№2-1674 2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

02 липня 2008 року  Центрально - Міський районний  суд м. Макіївки, Донецької області у складі:

Головуючого судді:
Мироненко В.В.

при секретарі:
Бережній О.М.

за участю  представника
позивача  : ОСОБА_2.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду
міста Макіївки, Донецької області, цивільну
справу за позовом  ОСОБА_1   до Макіївської  міської
громади в особі  Макіївської
міської Ради,  про  визнання
права  власності на  квартиру, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач  звернувся до суду  із позовом
про  визнання  права
власності  на квартиру. В
обґрунтування  позову зазначив, що  31.07.1992 р. за договором  купівлі - продажу,  укладеному уповноваженою особою ЖЕО Центрально
-  Міського  району
м. Макіївки таОСОБА_3., яка діяла за довіреністю в інтересах ОСОБА_4.,
остання   стала власником  квартири АДРЕСА_1, і яка  має наступні
характеристики, а  саме загальна
площа квартири: 29,3  (двадцять дев'ять
цілих 3 сотих) кв.м., житлова  площа  квартири : 16,6 ( шістнадцять цілих 6  сотих) кв. м., та складається  з
однієї  житлової кімнати. Цей
договір був  посвідчений  державним
нотаріусом  Першої  Макіївської
державної  контори  Шебановою С.А., та зареєстрований в реєстрі під
№ 1-1382. 12 серпня  1992 р. право
власності на квартиру зареєстровано КП «БТІ м. Макіївки» за  ОСОБА_4. (реєстровий № 33985 у реєстровій
книзі  № 172).У вищезазначеній квартирі
ОСОБА_4  мешкала до своєї смерті -
ІНФОРМАЦІЯ_1.            Після смерті
ОСОБА_4. АДРЕСА_1 успадкувала її невістка та
його мати ОСОБА_3 на підставі
заповіту,  складеного  09 червня 1992 р. спадкодавцем та
посвідченого  державним нотаріусом  Першої Макіївської  державної
контори  Трубниковою  І.А., реєстровий  № 2-2484.            ОСОБА_3.,
мешкала після  смерті спадкодавця  у її квартирі, та фактично вступила у
володіння спадковим майном та, таким чином,
прийняла спадщину - квартиру АДРЕСА_1. ОСОБА_3 володіла та  користувалася вказаною  квартирою до ІНФОРМАЦІЯ_2 - дату  своєї смерті. Після смерті  ОСОБА_3., він, як спадкоємець першої черги,
звернувся до Першої  Макіївської  держнотконтори з заявою, про намір вступити   у спадщину. Після чого, 31.07.2000 р.  завідуюча
Першої Макіївської  держнотконтори
Макарова  М.І. звернулася з запитом (№
998) в адрес  начальника  БТІ м. Макіївка, з проханням про видачу
довідки - характеристики про вартість спадкового  майна
ОСОБА_3., для видачі йому свідоцтва про право  на спадщину. Однак,  свідоцтво
про право  на спадщину  він так і
не отримав так як не пішов  у
нотаріальну контору з поважних причин, а саме тому, що  з 2000 р.
у нього різко погіршився стан  здоров'я,
та він був  вимушений  з того часу
мешкати у м. Донецьку, та знаходитись
під наглядом  лікарів. У кв.  АДРЕСА_1, він
періодично навідувався, як  йому
дозволяв стан  здоров'я. В той  же час він
вважав, що  вказана  квартира знаходиться в його власності і
ніколи він  не відмовлялася  від прав на неї. Оскільки  він
проводив  ряд  дій по користуванню  квартири і підтримання її у належному стану, і
вважає, що таким чином з  грудня  1999 р., він прийняв спадщину  шляхом фактичного вступу у володіння
спадковим майном. На теперішній час він по можливості сплачує  комунальні
послуги та всі необхідні  платежі
по квартплаті. Крім того, на теперішній час він
робить через  довірену особу  ремонт квартири та має намір  в ній мешкати у подальшому. Просив  визнати за ним  право власності на кв. АДРЕСА_1 .

Позивач
ОСОБА_1  у судове засідання не з'явився,
направив до суду заяву, з проханням розглянути справу  у його відсутність за  участю його представника - ОСОБА_2.

