У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К
Р А  Ї Н И

9 жовтня 2008 року
місто Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Рівненської області у складі:
головуючого Буцяка З.І.

суддів Демянчук С.В., Хилевича
С.В.

з участю секретаря
судового засідання Колесової Л.В.,

апелянта,
відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду
в м. Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою ВАТ «Кредитпромбанк» на
рішення Костопільського районного суду від 21 квітня 2008 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю
подружжя та визнання права власності на &frac12; його частину,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Костопільського районного суду від 21 квітня 2008 року позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання
права власності на &frac12; його частину задоволено: визнано спільною сумісною власністю подружжя  житловий будинок А-1, прибудову «а»,
прибудову «а1», сарай «б», погріб, гараж «г», вбиральню «в»,  огорожу № 1, замощення І, незавершене
будівництво нового житлового будинку А-2, земельну ділянку площею 0,0925 га,
які розташовані у АДРЕСА_1.

За позивачкою визнано право власності на &frac12;
частину житлового будинку А-1, прибудови «а», прибудови
«а1», сараю «б», погреба, гаража «г», вбиральні «в»,  огорожі № 1, замощення І, незавершеного
будівництва нового житлового будинку А-2, земельної ділянки площею 0,0925 га,
які розташовані за зазначеною вище адресою.

В поданій на це рішення апеляційній скарзі банк посилається на те, що все
спірне нерухоме майно на підставі іпотечного договору, який 20 лютого 2007 року
відповідач як майновий поручитель уклав з банком з метою забезпечення виконання
позичальником ОСОБА_3 кредитного договору від 20.02.2007 р., знаходилося під
банківською заставою. Проте незважаючи на це, місцевий суд банк до участі у
даній справі не залучив.

Крім того, вирішуючи спір, суд першої інстанції не врахував того, що при
укладенні іпотечного договору позивачка ОСОБА_2, як дружина відповідача,
висловила свою згоду, яка була посвідчена нотаріально, на укладення чоловіком
такого договору застави їхнього нерухомого майна.

28 грудня 2007 року приватним нотаріусом на підставі укладеного
відповідачем іпотечного договору був учинений відповідний виконавчий напис, а
державним виконавцем було винесено постанови про відкриття виконавчого
провадження та про накладення арешту на заставлене поручителем нерухоме майно.

4 серпня 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом про виключення &frac12; частини спірного майна з акту
опису.

Покликаючись на ці обстави, апелянт просив апеляційний суд рішення
місцевого суду скасувати й ухвалити у справі нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і
з'явилися в судове засідання, перевіривши подані докази та доводи апелянта,
колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України рішення суду підлягає
скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд вирішив питання про
права та обов*язки осіб, які не брали участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що місцевий суд без залучення апелянта до
участі у справі вирішив питання про спірне нерухоме майно, яке згідно з
іпотечним договором, укладеним відповідачем 20 лютого 2007 року зі згоди
позивачки з банком з метою забезпечення виконання позичальником ОСОБА_3
кредитного договору від 20.02.2007 р., знаходилося під заставою та арештом,
який був накладений державним виконавцем з метою виконання вчиненого приватним нотаріусом
виконавчого напису.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції було допущено порушення вимог п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, а
тому ухвалене у справі рішення підлягає скасуванню з передачею справи на новий
розгляд.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 303, 307, 311, 313-315, 317 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ВАТ «Кредитпромбанк» задовольнити частково.

Рішення Костопільського районного суду від 21 квітня 2008 року скасувати і
справу передати до того ж суду на новий розгляд.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення  і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: