Справа № 22-ц-132/2008
Головуючий у першій інстанції - бечко є.м.
Категорія - цивільна
Доповідач - шарапова
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді

шарапової
О.Л.

суддів:

Губар В.С., миронцова В.М.

При секретарі:

сетченко
н.м.,

за участю:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_8 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 16 листопада
2007 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Об”єднання житлово-будівельних
кооперативів м.Чернігова про визнання права власності на квартиру, за
зустрічним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання права власності на
квартиру та встановлення порядку користування жилим приміщенням, за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна ,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 просять оскаржуване рішення
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 16 листопада 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_3. задоволені. Визнано за ОСОБА_3. право власності  на &frac12; частину квартири
АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_1 право власності на &frac12; частину квартири АДРЕСА_1. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 -
відмовлено. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.11.07 року
позовні вимоги ОСОБА_3. до ОСОБА_1 про поділ спільного майна, зокрема двох
автомобілів, залишені без розгляду.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду постановлене з
порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилаються на те, що
ОСОБА_3 відповідно до ст.355 ЦК України є співвласницею спірної квартири і має
право на її 1/3 частину, оскільки на придбання квартири вона в травні 1987 року
надала ОСОБА_1 та ОСОБА_3. позику в сумі 5000 руб. ; ОСОБА_1 видано свідоцтво
про право власності на вказане жиле приміщення і дане свідоцтво не скасоване та
має законну силу. Вважають, що об”єднання житлово-будівельних кооперативів м.
Чернігова не могло бути відповідачем по справі, а лише третьою особою. Крім
того апелянти посилаються на те, що слухання справи декілька раз безпідставно
переносилась, а розгляд справи  24 жовтня
2007 року було безпідставно відкладено. Про розгляд справи 16 листопада 2007 їх
не було повідомлено в порядку, передбаченому ст. ст. 74 - 76 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що
апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін, виходячи з наступного.

По справі встановлено, що ОСОБА_3. та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому
шлюбі з 1983 року по 06.12.05 року. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей -
ОСОБА_6 та ОСОБА_7. В 1988 році ОСОБА_1 вступив до членів житлово-будівельного
кооперативу. Рішення Чернігівського міськвиконкому від 15.02.1988 р. № 28
ОСОБА_1 з сім”єю у складі 4 чоловік : він, ОСОБА_3. та двоє неповнолітніх
дітей, був виданий ордер на  трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1. Згідно з довідкою ОЖБК м. Чернігова № 1-07/74 від 31.01.2007 року
квартира була виплачена повністю в січні 1994 року. 23 жовтня 2007 року ОСОБА_1
отримав свідоцтво про право власності на спірну квартиру.

За змістом ст. ст. 22, 28 КпШС України та ст. ст. 60, 70 Сімейного кодексу
України  майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У
разі поділу майно, що є об”єктом права спільної сумісної власності
подружжя,  частки майна дружини та
чоловіка визнаються рівними.

Відповідно до п. п. 5.1, 6.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9
від 18.09.87 року „ Про практику застосування судами законодавства про
житлово-будівельні кооперативи” член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий
внесок за квартиру, надану йому в користування. Набуває права власності на
квартиру і в праві розпоряджатися нею на свій розсуд. При внесенні паю в ЖБК за
рахунок коштів, одержаних внаслідок сумісної праці членів сім”ї члена
кооперативу, паєнагромадження, а після повного внесення паю - квартира є
спільною сумісною власністю членів сім”ї. Інші особи права власності на пай та
квартиру не набувають і можуть претендувати лише на відшкодування членом
кооперативу коштів, наданих йому для внесення паю.

За змістом ст. ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона  передає у власність другій стороні грошові
кошти, а позичальник зобов”язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3., суд першої інстанції дійшов
висновку, що спірна квартира є спільною сумісною власністю, а тому при поділі
за позивачкою слід визнати право власності на &frac12; частину вказаного нерухомого майна. Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3, суд виходив з того, що ОСОБА_3
не надано належних доказів на уповноваження  інших осіб придбати для неї вказану квартиру;
спірна квартира надавалася ОСОБА_1, ОСОБА_3. та їх двом неповнолітнім
дітям;  передача коштів у позику не є
підставою для набуття права власності на нерухоме майно, а є підставою для
стягнення неповернутих коштів.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який
відповідає вимогам законодавства та матеріалам справи. В ході розгляду справи
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не було надано письмової угоди про створення спільної
власності.

Доводи апелянтів про те, що вони не були повідомлені про розгляд справи 16
листопада 2007 року о 9 годині спростовуються наявною в матеріалах справи
заявою від 05.11.07 року ( а. с.125), з якої вбачається, що ОСОБА_1 та Вовк
М.П., який представляв інтереси ОСОБА_3, були сповіщені про час та місце
судового розгляду. В ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 та Вовк М.П.
підтвердили, що 05.11.07 року ними на адресу Деснянського районного суду була
направлена заява з проханням розгляд цивільної справи, який був призначений на
16.11.07 року о 9 годині,  відкласти на
іншу дату.

Інші доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Оскільки як ст. ст. 22, 28 КпШС України, так і ст. ст. 60, 70 Сімейного
кодексу України передбачається, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх
спільною сумісною власністю і у разі поділу цього майна  частки дружини та чоловіка є рівними,
апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є правильним  по суті, а тому відсутні підстави для його
скасування.

Керуючись ст.ст.  209, 218, 303, 308,
313, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_8 - відхилити.

Рішення  Деснянського районного суду
м.Чернігова від 16 листопада 2007 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до
Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: