УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

29
січня 2008 року
м.Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

суддів :                    Барсукової В.М.,

Балюка М.І.,
Григор'євої Л.І., -

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розподіл спільної сумісної власності подружжя,
визнання недійсними та скасування рішення сесії Збаразької міської ради № 1149
від 28 квітня 2005 року про відміну розпорядження № 190 від 28 грудня 1992
року, рішення сесії Базаринської сільської ради № 257 від 7 лютого 2006 року
про передачу у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки, Державних актів на
право приватної власності на земельну ділянку, рішення ради підприємства
Збаразького цукрового заводу від 29 вересня 1992 року про виділення ОСОБА_3
земельної ділянки,

в с т а н о в и л а :

У березні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом
до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Зазначав, що перебував з
відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з червня 1992 року по липень 2002 року.
Мотивуючи тим, що за час перебування у шлюбі ними було збудовано житловий
будинок АДРЕСА_1 та придбано рухоме майно просив стягнути з ОСОБА_2 27 219 грн.
вартості частини рухомого майна та визнати за ним право власності на Ѕ частину
вказаного будинковолодіння.

Доповнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просив визнати
недійсними та скасувати рішення сесії Збаразької міської ради № 1149 від 28
квітня 2005 року про відміну розпорядження № 190 від 28 грудня 1992 року,
рішення сесії Базаринської сільської ради № 257 від 7 лютого 2006 року про
передачу у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки, Державних актів на
право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 026766 та ЯГ № 026765,
рішення ради підприємства Збаразького цукрового заводу від 29 вересня 1992 року
про виділення ОСОБА_3 земельної ділянки № 18 згідно генеральному плану
забудови.

Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської
області від 7 травня 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Тернопільської області від 20 вересня 2007 року, позов задоволено частково.
Проведено реальний розподіл будинковолодіння АДРЕСА_1, виділивши позивачу Ѕ
частину будинковолодіння  відповідно до
варіанту № 2 висновку № 727 судової будівельно-технічної експертизи від 24
листопада 2006 року, а саме: другий поверх житлового будинку площею 172,7
м.кв.; мансарду будинку площею 138,3 м.кв.; господарське приміщення  площею 113, 1 м.кв., а всього на загальну
суму 131 077 грн., що складає 43/100 ідеальних долей будинковолодіння.

ОСОБА_2 виділено Ѕ частину будинковолодіння  відповідно до варіанту № 2 висновку № 727
судової будівельно-технічної експертизи від 24 листопада 2006 року, а саме:
цокольний поверх будинку площею 168,4 м.кв.; перший поверх будинку площею 177,6
м.кв.; теплицю площею 301,4 м.кв., всього на загальну суму 172 503 грн., що
складає 57/100 ідеальних долей будинковолодіння.

Для виконання варіанту ізольованого приміщення ОСОБА_1
зобов'язано
обладнати окремий вхід на другий поверх. В решті позову відмовлено.

У
поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять скасувати судові рішення, а справу направити на
новий судовий розгляд, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права.

Згідно з ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

З наявних матеріалів справи вбачається, що оскаржувані
судові рішення  ухвалені з додержанням
норм матеріального права та процесуального права, підстави для їх скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Збаразького районного суду Тернопільської області
від 7 травня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від
20 вересня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.М. Барсукова

М.І. Балюк

Л.І.
Григор'єва