Справа № 2-4360/2008
ДЕСНЯНСЬКИЙ  РАЙОННИЙ СУД  МІСТА ЧЕРНІГОВА
Деснянський районний суд міста
- судді Коверзнева В.О.,
секретарі - Бабич В.Д.,
участю: представника позивача - Кудрявцевої О.О., представника першого
відповідача - Гайдука А.В., представника другого відповідача - ОСОБА_4.,
представника третього відповідача - ОСОБА_5.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Чернігові
Чернігівської області до територіального управління Державного комітету з
промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Чернігівській
області, приватного підприємства "Максесс", ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
про внесення змін до акту спеціального розслідування нещасного випадку за
формою Н-5 та визнання недійсним акту про нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом за формою Н-1,
27.05.2008 року позивач звернувся до суду з позовом до територіального
управління Державного комітету з промислової безпеки, охорони праці та
гірничого нагляду по Чернігівській області (далі по тексту - перший
відповідач), приватного підприємства "Максесс" (далі по тексту -
другий відповідач) про внесення змін до пункту 6 Акту спеціального
розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався
ІНФОРМАЦІЯ_1року з водієм таксі ПП "Максесс" ОСОБА_6, від
ІНФОРМАЦІЯ_2року за формою Н-5 (далі по тексту - Акт за формою Н-5) та визнання
недійсним Акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від
ІНФОРМАЦІЯ_2року за формою Н-1 (далі по тексту - Акт за формою Н-1).
В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1року, внаслідок злочинних
дій ОСОБА_7., від отриманий тілесних ушкоджень помер ОСОБА_6. За результатами
спеціального розслідування нещасного випадку комісія створена першим
відповідачем встановила, що даний випадок пов'язаний з виробництвом. Висновки
комісії відображені в Акті за формою Н-5 та в Акті за формою Н-1. На підставі
зазначених актів родичі загиблого - ОСОБА_1, ОСОБА_2та ОСОБА_3звернулися до
позивача із заявами про здійснення страхових виплат. Позивач вважає висновок
комісії хибним, оскільки здійснений на підставі фіктивних документів складених
другим відповідачем.
Ухвалою суду від 06.06.2008 року залучено до участі у справі в якості
співвідповідачів ОСОБА_1(далі по тексту - третій відповідач), ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
оскільки заявлені вимоги впливають на їхні права.
У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала і
наполягала на задоволенні.
Представники першого, другого і третього відповідачів вважають висновок
комісії про результати спеціального розслідування нещасного випадку зі
смертельним наслідком, що стався ІНФОРМАЦІЯ_1року з водієм таксі ПП
"Максесс" ОСОБА_6. таким, що відповідає фактичним обставинам, у
зв'язку з чим у задоволенні позову просили відмовити.
Співвідповідачі ОСОБА_2. та ОСОБА_3не з'явилися, при цьому надіслали заяву
про розгляд справи за їх відсутності.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_6., ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, основне місце роботи - слюсар з
обслуговування електростанцій "КЕП Чернігівська ТЕЦ" товариства з
обмеженою відповідальністю "ТехНова", 08.03.2008 року здійснював
перевезення пасажира ОСОБА_7. на автомобілі DACIA SOLENZA (реєстраційний № НОМЕР_1), від
зупинки громадського транспорту "Музична фабрика" в місті Чернігові в
напрямку с. Радянська Слобода Чернігівського району та області. Поблизу
повороту на вказане село, ОСОБА_6. зупинив автомобіль. В цей час, ОСОБА_7.,
почав наносити йому удари ножем в різні частини тіла, внаслідок яких ОСОБА_6.
помер. ІНФОРМАЦІЯ_2року комісія, призначена наказом першого відповідача провела
спеціальне розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався
внаслідок вбивства ОСОБА_6. і склала Акт за формою Н-5 в пункті 6 якого
зазначила, що нещасний випадок вважається пов'язаним з виробництвом. Комісія
дійшла цього висновку на підставі трудової угоди від 02.03.2007 року та
договору від 02.03.2007 року № 74, що укладені між другим відповідачем та
ОСОБА_6. Вважаючи, що вказані угоди підтверджують наявність між зазначеними
сторонами трудових правовідносин. ІНФОРМАЦІЯ_2року було складено Акт за формою
Законодавство про працю складається з Кодексу законів по працю України,
який регулює трудові відносини всіх працівників, а також інших актів
законодавства, прийнятих відповідно до нього (статті 1, 4).
Відповідно до статті 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між
працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим
ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати
роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому
розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений
ним орган чи фізична особа зобов'язуються виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені
законодавством по працю, колективним договором і угодою сторін.
В силу статті 24 Кодексу, укладення трудового договору оформлюється наказом
чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування
працівника на роботу.
На підтвердження наявності трудових відносин з ОСОБА_6. другий відповідач
надав договір від 02.03.2007 року № 74, трудову угоду від 02.03.2007 року та
розпорядження від 01.01.2007 року (а.с. 10, 11, 45).
