Справа №2-686/2008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

09 червня 2008
року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого - судді
Слурденко О.І., при секретарі Шиловій І.В. розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2  про стягнення суми половини
вартості автомобіля, як спільно нажитого майна подружжя,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення суми в рахунок
відшкодування половини вартості проданого автомобіля, як спільно нажитого майна
подружжя. В позовній заяві вона вказала та у судовому засіданні пояснила, що
29.12.1995 року між ними був укладений шлюб, зареєстрований Чугуївським
відділом РАГС Харківської області. У 1996 році вони купили автомобіль ВАЗ 2105
та зареєстрували його в органах ДАІ на ім'я відповідача. В 2003 році шлюб між
ними був фактично припинений та вона звернулася до суду з позовом про його розірвання
разом із розподілом спільно нажитого майна. Справа розглядалася протягом року і
тільки 15.09.2004 року вона отримала свідоцтво про розірвання шлюбу. В цей
період 07.11.2003 року відповідач навмисно з метою запобігання розподілу продав
спірний автомобіль ОСОБА_3 за 5375 гривень без її згоди та повідомлення про
таку угоду. Отримавши гроші він продажу спільного автомобіля він залишив їх
собі, тому вона була вимушена звернутися із позовом до суду про визнання
договору купівлі-продажу автомобіля недійсним та визнання за нею права
власності на половину спільного автомобіля. Судом першої інстанції її позов був
задоволений, але апеляційним судом це рішення було скасовано та їй в позові
було відмовлено з роз'ясненням про право вимоги половини вартості автомобіля.
Касаційною інстанцією рішення апеляційного суду було залишено без змін. Тому
вона просить суд стягнути з відповідача на її користь 2687 гривень 50 копійок
та судові витрати.

Відповідач
заперечуючи проти позову вказав на те, що продаж автомобілю він здійснив ще у
період їх шлюбу з відома та згоди позивачки, їх спільне майно вони поділили, а
позов поданий з метою дошкулити йому.

Заслухавши
сторони, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного.

Сторони
знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 29.12.1995 року. В період шлюбу вони
купили автомобіль ВАЗ 2105, який є спільним майном подружжя. В серпні 2003 року
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу та розподілу спільно
нажитого майна. В серпні 2003 року ОСОБА_2. подав зустрічний позов про розподіл
спільного майна. За цими позовами предметом спору був також вказаний
автомобіль. Тобто спір з приводу поділу автомобіля виник ще до його продажу
ОСОБА_2. ОСОБА_3. Тому купівля-продаж спірного автомобіля могла бути тільки зі
згоди обох співвласників, що на дійсності не було, оскільки в договорі комісії
купівлі-продажу автомобіля укладеному 07.11.2003 року між ОСОБА_2. і ОСОБА_3 та
засвідченого приватною фірмою „Лідія”, ОСОБА_1 як співвласник автомобіля не
вказана та її згода не була наведена.

Таким чином,
відповідач продав спільне майно подружжя без згоди другого співвласника та
присвоїв виручену суму одноособово. За таких обставин позовні вимоги позивачки
ґрунтуються на фактичних обставинах справи, засновані на законі та підлягають задоволенню,
оскільки автомобіль є неподільною річчю і право власності може бути передано
тільки одному власнику з грошовою компенсацією половини вартості іншому
співвласнику.

Керуючись
ст.ст.10,11,209,212,214,215,218 ЦПК України, ст.ст.22,28,29 Кодексу про шлюб та
сім'ю України (від 1969 року), ст.ст.112,113,115 ЦК України (1963 року) суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми половини
вартості автомобіля, як спільно нажитого майна подружжя - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в
АДРЕСА_1  на користь ОСОБА_1, проживаючої
в АДРЕСА_2, половину вартості автомобіля, як спільно нажитого майна подружжя в
сумі 2697 гривень 50 копійок та судові витрати у вигляді державного мита у сумі
51 гривня і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у
сумі 30 гривень, а разом  2778(дві тисячі
сімсот сімдесят вісім) гривень 50 копійок.

Рішення може бути
оскаржене до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської
області шляхом подачі через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня
проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження і подачею після цього
протягом 20 днів апеляції з наданням її копії до апеляційної інстанції або у
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: