладення договору купівлі-продажу, що
на момент оплати складає 19000 грн. Остаточний розрахунок за автомобіль
здійснюється  за рахунок кредитних коштів
з позичкового рахунку, відкритого на покупця
в АКІБ «УкрСибБанк»  в сумі
39000,00 грн. (а.с. 68).  05.05.2006
року  між
АКІБ «УкрСибБанк»  та
ОСОБА_1укладено договір  про надання
споживчого кредиту  № 0, згідно
якого Банк  зобов'язується надати
позичальнику   39000,00 грн., на
придбання автомобіля RENAULT CLIO SYMBOL. У забезпечення
виконання зобов'язань, укладено договір
застави та порука. Згідно договору поруки № 30205Р207 від 05.05.2006
року, поручителем виступив ОСОБА_2. (а.с. 69-75). При укладені договору
застави, згідно заяви   від 05.05.2006
року, приватному нотаріусу
Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 повідомлено, що
спірний автомобіль належить їй на праві особистої власності, осіб, які  б в порядку ст.. 74  СК України
мали б право спільної сумісної власності
на автомобіль, який є предметом договору застави не має, в зв'язку з
тим, що ні з ким однією сім'єю не проживає (а.с. 85).

Згідно
наданих суду квитанцій та платіжних доручень кошти за автомобіль та  в рахунок погашення кредиторської
заборгованості за кредитним договором внесені ОСОБА_1

За таких обставин суд приходить
до висновку, що спірний автомобіль не може вважатись спільним майном подружжя.
Покази свідків не доводять, що на час придбання спірного автомобіля сторони
проживали однією сім'єю та вели спільне господарство.  Надані суду ОСОБА_2.  копії клієнтських виписок  за валютним депозитним вкладом  на суму 4910 доларів,   укладення договору поруки з банком, надання
права на керування спірним автомобілем
не свідчать про участь ОСОБА_2. у витратах на придбання спірного
автомобіля.

В зв'язку з задоволенням позову
ОСОБА_1 підлягають стягненню з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1 судові витрати в
сумі 81 грн., що складаються зі сплачених судового збору та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.1,2), а також  підлягає стягненню з ОСОБА_2. на користь
держави 231 грн. 86 коп. судових витрат.

Керуючись ст. 3, 10, 11, 57-61, 209, 213, 215, 216 ЦПК України, ст.  ст. 368-372 ЦК України, ст.ст. 70, 74 СК
України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1до
ОСОБА_2про визнання права власності  - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1право власності на 29 частини будинку
АДРЕСА_1з належною частиною надвірних споруд і побутових будівель.

Визнати за ОСОБА_2право власності на 19 частину будинку АДРЕСА_1 з належною
частиною надвірних споруд і побутових будівель.

Стягнути з  ОСОБА_2на користь  ОСОБА_1 81 грн. сплаченого судового збору.

Стягнути з  ОСОБА_2на користь  держави 231 грн. 86 коп. судових витрат.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області
через Новозаводський районний суд міста Чернігова, шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження рішення протягом десяти днів з дня проголошення рішення
та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів, після подання заяви про
апеляційне оскарження рішення.

Суддя:                                          І.А.КОСАЧ