У х в а л а

І м е н е м   У к р
а ї н и

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

Яреми А.Г.,

Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні 26 травня 2008 р. справу за
позовом Сумського обласного комунального підприємства «Фонд інвестування
об'єктів соціальної сфери та промисловості» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3про стягнення заборгованості за договором
позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Сумського обласного комунального
підприємства «Фонд інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості»,
треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики за
касаційною скаргою Сумського обласного комунального підприємства «Фонд
інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості» на рішення Охтирського
міськрайонного суду Сумської області від 29 березня  2007 р. та ухвалу Апеляційного суду Сумської
області від 19 червня 2007 р.,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2006 р. Сумське обласне
комунальне підприємство «Фонд інвестування об'єктів соціальної сфери та
промисловості» (далі  - Фонд) звернулося
до  суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те,
що 21 листопада 2000 р. між Державним підприємством  «Фонд інвестування об'єктів соціальної сфери
та промисловості», правонаступником якого є Фонд, та ОСОБА_1 на підставі   “Положення про порядок видачі та погашення
довгострокових позик по цільовій програмі “Рідний дім” було укладено договір №
646  про надання позики на купівлю жилого
будинку в с. Чупахівка Охтирського району Сумської області на суму 5, 5 тис.
грн. Відповідно до умов договору сума позики, що належить до сплати, та сума
відсотків річних за користування позикою дорівнюється вартості 1735 кг живої
ваги молодняку великої рогатої худоби. ОСОБА_1 зобов'язувався повернути позику
та відсотки за користування нею у строк до 30 листопада 2004 р., сплативши в
разі порушення термінів виконання зобов'язання штрафні санкції.

22 листопада 2000 року був
укладений договір поруки, згідно з яким ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідали за
зобов'язанням в разі невиконання ОСОБА_1 умов договору.

Оскільки ОСОБА_1 зобов'язання з договором своєчасно не
виконав, Фонд просив суд стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 5014 грн. 66 коп. позики, 449 грн. 83 коп.
відсотків за користування нею та 9721 грн. 61 коп. штрафних санкцій за
несвоєчасне повернення позики.

ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання
недійсним договору позики, посилаючись на те, що цей договір є недійсним через невідповідність його
вимогам закону та через те, що Фонд не є кредитною організацією, яка має право
видавати грошові позики.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області
від 29 березня                   2007 року, залишеним без зміни ухвалою
Апеляційного суду Сумської області                          від 19 червня 2007
року, позов Фонду задоволено частково. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1
відмовлено.

У касаційній скарзі Фонд просить скасувати постановлені
судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та
процесуального права, та направити справу на новий судовий розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час  розгляду
справи  в  касаційному
порядку   суд перевіряє  в
межах  касаційної  скарги
правильність застосування судом першої
або  апеляційної  інстанції
норм  матеріального  чи процесуального  права
і  не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
чи відкинуті   ним,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого
доказу,  про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судом
допущено порушення або неправильне застосування норм  процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Сумського обласного комунального підприємства «Фонд
інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості» на рішення Охтирського
міськрайонного суду Сумської області від 29 березня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від 19 червня 2007 року відхилити, а
зазначені судові рішення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України

Ярема А.Г.

Охрімчук Л.І.

Лихута Л.М.