У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Лященко Н.П.,   Костенка А.В.,   Прокопчука Ю.В., -

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства закритого типу (далі - АТЗТ)
“Акціонерний банк “Південний”, треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_2,
товариство з обмеженою відповідальністю “Торговий Холдинг “Маер”, про визнання
договору застави недійсним, скасування заборони на відчуження квартири та зобов'язання
повернути документи,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2002 року ОСОБА_1, звернувшись до суду з указаним позовом,
зазначала, що 11 лютого 2002 року між нею та відповідачем було укладено договір
поруки, згідно якого вона взяла на себе зобов'язання відповідати перед банком за виконання ТОВ “Торговий Холдинг “Маер”
умов кредитного договору в межах 12572 грн. У забезпечення договору поруки 21
лютого 2002 року між нею та відповідачем було укладено договір застави належної
їй квартири АДРЕСА_1. На вимогу відповідача щодо виконання зобов'язань за договором поруки 9 вересня 2002 року вона внесла
на рахунок банку 12572 грн. Відповідач підтвердив факт виконання нею своїх
зобов'язань, однак відмовляється зняти заборону на відчуження
квартири, оскільки ТОВ “Торговий Холдинг “Маер” не виконало умов кредитного
договору. Вважає, що договір застави не відповідає вимогам закону та укладений
внаслідок помилки, що має істотне значення.

Посилаючись на викладене, позивачка просила визнати недійсним вказаний
договір застави, скасувати заборону на відчуження квартири та зобов'язати відповідача повернути їй всі оригінали
правовстановлюючих документів на її квартиру.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Останнім рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 12 вересня 2006 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 лютого 2007 року, позов
задоволено. Визнано недійсним договір застави, укладений 21 лютого 2002 року
між позивачкою та відповідачем, як угоду, що не відповідає вимогам закону та
укладену внаслідок помилки, що має істотне значення, з моменту укладення.
Скасовано заборону на відчуження спірної квартири, накладену 21 лютого 2002
року приватним нотаріусом ОСОБА_2. Зобов'язано відповідача повернути позивачці
всі оригінали правовстановлюючих документів на квартиру.

У касаційній скарзі АТЗТ “Акціонерний банк “Південний” просить зазначені
рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ч. 2
ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу акціонерного товариства закритого типу “Акціонерний банк “Південний” відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 12 вересня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської
області від 7 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                  Н.П. Лященко

А.В.
Костенко

Ю.В.
Прокопчук