Справа № 22ц-1757/2008 р.
Головуючий у I інстанції -
Категорія - цивільна
Доповідач - Євстафіїв О.К.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2008 року

Апеляційний суд Чернігівської
області

у складі:

головуючого - судді

Коренькової З.Д.,

суддів:

Євстафіїва О.К., Смаглюк Р.І.,

при
секретарі

Марченко О.О.,

за участю:

представників: позивача -
ОСОБА_1, відповідачів: ТОВ „Нива” - Гончаренко О.В., Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України в м. Чернігові Чернігівської області -
головного спеціаліста сектору юридично-правового забезпечення Пилипенко І.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю „Нива” на рішення Чернігівського районного суду від
06 серпня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Нива” про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ТОВ „Нива” просить
змінити дане рішення та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Оскаржуваним рішенням позов частково
задоволено: з останнього на користь ОСОБА_2 стягнуто 7140 грн. 60 коп.
одноразової допомоги у зв'язку з настанням в неї стійкої втрати працездатності
внаслідок трудового каліцтва і 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди; з
ТОВ „Нива” також стягнуто 71 грн. 40 коп. мита і 30 грн. витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи на користь держави;
додатковим рішенням суду з цього товариства також стягнуто 8 грн. 50 коп. мита
на користь держави.

Сенс доводів апелюючої сторони полягає в
тім, що згідно з чинним законодавством, яке регламентує процедуру відшкодування
шкоди, завданої здоров'ю працівника внаслідок нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності, з 01.04.2001
р. всі виплати, що належить здійснити потерпілим на виробництві, має сплачувати
Відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Чернігові.
Товариство не призначало і не виплачувало ОСОБА_2 кошти на відшкодування шкоди,
завданої трудовим каліцтвом. Цьому Відділенню ТОВ „Нива” передало документи,
необхідні для здійснення страхових виплат позивачеві, і воно їй їх виплачує.
Тож саме воно й є належним відповідачем по справі.

У судовому засіданні представник ТОВ
„Нива” підтримала апеляційну скаргу, а представники ОСОБА_2 і Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Чернігові Чернігівської
області її не визнали. Доводи останніх зводяться до того, що рішення суду І
інстанції є законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Частково задовольняючи позов, місцевий суд
виходив з того, що відшкодування шкоди, завданої позивачеві трудовим каліцтвом,
у вигляді одноразової допомоги у зв'язку з настанням в неї стійкої втрати
професійної працездатності, та моральної шкоди має здійснити її роботодавець -
ТОВ „Нива”, оскільки відповідно до чинного законодавства, що регламентує спірні
правовідносини, уся заборгованість з відшкодування матеріальної і моральної
шкоди, що виникла до 01.04.2001 р. (до створення Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України),
виплачується роботодавцем. Цей висновок суду є вірним.

Так, по справі встановлено, що:

- о 9
год. 00 хв. 14.08.1999 р., під час роботи ОСОБА_2 ветеринарним фельдшером
молочно-тваринницької ферми ТОВ „Нива”, при виконанні трудових обов'язків, з
нею стався нещасний випадок на виробництві, за наслідками якого їй з 11.01.2000
р. встановлено 60 % втрати професійної працездатності безстроково, а також
завдано моральної шкоди у вигляді порушення нормальних життєвих зв'язків, що
вимагає від неї і додаткових зусиль для організації свого життя,

-
15.01.2000 р. позивач подала до ТОВ „Нива” заяву, у якій просила виплатити їй
відшкодування шкоди у зв'язку з трудовим каліцтвом,

- ТОВ
„Нива” виплачувала ОСОБА_2 щомісячне відшкодування втраченого заробітку у зв'язку
з даним трудовим каліцтвом по 30.04.2001 р. включно, а після цієї дати даний
вид відшкодування їй виплачує Відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Чернігові,

- жоден
з відповідачів по даний час не виплатив позивачеві одноразової допомоги у
зв'язку з настанням в неї стійкої втрати працездатності і моральної шкоди, що
спричинені трудовим каліцтвом.

Викладене жодним з учасників судового
розгляду не заперечується, і, крім того, підтверджується копією особової
(облікової) справи потерпілої ОСОБА_2, що надана Відділенням Виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Чернігові.

З вищеописаного апеляційний суд робить
наступні висновки.

Оскільки ОСОБА_2 трудового каліцтва
зазнала до 01.04.2001 р. і стійка втрата професійної працездатності в неї
настала теж до цієї дати, то до спірних правовідносин необхідно застосовувати
ті нормативні акти, які регулювали порядок відшкодування шкоди потерпілим
внаслідок нещасного випадку на виробництві до 01.04.2001 р.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 11 і ст. 12
Закону України „Про охорону праці” у тій його редакції, що була чинною до 17.12.2002
р., роботодавець зобов'язаний відшкодувати працівникові шкоду, заподіяну
каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових
обов'язків, у повному розмірі втраченого заробітку відповідно до законодавства,
а також сплатити потерпілому одноразову допомогу. При цьому пенсії та інші
доходи, одержувані працівником, не враховуються. Розмір одноразової допомоги
встановлюється колективним договором (угодою, трудовим договором). Якщо
відповідно до медичного висновку у потерпілого встановлено стійку втрату
працездатеності, ця допомога повинна бути не менше суми, визначеної з
розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожен процент втрати ним
професійної працездатності. Якщо нещасний випадок трапився внаслідок
невиконання потерпілим вимог нормативних актів про охорону праці, розмір
одноразової допомоги може бути зменшено; факт наявності вини потерпілого
встановлюється комісією по розслідуванню нещасного випадку. Відшкодування
моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці
призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих
зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Під моральною втратою потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові
внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або
позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення
відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Відповідно до абз. 3 п. 3 розд. ХІ
„Прикінцеві положення” Закону України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності” (з наступними змінами), уся
заборгованість потерпілим на виробництві, яким до набрання чинності цим Законом
підприємства, установи та організації не відшкодували матеріальної і моральної
шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, виплачується цими підприємствами,
установами і організаціями, а в разі їх ліквідації без правонаступника - Фондом
соціального страхування від нещасних випадків.

Таким чином, висновок місцевого суду про
те, що належним відповідачем по даній справі є ТОВ „Нива”, є вірним.

Визначений судом І інстанції розмір
одноразової допомоги і моральної шкоди, що належить відшкодувати ОСОБА_2,
жодним з учасників судового розгляду не оспорюється. Спосіб його визначення
повністю відповідає наявним у справі доказам і п.п. 10, 11, 22, 43 Правил
відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим
ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним трудових обов'язків, що затверджене постановою Кабміну України
від 23.06.1993 р. № 472 (з наступними змінами), які були чинними у момент
виникнення спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги викладеного вище
не спростовують.

Законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення перевірено у межах доводів апеляційної скарги і підстав
для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, суд

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Нива” відхилити,
а рішення Чернігівського районного суду від 06 серпня 2008 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:                                         Судді: