Справа № 2-18008
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

11 січня 2008 року
Бородянський районний суд

Київської області в складі : головуючої - судді Міланіч
А.М.

при секретарі - Шилан М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
в смт.Бородянка справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю „Зоря-1”, Загальцівської сільської ради, Бородянської районної
державної адміністрації, управління земельних ресурсів у Бородянському районі,
про виділення земельної ділянки в натурі,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він з 1983 року був прийнятий на
роботу в КСП „Зоря” с.Загальці Бородянського району Київської області на посаду
водія, а з 10 січня 1996 року по 1 березня 1997 року працював на посаді
охоронника. В лютому 1997 року в КСП „Зоря” проводилось розпаювання землі, але
його до списків осіб, які мають право на земельну частку пай не було
включено.

Вважав, що має право на земельну
частку пай, так як був членом господарства на час його розпаювання.

Тому просив зобов'язати Бородянську
районну державну адміністрацію виділити йому в натурі земельну ділянку
відповідно до його права на земельну частку пай в КСП „Зоря” с.Загальці
Бородянського району Київської області за рахунок земель запасу.

В судовому засіданні позивач позов підтримав і викладене підтвердив, пояснив, що дізнався про
відсутність його в списках на отримання земельного паю лише в 2007 році.

Представник Бородянської РДА
Ніколаєнко А.М. позов не визнала та просила застосувати строк позовної
давності.

Загальцівська сільська рада та
товариство з обженою відповідальністю „Зоря-1” в судове засідання своїх
представників не направили, справу просили розглядати без їх участі, ТОВ
«Зоря-1» позов підтримало.

Бородянський районний відділ земельних
ресурсів свого представника в судове засідання не направив, про час та місце
розгляду справи був належним чином повідомлений.

Вислухавши пояснення позивача,
представника Бородянської РДА Ніколаєнко А.М., дослідивши письмові докази по
справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно трудової
книжки колгоспника а.с.5-7, архівного витягу з протоколу № 1 засідання
правління колгоспу «Зоря» с.Загальці а.с.15, позивач з 17 січня 1983 року був
прийнятий на роботу та в члени колгоспу «Зоря» с.Загальці Бородянського району
Київської області, який в 1993 році було реорганізовано в КСП «Зоря» а.с.13,
де працював по 1995 рік на посаді водія, а з 10 січня 1996 року по 1 березня
1997 року охоронником.

Відповідно до рішення 8 сесії 22
скликання Загальцівської сільської Ради від 28 січня 1997 року КСП „Зоря” 28
лютого 1997 року було видано Державний акт на право колективної власності на
землю а.с.9-12.

Згідно рішення зборів уповноважених членів
КСП «Зоря» с.Загальці Бородянського району Київської області від 24 лютого 1997
року вирішено провести паювання сільськогосподарських угідь, переданих у
власність господарству, та визначено, що право на земельну частку пай мають
працівники і пенсіонери, які являються членами КСП станом на 1 січня 1997 року
а.с.6.

Розпорядженням Бородянської
райдержадміністрації від 15 квітня 1997 року було затверджено технічну
документацію по паюванню сільськогосподарських угідь, переданих у колективну
власність КСП „Зоря” с.Загальці Бородянського району, затверджено розрахунок
вартості земельної частки паю по КСП „Зоря” в розмірі 7262 грн. та розмір
4,53 га в умовних кадастрових гектарах а.с.8.

За рішенням загальних зборів № 1 від
21 січня 2000 року КСП „Зоря” переіменовано в СВК „Зоря”, правонаступником
якого є ТОВ «Зоря-1» а.с.13.

Відповідно до п.2 Указу Президента
України „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям” від 8 серпня 1995 року право на земельну частку
пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства,
сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного
товариства в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються
членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до
списку, що додається до державного акта на право колективної власності на
землю.

При паюванні вартість і розміри в умовних
кадастрових гектарах земельних часток паїв всіх членів підприємства,
кооперативу, товариства є рівними.

Таке ж право працівників
сільськогосподарських підприємств на отримання земельної частки паю\
передбачене і ст.25 ЗК України.

В Постанові Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вказано, що член
колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що
додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває
права на земельну частку пай з дня видачі цього акта. Невнесення до
зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну
власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі
земельну частку пай з колективної власності через відсутність необхідної для
цього землі, остання відповідно до вищезазначеного Указу Президента України від
8 серпня 1995 року  має бути надана із
земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну
власність.

Оскільки позивач на момент
роздержавлення та передачі земель КСП „Зоря” у колективну власність 28 лютого
1997 року був членом вказаного господарства, то суд вважає, що він мав бути
включеним до списку, який додавався до державного акту на право колективної
власності на землю та має право на отримання земельної частки паю при
проведенні розпаювання цих земель.

Відповідно до ч.5 ст.25 ЗК України
особи, які мають право на земельну частку пай, мають гарантоване право
одержати свою земельну частку пай, виділену в натурі на місцевості.

Враховуючи викладене, а також
відсутність земель колективної власності, за рахунок яких позивачу можна було б
виділити його частку, суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги,
зобов'язати Бородянську районну державну адміністрацію виділити позивачу в
натурі земельну ділянку відповідно до його права на земельну частку пай в КСП
„Зоря” с.Загальці Бородянського району Київської області в розмірі 7262 грн.,
4,53 га в умовних кадастрових гектарах за рахунок земель запасу, якими
райдержадміністрація розпоряджається відповідно до ст.17 ЗК України.

При цьому суд вважає, що позивачем
позов подано в межах строку позовної давності, оскільки, як він пояснив в
судовому засіданні і це ніким не спростовано, про порушення свого права та
невключення до списків на отримання земельного паю він дізнався лише в 2007
році, а тому, на думку суду,  саме з
цього часу починається перебіг строку позовної давності.

Керуючись Указом Президента України
„Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і організаціям” від 8 серпня 1995 року, Закону України „Про порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток паїв”, ст.17,25
ЗК України, ст.ст. 10,11,209,212,214-215,218
ЦПК України, суд

в и р і
ш и в :

Позов ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю „Зоря-1”, Загальцівської сільської ради,
Бородянської районної державної адміністрації, управління земельних ресурсів у
Бородянському районі, про виділення земельної ділянки в натурі задовольнити.

Зобов'язати Бородянську районну
державну адміністрацію Київської області виділити в натурі ОСОБА_1 земельну
ділянку відповідно до його права на земельну частку пай в КСП „Зоря”
с.Загальці Бородянського району Київської області в розмірі 7262 сім тисяч
шістдесят дві гривні, 4,53 га в умовних кадастрових гектарах за рахунок земель
запасу

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до Апеляційного суду Київської області через Бородянський
районний суд Київської області.

Головуюча-суддя
Міланіч А.М.