УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2008 року                                                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,

Лященко  Н.П.,

Костенка А.В.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Кривому Розі Дніпропетровської області (далі - відділення Фонду), третя особа -
відкрите акціонерне товариство “Криворізький залізорудний комбінат”, про
перерахунок розміру страхових виплат та стягнення заборгованості за щомісячними
виплатами,

в  с  т
а  н  о  в  и
л  а :

У травні 2006 року позивач звернувся в суд із зазначеним
позовом, мотивуючи вимоги тим, що з 17 листопада 1992 року до 1 квітня 2001
року ВАТ “Криворізький залізорудний комбінат”, а з 1 квітня 2001 року до
теперішнього часу відділення Фонду при розрахунку сум відшкодування шкоди, які
йому сплачуються у зв'язку з ушкодженням здоров'я на виробництві,  не застосували коефіцієнти підвищення
тарифних ставок і посадових окладів, тому виникла заборгованість.

Позивач просив стягнути з відділення Фонду заборгованість
із щомісячних виплат відшкодування шкоди за період з 1 квітня 2001 року до          1 жовтня 2006 року в сумі 11 227 грн.
95 коп. та призначити йому нову суму щомісячних платежів з 1 жовтня 2006 року в
розмірі 356 грн. 54 коп.

Рішенням Тернівського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 7 березня 2007 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного Дніпропетровської області від 5 червня
2007 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково: стягнуто на його користь із
відділення Фонду 8 005 грн. 77 коп. заборгованості із щомісячних виплат за
період з 1 червня 2003 року до 1 жовтня 2006 року та страхові виплати в розмірі
356 грн. 54 коп. щомісячно, починаючи з 1 жовтня 2006 року. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі
відділення Фонду просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суди виходили з того, що з 1992 року
при перерахуванні позивачу сум страхових виплат відповідачем неправильно
застосовувалися або ж не застосовувалися взагалі коефіцієнти підвищення
тарифних ставок і посадових окладів працівників підприємства. Після передачі
підприємством документів відділення Фонду, воно також неправильно продовжувало
виплачувати позивачу суми відшкодування шкоди, тому  вони
підлягають  перерахуванню  та
стягненню.

Проте, з такими висновками судів щодо наявності підстав
для  перерахуванню  щомісячних
платежів погодитися  не  можна.

Відповідно до п. 28 Правил відшкодування власником
підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної  працівникові  ушкодженням здоров'я, пов'язаної  з
виконанням  ним  трудових обов'язків, затверджених постановою
Кабінету  Міністрів  України
від                  23  червня
1993 року № 472, перерахований
або нарахований  розмір втраченого
заробітку у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної  працездатності не може бути більшим від
середньомісячного заробітку відповідного працівника (після підвищення тарифних
ставок) за умови його роботи протягом повного календарного місяця або у перерахунку
на повний  календарний  місяць роботи.

За  таких обставин
з  висновками  судів щодо
наявності  підстав  для перерахування щомісячних платежів та
стягнення суми недоплати погодитися не можна, оскільки, змінюючи  розмір
щомісячних  виплат, суди як
першої, так і  апеляційної інстанцій не
перевірили, чи відбулося фактичне підвищення заробітної плати на підприємстві,
не витребували від відповідача відомості про розмір середнього заробітку за
професією позивача на кожний момент підвищення
тарифних ставок протягом повного календарного місяця або у перерахунку
на повний календарний місяць роботи, унаслідок чого не визначилися з
відповідністю розміру суми відшкодування, нарахованої позивачу, граничним сумам
середньої заробітної плати.

Оскільки судами першої та апеляційної інстанцій допущені
порушення  норм  процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення  справи,
постановлені у справі рішення підлягають скасуванню з направленням справи на
новий розгляд  до  суду
першої  інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області задовольнити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 7 березня 2007 року та ухвалу апеляційного
Дніпропетровської області від 5 червня 2007 року скасувати, а справу направити
на  новий розгляд до  суду
першої  інстанції.

Ухвала
оскарженню  не  підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Н.П. Лященко

М.П. Пшонка