Справа № 2-27/2008 року
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

17 січня 2008 року
Канівський
міськрайонний суд

Черкаської
області

в складі :
головуючого судді           Штих К.М.

при секретарі                                   Десятник О.А.

адвоката                                           ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каневі
Черкаської області  справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування матеріальних
збитків.

ВСТАНОВИВ :

що
ОСОБА_2 проживала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 з 20.10.97 р.

ОСОБА_7
тривалий час хворів і перебував на лікуванні в Канівській ЦРЛ з 30.07.02 р. по
06.08.02 р. та з 26.12.02. по 13.01.03 р. і з 14.01.03 по ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня
смерті та помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

На
лікування та поховання ОСОБА_7, його дружина ОСОБА_2 понесла значні матеріальні
затрати.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 являються: його дружина ОСОБА_2, його
мати - ОСОБА_3 та троє дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 які прийняли спадщину
відповідно до ч.1 п.2 ст.549 ЦК України (1963 р) шляхом подання до державної
нотконтори за місцем відкриття спадщини в шести - місячний термін з дня
відкриття спадщини, заяви про прийняття спадщини.

Позивачка
звернулася з позовом в суд до відповідачів про відшкодування матеріальних
збитків понесених нею на лікування та поховання ОСОБА_7 посилаючись на те, що
вона понесла значні витрати які повинен відшкодувати їй кожен із спадкоємців.

В судовому
засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що на лікування
ОСОБА_7 були затрачені значні кошти на придбання ліків, обстеження та догляд
під час його хворості, які вона купувала за готівку, померлий ОСОБА_7 інвалідом
внаслідок аварії на ЧАЕС не являвся, а коли помер то вона понесла витрати на
ритуальні послуги, одяг, громадську панахиду, опорядження могилки, поминальні
обіди на 9, 40 днів, 6 місяців і рік, а всього понесла затрат на 3754,70 грн.
які просить стягнути із відповідачів, які прийняли спадок після смерті ОСОБА_7

Відповідач
ОСОБА_3 позов не визнала та пояснила, що вона, як мати померлого ОСОБА_7 теж
понесла витрати на поминальні обіди які проводила за місцем свого проживання, а
тому в позові просить відмовити.

Представник
відповідача ОСОБА_8 послався на ті ж обставини що і ОСОБА_3 в позові просить
відмовити.

Представник
відповідача ОСОБА_4 та представник відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 позовні
вимоги не визнали та пояснили, що ОСОБА_7 працював, отримував достатню
заробітну плату, а коли захворів - пенсію, коштів цих було достатньо для
лікування та поховання його, та те, що законодавством не передбачено
відшкодування поминальних обідів на 9, 40 днів, 6 місяців і рік, а тому в
позові просять відмовити за безпідставністю.

Суд, вивчивши
матеріали справи № 2-24/04 за позовом ОСОБА_2 до відповідачів про визнання
права власності на &frac12; частину в спільному майні подружжя та відшкодування
матеріальних збитків, матеріали справи даної вважає, що позовні вимоги
підлягають до часткового задоволення.

В судовому
засіданні з достовірністю встановлено, що спадкоємцями померлого ОСОБА_7
являються його дружина - ОСОБА_2 його мкати - ОСОБА_3, троє дітей - ОСОБА_4,
ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які і прийняли спадщину, що стверджується (а.с. 22, 23-26 т
2 справи №2-27/08).

Відповідно
до ст.552 ЦК України (1963 р.) спадкоємець, який вступив у володіння і
утримання спадковим майном до заявлення інших спадкоємців, не вправі
розпоряджатися спадковим майном, поки не мине шість місяців з дня відкриття спадщини
або коли не буде одержаноним свідоцтва про право на спадщину.

До
закінчення зазначеного строку або до одержання свідоцтва про право на спадщину
спадкоємець вправі робити за рахунок спадкового майна лише такі витрати:

1)
на
покриття  витрат по догляду за
спадкоємцем під час хвороби, а також на його похорони.

