Справа № 2-119/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

23 липня 2008 року
Деснянський
районний суд м. Чернігова

у
складі  судді Бечко Є.М.

при секретарі Пшеничній І.О.,

за  участю
сторін,

представника
позивача ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому  судовому
засіданні в залі суду у м. Чернігові
цивільну справу за позовом
ОСОБА_2до  ОСОБА_3 про
визнання  недійсним свідоцтва  про
право  на спадщину та  заяви про
відмову  від  одержання
свідоцтва  про право на  спадщину та свідоцтва  про
право  власності,  визнання права власності,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та  уточнивши
позовні  вимоги,  просить
визнати недійсною  заяву від
11.04.2003 року про відмову  від  отримання свідоцтва  про
право  на  спадщину та
від  свідоцтва  про
право власності; визнати
недійсним  свідоцтво  про
право  на  спадщину
за  заповітом,  видане
на  ім'я ОСОБА_3.;  визнати
за нею  право  власності на 5/8  частин будинку з  надвірними
будівлями,  розташованого   поАДРЕСА_1, мотивуючи,  що
на  момент  посвідчення
заяви вона  не  усвідомлювала її  змісту.

Позивачка та її представник в
судовому засіданні позов
підтримали.

Відповідач в  судовому  засіданні
позов не  визнав, зазначив,  що  позивачка  пропустила
термін  позовної  давності.

Суд, заслухавши  пояснення осіб,  які
беруть  у часть  у
справі, показання  свідка,
дослідивши матеріали справи доходить висновку,
що  позов  не
підлягає  задоволенню.

В судовому  засіданні  встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1помер  чоловік
позивачки та  батько  відповідача ОСОБА_4.

Після його смерті відкрилась
спадщина  на будинок з  надвірними
будівлями,  розташований   поАДРЕСА_1 .

Спадкоємцями померлого першої
черги  була позивачка,  як
дружина померлого та  його  діти: відповідач ОСОБА_3. та  ОСОБА_5.

За життя, 19.04.2001 року,  ОСОБА_4.
склав  на
користь   сина ОСОБА_3. заповіт,  яким
заповідав  йому  усе
своє  майно.

11.04.2003 року позивачка  у  нотаріальній конторі  підписала
заяву,  в  якій відмовилась від  отримання свідоцтва  про
право  на  спадщину та
від  свідоцтва  про
право власності,  з  тексту
якої  вбачається,  що їй
відомо  про зміст заповіту, а
також те,  що вона як  непрацездатна за  віком
особа  має  право
на  обов'язкову частку  у
спадщині.

Заявляючи,  що  на
момент  посвідчення  заяви вона
не  усвідомлювала її  змісту, збиралась  по-іншому розпорядитись належною їй  часткою
спадщини, позивачка всупереч
вимогам  ст.ст. 10, 60 ЦПК України
не  надала  суду
будь-яких  доказів на  підтвердження
даного  факту.

Свідок ОСОБА_5. в  судовому засіданні
повідомила,  що мати  ніколи
не  заводила  з
нею  розмов про  те   що
вона якимось  чином збирається  розпорядитись своєю  часткою в спадщині.

Дана  обставина узгоджується  з
поясненнями  відповідача та  показаннями
свідка про  те,  що батьки
домовились  розпорядитись
своїм  майном та   подарували ОСОБА_5. будинок,  що
належав діду,  а  для
сина залишався   спірний будинок.

Не підтверджено будь-якими  доказами
і посилання  позивачки на  введення
її  сином в  оману під час підписання  заяви.

За  вказаних  обставин
суд  вважає за  необхідне
відмовити  в  задоволенні
цих  вимог,  а
зважаючи  в  пропуску
строку  позовної  давності та
строку  на  прийняття
спадщини, також  в  задоволенні
вимоги  про  визнання
права  власності.

Враховуючи
викладене, керуючись ст. ст.10, 60, 88, 209, 212, 213  ЦПК України, ст.ст. 16, 203, 215, 216, 229,
230 ЦК України суд, -

вирішив:

В задоволенні  позову  відмовити.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Заяву  про  апеляційне
оскарження рішення може  бути
подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна  скарга на  рішення
суду може  бути  подана протягом  двадцяти
днів після  подання заяви  про
апеляційне  оскарження.

Суддя