У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

30 січня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,                                    Лященко Н.П.,
Костенка А.В.,
Пшонки М.П., -

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ)
“Санаторій “Товтри” про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ТОВ “Санаторій “Товтри” на рішення
апеляційного суду Хмельницької області від 18 червня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2007 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ТОВ “Санаторій
“Товтри" про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу.

Позивачка посилалася на те, що наказом від 25 серпня 2006 року             № 48-о її незаконно звільнено з 28
вересня 2006 року з посади головного бухгалтера санаторію “Товтри” на підставі ст. 38 КЗпП України - за власним бажанням. При
цьому вказувала, що заяву про звільнення за власним бажанням написала
під тиском головного лікаря, який погодився
надати їй чергову відпустку за умови подання нею заяви на звільнення за
власним бажанням після закінчення відпустки. Вона була вимушена  погодитися на такі умови головного лікаря,
оскільки відпустка їй необхідна для проведення лікування дочки в клініці м.
Києва. У період перебування у відпустці захворіла та з 26 вересня 2006 року до
27 жовтня 2006 року знаходилася на стаціонарному лікуванні, а після
продовжувала лікування амбулаторно, про що поставила до відома керівництво
санаторію.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від              19 квітня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 18 червня 2007 року
рішення районного суду скасовано й ухвалено нове рішення про задоволення позову
ОСОБА_1

У поданій касаційній скарзі ТОВ “Санаторій
“Товтри” просить скасувати рішення, ухвалене апеляційною інстанцією, і залишити
в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом
норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що заяву про звільнення позивачка подавала
добровільно, звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП  України, вона мала можливість відкликати
заяву про звільнення, але не скористалася цим правом.

При цьому суд
виходив із того, що звільнення відповідає як волевиявленню позивачки ОСОБА_1, так і ст. 38 КЗпП України,              ч. 1 ст. 3 Закону України “Про
відпустки”.

Такий висновок районного суду є обґрунтованим,
оскільки відповідає  обставинам, які свідчать
про те, що одержавши відпустку з наступним звільненням в останній її день, позивачка
за два дні до закінчення відпустки захворіла й у стані тимчасової непрацездатності
перебувала до 12 січня 2007 року, а тому обґрунтовано була звільнена за спливом
решти двох днів перерваної хворобою відпустки (ст. 78 КЗпП України)

Апеляційний суд, не врахувавши цих обставин,
положень ст. ст. 38, 78, п. 1 ч. 2 ст. 80 КЗпП України, ч. 1 ст. 3 Закону України
“Про відпустки”, безпідставно скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої
інстанції помилково виходячи з того, що прийняттям і оплатою листків непрацездатності
позивачки відповідач поновив із нею трудові відносини й звільнив ОСОБА_1 з 15 січня 2007 року за ст. 38 КЗпП України без подання нової
заяви про звільнення за власним бажанням.

З
урахуванням наведеного, що свідчить про неправильне застосування апеляційним судом
норм матеріального права та помилкове скасування рішення районного суду, постановленого
згідно із законом, рішення, ухвалене апеляційною інстанцією, підлягає скасуванню
із залишенням у силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 339 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю  “Санаторій “Товтри”
задовольнити.

Рішення апеляційного
суду Хмельницької області від 18 червня 2007 року скасувати, а рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від
19 квітня 2007 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Н.П. Лященко

М.П. Пшонка