У судовому  засіданні
представник позивача  ОСОБА_1., що
діє за довіреністю - ОСОБА_2  позовні  вимоги та їх
обґрунтування  підтримав  у повному обсязі, та просив  визнати
за  ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Представник
відповідача  Макіївської  міської
громади  в особі  Макіївської
міської Ради до судового засідання не з'явився, про час та місце
слухання справи був  повідомлений
належним чином. Надіслав суду заяву з проханням розглянути справу у їх
відсутність, та свої заперечення, щодо задоволення вимог ОСОБА_1 в зв'язку з
тим, що вважають, що позов  є
безпідставним і не відповідає вимогам закону. Зазначив, що з позову ОСОБА_1.,
вбачається, що власником  квартири, про
яку  йдеться в позові, є ОСОБА_4. на
підставі договору  купівлі - продажу від
31.07.1992 р., який  зареєстрований в КП
«БТІ м. Макіївка» 12.08.1992 р. Позивач ОСОБА_1
не є власником спірної квартири, право
власності якого на неї не визначається
чи оспорюється  будь -  якою
особою. Правовстановлюючий документ
на вказану  квартиру, тобто  договір купівлі -  продажу, на теперішній  час не втрачений. Проте позивач  ОСОБА_1
безпідставно вимагає визнати  за
ним  право  власності на квартиру, яка  належить
померлій ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4.. Одночасно  позивач, стверджує, що є спадкоємцем своєї
померлої  матері ОСОБА_3., яка  в свою
чергу є спадкоємницею за заповітом померлої ОСОБА_4. Закон зобов'язує
спадкоємців (в тому числі  і позивача
ОСОБА_1.) оформляти свої права на спадщину у нотаріальному порядку ( відповідно
до  ст. ст. 1297,1299 ЦК України).
Спадкоємець, який прийняв спадщину у вигляді
нерухомого  майна, зобов'язаний
звернутись до нотаріуса за видачею
йому  свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме  майно і
зареєструвати право  спадщини  в КП « БТІ
м. Макіївки». Право  власності на
нерухоме  майно  виникає у спадкоємця з моменту  державної
реєстрації. Просили відмовити
ОСОБА_1  у задоволенні позовних
вимог про визнання  за ним  права власності на квартиру, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, яка належить
померлій  ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4..

Суд, вислухавши
представника позивача  ОСОБА_1., що
діє  за довіреністю - ОСОБА_2.,  дослідив
матеріали справи, вважає, що
позов   підлягає задоволенню у
повному обсязі, та при цьому  виходить з
наступного.

Так , судом
встановлено, що  31.07.1992 р. за
договором  купівлі - продажу,  укладеному між  уповноваженою особою ЖЕО Центрально -  Міського
району  м. Макіївки та ОСОБА_3,
яка діяла за довіреністю в інтересах ОСОБА_4, останнею  була
придбана квартира АДРЕСА_1, про
що свідчить  оригінал  договору
купівлі - продажу від 31.07.1992 р., який  посвідчений
державним нотаріусом Першої
Макіївської   державної
нотаріальної контори, Донецької області - Шебановою С.А., та зареєстрований під
№ 1-1382. 12 серпня  1992 р. право
власності на квартиру зареєстровано  БТІ
м. Макіївки за  ОСОБА_4 (реєстровий № 33985
у реєстровій книзі  № 172), який  долучений
до матеріалів справи ( а.с.36). Після
чого у цій квартирі ОСОБА_4  мешкала до своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1.  ОСОБА_4. померла, про що свідчить копія
свідоцтва про смерть , яка долучена до справи( а.с. 15).

Як, встановлено, судом, то після смерті
ОСОБА_4. квартиру АДРЕСА_1 успадкувала її невістка ОСОБА_3 на підставі  заповіту,
складеного  09 червня 1992 р.
спадкодавцем та посвідченого  державним
нотаріусом  Першої Макіївської  державної нотаріальної контори  Трубниковою
І.А., реєстровий  № 2-2484, про що
свідчить  оригінал заповіту , долучений
до матеріалів  справи ( а.с. 37).

При цьому в судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_3., мешкала після  смерті
ОСОБА_4.  у її квартирі, тобто  в спадковій
квартирі і  фактично вступила у
володіння спадковим майном та, таким чином,
у відповідності  зі ст. 549 ЦК
України (в ред.1963 р.) прийняла спадщину, а саме квартиру АДРЕСА_1, так
як  володіла та  користувалася вказаною  квартирою .

ІНФОРМАЦІЯ_2  ОСОБА_3 померла, про  що свідчить копія свідоцтва про смерть, яка
долучена  до матеріалів справи ( а.с.
16).

Також в судовому
засіданні було встановлено, що ОСОБА_3. є матір'ю позивача ОСОБА_1., про що
свідчить копія  свідоцтва про народження,
яка  долучена до справи.( а.с. 13).

Після
смерті  матері ОСОБА_4  - ОСОБА_1.
як спадкодавець першої черги, звернувся до Першої  Макіївської
держнотконтори з відповідною заявою,
маючи намір вступити   у спадщину,
але самої заяви як це передбачено ст.. 549 ЦК
України ( в ред.  1963 р.)  до нотаріальної контори не подав, про що
свідчить лист завідуючої  Першої  Макіївської державної нотконтори Макарової
Н.І. від 05.06.2008 р.(а.с.26)

31.07.2000
р.  завідуюча  Першої Макіївської  держнотконтори Макарова  М.І. звернулася з запитом (№ 998) в
адрес  начальника  БТІ м. Макіївка, з проханням про видачу
довідки - характеристики про вартість спадкового  майна
ОСОБА_3. ( а.с. 7).

