У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,
Лященко Н.П., Данчука В.Г.,                                      Пшонки
М.П., -

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого
незаконного володіння, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 2 липня 2007
року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

ОСОБА_1 звернулася в суд із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що в
липні 2000 року ОСОБА_3 подарував їй будівельні матеріали та обладнання на
загальну суму 2 019 грн., які повинні були зберігатись на території цеху
акціонерного товариства закритого типу “Синтез”. 1 серпня 2000 року вказаний
цех був проданий приватному підприємцю ОСОБА_2, який відмовився повернути
належне їй майно.

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 19 квітня 2007 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Позивачка, не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернулась зі скаргою до
апеляційного суду.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 18 червня 2007 року  апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху
та надано строк до                    2
липня 2007 року для усунення недоліків скарги.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 2 липня 2007 року
апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто ОСОБА_1.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати останню ухвалу
апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Визнаючи апеляційну скаргу неподаною та повертаючи її               ОСОБА_1., апеляційний суд
виходив із того, що вона у визначений строк не усунула недоліки, зазначені в
ухвалі суду від 18 червня 2007 року.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Відповідно до ст. ст. 121, 297 ЦПК України суддя, встановивши, що
апеляційну скаргу подано без додержання вимог ст. 295 ЦПК України, постановляє
ухвалу про залишення її без руху, про що повідомляє відповідну особу і надає
строк для виправлення недоліків. Якщо заявник у встановлений строк виправить
недоліки, скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Як убачається з ухвали суду від 18 червня 2007 року, указавши на недоліки
апеляційної скарги, апеляційний суд в ухвалі не зазначив необхідних реквізитів,
за якими ОСОБА_1. слід було сплатити відповідні платежі. Однак позивачкою
визначені судом платежі були сплачені 2 липня 2007 року й цього ж дня квитанції
подані до апеляційного суду (а.с. 246-247).

Незважаючи на це, ухвалою апеляційного суду від 2 липня 2007 року
апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто апелянту.

При цьому обидві ухвали апеляційного суду постановлені з приводу
апеляційної скарги на рішення Замостянського районного суду Вінницької області
від  25 травня 2007 року, якого не існує,
як немає й апеляційної скарги на таке рішення.

З урахуванням наведеного, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з
підстав, передбачених ст. 342 ЦПК України, з направленням справи на розгляд
апеляційного суду для вирішення питання прийняття апеляційної скарги.

Керуючись ст. 342 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 2 липня 2007 року
скасувати.

Справу передати до апеляційного суду для вирішення питання про прийняття
апеляційної скарги ОСОБА_1  на
рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 19 квітня 2007 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В.
Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

В.Г. Данчук

Н.П. Лященко

М.П. Пшонка