Справа № 22ц- 753 /2008 р.                           Головуючий у 1
інст.-  Іващенко А.І.
Доповідач -  Лакіза Г.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К
Р А Ї Н И

26 травня     2008 року                                                                      місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської
області у складі:

головуючого - судді

Страшного М.М.

суддів:

Лакізи Г.П., Шемець Н.В.

при секретарі:

Вареник О.М.

за участю:

представника позивача Ткач О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської
області від 21 лютого 2008 року по справі за позовом ВАТ „ Чернігівгаз”  до ОСОБА_1 про стягнення  заборгованості за використаний природний газ,
-

В С Т А Н О В И В :

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просила скасувати рішення
Новгород-Сіверського   районного
суду  від 21 лютого 2008 року, яким з неї
стягнуто на користь ВАТ „Чернігівгаз” в особі структурного підрозділу -
Коропського управління по газопостачанню га
газифікації - заборгованість за використаний природний газ в сумі  233 грн. 51коп. та 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, та просила ухвалити нове
рішення про  відмову  у задоволенні позову, посилаючись на
неправильне застосування норм матеріального
права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказувала, що висновок суду про те, що за період з 01 квітня 2006 року по
грудень 2007 року нею, як договірною стороною, не сплачені обсяги
спожитого газу в сумі 233 грн., суперечить обставинам справи, зокрема тим, що
до 13 грудня 2006 року абонентом ВАТ „Чернігівгаз” була не вона, а її чоловік,
а тому за період з 01 квітня 2006 року по 13 грудня 2006 року вона не мала
зобов'язань перед ВАТ „Чернігівгаз”. Позивач вправі був заявити до неї вимоги
як до спадкоємця ОСОБА_2. в порядку, визначеному ст. 1281 Цивільного кодексу
України протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини. Вважає, що відповідно до положень ч. 4 ст. 1281 ЦК України
позивач позбавлений права такої вимоги, оскільки у визначені строки не
пред'явив до неї вимог по сплаті боргу покійного чоловіка, як до його
спадкоємця.

Крім того, відповідачка зазначала, що до 13 грудня 2006 року абонентом ВАТ
„Чернігівгаз”  був її чоловікОСОБА_2, і
саме він мав право на пільгу згідно з ст. 5 Закону України „Про соціальний  та правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей”, тому за період з
01.04.2006 року по 13.12.2006 року вона
не мала зобов'язань перед
позивачем по  сплаті за
надані  послуги, і  згідно з вимогами ст. 1281 ЦК України позивач  не має права вимоги по стягненню боргу  з неї за договором, укладеним  з
померлим  чоловіком, а борг  за період з 14 грудня 2006 року по
червень  2007 року виник лише  тому, що
всупереч  ст. 18 Закону „Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та члені їх сімей”   позивач
незаконно позбавив її пільги - 50-ти відсоткової знижки по оплаті за
природний газ. Згідно вищевказаної норми
за нею, як  вдовою померлої особи,
яка мала право на пільги на оплату за житлово-комунальні послуги, зберігається
право на зазначені пільги.

В засіданні апеляційного суду
представник позивача апеляційну скаргу не визнав, вважав судове рішення
законним та обґрунтованим.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали  справи, апеляційний суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

По справі встановлено, що до 13
грудня 2006 року абонентом ВАТ „Чернігівгаз” за адресою: АДРЕСА_1, був ОСОБА_2
(чоловік відповідачкиОСОБА_1.). В період з 29.10.2004 року по 13.12.2006
р.ОСОБА_2 як інвалід Радянської Армії 2 групи мав право на 50-ти відсоткову
знижку за користування природним  газом в
межах норм, встановлених законодавством згідно з п. 5 ст. 12 Закону України
„Про соціальний  та правовий  захист військовослужбовців та членів їх
сімей”.  Порядок обрахунку норми,  в межах якої надається  50-відсоткова   знижка за користування природним газом, визначений
постановою  Кабінету Міністрів України
від 01.08. 1996 року за №  879.

ОСОБА_1.  за вказаною адресою
(АДРЕСА_1) зареєстрована  та проживає з
8  жовтня 1987 року (а.с.16, 25). Як член
сім”ї споживача ОСОБА_2., його дружина ОСОБА_1. нарівні з власником зобов'язана
брати участь у витратах по утриманню будинку (ст. 156 Житлового кодексу
України). Таким чином, ОСОБА_1., яка також була споживачем природного газу
разом з її чоловіком, зобов'язана нести витрати за користування природним газом
за період до смерті ОСОБА_2. 13.12.2006р. За наведених обставин посилання
апелянта на необхідність застосування до спірних правовідносин положень ст.
1281 Цивільного кодексу України не можна визнати обґрунтованим. Після смерті
ОСОБА_2. дія його пільги як інваліда Радянської Армії припинилась, і у неї
відповідно до положень ст. 18 Закону України „Про соціальний  та правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей” виникло право на пільгу
як у вдови померлого військовослужбовця, який мав право на пільги. 07.06.2007
року їй було видане посвідчення про право на пільги, встановлені законодавством
України для сімей померлих ветеранів війни (а.с.15). 22.06.2007 р. особовий
рахунок був переоформлений на ОСОБА_1. на підставі її заяви від 22.06.2007 р.,
і в той же день з нею був укладений договір про надання послуг з газопостачання
(а.с.14, 5). Станом на 22.06.2007року борг за спожитий природний газ складав
877 грн. 76 коп. (а.с.14). Суд першої інстанції правильно визначився, що саме з
22.06.2007 р. уОСОБА_1. виникло право на 50-відсоткову знижку за користування
природним  газом в межах норм
встановлених законодавством. Судом встановлено, що ОСОБА_1. як вдова померлої
особи, яка мала пільги за оплату за житлово-комунальні послуги, має право на
50-ти відсоткову знижку за користування природним  газом в межах норм встановлених
законодавством. Суд першої інстанції дійшов висновку про те,  що відповідачкою з квітня 2006 року до грудня
2007 року  було спожито  природного газу  більше встановлених норм,  а оплата
проводилась нею за весь спожитий газ в
межах 50-ти відсоткової знижки,
і  недоплата за  період з 01.03.2006 р.  до 01.12.2007 р. складає 233 грн. 51 коп.
(а.с.3).

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності
висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу належить відхилити.

Керуючись  ст.ст. 307, 313, 314, 316,
317, 319 ЦПК України, апеляційний  суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 21 лютого
2008 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але вона може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий:                                         Судді: