Справа № 22ц -1508/2008 р.                     Головуючий  у 1-й інстанції  Заріцький С.М.
Доповідач  у 2-й інстанції Коцюрба
У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 травня  2008 року колегія суддів судової палати  в цивільних справах  Апеляційного суду Київської області в складі
:

Головуючого
-  Приходька К.П.

Суддів            -
Коцюрби О.П., Даценко Л.М.

При
секретарі - Зозулі Н.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Вишгородського районного суду Київської
області від 16 жовтня 2007 року у справі за позовом  ОСОБА_2до
ОСОБА_3, 3-і особи: ОСОБА_1, державний нотаріус
Вишгородської районної державної нотаріальної контори Єременко Тетяна Миколаївна
про встановлення факту прийняття спадщини, визнання частково недійсним Свідоцтва про право на спадщину та визнання
права власності на 1/4 частину домоволодіння в порядку спадкування.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши
матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У
вересні 2006 року позивачка звернулася в Вишгородський районний суд Київської
області з позовом, в якому просила встановити факт
прийняття нею спадщини, яка залишилася після смерті її батька ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, яка складалася з 1/2 частини житлового АДРЕСА_1, визнати частково недійсним Свідоцтво про право
на спадщину, видане Вишгородською районною державною нотаріальною конторою, Київської області 02 квітня 2002 року
за №2026, яке зареєстроване в Вишгородському БТІ, в реєстровій книзі №3 під реєстровим № 1271 в частині визнання права
власності на 1/4 частину спадкового майна за ОСОБА_3, визнати за нею право власності на &frac14;  частину житлового АДРЕСА_1

В
обґрунтування своїх вимог, позивачка зазначила, що їй на підставі Свідоцтва про
право на спадщину від 22 лютого 1988 року належить на
праві власності 1/2 частина житлового АДРЕСА_1з відповідною частиною надвірних будівель, який знаходиться в смт. Димер,
Вишгородського району, Київської
області, друга половина будинку належала її батьку ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Заповіту батько не
залишив, тому спадкування в даному випадку здійснювалося за законом. Після
смерті батька, на протязі шести місяців вона фактично вступила в
управління і володіння спадковим майном, користувалася спадковим майном, обробляла землю, проводила благоустрій домоволодіння,
робила ремонт будинку, в цілому,
вони з матір'ю домовилися не оформляти спадщину, але під впливом сестри, матір
таємно від неї оформила

спадщину - 1/2 частину спірного будинку
тільки на себе, порушивши таким чином  її право на спадщину. Вважає, що в Свідоцтві
про право на спадщину, яке видано матері Вишгородською районною державною  нотаріальною
конторою Київської області 02 квітня 2002 року за №2026, повинно
значитися, що спадкоємцями майна померлого ОСОБА_4.
є  в рівних долях вона та ОСОБА_3

При розгляді справи, позивачка збільшила
свої позовні вимоги і просила суд встановити факт прийняття нею спадщини, яка
відкрилася після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, яка складається
з &frac12; частини житлового
АДРЕСА_1, визнати частково недійсним Свідоцтво про право на спадщину, видане
Вишгородською районною державною нотаріальною конторою Київської області 02
квітня 2002 року за №2026, яке зареєстроване в Вишгородському БТІ, в реєстровій
книзі  №3, за реєстром №1271 в частині
визнання права власності на &frac14; частину
спадкового майна за ОСОБА_3, визнати за нею право власності на &frac14; частину житлового АДРЕСА_1, з відповідними
частинами надвірних будівель, що знаходяться в
смт. Димер, Вишгородського району, Київської області, &frac12; частину грошових вкладів, які знаходяться на
зберіганні в Ощадному банку смт. Димер, Вишгородського району, Київської
області №8151/03 на рахунках №НОМЕР_1, №НОМЕР_2, №НОМЕР_3, №НОМЕР_4 з
відповідними відсотками та компенсаціями та 1/2 частину 1000 простих іменних
акцій енергопостачальної компанії «Київенерго» на суму номіналом 250 грн., які
належали померлому батькові на підставі виписки з реєстру власників іменних
цінних паперів про стан особового рахунку на 30 травня 2002 року №НОМЕР_5 від
29 травня 2002 року, виданої ВАТ «Фінансова компанія «Укрнафтогаз», в порядку
спадкування, після померлого батька ОСОБА_4

В подальшому ОСОБА_2 змінила позовні
вимоги, просила залишити без розгляду вимоги щодо 1000 простих іменних акцій
енергопостачальної компанії «Київенерго».

Рішенням Вишгородського
районного суду Київської області від 16 жовтня 2007 року позов задоволено.

Не
погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1подала до суду апеляційну скаргу в
якій просила рішення  суду  скасувати та ухвалити нове рішення, яким
відмовити позивачці в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній
скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване,
ухвалене з  порушеннями норм
матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи,
обставини, що мають значення для справи не доведені.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається
з матеріалів цивільної справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер  ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася
спадщина на &frac12; частину
житлового АДРЕСА_1, грошових внесків, які знаходились на зберіганні в Ощадному
банку смт. Димер, Вишгородського району, Київської області №8151/03 на рахунках
№НОМЕР_1, №НОМЕР_2, №НОМЕР_3, №НОМЕР_4, 1000 простих іменних акцій
енергопостачальної компанії «Київенерго» на суму номіналом 250 грн.

Після смерті
ОСОБА_4, спадщину на вищевказане майно оформила на себе дружина померлого -
ОСОБА_3, якій, 02 квітня 2002 року за №2026, Вишгородською районною державною
нотаріальною конторою Київської області видано Свідоцтво про право на спадщину.

21 травня 2002
року ОСОБА_3  подарувала &frac12; частину житлового АДРЕСА_1, своїй
дочці ОСОБА_1, що підтверджується договором дарування, зареєстрованого 21
травня 2002 року в Вишгородській районній державній нотаріальній конторі
Київської області за №2848 та який в установленому законом порядку
зареєстровано в БТІ.

Суд першої
інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 виходив з того, що спадкове
майно протягом шести місяців після смерті ОСОБА_4 прийняла його дружина ОСОБА_3
та позивачка по справі, так як після смерті батька вона у межах шестимісячного
строку фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, з дня
відкриття спадщини забрала в користування інструмент та особисті речі померлого
батька, користувалася і володіла усім домоволодінням, в тому числі &frac12; частиною, яка
належала ОСОБА_4, так як будинок був спільний і його частини не відокремлені і
не ізольовані, обробляла землю, проводила благоустрій домоволодіння, робила
ремонт будинку в цілому.

Проте,
ОСОБА_2, як співвласник даного житлового будинку оспорюючи підстави
набуття  відповідачкою права  власності на дану частину будинку, Свідоцтво
про право на спадщину, яке видано ОСОБА_3 Вишгородською районною державною
нотаріальною конторою Київської області 02 квітня 2002 року за №2026, і яке
зареєстровано в Вишгородському БТІ за №1271, в частині визнання за нею права
власності на &frac14; частину
житлового АДРЕСА_1з відповідними частинами надвірних будівель, що знаходяться в
смт. Димер, Вишгородського району, Київської області та на   &frac12; частину грошових внесків, що знаходяться на зберіганні в
Ощадному банку №8151/03 смт. Димер, Вишгородського району, Київської області на
рахунках №НОМЕР_1, №НОМЕР_2, №НОМЕР_3, №НОМЕР_4 з відповідними відсотками і
компенсаціями, та суд першої інстанції, визнаючи за ОСОБА_2 право власності на
вищевказані частини спадкового майна не вирішили питання стосовно укладеного
між ОСОБА_3 та ОСОБА_121 травня     2002
року договору дарування, за яким ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_11/2 частину спірного
житлового будинку з відповідними частинами надвірних будівель.

Крім
вказаного, Вишгородський районний суд Київської області в порушення вимог
чинного законодавства України, безпідставно змінив правовий статус ОСОБА_1, як
відповідачки по справі, залучивши її до участі в справі в якості третьої особи,
власника      &frac12; частини АДРЕСА_1, в смт. Димер,
Вишгородського району, Київської області
з відповідними частинами надвірних будівель, чим порушив її право на
захист своїх прав в частині вказаного будинку.

За таких
обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що  рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 16 жовтня 2007 року підлягає скасуванню і справу
необхідно направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції в іншому
складі суду.

Керуючись
ст.ст.  307, 311, 313,
314, 315 ЦПК України колегія суддів , -

У х в а л и л а :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від
16 жовтня 2007 року скасувати, справу направити на новий судовий розгляд в
Вишгородський районний суд

Київської області в іншому складі суду.

Ухвала може
бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України  протягом двох місяців.

Головуючий:
підпис

Судді:                підпис

Копія вірна:

Суддя:
О.П.Коцюрба