overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

5 лютого 2008 року                                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі :

головуючого     -                  Прокопчука Ю.В.,

суддів :                                   Костенка А.В.,

Пшонки М.П.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ
грошової компенсації,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Заводського районного суду
м. Миколаєва від 4 червня 2007 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2,
ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію його
частки в квартирі АДРЕСА_1 у сумі 63 403 грн. 66 коп.; стягнуто з ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на користь держави 51 грн. судового збору та 30 грн. витрат на
інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 20 вересня 2007 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на його необґрунтованість та
неправильне застосування норм матеріального права й допущені при розгляді
справи порушення норм процесуального права, а рішення суду першої інстанції
залишити в силі.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335
ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги
не дають підстав для висновку, що при розгляді справи суд неправильно
застосував норми матеріального права або допустив порушення  норм процесуального права, які передбачені
ст. 338 ЦПК України, як підстави для зміни або скасування судових рішень.
Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Ураховуючи
вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 20 вересня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Cудді:

Ю.В.
Прокопчук

А.В. Костенко

М.П. Пшонка
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Лященко Н.П.,   Костенка А.В.,   Прокопчука Ю.В., -

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за
позовом відкритого акціонерного товариства
“Карлівський хлібозавод” до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування
моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У березні 2006 року ВАТ “Карлівський хлібозавод”, звернувшись до суду з указаним позовом, зазначало, що 6 березня 2006 року
позивач, обіймаючи посаду першого заступника голови Карлівської районної
державної адміністрації і будучи кандидатом у депутати Карлівської районної
ради, в будинку культури с. Лип'янка Карлівського району Полтавської області
під час проведення передвиборчої агітації сказав, що від реалізації
хлібної  продукції  в магазині “Освячений хліб” ВАТ “Карлівський хлібозавод” не сплачуються
податки.

Посилаючись на те, що дана інформація  не відповідає
дійсності, хлібозавод є добросовісним платником всіх податків, а поширені
відповідачем відомості порушують честь, гідність та ділову
репутацію ВАТ “Карлівський хлібозавод”,
товариство просило зобов'язати
відповідача спростувати поширені ним відомості перед громадою с. Лип'янка та
стягнути з останнього 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від                18 квітня 2007 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 12 червня 2007 року,
позов задоволено частково. Зобов'язано відповідача спростувати поширені ним
відомості про несплату податків кіоском “Освячений хліб” ВАТ “Карлівський хлібозавод” через зібрання громади с. Лип'янка Карлівського району Полтавської області в місцевому
будинку культури. Стягнуто з відповідача на користь позивача 300 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначені рішення суду скасувати, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 2
ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від                18 квітня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області від              12 червня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Н.П. Лященко

А.В.
Костенко

Ю.В.
Прокопчук
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

5 лютого 2008 року                                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі :

головуючого     -                  Прокопчука Ю.В.,

суддів :                                   Костенка А.В.,

Пшонки М.П.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дергачівського районного суду
Харківської області від 4 квітня 2007 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 21 488 грн. 59 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, 320
грн. 33 коп. за проведення авто-товарознавчої експертизи, 889 грн. 39 коп. за
проведення авто-технічної експертизи, 1 650 грн. за надану правову допомогу,
223 грн. 39 коп. судового збору, 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а
всього - 29 571 грн. 40 коп.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 20 червня 2007 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 11 543 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 889
грн. 39 коп. за проведення судової авто-технічної експертизи, 1 650 грн. за
надану правову допомогу, 153 грн. 93 коп. судового збору та 1 000 грн. у
відшкодування моральної шкоди. У решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі
ОСОБА_2 просить скасувати ухвалені судові рішення, посилаючись на їх
необґрунтованість та неправильне застосування норм матеріального права й
допущені при розгляді справи порушення норм процесуального права та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга
задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335
ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги
не дають підстав для висновку, що при розгляді справи суд апеляційної інстанції
неправильно застосував норми матеріального права або допустив порушення  норм процесуального права, які передбачені
ст. 338 ЦПК України, як підстави для зміни або скасування оскаржуваного
судового рішення.

Наведені у касаційній
скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

Ураховуючи
вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення апеляційного суду
Харківської області від 20 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cудді:

Ю.В.
Прокопчук

А.В. Костенко

М.П. Пшонка
У Х В А Л А І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

25 січня 2008 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

Патрюк М.В.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Замостянського районного суду м. Вінниці від 14 червня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Вінницької області від 11 вересня 2007 року в справі за
позовом виконавчого комітету Вінницької міської ради до ОСОБА_1 про виселення з
жилого приміщення,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

