Справа № 2-67/2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М ' Я
М                У К Р А Ї Н И

5
травня 2008 року Первомайський міськрайонний суд Харківської області  у складі судді - Страхової І.П., при
секретарі - Лисенко Л.А., представників
сторін - адвокатів: ОСОБА_1., ОСОБА_2. розглянувши у відкритому  судовому засіданні у м. Первомайському
Харківської області справу за позовом ОСОБА_3до ОСОБА_4, Первомайської  районної державної адміністрації Харківської
області, Миронівської сільської ради Первомайського району Харківської області,
треті особи - Приватний нотаріус Первомайського нотаріального округу -
ОСОБА_5., Первомайська державна нотаріальна контора Харківської області,
Первомайський районний відділ земельних ресурсів про визнання договорів
дарування недійсними, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка
просила задовольнити позов, посилаючись на докази:

Відповідач
по справі є її рідним сином, який після одруження  залишився проживати з дружиною в
батьківському домі. Після розірвання шлюбу
сина з невісткою ,  коли остання
перебралася до своїх батьків,  та щоб
між  дітьми не  виникало суперечок за спадщину запропонувала
переписати  на нього  будинок і наміри  вирішила нотаріально. За  віком та
освітою  не   уявляла
різниці між договором  дарування
та  спадковим договором. За таких
обставин 16.06.2005 року за реєстровим № 1633 було складено та завірено
приватним нотаріусом ОСОБА_5. договір дарування будинку з господарськими
будівлями поАДРЕСА_1. Коли невістці стало відомо  про договір дарування вона поновила
відносини  з сином  і
повернулася, а згодом вони знову
зареєстрували шлюб. В родині невісткою
були   створені  неможливі умови. Вважає, що на час складання
договору помилялася щодо обставин, які
були підставою  для  договору відчуження  будинку, так як син  на час складання договору був розлучений, а
тому був вільний в діях по піклуванню та догляду та помилялася щодо
природи  право чину, так як  дійсні наміри
мали на увазі переписати будинок за умови здійснення сином  догляду та піклування. Також вважає, що  відчуження сталося  за
тяжких  обставин, а саме віку та
стану  здоров'я.

Разом з
тим, тільки в судовому засіданні  узнала
про існування  договору дарування  відповідачу      сертифікату  про право на
земельну частку /пай/. За своє життя не мала наміру  передавати сину право чи саму земельну
ділянку, тому коли і за  яких обставин
був оформлений договір дарування  не
відомо.

Просила
визнати  договори дарування  будинку, присадибної земельної ділянки,
сертифікату на право на  земельну
частку/пай/ недійсними.

Відповідач
позов не визнав, посилаючись  на те,
що  позивачка подарувала будинок після
розірвання  шлюбу з дружиною, щоб вона не
мала права на нього претендувати на будинок в судовому порядку. Договір
дарування  сертифікату було укладено
матір'ю значно раніше.

Представник  Первомайської районної державної
адміністрації при вирішенні питання покладається на розсуд суду.

Представник
Миронівської сільської ради із позовом не погодився та пояснив, що  договір дарування земельного паю складався у
2000 році самою  ОСОБА_3. Договір
був  складений у нотаріальній конторі.
Сільрада не брала участі в оформленні даруванні присадибної  земельної ділянки.

Треті
особи при вирішенні  питання покладаються
на розсуд суду.

Суд
вислухавши сторін по справі, проаналізувавши письмові докази,вважає
встановленими наступні обставини та відповідні правовідносини:

ОСОБА_4
є рідним сином позивачки по справі- ОСОБА_3.Після одруження  відповідач
проживав з батьками та своєю родиною за адресою:АДРЕСА_1.Після
розірвання шлюбу , а саме 16 червня 2005 року
позивачка подарувала  сину
житловий будинок з земельною ділянкою за вказаною вище адресою.Договір
дарування був посвідчений приватним нотаріусом-ОСОБА_5.,  підписано
сторонами,дієздатність та належність жилого будинку  з надвірними будівлями та земельною  ділянкою була
ним перевірена.Згідно пояснень приватного нотаріуса , волевиявленням
позивачки було саме  дарування ,
оскільки  сторони  раніше
з цього питання зверталися до державної нотаріальної контори,  та ним розяснювалося, що позивачка може
залишитися без будинку, так як подароване їй вже не буде належати.

Факт
наміру ОСОБА_3. подарувати  житловий
будинок синові підтверджується
поясненнями представника позивачки за довіреністю-ОСОБА_6. про те, що ,
коли брат залишився один,  мати казала,
що „перепише” на нього будинок.Вона  та
старший брат були згодні і мати подарувала будинок та присадибну земельну
ділянку.Питання дарування будинку обговорювалося  позивачкою в родині,  з нею,старшим братом та відповідачем.Ця
обставина підтверждується   поясненеми
свідків:ОСОБА_7,, про те, що „бабуся
вірішила із своїми дітьми,що оформить договір дарування, щоб дружина
ОСОБА_4 знов його не обібрала”,поясненнями свідка ОСОБА_8., про те,що”після
розірвання шлюбу зібралися всі разом та вирішили  оформити
дарування будинку на молодшого брата, щоб у нього був дах над головою,
вирішили подарувати, щоб,  якщо дружина
повернеться не ділити будинок”,поясненнями свідків ОСОБА_9.,ОСОБА_10.,які дали
аналогічні пояснення.

Крім
того,29 січня 2000 року   згідно договору
дарування ,посвідченого  державним
нотаріусом ОСОБА_11.,  позивачка
подарувала відповідачу сертифікат  на
право на земельну частку/пай/, розміром - 7,10 га в КСП ”ім. Калініна”
Первомайського району Харківської області.

Згідно
пояснень представника Миронівської сільської ради Первомайського району
вбачається, що  в 2000 році ОСОБА_3.  подарувала сину сертифікат на землю, на інший  сертифікат складено заповіт,хоча у позивачки
був намір подарувати і  другий
сертифікат.Наведене підтверджується поясненнями
свідка ОСОБА_11.,яка до 2005 року працювала завідуючою
Первомайської  нотаріальної контори та
посвідчувала угоди ОСОБА_3.Свідок пояснив, що у позивачки було два
сертифіката,один її, а другий її померлого чоловіка.Виявила бажання  подарувати
свій сертифікат сину, з яким вона мешкала, а сертифікат чоловіка
оформити на своє ім*я.Після оформлення договору дарування,  через рік оформила на себе сертифікат  померлого чоловіка. Сумнівів щодо
дієздатності  позивачки не було. Вона
особисто приїхала, нормально ходила, в договорі особисто розписалася, договори
складалися не за  довіреністю, а
особисто.

Відповідно
до ст. 229 ЦК України вбачається, що якщо особа,яка вчинила правочин,помилилася
щодо обставин,які мають істотне значення,такий правочин може бути визнаний
судом недійсним.

Постанова ПВСУ „Про судову практику в справах
про визнання угод недійсними”№3 від 28.04.78 року з подальшими змінами , під
помилкою ,що має  істотне значення,  розуміє таке неправильне сприйняття стороною
суб'єкта, предмета чи інших  істотних
умов угоди, що вплинуло на її волевиявлення, за відсутності якого за
обставинами  справи можна вважати, що
угоду не була б укладено”.

За  матеріалами справи вбачається, що позивачка
за своїм власним  волевиявленням,  спочатку 29.01.2000 року подарувала
відповідачу сертифікат  на право на
земельну частку /пай/ ,а згодом, 16.06.2005 року  житловий будинок. Будинок дарувала після
розірвання шлюбу сина з невісткою, що могло вплинути на її волевиявлення, разом
з тим, пояснення свідків  чітко дають
пояснення того, що договір дарування будинку укладався з єдиною метою, щоб
невістка  при поверненні не мала
можливості на нього претендувати. Тобто сам факт  дарування
у зв'язку з розірванням шлюбу, а згодом
примирення та повернення невістки не можна розглядати як помилку в
істотних умовах угоди, оскільки
укладення угоди було
запобіганням  можливості
невістки  претендувати на будинок, тобто
її повернення  не відкидалося.

Суду не
надано доказів правових наслідків правочину,який вчинено під  впливом помилки чи тяжкої обставини,тому у
суда відсутні підстави,передбачені ст.216 ЦК України для визнання правочину
недійсним.

Керуючись ст.ст.3,10,60,213,215 ЦПК
України,ст.ст.203, 215, 216, 229, 233 ЦК України, -

В
И Р І Ш И В :

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3до ОСОБА_4, Первомайської  районної державної адміністрації Харківської
області, Миронівської сільської ради Первомайського району Харківської області,
треті особи - Приватний нотаріус Первомайського нотаріального округу -
ОСОБА_5., Первомайська державна нотаріальна контора Харківської області,
Первомайський районний відділ земельних ресурсів про визнання договорів
дарування недійсними - відмовити.

Заяву
про апеляційне  оскарження  рішення суду
може бути  подано  протягом
десяти  днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом  двадцяти  днів після подання заяви  про апеляційне  оскарження безпосередньо до апеляційного суду
через місцевий суд.

Суддя: