РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30
січня 2008 року
м.Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

головуючого:       Григор'євої Л.І.

суддів:                   Барсукової В.М.,         Балюка М.І.,

Данчука В.Г.,
Косенка В.Й., -

розглянувши
у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі
Дніпропетровської області (далі - Фонд), третя особа Державне підприємство
“Рудоуправління ім. Кірова” (далі -ДП “Рудоуправління ім. Кірова”), про
стягнення страхових виплат,

в с т а н о в и л а :

У березні 2007 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до
Фонду, третя особа ДП “Рудоуправління ім. Кірова”, про стягнення
недонарахованих щомісячних платежів.

Зазначав, що внаслідок застосування Фондом при
перерахунку щомісячних страхових виплат коефіцієнту підвищення реальної
заробітної плати, встановленого правлінням Фонду, а не коефіцієнту зростання
середньої заробітної плати в галузях національної економіки, визначеного
органом виконавчої влади з питань статистики, як передбачено ч. 2 ст. 29 Закону
України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності”,  йому  за період з 1 квітня 2001 року по 1 березня
2007 року було недонараховано 7 786 грн. щомісячних  платежів.

Посилаючись на порушення вимог закону, позивач просив суд
стягнути з відповідача на його користь 7 786 грн. щомісячних  страхових платежів, які йому сплачуються в
зв'язку з ушкодженням здоров'я на виробництві, 3332 грн. 28 коп.
недонарахованих щомісячних  платежів,
зобов'язати відповідача з 1 березня 2007 року сплачувати йому щомісячно по 597
грн. 34 коп., а також стягнути на його користь 1 821 грн. 73 коп. компенсації в
зв'язку із затримкою їх виплати.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від
24 квітня 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 18 липня 2007 року, позов задоволено частково.
Стягнуто з Фонду на користь ОСОБА_1 4 813 грн. 75 коп. недонарахованих
щомісячних страхових виплат за період з 1 квітня 2004 року по 1 березня 2007
року, а також зобов'язано виплачувати позивачеві з  1 березня 2007 року до наступного перерахунку
по 597 грн. 34 коп.  щомісячно.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі
Фонд просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга Фонду підлягає задоволенню, а судові рішення - скасуванню
із ухваленням нового рішення про відмову в позові з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову
ОСОБА_1, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з
того, що при нарахуванні позивачу страхових виплат Фонд неправильно застосував
норми ст. 29 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності” (далі - Закон № 1105-ХІV) в редакції,
що діяла на час виникнення спірних правовідносин, та помилково застосував до
розрахунку коефіцієнти росту реальної середньої заробітної плати, встановлені
постановами правління відповідача, а не коефіцієнти росту середньої заробітної
плати, затверджені Державним комітетом статистики України.

Однак, з такими висновками судів не
можна погодитися, оскільки вони дійшли їх з порушенням норм матеріального
закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону №
1105-ХІV страхування від нещасного випадку здійснює Фонд соціального страхування
від нещасних випадків - некомерційна самоврядна організація, що діє на підставі
статуту, який затверджується її правлінням.

Частиною 2 ст. 16 Закону № 1105-ХІV передбачено,
що безпосереднє управління Фондом соціального страхування від нещасних випадків
здійснюють його правління та виконавча дирекція.

Згідно зі ст. 17 Закону № 1105-ХІV правління
Фонду соціального страхування від нещасних випадків, зокрема, спрямовує і
контролює діяльність виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів;
затверджує інструкцію про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових
коштів, погоджену з Національним банком України і спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади, інші нормативні документи, що регламентують
внутрішню діяльність Фонду.

Рішення правління Фонду, прийняте в
межах його компетенції, є обов'язковим для виконання всіма страхувальниками та
застрахованими.

Частиною 2 ст. 29 Закону № 1105-ХІV передбачено, що перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться
також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної
плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої
влади з питань статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного
року. При цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не
підлягає.

Згідно з п. 4.4.2. - 4.4.4. Порядку
призначення та здійснення страхових виплат потерпілим (членам їх сімей),
узгодженого з Міністерством праці та соціальної політики України й
затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України від 31 січня 2002
року № 7 (діючого на час виникнення спірних відносин) - при проведенні
перерахування щомісячних страхових виплат з 1 березня кожного року
середньомісячна заробітна плата підлягає коригуванню. При цьому відкоригована
середньомісячна заробітна плата не може перевищувати встановлену на дату
настання права на перерахування максимальну величину (граничну суму) заробітної
плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески до Фонду.

Перерахування
щомісячних страхових виплат проводиться з урахуванням вимог абзацу третього
частини першої статті 34  базового Закону
№ 1105-ХІV, а саме: у разі, коли потерпілому одночасно із щомісячною страховою
виплатою призначено пенсію по інвалідності у зв'язку з одним і тим самим
нещасним випадком або професійним захворюванням, їх сума не повинна
перевищувати середньомісячний заробіток, який потерпілий мав до ушкодження
здоров'я.

Сума перерахованої щомісячної
страхової виплати та пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання (станом на 1 березня відповідного
року) обмежується відкоригованим середньомісячним заробітком потерпілого.

При перерахуванні щомісячних
страхових виплат з 1 березня для коригування середньомісячної заробітної плати
застосовується коефіцієнт, на який перераховуються щомісячні страхові виплати
потерпілим (членам їх сімей) за рішенням правління Фонду.

Аналогічна норма міститься і в новій редакції Порядку призначення та
здійснення страхових виплат застрахованим особам (членам їх сімей),
затвердженого постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України від 27 квітня 2007 року № 24,
згідно з п. п. 3.4.4., 3.8.2. якого розмір щомісячної страхової виплати
встановлюється з урахуванням коефіцієнтів перерахування, які встановлюються
правлінням Фонду щороку з 1 березня; перерахування розміру щомісячної страхової
виплати проводиться виходячи з відкоригованої заробітної плати на коефіцієнт
підвищення страхових виплат, затверджений правлінням Фонду соціального
страхування від нещасних випадків.

Вказаний Порядок призначення та
здійснення страхових виплат застрахованим особам (членам їх сімей) затверджено
відповідно до Закону № 1105-ХІV, до якого внесено зміни Законом України від 23 лютого
2007 року № 717-V, що набрав чинності 20 березня 2007 року, відповідно до яких пункт 7
частини сьомої статті 17 Закону № 1105-ХІV доповнено абзацом одинадцятим та визначено повноваження
правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків щодо затвердження
Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат.

З матеріалів справи вбачається, що
Фондом проводились перерахування щомісячних страхових виплат позивачу у
відповідності з постановами правління Фонду від 14 березня 2002 року № 15 (на
коефіцієнт 1,193), від 4 березня 2003 року № 3 (на коефіцієнт 1,182), від 24
лютого 2004 року № 5 (на коефіцієнт 1,152), від 28 лютого 2005 року № 3 (на
коефіцієнт 1,238) та від 6 березня 2006 року № 3 (на коефіцієнт 1,203), в
кожній з яких зазначено, що такий коефіцієнт взято за даними Державного
комітету статистики України.

Таким чином, проведений Фондом
перерахунок належних ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат ґрунтується на вимогах
закону, а висновок судів було зроблено з порушенням вимог ч. 2 ст. 29 Закону №
1105-ХІV.

За таких обставин у суду першої інстанції не було передбачених законом
підстав для часткового задоволення позовних вимог, а у апеляційного суду - для
висновку про законність рішення суду першої інстанції.

Ураховуючи, що судами при вирішенні
спору неправильно застосовані норми матеріального права, судові рішення
підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись статтями 336, 341 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верхового Суду
України,

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі
Дніпропетровської області задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 24 квітня 2007 року
та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2007 року
скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків  на
виробництві  та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, третя особа
Державне підприємство “Рудоуправління ім. Кірова”, про стягнення страхових
виплат відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає

Головуючий :
Л.І. Григор'єва

Судді:
В.М. Барсукова

М.І.Балюк

В.Г.Данчук

В.Й. Косенко