У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

головуючого   Патрюка М.В.,

суддів:            Бердник І.С.,                                    Лященко Н.П.,

Костенка А.В.,                                     Пшонки
М.П., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за заявою акціонерного товариства “Укрінбанк” в особі Рівненської філії
акціонерного товариства “Укрінбанк” про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1
грошових коштів у сумі 14 382 грн., за касаційною скаргою акціонерного
товариства “Укрінбанк” в особі Рівненської філії акціонерного товариства
“Укрінбанк” на ухвалу Рівненського міського суду від 29 травня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 25 червня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У травні 2007 року акціонерне товариство “Укрінбанк” в особі Рівненської
філії акціонерного товариства “Укрінбанк” звернулося в суд із заявою про видачу
судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Рівненського міського суду від 29 травня 2007 року, залишеною без
змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 25 червня 2007 року,
акціонерному товариству “Укрінбанк” в особі Рівненської філії акціонерного
товариства “Укрінбанк” у прийнятті заяви про видачу судового наказу відмовлено,
роз'яснено право на звернення із цією вимогою до суду в                позовному провадженні.

У поданій касаційній скарзі акціонерне товариство “Укрінбанк”
в особі Рівненської філії акціонерного товариства “Укрінбанк” просить скасувати постановлені у справі ухвали, посилаючись
на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Міський суд, відмовляючи в прийнятті заяви про видачу судового наказу,  виходив із положень ст. 616 ЦК України, яка
вказує на те, що сплата збитків і неустойки (пені) не є безумовним обов'язком
боржника, а тому зробив невірний висновок щодо наявності спору про право на
стягнення пені.

З таким висновком погодився й суд апеляційної інстанції.

Проте з такими висновками суду
погодитися не можна, оскільки суди дійшли їх із порушенням норм матеріального
та процесуального права.

Згідно із ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо
заявлено вимогу, яка ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі.

З матеріалів справи вбачається, що 14 лютого 1996 року між Рівненською
філією акціонерного товариства “Укрінбанк” та ОСОБА_1 укладено в письмовій
формі кредитний договір № 236 на суму 1 млрд. 500 млн. крб., в якому
передбачено всі істотні умови, у тому числі сплату  відсотків за користування кредитом з
процентною ставкою 140 % відсотків річних.

Відповідно до п. 2.3 указаного договору фактично нараховані проценти
ОСОБА_1 зобов'язався перераховувати до 30 числа кожного місяця. За несвоєчасно
перераховані проценти нараховується пеня в розмірі 3% в день від суми
заборгованості по процентам.

З матеріалів приєднаних до заяви про видачу судового наказу не вбачається,
що заявник ставив питання про сплату пені, а заявляв вимогу про стягнення з
боржника плати за користування чужими грошовими коштами, тобто про суму, на яку
збільшується сума грошового боргу. При цьому нарахування таких процентів не
залежить від вини, наявності якихось порушень, це є прямий обов'язок боржника
щодо належного виконання  зобов'язання.

Ураховуючи наведене, посилання суду на те, що в цьому випадку існує спір
про право на стягнення пені у вигляді відсотків, є необґрунтованим, а тому не
може бути підставою для відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу.

За таких обставин оскаржувані ухвали як постановлені з порушенням норм
матеріального та процесуального права підлягають скасуванню з підстав,
передбачених п. 2 ст. 342 України, з передачею справи на розгляд до суду першої
інстанції для вирішення питання про прийняття заяви.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу акціонерного товариства “Укрінбанк” в особі Рівненської
філії акціонерного товариства “Укрінбанк” задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду від 29 травня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Рівненської області від 25 червня 2007 року скасувати, а
справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про
прийняття  заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Н.П. Лященко

М.П. Пшонка