Справа № 2-1401/2008
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

24
липня 2008 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Дегтярчук М.О., при секретарі Заводяній О.Ю., за участю
адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи - Лозівська державна нотаріальна контора, КП “Архітектурне
бюро м. Лозова”, ВАТ Державний ощадний банк України НОМЕР_1 м. Лозова
Харківської області, про встановлення факту приналежності правовстановлюючого
документу, реєстрації самовільної забудови та визнання права власності на
частину домоволодіння у порядку спадкування, -

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

Позивачка  звернулась   до суду
04 квітня 2008 року з позовом до відповідача про встановлення факту
приналежності правовстановлюючого документу, реєстрації самовільної забудови та
визнання права власності на частину домоволодіння у порядку спадкування,
посилаючись на те, що після смерті її чоловіка -  ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
залишилось спадкове майно, а саме: &frac12; частина домоволодіння, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, та грошові вклади в ВАТ Державний ощадний банк України НОМЕР_1. За
життя все своє майно чоловік заповів позивачці. При зверненні до держаної
нотаріальної контори для прийняття спадщини з”ясувалось, що в заповіті прізвище
чоловіка вказано як “ОСОБА_5”, в свідоцтві про його смерть також, але в
матеріалах Лозівського БТІ його прізвище значиться як “ОСОБА_6”. Позивачка
також зазначила, що в домоволодінні є самовільно збудована літня кухня з цегли.
В зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить встановити факт
приналежності правовстановлюючих документів, зареєструвати самочинно збудовану
будівлю, визнати на нею право власності на &frac12; частину домоволодіння та на грошові
вклади в порядку спадкування за заповітом після смерті її чоловіка ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В
судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги просила задовольнити їх
в повному обсязі, крім того також просила встановити факт приналежності її
покійному чоловіку свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в якому також
помилково на українській мові вказано прзвище ОСОБА_6, замість ОСОБА_5, хоча
право власності Лозівським БТІ зарєестровано вірно на прізвище ОСОБА_5.

Відповідач - ОСОБА_2, в судовому засіданні проти задоволення позовних
вимог позивачки не заперечував.

Відповідачка - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, однак надала
письмову заяву, в якій проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує та
прохає слухати справу без її участі.

Представники третіх осіб - Лозівської державної нотаріальної контори та
ВАТ “Державний ощадний банк України”, в судове засідання також не з'явились,
однак в попередньому судовому засіданні висловили свою думку та не заперечували
проти задоволення позовних вимог позивачки.

Згідно з
ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового
розгляду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і
такими, що підлягають  частковому
задоволенню.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що за життя ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, склав заповіт, згідно якому все своє майно заповідав своїй
дружині - ОСОБА_1, а саме: &frac12;
частина домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та грошові
вклади в ВАТ Державний ощадний банк України НОМЕР_1 НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4,
заповідальні розпорядження за якими відсутні, що підтверджується копією
заповіту НОМЕР_5 від 02 липня 2002 року, копіями ощадних книжок та поясненням
філії-Лозівського відділення ВАТ “Державний ощадний банк України” № 1155 від 16
липня 2008 року.  На виконання вимог
Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян» залишки
на рахунках НОМЕР_6 та НОМЕР_7 станом на
2 січня 1992 року були проіндексовані у співвідношенні 1 грн. 05 коп. за
1 крб. І отримувані суми зараховані на спеціальні компенсаційні рахунки НОМЕР_8
та НОМЕР_9, відкриті на ім`я ОСОБА_3 Заповідальне розпорядження за першим
рахунком відсутнє, за другим рахунком - складене 15 жовтня 1997 року на ім`я
відповідача ОСОБА_2 На підставі чого суд не має змоги визнати право власності
за цим вкладом за позивочкою і в цій частині позову їй відмовляє.

При
зверненні до держаної нотаріальної контори для прийняття спадщини з'ясувалось,
що в заповіті прізвище чоловіка вказано як “ОСОБА_5”, в свідоцтві про його
смерть також (як вірно), але в матеріалах Лозівського БТІ, свідоцтві про право
на спадщину за заповітом серії НОМЕР_10 від 27 вересня 2001 року та технічному
паспорті його прізвище значиться як “ОСОБА_6”. Встановлення вказаного факту
тягне для позивачки юридичні наслідки: можливість оформити та прийняти спадщину
в після смерті чоловіка - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в порядку
спадкування за заповітом.

Матеріалами справи також було встановлено, що в домоволодінні є
самовільно збудована літня кухня лит. “а1”з цегли розміром 3,05м х
3,05м, що підтверджується довідками № 96 від 29 травня 2008 року та № 52 від 14
червня 2008 року, наданими Лозівським БТІ та копією висновку КП “Архітектурне
бюро м. Лозова” від 12 червня 2008 року, згідно якому місце будівництва
вказаного об'єкта та розташування його на цій земельній ділянці задовольняє
будівельним вимогам і можливість для подальшої експлуатації самочинно
збудованої літньої кухні є. Викладене підтверджується матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового
розгляду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню,
оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що вищевказані документи,
а саме: довідка № 52 від 14 червня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину
за заповітом серії НОМЕР_10 від 7 вересня 2001 року на житловий будинок
належать ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом можуть бути
фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Таким
чином, визнання  відповідачем
пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

Керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 174, 213-215, 218, 256, 259 ЦПК України, ст. ст. 376,
1233-1235, 1268 ЦК України, суд, -

в  и
р  і  ш
и  в  :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, таких
правовстановлюючих документів, як: :
довідка № 52 від 14 червня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину за
заповітом серії НОМЕР_10 від 7 вересня 2001 року та технічний паспорт на
житловий будинок АДРЕСА_1, виданих на ім'я “ОСОБА_6”.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження, право власності на &frac12; частину
домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, з самочинно збудованою
будівлею, а саме : літньою кухнею цегляною, розміром 3,05 м х 3,05 м після
смерті її чоловіка ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати
право власності на грошові заощадження в Лозівському відділенні НОМЕР_1
відкритого акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” на рахунках
НОМЕР_1 НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 та на спеціальному  компенсаційному рахунку НОМЕР_11 в порядку
спадкування за заповітом після смерті її чоловіка - ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

СУДДЯ:
М.О.ДЕГТЯРЧУК