Справа № 2-448/2008 року.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р
А Ї Н И

02 липня 2008
року.    Рахівський районний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого
судді - В.Е.Ємчук

при
секретарі - С.Ю.Орос

з
участю адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рахів
справу за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

третя особа без самостійних вимог: Рахівська державна
нотаріальна контора

про визнання договору дарування недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2заклала позов до ОСОБА_3 третя особа без
самостійних вимог : Рахівська державна нотаріальна контора про визнання
договору дарування недійсним.

Позовні вимоги мотивовано тим, що у вересні 1996 року
відповідач ОСОБА_3. звернувся до позивачки ОСОБА_2. із пропозицією оформлення
договору довічного утримання, після підписання якого він обіцяв надавати
позивачці матеріальну допомогу та доглядати за нею довічно, за умови, що після
смерті ОСОБА_2. будинок АДРЕСА_1, перейде у власність ОСОБА_3.

В приміщенні Рахівської райдержнотконтори ОСОБА_2 було
підписано пред'явлений їй документ, який, як вона вважала, і є договором
довічного утримання.

Однак, після підписання договору, відповідач ОСОБА_3.,
ніяких дій стосовно виконання умов договору довічного утримання, не вчиняв,
ніякої матеріальної допомоги не надавав. З 1999 року систематично виїзджає на
сезонні роботи, не утримує та не доглядає ОСОБА_2., залишивши її проживати в
житловому будинку, який потребує капітального ремонту, а тому на сьогодні вона,
ОСОБА_2. проживає у будинку АДРЕСА_2, який належить її дочці.

З осені 2007 року ОСОБА_2 стало відомо, що існує договір
дарування згідно якого вона подарувала належний їй на праві приватної  власності
житловий будинок АДРЕСА_1- ОСОБА_3., який фактично не переоформив на
себе спірний будинок. Про існування договору дарування їй, ОСОБА_2. до осені
2007 року відомо не було, так як вона була впевнена у добросовісності ОСОБА_3.
і що нею підписано договір пожиттєвого довічного утримання. Відповідач,
скориставшись її правовою необізнаністю та малограмотністю, не роз'яснивши їй
суть та наслідки вчинених нею у нотконторі дій, отримав право на чуже майно.

Ніякого умислу на укладення договору дарування в ОСОБА_2.
не було, оскільки іншого житла вона не має, а за договором дарування житлового
будинку, вона позбавила б себе можливості забезпеченої старості.

Оскільки, про існування такої угоди позивачці стало
відомо лише осінню 2007 року, тому вона просить поновити в судовому порядку
строк позовної давності для звернення до суду, а також вважає, що діями
відповідача порушено право власності, що фактично позбавляє її права володіння
та розпорядження належним їй майном. Угода, укладена внаслідок обману може бути
визнана судом недійсною, тому просить визнати недійсним договір дарування
житлового будинку АДРЕСА_1, укладений 26.12.1996 року між гр. ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1та ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, що був посвідчений нотаріусом Рахівської
державної нотаріальної контори за №1853 від 26.12.1996 року.

При подачі позову до суду ОСОБА_2. було сплачено судові
витрати в сумі 310 грн., тобто 30 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу та 280 грн. судового збору, які позивачка просить
стягути на свою користь з ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та її адвокат
ОСОБА_1. заявлені вимоги підтримали, на задоволенні позову наполягають.

Відповідач ОСОБА_3 повторно в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що
свідчить оголошення про виклик до суду в газеті «Новини Закарпаття», про  причини неявки суд не повідомляв.

Представник Рахівської
райдержнотконтори в судові засідання не з'являвся, про час та місце розгляду
справи повідомлено належним чином, причина неявки суду не відома.

Заслухавши позивачку та її адвоката, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до наступного висновку.

Заявлені вимоги підтверджуються матеріалами справи, а
саме:  копіями паспортів громадян України
- ОСОБА_2 та ОСОБА_3; актом обстеження матеріально - побутових умов проживання
у гр. ОСОБА_2; довідкою за № 4216 від 27.12.2007 року виданою виконкомом
Великобичківської селищної ради, в якій зазначено те, що  ОСОБА_2.-ІНФОРМАЦІЯ_1. житлового будинку не
має; довідкою за №79 від 28.02.2008 року виданою КП «БТІ» районної ради про те,
що вартість житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1становить 28015 грн.;
копією акта від 25.11.1963 р. складеного Хустським міжміським бюром
тех.інвентаризації та технічною документацією на будинокАДРЕСА_3, належний
ОСОБА_4. та ОСОБА_2.; нотаріально посвідченими свідченнями ОСОБА_5., ОСОБА_6.;
довідкою за № 4213/02-13 від 27.12.2007 року виданою виконкомом
Великобичківської селищної ради про те, що ОСОБА_3. фактично в АДРЕСА_1 не
проживає.

В судовому засіданні було встановлено, те що позивачку
ОСОБА_2 було введено в оману щодо укладеного договору, оскільки остання вважала
що уклала договір довічного пожиттєвого утримання, а не договір дарування.

Згідно ч.2 ст.267 ЦК України (в редакції 2003 року)
передбачено, те що заява про захист цивільного права або інтересу має бути
прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності та ч.5 цієї ж
статті передбачено, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає захисту. Позивачка ОСОБА_2. довела суду, що
про існування договору дарування  їй
стало відомо осінню 2007 року, в той час як ОСОБА_3. мав намір продати будинок.
З цих підстав суд вважає, що строк позовної давності пропущено з поважних
причин, крім того ОСОБА_2. не мала наміру дарувати належний їй будинок,
оскільки іншого власного житла у неї не має, але так як проживала у поганих
матеріальних умовах, будучи пенсіонеркою та хворою особою, інвалідом другої
групи, погодилася на укладення договору довічного утримання, за яким в користь
ОСОБА_3. перейде житловий будинок після її смерті, а за життя останній буде
довічно її утримувати та доглядати.

В ході розгляду справи було достовірно встановлено, що
відповідач ОСОБА_3 , як обдарований, будинок належним чином у свою власність не
переоформив, договір дарування було укладено внаслідок обману ОСОБА_2., що
надає підстави для визнання його недійсним, а також статтею 727 ЦК України (в
редакції 2003 року), передбачено розірвання договору дарування на вимогу
дарувальника, якщо на момент пред'явлення вимоги дарунок є збереженим.

Також, у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають
до стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 280 гривень та
30 гривень витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справ в суді,
які було сплачено позивачкою при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст. 10, 58, 60, 81, 88, 212, 213, 223 ЦПК
України, ст.ст.57,243 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 267, 727 ЦК
України,  суд -

В И Р І Ш И В:

В позові задовільнити.

Поновити строк позовної давності для звернення до суду.

Визнати недійсним договір дарування житлового будинку
АДРЕСА_1, укладений 26.12.1996 року між гр. ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1та
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідченого нотаріусом Рахівської державної нотаріальної
контори за № 1853 від 26.12.1996 року.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 судові витрати у
розмірі 310 гривень:  280 грн. судового
збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На рішення може бути подано заяву про апеляційне
оскарження у судову палату з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської
області через Рахівський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя :   В.Е.Ємчук

З оригіналом вірно:

Суддя Рахівського
районного суду:
В.Е.Ємчук