Перелік
витрат, встановлених даною статтею, які можуть бути проведені спадкоємцями є
вичерпним і мають розподілятися між всіма спадкоємцями, пропорційно їхньої
частки.

Позивач
надав суду докази, а саме понесені нею витрати на обстеження ОСОБА_7 у фірмі
“Роднік Здоров”я” (а.с. 8-9 т.1 № 2-27/08) на суму 243,80 грн., на лікування в
Канівській ЦРЛ на 778,88 грн., що стверджується накладними виданими Канівською
ЦРЛ 09.09.03 р. на запит адвоката (а.с.51, 57 т.1 №  2-27/08р., копії, а оригінали вивчені і
знаходяться у справі №  2-24/04 р.).

Крім того,
відповідно до квитанції № 1 від 22.01.03 р. та № 54 від 22.01.03 р. за
ритуальні послуги сплачено по 40 грн. по кожній квитанції, на придбання
костюма, сорочки чоловічої, туфлів чоловічих, рушників та простині по товарному
чеку сплачено - 361 грн., по накладній № 2 від 22.01.03 р. на придбання
рушників та платків (похоронного ритуалу) сплачено 203,45 грн. (т.2 а/с №
2-27/08, 65, 67), на громадську панахиду затрачено - 1050 грн + 171,23 грн. на
продукти харчування ( а.с. 64,66 т.2 № 2-27/08), на виготовлення оградки і
столика - 236,80 грн.(№ 2-24/04 р а.с.56) копія т.1 а.с.56 № 2-27/08), а всього
затрачено на лікування та поховання -3125 грн.16 коп.

Понесені
витрати на поминальні обіди 9, 40 днів та 6 місяців і рік, суд вважає як такими
що не підлягають відшкодуванню так, як ці витрати не передбачені ст.552 ЦК
України (1963р.) і проти чого заперечують відповідачі і їх представники.

Суд
критично оцінює твердження відповідача та представників відповідачів про те, що
покійний мав достатньо коштів ( зарплата і пенсія) яких на їх думку повинно
було вистачить на його догляд та поховання, поскільки спадкодавець тривалий час
перебував на лікуванні, як в Канівській ЦРЛ так і в Черкаській обллікарні,
однак позивачка незаявляє вимог про відшкодування витрат на  лікування в Черкасах, поїздку до лікарні в
Черкаси і в Канів, а також тих витрат, які були сплачені підприємством де до
захворювання працював спадкодавець, як оплата на придбання труни та оплата за
ритуальний обід відповідно в сумі 235 грн. та 465 грн., та витрати на придбання
ліків згідно довідки Канівської ЦРЛ № 2736 від 09.03р. (а.с.58 т.1) на суму
858,90 грн (оригінал довідки було вивчено в матеріалах справи № 2-24/04 а/с
58).

Більше того, посилання представників на “достатність”
коштів отриманих спадкодавцем у вигляді зарплати і пенсії нічим не підтверджена
і взята за два роки до смерті спадкодавця без врахування того, що гроші не
заощаджувалися, а використовувалися на життєві потреби.

З
урахуванням всих обставин справи, повного і об”єктивного їх дослідження в
судзасіданні, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення в сумі
3125,16 грн. у рівних частках із кожного спадкоємця так, як спадок який
належить їм значно перевищує суму витрат які підлягають стягненню, вартість
спадкового майна відповідно до проведеної експертизи по квартирі та гаражу
становить - квартира від 17915 грн. до 24988 грн., а гаража - від 1583 грн. до
1919 грн. (т.1 а/с 158 -171).

На підставі
наведеного та керуючись ст.ст. 549, 552 ЦК України (1963 р.), ст.1232 ЦК України (2004 р.), ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214 -215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_2 матеріальні витрати понесені нею на лікування та поховання спадкодавця,
по 625, 03 грн. (шістсот дватцять п”ять гривень
03 копійки) з кожного.

Від сплати судвитрат сторони звільнені як потерпілі від
аварії на ЧАЕС.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайсуд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Головуючий                                                                                                    К.М.Штих