overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
районний суд Запорізької області
Справа № 2-н-97
У Д О В И Й      Н А К А З
18 березня 2008 року                                                                                                  смт Куйбишеве
Суддя Куйбишевського
районного суду Запорізької області Андрєєва Л.В., розглянувши заяву закритого
акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк”   про видачу судового наказу, -
акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк” просить видати судовий
наказ за вимогою, яка ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі,
посилаючись на те, що за кредитним договором № ZPK0SE00000231 від 18.05.2007р. ОСОБА_1не повертає суму кредиту, не
сплачує відсотків. Станом на 08.02.2008р. сума заборгованості по сплаті кредиту
складає 4185,85 грн., де 3547,04 грн. - сума заборгованості за кредитом, 489,64
грн. - сума відсотків за користування кредитом, 120,04 грн. - заборгованість по
комісії за користування кредитом та 29,13 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов»язань за договором.
1054 і 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Кредитний
договір укладається у письмовій формі.
до загальних умов виконання зобов'язань, вказаних у статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
викладеного, керуючись ст.ст.526,1054,1055 ЦК України, п.1 ч.1 ст.96,
ст.ст.102,103 ЦПК України, -
1.      Стягнути з боржника - ОСОБА_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, на
користь стягувача - закритого акціонерного товариства комерційного банку
розмірі 4185 (чотирьох тисяч ста восьмидесяти п»яти) гривень 85 (вісімдесят
2.        Стягнути з боржника на
користь стягувача 25 (двадцять п»ять) гривень, 50 коп. судового збору і 15
(п»ятнадцять) гривень, 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи, а всього 40 (сорок) гривень, 50 коп. судових витрат на розрахунковий
305299, що були останнім сплачені при подачі заяви до суду.
3.        Судовий наказ після набрання
ним законної сили видати стягувачу.
Суддя:                                   Л.В. Андрєєва.
Р І Ш Е Н Н Я

І М
Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 лютого 2008 року

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді                                                                   Фастовця
В.М.,

секретаря судового засідання                                      Бандуровій В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.
Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лисичанської міської
територіальної громади в особі управління по здійсненню політики в галузі
житлово-комунального господарства та ОСОБА_2 про визнання права власності на
спадщину, -

В С
Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права
власності на спадкове майно, що складається з 3/4 частини житлового будинку
АДРЕСА_1, посилаючись на те, що не звернувся до державної нотаріальної контори
із заявою у встановлений законом строк, оскільки прийняв спадщину після
померлого фактично.

Представник позивача у судове засідання не з'явився,
просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав, про що надав
суду заяву.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився,
просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав, про що надав
письмову заяву.

Відповідачка, ОСОБА_2, у судове засідання не з'явилася,
просила справу розглядати за її відсутності, позов визнала, про що надала
письмову заяву.

3-я особа та її представник у судове засідання не
з'явилися, просили справу розглядати за їх відсутності, проти задоволення
позову не заперечували.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову
суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення
позову.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача
ОСОБА_3, після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді 3/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1, яке належало
померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 08.09.1995 року. Позивач
фактично прийняв спадщину, оскільки з моменту її відкриття він не заявляв про
відмову від неї, тому все спадкове майно належить йому на праві власності,
відповідно до ст. 1268 ЦК України і вважається таким, що прийняв спадщину.

Таким чином, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 174, 212-215 ЦПК
України, -

В И
Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лисичанської міської
територіальної громади в особі управління по здійсненню політики в галузі
житлово-комунального господарства та ОСОБА_2 про визнання права власності на
спадщину задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно у вигляді 3/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 після
ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня винесення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання такої заяви.

Суддя:
Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
березня  2008 року                                                          Новгородківський
районний суд

Кіровоградської
області

у складі:          головуючої
судді       Сосновської Л.І.,

при
секретарі             Гуземі Т.А.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новгородка заяву ОСОБА_1,
зацікавлена особа Кіровоградська міжрайонна податкова інспекція Новгородківське
відділення, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А
Н О В И В:

Заявниця звернувся до суду із
вищевказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що             ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік
ОСОБА_2.

Після
його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з ощадних книжок.

Для
отримання грошової компенсації за ощадними книжками при оформлені спадщини в
державній нотаріальній конторі по закону заявниця повинна надати документи, які
б підтвердили, що померлий дійсно являється її чоловіком. В зв'язку з тим, що в
свідоцтві про одруження по-батькові чоловіка помилково записано “ОСОБА_3”, а
відповідно до свідоцтва про народження та свідоцтва про смерть по-батькові його
“ОСОБА_2”, неможливо документально довести, що померлий являється чоловіком
заявниці.

Дана
обставина змусила заявницю звернутися до суду.

В
судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала і просила суд їх
задовольнити.

Представник зацікавленої особи в
судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява в якій він  позов визнає і не заперечував проти його
задоволення, просить розглянути справу без його участі.

Свідки  ОСОБА_4 та ОСОБА_5, підтвердили суду факт
родинних відносин між заявницею та її померлим чоловіком.

Суд,
заслухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи
прийшов до висновку, що померлий ОСОБА_2, являється чоловіком заявниці.

На підставі викладеного, керуючись
ст.  256 - 259 ЦПК України суд,

В И Р І
Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа
Кіровоградська міжрайонна податкова інспекція Новгородківське відділення, про
встановлення факту, що має юридичне                  значення - задовольнити.

Визнати,  що померлих ОСОБА_2 є чоловіком ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення
до Новгородківського районного суду заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Головуюча суддя                                                                                         Л.І.
Сосновська
У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

17 березня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Барсукової В.М.,                                                                       Данчука В.Г.,-

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус
Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання договору
довічного утримання неукладеним,

в с т а н о
в и л а:

У листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернулась з зазначеним
позовом посилаючись на те, що вона є донькою ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1. На похоронах
позивачка дізналась, що батько 25 жовтня 2005 року уклав з відповідачем договір
довічного утримання, який в той же день було посвідчено приватним нотаріусом
Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_3. Однак державну реєстрацію
спірного договору було проведено в КП “Криворізьке БТІ” лише 1 листопада 2005
року. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила задовольнити її позов та визнати
договір довічного утримання неукладеним.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від
26 липня 2007 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 25 жовтня 2007 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у
справі судові рішення та ухвалити рішення про задоволення його позовних вимог,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та
порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права. Доводи скарги висновків суду не спростовують. Підстав для її скасування
не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення  Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 26 липня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 25 жовтня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                В.І. Гуменюк

Судді:
В.М.
Барсукова

В.Г. Данчук
У Х В А Л А

Іменем  України

25 лютого 2008 року                                                                                   м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:                Берднік
І.С.,

Данчука
В.Г.,

Косенка
В.Й.,-

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом міського комунального
підприємства “Рівневода” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 3
053 грн. 33 коп. за послуги водопостачання та водовідведення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 31 жовтня 2007
року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2003 року міське
комунальне підприємство “Рівневода” звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1, у
якому просило стягнути з відповідача, що проживає АДРЕСА_1, є абонентом
комунального підприємства та заборгував перед ним платежі за водопостачання й
водовідведення за період з грудня 2000 року до листопада 2003 року, на його
користь заборгованість у сумі 3 253 грн. 33 коп.

Рішенням Рівненського міського суду від 31 березня 2004
року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь міського комунального
підприємства “Рівневода” заборгованість за надані послуги водопостачання та
водовідведення в розмірі 3 053 грн. 33 коп. та судовий збір на користь держави
в розмірі 51 грн.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 31
жовтня 2007 року рішення Рівненського міського суду від 31 березня 2004 року
скасовано й ухвалено нове рішення, яким позов міського комунального
підприємства “Рівневода” задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
позивача заборгованість за надані послуги водопостачання та водовідведення в
розмірі 1 174 грн. 23 коп. та судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судами норм матеріального й
процесуального права, просить рішення апеляційного суду Рівненської області від
31 жовтня 2007 року скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні
позову міського комунального підприємства “Рівневода” відмовити.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення може бути лише неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 31
жовтня 2007 року ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального
права. Підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 332, 345 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 31
жовтня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                       І.С. Берднік

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко
Справа № 2-803
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

17 березня 2008 року Центрально-Міський
районний суд м. Макіївки в Донецькій області в складі:

головуючого судді
Сіренко М.О.

при секретарі
Солонцовой М.М.

за участю
позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

попередньо
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Макіївці цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про виділ часток з майна яке знаходиться у спільній
сумісній власності»,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом про
виділ долі з майна, яке знаходиться
у  загальній сумісній  власності у квартирі, що належить їй,
відповідачу та померлій ОСОБА_3

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_4.,
підтримала заявлені вимоги і пояснила, що вона, відповідач, та її мати ОСОБА_3,
яка вмерла ІНФОРМАЦІЯ_1., є власниками квартири АДРЕСА_1.  Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у
вигляді частки  у приватизованій
квартирі. В зв'язку з тим, що при приватизації квартири їхні частки не були
виділені вона не може отримати свідоцтва про право на спадщину. Їхні частки
вважаються рівними, що вона просила установити судовим рішенням.

Відповідач у судовому засіданні позовні
вимоги визнав, та також просив
виділити  частки з майна, що
знаходиться у загальній сумісній власності по 1/3 частині .

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідив
представлені докази в справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню,
по наступних підставах.

Сторонам, та померлій  ОСОБА_3 належить на праві спільної сумісної
власності квартира АДРЕСА_1, якою вони володіли і користувалися спільно.
Наявність іншої домовленості судом не установлено.

ОСОБА_3
померлаІНФОРМАЦІЯ_1.

Спадкоємицею майна, що залишилося після
смерті  ОСОБА_3 є позивачка.

Для встановлення права власності на
спадкове майно, що відкрилося після смерті учасника спільної сумісної
власності, необхідно визначити частини кожного власника.

У відповідності зі ст. 372 ЦК України
частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Таким чином, доля кожного власника, а
саме  ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складає
по 1/3  частини в цій квартирі.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 1226 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 130, 212-215
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги  ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1  право власності на 1/3  частину у квартирі АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право
власності на 1/3  частину у квартирі АДРЕСА_1.

Визначити долю ОСОБА_3 у
розмірі  1/3  частини у квартирі АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене
шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його
проголошення, а апеляційної скарги - протягом 20 днів з дня подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя
М.О. Сіренко
У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

17 березня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Барсукової В.М.,
Данчука В.Г.,-

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,

в с т а н о
в и л а:

У грудні 2006 року ОСОБА_1 звернувся з зазначеним позовом
посилаючись на те, що з 2001 року він проживав однією сім'єю без реєстрації
шлюбу з ОСОБА_3 у с. Короленківка Карлівського району Полтавської області.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син, який записаний у свідоцтві про народження як
ОСОБА_4. Після народження дитини вони продовжували проживати разом.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Відповідачка по справі, мати померлою ОСОБА_3,
забрала дитину до себе, де він проживає і по даний час. В подальшому відповідачка
оформили опікунство над дитиною. Оскільки позивач вважає себе батьком дитини,
має намір виховувати її тому просив задовольнити його позов та визнати батьком
малолітнього ОСОБА_4.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області
від 27 червня 2007 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду
Полтавської області від 24 жовтня 2007 року, позов задоволено. Визнано ОСОБА_1,
1974 року народження батьком дитини ОСОБА_4., який народився ІНФОРМАЦІЯ_2.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалені у
справі судові рішення та ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та
порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права. Доводи скарги висновків суду не спростовують. Підстав для їх скасування
не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення  Карлівського районного суду
Полтавської області від 27 червня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 24 жовтня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Гуменюк

Судді:
В.М.
Барсукова

В.Г. Данчук
У Х В А Л А   ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

3 березня 2008 року колегія суддів Судової палати у цивільних

справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,  Охрімчук Л.І.,  Романюка Я.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в місті Києві справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Бердянське комунальне підприємство з
технічної інвентаризації, про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого
майна та анулювання державної реєстрації, за касаційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької
області від 6 червня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області
від 13 вересня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду України з
касаційною скаргою на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької
області від 6 червня 2007 року, залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області
від 13 вересня 2007 року, яким позов
задоволено: розірвано договір купівлі-продажу 1/10 частки гуртожитку по
вул.  Червоній, 20 / вул. Карла Маркса,
38 у м. Бердянську Запорізької області, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4;
повернуто сторони в попередній стан шляхом зобов'язання ОСОБА_1 повернути
отримані за договором гроші в сумі 142325 грн., а ОСОБА_4 - повернути 1/10
частку гуртожитку та відновлено право власності позивача на 1/10 частку
гуртожитку.

В обґрунтування касаційної скарги представник відповідачки посилається на
неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального
права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування судових рішень та
передачу справи на новий розгляд до місцевого суду.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави
для перегляду судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів
справи, що судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування рішення суду.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок
судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від                   6 червня 2007 року та ухвалу
Апеляційного суду Запорізької області від                     13 вересня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України :

Є.Ф. Левченко

Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк