У Х В А Л А І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

30 травня 2008 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

Патрюк М.В.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1на рішення
Печерського районного суду м. Києва від 25 грудня 2007 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 19 березня 2008 року в справі за позовом
ОСОБА_2до ОСОБА_1про стягнення вартості частки квартири, за зустрічним позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_5, про
визнання договору дарування недійсним та переведення прав і обов'язків покупця,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

ОСОБА_2 звернувся в суд із вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що він є власником 1/6 частини АДРЕСА_1в        м. Києві на підставі нотаріально
посвідченого договору дарування від                   8 вересня 2006 року.
Загальна площа спірної квартири складає 80, 80 кв.м., жила площа - 50, 60 кв.м.
Вся квартира, за винятком його 1/6 частини, належить на праві власності
ОСОБА_1, однак користуватися своєю часткою він не може, вона не може бути
виділена у вигляді окремого житлового приміщення, а тому просив суд стягнути на
його користь з відповідачки матеріальну компенсацію належної йому частки в
сумі                   306 105, 75 грн.

ОСОБА_1 звернулась в суд із вищезазначеним зустрічним
позовом, посилаючись на те, що зазначений договір дарування 1/6 частини спірної
квартири було укладено з метою приховати договір купівлі-продажу із
позбавленням її переважного права купівлі цієї частини квартири з підстав
передбачених ст. 362 ЦК України. Просила суд задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25
грудня              2007 року, залишеним
без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від              19 березня 2008 року, позов
ОСОБА_2 задоволено частково, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1
відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість 1/6 частки АДРЕСА_1в
розмірі 278 200 грн.; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину
АДРЕСА_1в м. Києві.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові
рішення з підстав неправильного застосування судами норм матеріального права та
порушення норм процесуального права із передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до них матеріалів  вбачається, що скарга є  необґрунтованою і наведені в ній доводи не
дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених
судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись пунктом 5 частиною 3 статті 328 ЦПК України

у  х
в  а  л
и  в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_2до ОСОБА_1про стягнення вартості частки квартири, за зустрічним позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_5, про
визнання договору дарування недійсним та переведення прав і обов'язків покупця
відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити
ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                         М.В. Патрюк