Зокрема, розпорядженням від 01.01.2007 року прийнято на роботу за
сумісництвом на необмежений термін для нерегулярних автоперевезень з вільним
від основної роботи режимом праці і використанням власного автомобіля з
відрядною формою оплати праці 10 осіб, в тому числі й ОСОБА_6. Згідно частини 1
статті 28 ЦК України, ім'я фізичної особи, яка є громадянином України,
складається із прізвища, власного імені та по батькові. В порушення зазначених
положень, в розпорядженні не вказано повне ім'я особи, яка має прізвище
ОСОБА_6, а тому розпорядження беззаперечно не підтверджує прийняття на роботу
за сумісництвом саме ОСОБА_6. Крім того, як пояснила представник другого
відповідача, на момент видання вказаного розпорядження, ОСОБА_6., із заявою про
призначення на роботу не звертався, у зв'язку з чим незрозуміло на якій
підставі воно було видано.
Предметом договору від 02.03.2007 року є надання транспортних послуг
відповідно до діючого законодавства України (пункт 1). При цьому, як зазначено
у пункті 3.3 даного договору, він має силу лише при наявності у працівника
відповідних документів, що підтверджують право на виконання автомобільних
послуг, які надає другий відповідач. Предметом трудової угоди від 02.03.2007
року є надання ОСОБА_6. послуг таксі у вільний від роботи час.
Втім, надання особою послуг є предметом регулювання цивільно-правової, а не
трудової угоди. Вказані договори не містять ознак, передбачених статтею 21 КЗпП
України, і всупереч статті 24 цього Кодексу не оформлювалися наказом чи
розпорядженням другого відповідача про зарахування ОСОБА_6. на роботу.
За вказаних обставин, договір від 02.03.2007 року № 74 та угода від
02.03.2007 року під назвою "трудова угода" також не підтверджують
наявність трудових правовідносин між другим відповідачем та ОСОБА_6. Як
убачається з письмових пояснень, що містяться у матеріалах перевірки
прокуратури міста Чернігова № 517/1-07 (а. 40 зв.), трудова угода від
02.03.2007 року була складена і підписана від імені ОСОБА_6. особисто
генеральним директором приватного підприємства "Максесс" Ліфьоровою
Л.Ю., на початку серпня 2007 року, тобто вже після смерті ОСОБА_6.
Договір № 74 та угода від 02.03.2007 року мають чисельні дописування,
зроблені різними особами, а підписи ОСОБА_6., що проставлені в них, явно
відрізняються між собою.
Ухвалою суду від 06.06.2008 року (а.с. 37) другого відповідача зобов'язано
надати суду докази, що підтверджують наявність трудових відносин з ОСОБА_6.,
зокрема відомості про нарахування і виплату йому заробітної плати, відомості
про відрахування із заробітної плати податків і зборів до державних фондів.
Втім, другий відповідач доказів нарахування і виплати ОСОБА_6. заробітної
плати не надав взагалі, а приєднані до справи відомості (а.с. 47 - 52), які на
його думку підтверджують відрахування податків і зборів з фонду заробітної
плати такими доказами не являються, оскільки беззаперечним доказом здійснення
відрахувань із заробітної плати працівників можуть бути лише платіжні доручення
про перерахунок сум, з відміткою банківської установи про їх виконання. Крім
того, зазначені документи не містять відміток відповідних контролюючих органів
У той же час, у матеріалах перевірки прокуратури міста Чернігова № 517/1-07
(а. 18) є лист ДПІ міста Чернігова про відсутність інформації щодо отримання
ОСОБА_6. доходів від другого відповідача у першому кварталі 2007 року.
В силу статті 2 закону України "Про загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 року № 1105,
соціальне страхування від нещасного випадку поширюється лише на осіб, які
працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в
установах, організаціях, незалежно від форм власності та господарювання.
Оскільки відповідачі не виконали вимог частини 3 статті 10 ЦПК України, і
не надали суду доказів перебування ОСОБА_6. у трудових відносинах з другим
відповідачем, відсутні підстави для висновку про те, що нещасний випадок зі
смертельним наслідком пов'язаний з виробництвом, а тому заявлений позов підлягає
Керуючись статтями 208, 209, 212 - 215, 294 ЦПК України, суд
позов відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в місті Чернігові Чернігівської області
Внести зміни до пункту 6 Акту
спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком за формою
Н-5 від ІНФОРМАЦІЯ_2року, що стався ІНФОРМАЦІЯ_1року з ОСОБА_6, виклавши його в
наступній редакції: "Нещасний випадок вважається непов'язаним з
Визнати недійсним Акт про нещасний
випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 від ІНФОРМАЦІЯ_2року, що
стався з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1року.
Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Чернігівської області. Заява про апеляційне оскарження
рішення подається протягом 10 днів з дня його проголошення, а апеляційна скарга
- протягом 20 днів після подання заяви. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження рішення, якщо подається в
строк, встановлений для подання заяви.

Головуючий: