Справа
№  2 - 69/08
І М  Е Н Е М            У К Р А Ї Н И
25 березня  2008 року.
Близнюківський         районний суд Харківської області у складі:  судді
Мороза О.І., при секретарі Масловій Н.Ю, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт. Близнюки Харківської
області цивільну  справу за
позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу, -
В С Т А Н О В И В  :
звернулася   до суду з
позовом  до  ОСОБА_2. про розірвання шлюбу, який   було зареєстровано  25 лютого 2000  року. Позивач вказує, що між нею та
відповідачем по справі    припинені
шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства  у зв'язку з тим, що на протязі усього
сумісного життя   постійно виникали
сварки із-за відсутності взаєморозуміння, спільних поглядів на життя та інше.   Спору про поділ майна не виникає. Від шлюбу
дітей не мають.  Посилаючись на
вищевказані обставини вважає, що подальше спільне проживання і збереження
сім'ї  стало неможливим. Витрати при
реєстрації розірвання шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного
стану просить покласти на неї.
Позивач та відповідач, будучи належним
чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не
з'явилися, надавши суду письмові  заяви
про розгляд справи  за їх  відсутності. Відповідач вказав, що  позовні вимоги визнає повністю, з наслідками
задоволення позову ознайомлений,  на
примирення не погоджується. Крім того відповідачем надані та долучені до
матеріалів справи  оригінал   повторного свідоцтва про шлюб та ксерокопія
сторінок  паспорту та ідентифікаційного
Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України,  суд знаходить за необхідне позов
задовольнити, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного
кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із
подружжя. Відповідно до ст. 112 цього ж Кодексу, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання
подружжя і збереження  шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Матеріалами справи
встановлено,  що сім'я сторін розпалася
остаточно і зберегти її неможливо, подальше спільне проживання подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам позивача,
що має істотне значення.   Майновий
спір між  сторонами   відсутній. Шлюб у позивачки другий а у
відповідача  перший. На примирення
сторони не згодні.  Дітей від шлюбу не
мають. Близько двох років подружжя проживає окремо  за різними адресами. За таких обставин шлюб
Визначаючи розмір державного
мита при реєстрації розірвання шлюбу в державному органі реєстрації актів
цивільного стану, суд приймає до уваги сімейний та матеріальний стан подружжя,
другий шлюб у позивачки, та вважає за необхідне витрати щодо розірвання шлюбу
покласти на неї, виходячи   із заявленого
в цій частині  позивачкою  клопотання.
ст.ст.10, 11, 60, 174, 213-215,  ЦПК
України, ст.110, 112 Сімейного кодексу
України, суд,
між  ОСОБА_1,   ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрований  25 лютого 2000 року  районним відділом реєстрації актів
цивільного  стану  районного управління юстиції   Харківської області,  Україна. Актовий запис №  06.
розірвання шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану стягнути
державне мито   на користь держави у
розмірі сімнадцять гривень з ОСОБА_1.
ОСОБА_2  від сплати державного
Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею
її копії до апеляційної інстанції, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя