Справа № 2-34/08/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

28 березня 2008 року       Київський районний суд м. Харкова в
складі:

головуючого      - судді Муратової С.О.

при
секретарях  -           Носач О.Ю., Нагорній Ю.О.,  Плохая В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3 як законного представника малолітнього ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, Виконавчого комітету Київської районної ради м.
Харкова, третя особа: ВГІРФО Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській
області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,
зобов'язання зняти осіб з реєстраційного обліку, визнання права користування
жилим приміщенням, за позовною заявою Виконавчого комітету Київської районної
ради м. Харкова до ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3 як законного
представника малолітнього ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 про визнання такими, що
втратили право користування жилим приміщенням
та виселення, -

встановив:

Позивачі
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 звернулися до Київського районного суду м.
Харкова з позовними вимогами, які в ході судового розгляду справи уточнили, та
просять визнати відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7 такими, що втратили право
користування жилим приміщенням - комунальною квартирою АДРЕСА_1, зобов'язати
паспортний відділ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області зняти з
реєстраційного обліку ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в квартирі АДРЕСА_1; визнати право
користування жилим приміщенням - однієї кімнатою площею 30 кв. м, що
знаходиться в комунальній квартирі АДРЕСА_1, за ОСОБА_5, вказуючи, що вони, позивачі
по справі, постійно проживають однією сім'єю та зареєстровані в комунальній
квартирі АДРЕСА_1, яка надавалася їм в 1986 році як тимчасове житло. Відповідач
ОСОБА_6 є колишнім чоловіком ОСОБА_1, в 2001 році він виїхав в Канаду до своїх
доньок від першого шлюбу - ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які там постійно проживають, і
після цього не повертався, по телефону повідомив, що такого наміру не має.
Шлюбні відносини між ними припинені в березні 2001 року. Відповідач ОСОБА_7 є
колишнім чоловіком ОСОБА_3, зареєструвався в квартирі після укладання шлюбу,
який 20.11.2001 р. було розірвано. Приблизно з цього часу він добровільно
виселився з квартири та більше не з'являвся. В теперішній час його особистих
речей в квартирі немає. Після виселення відповідачі добровільно не знялися з
реєстраційного обліку, що порушує права позивачів в частині права на житло,
права безперешкодно користуватися наданим приміщенням. Більш того, відповідачі
не здійснюють квартиру плату та не сплачують комунальні платежі. Зазначили, що
Рішенням виконкому Київської районної ради м. Харкова № 120-2 від 04.05.1999р.
сім'ї ІНФОРМАЦІЯ_2 в складі восьми чоловік було надано 3-кімнатну ізольовану
квартиру № 1 жилою площею 43,69 кв. м та 2-кімнатну  ізольовану квартиру № 2 жилою площею 30,7 кв.
м по АДРЕСА_1, лише наприкінці 2004 році за рішенням суду в квартирах було
здійснено ремонт. За цей час в сім'ях ІНФОРМАЦІЯ_2 відбулися зміни: 1) ОСОБА_1
потребує окрему кімнату; 2) ОСОБА_3 та її син ОСОБА_7, 1991 року народження,
потребують дві кімнати, тому як мати та син різної статі та сину 13 років; 3)
ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_11 потребують дві кімнати, у зв'язку із
захворюванням ОСОБА_2; 4) ОСОБА_5 потребує одну кімнату. ОСОБА_2 з 1990 року
страждає хронічним захворюванням - псоріаз, який міститься в Переліку хронічних
захворювань, затвердженому Міністерством охорони здоров'я УРСР по узгодженню з
Уксовпрофом, розділ VII п. 3, та не може проживати в одній
кімнаті з членами своєї сім'ї та набуває право на отримання окремої
кімнати.

Виконком Київської районної ради м. Харкова
звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з позовними вимогами, які в ході
судового розгляду справи уточнив, та просить суд визнати відповідачі такими, що
втратили право користування жилим приміщенням - двома кімнатами жилою площею
49,7 кв. м в комунальній квартирі АДРЕСА_1, виселити їх разом з усіма
проживаючими особами з двох кімнат за вказаною адресою, стягнути з відповідачів
державне мито 8 гр. 50 коп., вказуючи, що Рішенням виконкому Київської районної
ради м. Харкова № 120-2 від 04.05.1999р. сім'ї ІНФОРМАЦІЯ_2 в складі восьми
чоловік було надано 3-кімнатну ізольовану квартиру № 1 жилою площею 43,69 кв. м
та 2-кімнатну  ізольовану квартиру № 2
жилою площею 30,7 кв. м по АДРЕСА_1, як багатодітній сім'ї, видано ордер №
181/99 від 05.05.1999р. Проте, відповідачі в надані їм квартири не вселилися,
та продовжують мешкати  в двох кімнатах
комунальної квартири АДРЕСА_1, де й зареєстровані по теперішній час. Рішенням
Київського районного суду м. Харкова від 03.12.2002 року виконком Київської
районної ради м. Харкова та КЖЕП-16 Київського району м. Харкова були
зобов'язані здійснити ремонт квартири АДРЕСА_2 капітальний ремонт було виконано
в 2004році. Проте, відповідачі в квартирах АДРЕСА_3 по теперішній час не
зареєстровані, хоча там фактично мешкають, їм неодноразово направлялися приписи
про необхідність звільнення жилого приміщення в комунальній квартирі АДРЕСА_1,
проте, вони продовжують займати спірне приміщення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, яка
діяла також як представник  ОСОБА_2,
ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_3 як законного представника малолітнього ОСОБА_4,
повністю підтримала уточнені позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та свої
власні, просила їх задовольнити. Вона ж, як, відповідно відповідач та
представник відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_3 як законного
представника малолітнього ОСОБА_4,  за
позовом Виконкому Київської районної ради м. Харкова заперечувала проти
задоволення вимог про визнання ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 такими, що втратили
право користування жилими приміщеннями в квартирі АДРЕСА_1, та їх виселення з
усіма членами родини.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_7 та
його представник ОСОБА_12 заперечували проти позовних вимог як ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3,  так і
позовних вимог Виконкому Київської районної ради м. Харкова, вказуючи, що
ОСОБА_7 дійсно, не мешкає ані в квартирі АДРЕСА_1, ані в квартирах АДРЕСА_4 оскільки   йому чинять перешкоди  в проживанні.

В
судовому засіданні  представник Виконкому
Київської районної ради м. Харкова підтримала позовні вимоги Виконкому, просила
їх задовольнити, при цьому пояснила, що Виконком звертається з позовом до
відповідачів та просить їх визнати такими, що втратили правок користування
жилим приміщенням - двома кімнатами жилою площею 49,7 кв. м в комунальній
квартирі АДРЕСА_1, та виселити їх разом з усіма проживаючими особами з двох
кімнат за вказаною адресою, керуючись при цьому ч. 3 ст. 116 ЖК України, а саме
- без надання їм іншого жилого приміщення. Заперечувала проти позовних вимог
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3,
вважала їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідач
ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про день,
час, місце судового розгляду справи за останньою відомою суду адресою: АДРЕСА_1
про що в матеріалах справи маються докази. Після   надання до суду даних про адресу проживання
ОСОБА_6 в Канаді, 30.05.2007 р.
Київським районним судом м. Харкова була винесена ухвала про направлення
судового доручення до Консульської установи України в Канаді про допит в якості
відповідача громадянина України ОСОБА_6 (Lyubchenko
Mykola Pavlovych),
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, який народився в Шебекіно Росії, проживає в Канаді за
адресою: АДРЕСА_7, за наступними питаннями: чи визнає ОСОБА_6 позови? Якщо ні,
то з яких підстав ? чи бажає ОСОБА_6 приймати участь в судовому засіданні по
розгляду даної справи  в м. Харкові або
просить слухати справу  у його
відсутності ? Суд також просив вручити під розписку відповідачу ОСОБА_6
копії  позовних заяв, документів, що
додаються до позовів, роз'яснити під розписку ОСОБА_6 його право мати
представника в судовому засіданні, з належним чином оформленими повноваженнями
на ведення справи в суді (т. 2 а.с. 164). В подальшому, відповідач ОСОБА_6
надіслав на адресу суду заяву, з проханням виписати його за рішенням суду за
адресою: АДРЕСА_1, тому як в теперішній час він мешкає в м. Канаді, має статус
ПМЖ, повертатися не може та не збирається за станом здоров'я, виклав в заяві
прохання слухати справу за його відсутність, підтримав позов, в якому члени
його сім'ї просять закріпити за ОСОБА_5 кімнату в квартирі АДРЕСА_1 (т. 2 а.с.
227, 228).

Представник
третьої особи  - ВГІРФО Київського РВ ХМУ
ГУМВС України в Харківській області в судове засідання не з'явився,
повідомлявся належним чином про день, час, місце судового розгляду справи, про
що в матеріалах справи маються поштові повідомлення, подав до суду  заяву з проханням розглянути справу у його
відсутність (т. 2 а.с. 146).

Суд,
вислухавши пояснення учасників процесу, свідка, дослідивши зібрані докази по
справі, в тому числі матеріали цивільної справи № 2-5412/7 за 2002 рік,
матеріали квартирної справи багатодітної родини ОСОБА_6, встановивши відповідні
обставини і визначивши відповідно до них правовідносини,  вважає, що позовні вимоги Виконкому Київської
районної ради м. Харкова підлягають задоволенню, а позовні вимоги ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5  задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Як
вбачається з квартирної справи ОСОБА_6, оглянутої судом в судовому засіданні в
оригіналі, та залученої в посвідчених копіях до матеріалів цивільної справи (т.
2 а.с. 5-111), ОСОБА_6 перебував на обліку в квартирному відділі при виконкомі
Київської районної ради народних депутатів м. Харкова з 21.05.1985 р., з сім'єю
з п'яти осіб за списком черги як багатодітна сім'я. В подальшому, в квартирну
справу № 1903 ОСОБА_6 вносилися зміни в склад сім'ї, про що свідчать відповідні
виписки з протоколів засідань комісії з житлових питань при виконкомі Київської
районної Ради народних депутатів, що зберігаються в матеріалах квартирної
справи.

Рішенням Виконавчого комітету Київської
районної ради м. Харкова № 120-2 від 04.05.1999р. сім'ї ІНФОРМАЦІЯ_2 в складі
восьми чоловік, черга багатодітна сім'я, було надано 3-кімнатну ізольовану
квартиру № 1 жилою площею 43,69 кв. м та 2-кімнатну  ізольовану квартиру № 2 жилою площею 30,7 кв.
м по АДРЕСА_5, як багатодітній сім'ї (т.2 а.с. 275, 276), видано ордер № 181/99
від 05.05.1999р. (т. 1 а.с. 28). ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_2, ОСОБА_11,
ОСОБА_4, ОСОБА_7 підписали зобов'язання здати Виконкому в справному стані та
виписатися з займаної площі за адресою: АДРЕСА_1 протягом 10 днів після
заселення, де ними отримана жила площа
згідно ордеру (т.2 а.с. 23).

Проте,
відповідачі в надані їм квартири не вселилися, та продовжують зберігати
реєстрацію, мешкати та зберігати власні речі в двох кімнатах комунальної
квартири АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою КП „Жилкомсервіс” Київська філія
дільниця № 12 від 29.01.2008р. (т. 2 а.с. 274), а також матеріалами квартирної
справи, де містяться приписи про необхідність виконання зобов'язання та
звільнення займаної комунальної квартири та зняття з реєстраційного обліку за
адресою: АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 5-111). Більш того, ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтвердила, що за вказаною адресою продовжують зберігатися речі.

Відповідно до матеріалів цивільної справи № 2-5412/7 за 2002 рік, оглянутої
в судовому засіданні, деякі копії з якої залучено до матеріалів справи (т.2
а.с. 282-288), 30.05.2002 року в провадження Київського районного суду м.
Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_7 до
Виконкому Київської районної Ради м. Харкова, КЖЕП-16 Київського району м.
Харкова про поновлення порушених прав, а саме, позивачі просили: 1).
зобов'язати Київський РВК силами житлово-комунальних служб, або іншим шляхом
здійснити належний ремонт кв. АДРЕСА_2, наданої їх сім'ї, або надати взамін
інші жилі приміщення в належному технічному стані з дотриманням вимог ст. ст.
34, 47-48 ЖК України в частині розміру жилих приміщень, що надаватимуться, та
кількості кімнат в них з урахуванням пільг, що маються; 2). скасувати
„зобов'язання про виселення” з двох кімнат квартири АДРЕСА_1 в частині
виселення сім'ї ОСОБА_5 та його дружини ОСОБА_14 з кімнати площею 30,0 кв. м та
в частині виселення ОСОБА_7 з кімнати площею 19,7 кв. м, для чого закріпити
надання вказаних кімнат в комунальній квартирі в найом сім'ї ОСОБА_5 та ОСОБА_7;
3).зупинити виконання    „зобов'язання
про виселення” з двох кімнат квартири АДРЕСА_1 до закінчення проведення ремонту
в наданих квартирах АДРЕСА_3; 4) розділити особисті рахунки. (т.2. а.с.
282-287).

Згідно резолютивної частини рішення Київського районного суду м. Харкова
від 03.12.2002 року позов було задоволено частково: виконком Київської районної
ради м. Харкова та КЖЕП-16 Київського району м. Харкова були зобов'язані
здійснити ремонт квартири АДРЕСА_2 в задоволенні інших позовних вимог було відмовлено
(т.2 а.с. 288). З мотивувальної частини рішення Київського районного суду м.
Харкова від 03.12.2002 року також вбачається, що на час підписання зобов'язання
ОСОБА_6 мав на праві приватної власності однокімнатну квартиру АДРЕСА_6.  Рішення набуло чинності.

Капітальний ремонт було виконано в 2004 році, про що свідчать листування в
матеріалах квартирної справи, та не заперечується учасниками процесу.

Відповідно
до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній
справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

В ході судового розгляду даної цивільної справи було достовірно
встановлено, що дійсно, відповідач ОСОБА_7, та відповідач ОСОБА_6 не проживають
в квартирі АДРЕСА_1 понад 6 місяців без поважних причин. Проте, це не може бути
підставою для задоволення позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, оскільки
кожний з них, та усі члени їх родини, займають вказане спірне жиле приміщення
та зберігають в ньому реєстрацію без правових підстав, з обставин, що наведені
вище.

Щодо визнання права користування жилим приміщенням - однієї кімнатою площею
30 кв. м, що знаходиться в комунальній квартирі АДРЕСА_1, за ОСОБА_5, суд не
вбачає підстав для її задоволення, також виходячи з тієї обставини, що ОСОБА_5
в тому числі підписав ще в 1999 році зобов'язання  про виселення з квартири та зняття з
реєстраційного обліку, яке й по теперішній час не виконав.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від  03.12.2002 року така вимога  вже розглядалася, й суд прийшов до висновку
про необхідність відмовити в її задоволенні.

Обставини, на які посилається ОСОБА_1 як на обґрунтування необхідності
закріпити за ОСОБА_5 кімнати площею 30 кв. м, що знаходиться в комунальній
квартирі АДРЕСА_1, не може бути підставою для задоволення такої позовної
вимоги, оскільки при видачі ордеру всі ці обставини, наведені в позовній заяві,
були прийняті до уваги, в тому числі й стан здоров'я ОСОБА_2

Більш того, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_6 отримав житло, а саме
- квартири АДРЕСА_3 для себе та членів сім'ї - як одна багатодітна родина в
складі 8 осіб, з яким він перебував на квартирному обліку за списком черги як
багатодітна сім'я, в тому числі на обліку з ним перебував й ОСОБА_5, з
урахуванням якого було виділено саме 2 квартири.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли жиле
приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги Виконкому Київської районної
ради м. Харкова та визнає ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
такими, що втратили право користування жилим приміщенням - двома кімнатами
жилою площею 49,7 кв. м в комунальній квартирі АДРЕСА_1, та виселяє їх разом з
усіма проживаючими особами з двох кімнат за вказаною адресою.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь Виконкому Київської
районної ради м. Харкова  сплачене
державне мито 8 гр. 50 коп. (а.с. 23).

На підставі викладеного, керуючись ст. 47 Конституції України, ст. ст. 10,
11, 60, 79, 84, 88, 209, 212-215, 217, 218 ЦПК України, ст. 116 ЖК
України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Виконкому
Київської районної ради м. Харкова - задовольнити.

Визнати ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7 такими, що
втратили право користування жилим приміщенням - двома кімнатами жилою площею
49,7 кв. м в комунальній квартирі АДРЕСА_1, та виселити їх разом з усіма
проживаючими особами з вказаних жилих приміщень - двох кімнат жилою площею 49,7
кв. м в комунальній квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути
з ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7 на користь Виконкому
Київської районної ради м. Харкова 8 гр. 50 коп.  - витрати, пов'язані зі сплатою судового
збору.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 -
відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області шляхом подачі протягом 10 днів після проголошення вступної та
резолютивної частини рішення через Київський районний суд м. Харкова заяви про
апеляційне оскарження рішення суду та шляхом подачі протягом 20 днів після
подачі вказаної заяви апеляційної скарги
через Київський районний суд м. Харкова, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
-