УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

6
лютого  2008 року                                                               м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого      Гнатенка А.В.,

суддів:
Барсукової В.М.,               Балюка М.І.,

Григор'євої Л.І. ,      Гуменюка
В.І., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю
(далі - ТОВ) “Вінсільсервіс”, третя особа: ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної
і моральної шкоди; за зустрічним позовом ТОВ “Вінсільсервіс” та третьої особи на
стороні позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2004 року ОСОБА_1. та ОСОБА_2., звернувшись
до суду з указаним позовом, зазначали, що 11 грудня 2003 року з вини ОСОБА_3.,
який керував належним ТОВ “Вінсільсервіс”
автомобілем, сталася дорожньо-транспортна пригода, у
зв'язку з чим їм завдано матеріальну та моральну шкоду. Тому, просили стягнути
з ТОВ “Вінсільсервіс” матеріальну шкоду
в розмірі 8766 грн. та 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У жовтні 2006 року ТОВ “Вінсільсервіс”
звернулось до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1. та ОСОБА_2. про відшкодування матеріальної
шкоди в розмірі 4806 грн., посилаючись на вину ОСОБА_2. у даній ДТП.

У листопаді 2006 року ОСОБА_3. звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_1. та ОСОБА_2. про відшкодування
моральної шкоди в розмірі 5000 грн., яка йому завдана внаслідок ДТП, що сталася
з вини ОСОБА_2.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від                         2 березня 2007 року в
задоволенні позовів відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 27 червня 2007 року зазначене
рішення суду в частині відмови в позові ОСОБА_1. та ОСОБА_2. скасовано, постановлено нове, яким їх позов задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ “Вінсільсервіс” на користь ОСОБА_1. матеріальну шкоду в розмірі
3358 грн. 63 коп. і вирішено питання судових витрат. В іншій частині рішення районного
суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ “Вінсільсервіс”
просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права, і залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення районного
суду та задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1. та ОСОБА_2., виходив з того, що причиною
ДТП  стало невиконання ОСОБА_3. п. 10.5
Правил дорожнього руху України.

Проте з таким висновком апеляційного суду
погодитися не можна.

Відповідно до висновків додаткової судової
автотехнічної експертизи № 305а від 8 грудня 2005 року в даній дорожній
обстановці водій автомобіля “Опель” ОСОБА_2., який рухався з другорядної
дороги, повинен був діяти згідно з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху,
згідно яким у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій
об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення
швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Водій автомобіля “ГАЗ” ОСОБА_3., який рухався
по головній дорозі і робив поворот, повинен був діяти згідно з вимогами п. 10.5
Правил дорожнього руху, згідно яким поворот необхідно виконувати так, щоб при
виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі
зустрічного руху.

На момент зіткнення автомобіль “ГАЗ” міг
знаходитись в нерухомому стані.

Як убачається з матеріалів адміністративної
справи, зокрема з пояснень водія ОСОБА_3., з моменту, коли його автомобіль
заглух і зупинився до моменту зіткнення пройшло від 5 до 10 секунд. Тому
експертами були проведені розрахунки про технічну можливість у водія автомобіля
“Опель” ОСОБА_2. попередити зіткнення. В умовах даної пригоди водій автомобіля
“Опель” ОСОБА_2. мав технічну можливість попередити зіткнення терміновим
гальмуванням з зупинкою автомобіля до місця знаходження автомобіля “ГАЗ”.
Попередження зіткнення від дій водія автомобіля “ГАЗ” ОСОБА_3. могло не
залежати.

Тобто, обома учасниками даної
дорожньо-транспортної пригоди були порушені Правила дорожнього руху України.

Апеляційний суд, не погоджуючись з висновками
експертизи, послався на те, що вони базуються на поясненнях ОСОБА_3., оскільки
його пояснення були предметом дослідження експертів і ними встановлено, що його
покази технічно достовірні. Однак при цьому суд не врахував, що по поясненнях
ОСОБА_2. їх автомобіль рухався зі швидкістю
20-25 км/г, а експертами, при розрахунку технічної
можливості у водія ОСОБА_2. попередити зіткнення, застосовано максимально
допустиму швидкість руху автомобіля “Опель” - 60 км/г. Таким чином,
імовірність технічної можливості у ОСОБА_2. попередити зіткнення збільшується.

Оскільки з наявних в справі доказів не можна
зробити висновок про винні дії в дорожньо-транспортній пригоді лише ОСОБА_3.,
рішення апеляційного суду підлягає скасуванню.

Однак, не можна погодитись і з рішенням
районного суду, у зв'язку з тим, що він не врахував роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України, в постанові № 6 “Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди” від 27 березня 1992 року з
наступними змінами,  про те, що за
наявності вини обох володільців розмір відшкодування визначається відповідно до
ступеня вини кожного.

Районний суд, визначивши, що в скоєнні ДТП
винні обидва водія, ступень вини кожного не визначив.

Крім того, суд керувався нормами ЦК України
2003 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, тоді як спірні
правовідносини виникли за час дії ЦК УРСР 1963 року.

З урахуванням наведеного постановлені в
справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Вінсільсервіс” задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 27 червня 2007 року скасувати та рішення Ленінського районного суду м.
Вінниці від                         2
березня 2007 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                      А.В.Гнатенко

Судді:                                                                  В.М.
Барсукова

М.І.
Балюк

Л.І.Григор'єва

В.І. Гуменюк