Однак,  свідоцтво
про право  на спадщину  ОСОБА_1
не отримав так   як, не подав в
належній формі до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, після
смерті матері і в подальшому не оформив свої спадкові права, так як у 2000
р.  у нього різко погіршився стан  здоров'я, після чого він був  вимушений
з того часу  мешкати у м.
Донецьку, та знаходитись  під
наглядом  лікарів. Однак,  квартирою
АДРЕСА_1, він  користувався і
мешкав в ній, так як вважав, що вказана квартира є його власністю так як  ніколи
не відмовлявся  від прав на неї.
Він користувався квартирою, підтримував її у належному стані, робив поточні
ремонти, а на теперішній час
сплачує  комунальні  послуги та всі необхідні  платежі,
та погасив всі заборгованості.

Як встановлено,
судом, то згідно витягів зі спадкового реєстру, наданих Першою державною
нотаріальною конторою, від 05.06.2008 року вбачається, що спадкових справ,  до спадкового
майна  померлої  03.10.1992
р. ОСОБА_4 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3.  щодо прийняття спадщини  - не мається (а.с. 26).

Відповідно п. 5 прикінцевих та
перехідних положень ЦК України, набравшего чинності з 01.01.2004 року, вказано,
що правила цього Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але
не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки спадщина, у вигляді спірної
квартири, розташованої  за адресою: АДРЕСА_1   відкрилась до набрання чинності новим ЦК
України, набравшего чинності з 01.01.2004 року, а позивач ОСОБА_1 на
момент відкриття і в подальшому проживав
у спірній квартирі, яка розтошавана за адресою: АДРЕСА_1 то на вказані
правовідношення поширюються положення ЦК України в редакції 1963 року.

Відповідно  до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року)
діти є спадкоємцями першої черги, і враховуя, що позивач ОСОБА_1 проживав разом
з  матір'ю у квартирі, яка
розтошована за адресою: АДРЕСА_1, здійснював догляд за нею та
займався її похованням, мешкає в цієї квартирі, то він фактично вступив в управління
і володіння спадщиною, і в силу ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року)
прийняв спадщину, у вигляді цієї квартири.

Як встановлено, в судовому
засіданні, то  мати позивача ОСОБА_1. -
ОСОБА_3, також маючи заповіт від ОСОБА_4 на спірну квартиру, після смерті
спадкодавця, прийняла цю спадщину в вигляді спірної квартири шляхом вступу в
управління  спадковим майном, тобто в
встановленому  законом, а саме ст.. 549
ЦК України ( в ред. ЦК 1963 р.) порядку, однак як і позивач свої спадкові права
в встановленому законом порядку не оформила, так як не зверталася в нотаріальну
контору і  не отримала свідоцтва на право
власності на спірну квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування.

Тобто, судом встановлено, що ОСОБА_3 маючи право  на спадкове майно в вигляді спірної квартири,
яке вона прийняла, так як вступила в його володіння і фактичне управління ( ст.
549 ЦК України в ред. 1963 р.), не оформила своїх спадкових прав і не  отримала свідоцтво про право власності  на спірну квартиру в порядку спадкування.

Таким чином, суд, вважає, що , як і позивач ОСОБА_1, так і його  матір ОСОБА_3., яка є  спадкодавцем після своєї смерті на спірну
квартиру, прийняла спірну квартиру, як спадок, вступив в володіння і її
управління, і  таким чином діє спадкова
трансмісія, по якій за позивачем ОСОБА_1 необхідно визнати право власності  на спірну квартиру за адресою АДРЕСА_1

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України (в
редакції 2004 року) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем
на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом
встановленного законом строку, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно
до ст. 328  ЦК України (в
редакції 2004 року) право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно,
якщо інше прямо не випливає із закону.

Таким чином, суд
дійшов висновку про те, що позивач постійно проживав разом зі спадкодавцем і
фактично вступив в  управління спадщиною,
що підтверджується зібраними по справі доказами, в зв'язку з чим є законні
підстави для встановлення за ОСОБА_1
права  власності на квартиру  АДРЕСА_1.

Керуючись
ст.ст. 529, 549 ЦК
України в редакції 1960 року, ст. 328, 1268, п. 5 прикінцевих та перехідних положень
ЦК України в редакції
2004 року,  ст.ст. 11, 130,
209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1   до Макіївської  міської
громади в особі  Макіївської
міської ради ,  про  визнання
права  власності на  квартиру - задовольнити у повному обсязі.

Визнати  за
ОСОБА_1  право власності  на квартиру,
яка розташована по АДРЕСА_1, Донецької області, та має наступні  характеристики, а  саме загальна площа квартири: 29,3  (двадцять дев'ять цілих 3 сотих) кв.м.,
житлова  площа  квартири : 16,6 ( шістнадцять цілих 6  сотих) кв. м., та складається  з
однієї  житлової кімнати.

Рішення  суду може бути оскаржене в апеляційному  порядку до Апеляційного суду Донецької
області  через суд першої інстанції
шляхом подачі в десятиденний строк заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  або в порядку ч.4 ст. 295  ЦПК України.

Рішення   складено суддею .

СУДДЯ: