Справа № 2-4898/08
31 березня 2008 року Приморський районний суд міста Одеси
головуючого судді Шенцевої О.П.,
при секретарі Ющенко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, за участю
третьої особи - Одеської міської ради, про визнання право власності на нерухоме
звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на
горище, площею 145,3 кв.м., розташоване у будинкуАДРЕСА_1 При цьому позивачка
вказую, що вона на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2005 року
посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу
ОСОБА_6.  та зареєстрованого в КП “ОМБТІ
та РОН” є власником АДРЕСА_1. У будинку є горищне приміщення площею 145,3
кв.м., яким вона користується та провела там ремонтні роботи. Мешканці будинку
не заперечують проти передачі мені у власність горища.
У судовому
засіданні представник позивачки позов підтримав, просив його задовольнити.
судового засідання не з`явилися, про день, час, місце слухання справи були
повідомлені відповідно до частини 3 статті 76 ЦПК України належним чином, але
ними було надано заяву про визнання позовних вимог позивачки та прохання
слухати справу за їх відсутністю. Суд вважає можливим розглянути справу у
відсутність відповідача, так як у справі достатньо матеріалів про права та
взаємовідносини сторін, позивачка не заперечувала проти ухвалення заочного
рішення.

Представники
третьої особи - в судове засідання не з`явилися, про день, час, місце слухання
справи були повідомлені відповідно до частини 3 статті 76 ЦПК України належним
чином, про поважні причини своєї неявки суду не представив.

Суд, вислухавши
пояснення представника позивачки, дослідивши і проаналізувавши представлені
суду докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Судом
встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 27.12.2005 року
посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу
ОСОБА_6.  та зареєстрованого в КП “ОМБТІ
та РОН” є власником АДРЕСА_1.

У будинку
АДРЕСА_1 розташоване нежиле приміщення, а саме горище загальною площею 145, 3
кв. м., яке фактично використовується тільки позивачем, та у якому за кошти
позивача було зроблено ремонт.

Відповідно до
Рішення Конституційного суду України з 02.03.2004 року № 4-4-«У справі за
конституційним зверненням Ярового С.І. і інших громадян про офіційне тлумачення
положень пункту 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового
фонду» і по конституційному поданню 60 народних депутатів про офіційне
тлумачення положень ст.ст. 1,10 цього Закону (справа про права співвласників на
допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) допоміжні приміщення (підвали,
сараї, комори, горища, колясочні та інш.) передаються безкоштовно в приватну
власність громадян одночасно із приватизацією ними квартир (кімнат) у квартирах
багатоквартирних будинків.

Згідно п.1.2.
зазначеного рішення власник, неприватизованих квартир є співвласником
допоміжних приміщень нарівні із власниками приватизованих квартир.

Як зазначено в
п.2 ст. 382 ЦК України власникам квартир у двох - або багатоквартирному
житловому будинку належать на праві загальної спільної власності приміщення
загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне,
сантехнічне та інше встаткування за межами або усередині квартири, що
обслуговує більше однієї квартири, а також спорудження, будинку, які призначені
для забезпечення потреб всіх власників квартир, а також власників нежитлових
приміщень, які розташовані в житловому будинку.

Відповідно до
Рішення Конституційного суду України № 1-2/2004 з 02.03.2004 року момент
виникнення права власності на квартиру є й моментом виникнення права загальної
власності на допоміжні приміщення.

Підтвердженням
вищевикладеного є вимоги ст. 328 ЦК України, у якій зазначене, що право
власності здобувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема з угод.
Право власності вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із
закону або незаконність знаходження права власності не встановлена судом.

Отже, горища
площею 145,3 кв.м., яке розташоване в будинкуАДРЕСА_1, є загальною спільною
власністю всіх власників та наймачів квартир зазначеного будинку.

Ч. 2 ст. 369 ЦК
України, передбачено, що розпорядження майном, що є в загальній спільній
власності, здійснюється зі згоди всіх співвласників.

У ч. 1, 2 ст.
182 ЦК України зазначено, що право власності й інші речові права на нерухомі
речі, обмеження цих прав, їхнє виникнення, перехід і припинення підлягають
державній реєстрації, і здійснюється відповідним органом, яким згідно п. 1.3
Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства юстиції України з 07.02.2002 року № 7/5
здійснюється підприємством БТИ.

Згідно ст. 10 ч.
2 Закону України з 10.06.1992 року «Про приватизацію державного житлового
фонду» власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних
приміщень будинків. Допоміжні приміщення (комори, сараї, і ін.) передаються у
власність квартиронаймачів безкоштовно й окремо приватизації не підлягають.

Згідно заяви
відповідачів, співвласників спірного приміщення, вони не заперечують проти
передачі приміщення площею 145,3 кв.м. розташованого за адресою
будинкуАДРЕСА_1, таким чином, за позивачем може бути визнане право власності на
горище загальною площею 145, 3 кв. м., розташованого у будинкуАДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.
15, 16, 182, 369 ЦК України, Рішення Конституційного суду України з 02.03.2004
року № 4-4-«У справі за конституційним зверненням Ярового С.І. і інших громадян
про офіційне тлумачення положень пункту 2 ст. 10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового фонду» і по конституційному поданню 60
народних депутатів про офіційне тлумачення положень ст.ст. 1,10 цього Закону
(справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних
будинків), ст.ст. 11, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати
заОСОБА_1право власності на горище, площею 145,3 кв.м., розташоване у будинку
АДРЕСА_1

Рішення суду
може бути переглянуто за заявою відповідачів, які не приймали участі при
розгляді справи, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської
області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі в 10 -ти денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя