Справа № 2-415/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

21
травня 2008 року
Шевченківський  районний суд м.
Чернівці в складі:

Головуючого - судді -
Гончарової І.М.

При секретарі - Брижак
Д.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернівці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим приміщенням, -

В с т а
н о в и в:

В
грудні 2007 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача,
вказавши в ньому, що вона є власником квартириАДРЕСА_1 В даній квартирі
прописані її донька - ОСОБА_3 та відповідач, з яким вона розірвала шлюб.

Вказала,
що з відповідачем проживала у даній квартирі з 2004 року по 2005 рік, після
2005 року відповідач у даній квартирі взагалі не проживав, а був лише
зареєстрований. На даний час відповідач проживає в АДРЕСА_1. Оскільки
відповідач залишається прописаним у даній квартирі вона змушена сплачувати
комунальні послуги за відповідача, що для неї є дуже накладно, також зазначила,
що вона має намір відчужити квартиру.

Просить
суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою
АДРЕСА_1

В
судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі та просила визнатиОСОБА_2 таким, що
втратив
право на користування квартирою АДРЕСА_1

Представник
відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що відповідач є громадянином Італії, який
приїхав на Україну в вересні 2005 року та отримав дозвіл на постійне проживання.
Відповідач знаходився в шлюбі з позивачкою з 24.01.2001 року по 06.03.2006
року. Під час шлюбу за кошти відповідача частинами придбавалась спірна
квартира, яку позивачка оманним шляхом оформила на себе. Крім цього, вони
придбали земельну ділянку в АДРЕСА_2 з оформленням на ім*я відповідачки
Державного Акту про право власності на земельну ділянку разом з житловим
будинком. Разом з цим, відповідач неодноразово виїжджав до Італії, що є
поважними підставами для не користування спірною житловою площею, сама
позивачка з донькою постійно знаходилась з ним за кордоном і на даний час
іншого житла ОСОБА_4. не має, у зв*язку з тим, що в квартирі були змінені замки
в листопаді 2007 року, на даний час квартира не придатна для проживання,
останній вимушений проживати у знайомих в с.Спаська. Просить відмовити в
задоволенні позову.

Суд,
заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, допитавши свідків
ОСОБА_5., ОСОБА_6., дослідивши матеріали справи вважає, що позов  задоволенню не підлягає.

Судом
встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1., що підтверджується
копією договору дарування від 19 жовтня 2000 року та договором дарування від 23
серпня 2001 року. Згідно довідки КЖРЕП-6 від 08 грудня 2007 року в
квартирі  зареєстровані донька
ОСОБА_1  - ОСОБА_3 з 15.05.2006 року   таОСОБА_2
з 14.04.2006 року.

Судом встановлено, що відповідачОСОБА_2 дійсно
не проживає в спірній квартирі по місцю своєї реєстрації, а проживає відповідно
до довідки від 11 грудня 2007 року без реєстрації  в АДРЕСА_1 у громадянки ОСОБА_7

З
показів свідка ОСОБА_8 вбачається, що вона проживає в квартирі по АДРЕСА_1
однак дана квартира до проживання не придатна, вона проживає там тільки тому,
що в місті вона працює, а добиратися вечором в село до мами важко. Також
зазначила, що в даній квартирі немає підлоги, відсутній газ та вода.

Свідок ОСОБА_6. дала аналогічні покази та
підтвердила той факт, що дійсно дана квартира не придатна для проживання.

Згідно  копії свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб
міжОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 6 березня 2006 року, тобто в спірній квартирі
ОСОБА_2 був зареєстрований  14 квітня
2006 року не в якості члена сім»ї власникам а в якості наймача.

У
відповідності до вимог ст. 71 ЖК України
при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом 6 місяців.

Суд вважає, що причини відсутності в спірній
квартирі відповідача ОСОБА_2 є поважними - квартира непридатна для проживання,
він часто виїзжає за кордон, так як є громадянином Італії . Крім цього,  Пшебишевська на час перебування  відповідача в Україні гарантувала  йому житло та необхідне матеріальне
забезпечення

Виходячи
з наведеного суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 про
визнанняОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщення по
АДРЕСА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного,
керуючись  ст.. 71, 72 ЖК України  ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І
Ш И В:

В
задоволенні позову ОСОБА_1 доОСОБА_2 про визнання  таким, що втратив право користування житловим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 -
відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької
області через Шевченківський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

СУДДЯ