У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2008 року                                                          м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

ОСОБА_2 Суду України в складі:

Луспеника Д.Д., Балюка М.І., Барсукової В.М.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа -
Третя Херсонська державна нотаріальна контора про визнання права власності на
домоволодіння в порядку спадкування за законом та усунення перешкод в
користуванні власністю шляхом виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Третя Херсонська
державна нотаріальна контора про визнання права власності на домоволодіння в
порядку спадкування на частину домоволодіння,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від
4 березня 2008 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської  області від 27 травня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2005 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
свого дядька ОСОБА_2., в якому просив визнати за ним (ОСОБА_1) право власності
на жилий будинок, який залишився після смерті його батька. В заяві зазначав, що
цей будинок належав його бабусі ОСОБА_3 Після смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1
року спадщину з двох її синів прийняв тільки його батько ОСОБА_4, який фактично
вступив в управління та володіння спадковим майном. Посилаючись на вказані
обставини, просив визнати за ним право власності на спірний будинок та виселити
з нього ОСОБА_2., який перешкоджає йому в користуванні будинком.

Відповідач ОСОБА_2. звернувся до суду з зустрічним
позовом, в якому просив визнати за ним право власності на &frac12;
частину спадкового будинку, який залишився після смерті
його матері ОСОБА_3, посилаючись на те, що він, як і його брат ОСОБА_4, прийняв
спадщину після смерті матері, оскільки фактично вступив в управління та
володіння спадковим будинком.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 4
березня 2008 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду
Херсонської  області від 27 травня 2008
року, позов ОСОБА_1. задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом право власності на &frac12;
частину жилого будинку, що належала його батьку ОСОБА_4.
В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2. задоволено. Визнано за ним в
порядку спадкування за законом право власності на &frac12;
частину будинку, що належав його матері ОСОБА_3

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалені судові
рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і
процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити
повністю, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2. відмовити.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги цих висновків суду не спростовують.

Визнавши за ОСОБА_2 право власності на &frac12; частину будинку, що належав його
матері ОСОБА_3, суд, належним чином оцінивши зібрані у справі докази, вірно
виходив з того, що він теж прийняв спадщину після смерті своєї матері, оскільки
фактично вступив в управління та володіння спадковим будинком.

Залишаючи рішення місцевого суду без зміни, апеляційний
суд правильно зазначив і те, що його рішення від 4.06.2007 року про відмову
ОСОБА_2 продовжити строк на прийняття спадщини не є підставою та преюдиціальним
актом для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2. Зокрема, і в ухвалі
ОСОБА_2 Суду України від 26.10.2007 року про залишення рішення апеляційного
суду без зміни (а. с. 319) зазначено, що ОСОБА_2., як і його брат ОСОБА_4,
фактично вступили в управління спадщиною.

Зазначені фактичні обставини встановлені судами і не
підлягають доведенню.

Відсутні й передбачені ст.338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст.332, 336, 337 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах  Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 4
березня 2008 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської  області від 27 травня 2008 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Д.Д. Луспеник

М.І.
Балюк

В.М.Барсукова