Справа N 2- 37/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е
М    У К Р А Ї Н И

19 березня 2008 р.
м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний
суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді                                                    Струтинського Р.Р.,

секретаря
Бардюк-Кавецької Л.В.

зз участю представника
відповідачів-адвоката:  ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного  суду справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення збитків - упущеної вигоди в розмірі &frac12; частини вартості спірних земельних ділянок,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до
суду з позовом до відповідачки про стягнення збитків - упущеної
вигоди в розмірі &frac12; частини вартості спірних земельних
ділянок площею 0,25 га - для будівництва та обслуговування жилого будинку та
площею 0.60 - га та для ведення особистого підсобного господарства, які
розташовані на масиві вул.Біла с.Посіч та належать відповідачці.

Уточнивши
та збільшивши свої позовні вимоги позивач просить стягнути з відповідачки
завдані збитки в розмірі &frac12; частини вартості спірних земельних
ділянок, а саме 102755,05 грн.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав, суду пояснив, що відповідно до рішення Посіцької сільської ради
Тисменицького району від 20 травня 2005 року відповідачка отримала у приватну
власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку
площею 0,25 га та ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею
0,60 га на масиві вул.Біла в с.Посіч. Дані земельні дівлянки відповідачка
отримала у приватну власність в час коли вони перебували у зареєстрованому
шлюбі. Тобто, достовірно знаючи, що спірні земельні ділянки були надані на їхню
сім”ю в період шлюбу, відповідачка оформила право приватної власності на себе.
Після розірвання шлюбу з відповідачкою, внаслідорк її незаконних дій, він
втратив право встановити поділ та порядок користування спірних земельних
ділянок з подальши отриманням державного акту на право приватної власності на
неї.  Він мав намір скористатися своїм
правом, щодо продажу спірних земельних ділянок і отримати на рівні з відповідачкою
грошовий дохід в рпозмірі &frac12; частини від їхньої вартості. Однак,
відповідачка незаконно приватизувавши та відчуживши дані земельні ділянки
позбавила його права, також продати свою частку землі та одержати дохід. Одже,
вважає, що має право на грошову компенсацію в розмірі &frac12; частини від вартості земельних ділянок. Просив позов задоволити.

Відповідачка
в судовому засіданні позов не визнала, проти його задоволення заперечила., суду
пояснила, що являється власником трьох земельних ділянок площею 0,25 га, 0,2444
га,  та 0,2536 га які розташовані на
масиві вул.Біла с.Посіч. Вона стала власником даних земельних ділянок після
розірвання шлюбу з позивачем, а тому вважає, що він не меє на них жодних прав.

Заслухавши позивача відповідачку,
дослідивши матеріали справи, суд приходить до пореконання, що в задоволенні
позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбу, який згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу
від 05.05.2005 року - розірвано.

Як засвідчують Державні акти на право
власності на земельну ділянку - відповідачка являється законним власником троьх
земельних ділянок: площею 0,25 га, 0,2444 га,
та 0,2536 га які розташовані на масиві вул.Біла с.Посіч. Дані державні
акти на земельні ділянки, були виготовлені 11.08.2005 року.

У
відповідності до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності.

В даному випадку, як вбачається з матеріалів
справи шлюб між сторонами було розрвано 05.05.2005 року, а Державні акти на
земельні ділянки видано 11.08.2005 року, тобто, відповідачка набула право
власності на земельні ділянки уже не перебуваючи в шлюбних відносинах з
позивачем.

Відповідно
до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов”язана довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Однак, позивач не виконав вимоги даної статті,
а одже, на підставі наведеного суд приходить до переконання, що дані позовні
вимоги є недоведеними і безпідставними, а отже не підлягаючими до задоволення.

На підставі наведенного, відповідно до ст.60
СК України,  та
керуючись ст.60,
ст.ст. 213- 215 ЦПК Укаїни, суд,-

в и р і ш и в :

В
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення збитків - упущеної вигоди в
розмірі &frac12; частини вартості спірних земельних ділянок - відмовити в
зв'язку з безпідставнісю та недоведеністю позовних вимог.

Заходи забезпечення позову скасувати.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подачі заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. В разі подачі заяви про
апеляційне оскарження рішення суду, але апеляційна скарга не була подана в
строк, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву про апеляційне
оскарження рішення суду до апеляційного суду області може бути подано протягом
10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне
оскарження та апеляційна скарга подається через Тисменицький районний суд.

Головуючий
Р.Р.Струтинський