Виконавчий комітет Вінницької міської ради звернувся в
суд із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_1,
загальною площею 28, 6 кв.м., житловою -                16, 65 кв.м., належить до
комунальної власності територіальної громади міста. Наймачем цієї квартири була
ОСОБА_2, що проживала на підставі ордера від 15 жовтня 1966 року, померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. З 19 лютого 1992 року в квартирі проживав і був зареєстрований
ОСОБА_3, який був сином чоловіка померлої ОСОБА_4. Після смерті наймачаОСОБА_3
не звертався до наймодавця із заявою про зміну договору найму та визнання його
наймачем квартири, та приховавши факт смерті ОСОБА_2, продовжував проживати в
спірній квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Після його смерті в спірну
квартиру самовільно, без ордеру на жиле приміщення вселилась ОСОБА_5, яка
зареєстрована в с. Коханівка Липовецького району Вінницької області. У січні
2005 року комісією ЖЕК №8 проведено обстеження спірної квартири із врученням
відповідачці припису з вимогою добровільного звільнення квартири. Оскільки
єдиною підставою для вселення в жиле приміщення є ордер, то вселення без нього
вважається самоправним,          а
відповідачка відмовляється добровільно звільнити квартиру, просив суд
задовольнити позов.

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 14
червня 2007 рок, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 11 вересня 2007 року, позов задоволено. Виселено ОСОБА_5 з квартири
АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові
рішення суду з підстав порушення судами норм матеріального та процесуального
права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя
відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до них
матеріалів  вбачається, що скарга є  необґрунтованою і наведені в ній доводи не
дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених
судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частиною 3 статті 328 ЦПК України

у  х
в  а  л
и  в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом
виконавчого комітету Вінницької міської ради до ОСОБА_1 про виселення з жилого
приміщення відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити
ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                         М.В. Патрюк
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 лютого 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Лященко Н.П.,   Костенка А.В.,   Прокопчука Ю.В., -

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до Посіцької сільської ради Тисменицького району
Івано-Франківської області про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2006 року ОСОБА_1, звернувшись до суду з указаним позовом,
зазначав, що рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області
від 2 листопада 2006 року встановлено факт смерті його батька ОСОБА_2, якого
ІНФОРМАЦІЯ_1 знайшли мертвим у лісі поблизу с. Посіч Тисменицького району. У
власності останнього знаходився недобудований будинок АДРЕСА_1. Єдиним
спадкоємцем першої черги є він, однак відсутність свідоцтва про право власності
на будинок та свідоцтва про смерть батька позбавляють його можливості отримати
спадщину.

Посилаючись на викладене, позивач просив визнати за ним право власності на
вказаний недобудований будинок в порядку спадкування за законом.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29
листопада 2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 12 червня 2007 року, позов задоволено та визнано
за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на будівельні
матеріали, використані в процесі будівництва спірного будинку, на суму 42258
грн., після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить зазначені рішення суду скасувати,
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 2
ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29
листопада 2006 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від
12 червня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Н.П. Лященко

А.В.
Костенко

Ю.В.
Прокопчук
копія   справа № 2-1696/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И

21.03.2008 року

Кіровський районний суд м іста
Кіровограда в складі :

головуючого        - Завгороднього
Є.В.

при секретарі       -  Болокан Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні  в м. Кіровограді цивільну
справу  за позовом  Прокурора Ленінського району м. Кіровограда в
інтересах  Управління Пенсійного фонду
України до ОСОБА_1  про стягнення
незаконно отриманих державних коштів, суд , -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Ленінського району м.
Кіровограда просить стягнути  з
відповідача  на користь Управління
Пенсійного фонду України в м. Кіровограді 5694 грн 92 коп незаконно отриманих
державних коштів. В  суді  прокурор, представник Пенсійного Фонду
України в м. Кіровограді позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач
за викликом суду не з»явився, причини не повідомив , про час та місце слухання
справи повідомлений був належним чином. Суд визнав його неявку неповажною і
постановив рішення в порядку ст. 224 ЦПК України, постановивши заочне рішення
суду .

Судом
з»ясовані наступні факти та відповідні ним правовідносини :

·
Відповідачеві управлінням ПФУ в м. Кіровограді з
29.06.2005 року по 30.11.2006 року перераховано на особові рахунки ОСОБА_1  пенсію по інвалідності  на загальну суму 5345 грн 61 коп., що
підтверджується наданим розрахунком (а.с. 4).

·
В ході перевірки КРУ в Кіровоградській області
встановлено, що довідка МСЕК, надана ОСОБА_1 до Управління ПФУ в м. Кіровограді
для отримання пенсії по інвалідності є недостовірною, а отримання коштів
відповідачкою згідно вказаної довідки призвело
до завдання матеріальної шкоди Управлінню ПФУ в м. Кіровограді,  яка не відшкодована на даний час.

·
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода,  завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, тому,
з відповідачки підлягає стягненню на користь Управління ПФУ в Кіровоградській
області 5345 грн 61 коп безпідставно виплачених коштів.

·
З відповідачки підлягає стягненню також 51
грн судового збору та 30 грн  витрат за
інформаційно-технічне забезпечення в дохід держави

На підставі ст. 1166 ЦК
України , керуючись ст. 214-215, 224 ЦПК України  суд -

В
И Р І Ш И В:

Позов задовольнити  .

Стягнутиз ОСОБА_1  на
користь Управління Пенсійного Фонду України в м. Кіровограді  5694 грн 92 коп безпідставно виплачених
коштів.

Стягнути
з ОСОБА_1 51 грн судового збору та 30 грн витрат за інформаційно-технічне
забезпечення - в дохід держави  .

Позивачем рішення може бути
оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі заяви про апеляцію протягом  10 днів та подачі  самої апеляції протягом наступних 20 днів .

Нез»явившимся відповідачем заочне
рішення суду може бути переглянуто протягом 10 днів шляхом подачі заяви про
перегляд заочного рішення суду.

Суддя Кіровського

районного суду

м. Кіровограда                                підпис                               Є.В. Завгородній

згідно з оригіналом

Суддя Кіровського

районного суду

м. Кіровограда                                                                            Є.В.
Завгородній
№
2-58/2008              КОПІЯ
Е М      У К Р А Ї Н И
28 лютого 2008 року                                                                      с-ще
районний суд Полтавської області в складі:
- судді              Горулько
секретарі -                      Гудзенко
участю:        позивачки -                           ОСОБА_1.,
-                         ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі
Решетилівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивачка  ОСОБА_1. звернулася до суду із позовом, в
якому просить розірвати її  шлюб із
відповідачем, посилаючись при цьому на те, що внаслідок відсутності у сторін
спільних поглядів на життя стосунки між ними погіршилися, почуття любові та
взаємоповаги втратилося, подружні стосунки між сторонами припинилися, подальше
її перебування у шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам, а тому вона
вирішила розірвати свій шлюб із відповідачем.
В судовому
засіданні позивачка свій позов підтримала, просила його задовольнити.
ОСОБА_2. позов визнав, проти його задоволення не заперечує, підтвердив
неможливість відновлення подружніх стосунків та збереження сім»ї, заявив, що
своє рішення прийняв усвідомлено без примусу, залякування, обману чи   інших негативних обставин.
Суд, заслухавши
позицію сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання
відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову
ст. 174 ч.4  ЦПК України, ст.ст. 110, 112
СК України, суд, -
відповідачем ОСОБА_2 позову - прийняти.
ОСОБА_1 - задовольнити.
зареєстрований 9 липня 1989 року Демидівською сільською радою Решетилівського
району Полтавської області, актовий запис № 6, між ОСОБА_2, 1966 року
народження, та ОСОБА_1,  1970 року
народження, - розірвати.
прибуток держави мито за видачу свідоцтва про розірвання шлюбу  з ОСОБА_1 - 8,50 грн., з ОСОБА_2 - 8,50 грн.
про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.
скарга на рішення може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження  або без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Полтавської
області через Решетилівський районний суд.
СУДДЯ:
Справа № 2-373/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2008  року         Новотроїцький районний суд   Херсонської області

В складі: головуючого -
Марківського О.В.

при секретарі - Сушко Н.І.

позивач - ОСОБА_1

відповідач -

розглянувши у попередньому   судовому
засіданні в смт Новотроїцьке справу за позовом
ОСОБА_1 до Подівської сільської ради, зацікавлена особа Ново троїцька
державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку про прийняття
спадщини ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про поновлення строку для прийняття
спадщини , мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її підопічна
ОСОБА_2. Після  смерті якої залишилося не
заповітне майно у вигляді державного акту на право приватної власності на
землю, свідоцтво на право на майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства, ощадних книжок. Вона є єдиною спадкоємицею за законом після померлої. Спадщина  ніким не була прийнята. Звернувшись до
державної нотаріальної контори з вимогою подати заяву про прийняття спадщини
після смерті підопічної їй було відмовлено, оскільки пропущено встановлений
цивільним законодавством шестимісячний термін подачі заяви про прийняття
спадщини. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини після померлої
ОСОБА_2.

Позивачка у судовому засіданні позовні  вимоги підтримав та наполягає на задоволенні
позову.

Представник відповідача у
судове засідання надав заяву про слухання справи у його відсутність та не
заперечує проти позову.

Дослідивши матеріали справи
суд вважає, що заява підлягає задоволенню, згідно ст.1272 ЦК України, оскільки
спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини.

На підставі ст.1272 ЦК України та керуючись ст.ст. 10,15,57-66,209,213-215
ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Подівської
сільської ради, зацікавлена особа Ново троїцька державна нотаріальна контора
про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задоволити.

Визначити додатковий строк
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки АДРЕСА_1,
для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 - три місяці.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Херсонської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження рішення, і подання після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційного
суду, або подання її безпосередньо протягом строку передбаченого для подання
заяви про апеляційне оскарження рішення.

Суддя Новотроїцького

районного суду

Херсонської області                           _______________   О.В. Марківський