У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21 січня 2008 року                                                                                         м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

головуючого                                                              Косенка
В.Й.,

суддів:
Данчука В.Г., Костенка А.В., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення нарахування по
аліментах та звільнення від сплати заборгованості по аліментах, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду
м. Києва                   від 3 серпня
2007 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2007 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про
припинення нарахування по аліментах та звільнення від сплати заборгованості по
аліментах, посилаючись на те, що з 29 грудня 2001 року перебувала з
відповідачем у шлюбі, який рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15
листопада 2002 року розірвано.

Також заявниця зазначала, що рішенням Оболонського районного суду                 м. Києва від 8 лютого 2005
року, залишеним без зміни рішенням апеляційного суду м. Києва від 19 травня
2005 року, задоволено позов ОСОБА_2 та стягнуто на його користь з ОСОБА_1 на
утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку
та всіх доходів щомісячно, починаючи стягнення з 22 вересня 2004 року до
досягнення сином повноліття.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2005
року визнано місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю, ОСОБА_1, за
адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України від 19 травня 2006 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської
області від 23 листопада 2005 року залишено без змін.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30 листопада                  2006 року, залишеним без
зміни ухвалою апеляційного суду м. Києва від 19 лютого 2007 року, у задоволенні
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав відносно
неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення аліментів на
утримання сина відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання
дитини задоволено.

ОСОБА_1 вважає, що рішення про стягнення з неї аліментів на користь                 ОСОБА_2 було ухвалено на
період вирішення спору між нею та ОСОБА_2 про визначення місця проживання
дитини. Тому просила припинити нарахування аліментів на користь ОСОБА_2 та
звільнити її від сплати заборгованості по аліментах, починаючи з 23
листопада2005 року, з моменту ухвалення рішення апеляційним судом
Дніпропетровської області.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 червня 2007 року позов
ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про припинення нарахування по
аліментах та звільнення від сплати заборгованості по аліментах задоволено.
Постановлено припинити стягнення з 23 листопада 2005 року по виконавчому
листу                                № 2-313/2005
року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі &frac14; частини заробітку та всіх доходів
щомісячно. Відкликати з відділу державної виконавчої служби Оболонського району
управління юстиції у м. Києві без виконання виконавчий лист № 2-313/2005 року
Оболонського районного суду м. Києва від 9 червня 2005 року про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів у розмірі &frac14; частини заробітку та всіх доходів щомісячно.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва
від 3 серпня 2007 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на вищезазначене рішення суду
першої інстанції у відповідності до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України залишено без
розгляду.

Не
погодившись з вищезазначеною ухвалою апеляційного суду, ОСОБА_2 подав до
Верховного Суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального
права, просить оскаржувану ухвалу скасувати.

Касаційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення може бути лише неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтями 338-342 ЦПК України передбачено
випадки, в яких судові рішення скасовуються.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України розглянувши
касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін,  якщо судом
прийнято ухвалу з додержанням вимог закону;

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального
права, а отже,
відсутні підстави для скасування постановленої
ухвали, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись статтями 332, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 3 серпня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню
не підлягає.

Головуючий                                                                         В.Й. Косенко

Судді:                                                                                   В.Г.
Данчук

А.В.
Костенко