У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України
Ярема А.Г., розглянувши                        19 лютого 2008 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду
Київської області від 13 грудня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання права користування жилим приміщенням та вселення, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до
суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з  6
вересня 1980 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3.  В період шлюбу ними була придбана квартира за
адресою: АДРЕСА_1.

21 травня 2004 року з
його згоди вказана квартира була подарована їх дочці - ОСОБА_1. При укладенні
договору-дарування була домовленість про те, що він та дружина продовжуватимуть
проживати в цій квартирі. Після укладення договору відповідачка не пускає його
до квартири та не дає можливості користуватися його речами.

Просив визнати за ним
право користування  жилим приміщенням та
вселити його до квартири.

ОСОБА_1 звернулася до
суду із зустрічним позовом, вказуючи на те, що з квітня 2003 року її батько
фактично створив іншу сім'ю і проживає в м. Києві. Оскільки виникло питання про
розірвання шлюбу між батьками, вони вирішили подарувати квартиру їй.

Ніяких перешкод у
користуванні квартирою позивачу ніхто не чинив. Батько добровільно віддав ключі
від квартири.

Просила визнати ОСОБА_2
та ОСОБА_3. такими, що втратили право користування вказаним жилим приміщенням.

Рішенням
Васильківського міськрайонного суду Київської області від 2 жовтня 2007 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано ОСОБА_2 та ОСОБА_3. такими, що втратили право користування жилим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, - з дня вибуття.

Рішенням Апеляційного
суду Київської області від 13 грудня 2007 року рішення суду першої інстанції
скасовано й ухвалено нове, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково, вселено його
в спірну квартиру. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

У обгрунтування касаційної
скарги  ОСОБА_1  посилається на невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права і
порушення норм процесуального права  та
ставить питання про скасування рішення апеляційного суду й залишення в силі
рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України  суд касаційної інстанції не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку про те, що судом допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє
у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328
ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права користування
жилим приміщенням та вселення, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Київської області від 13 грудня 2007 року
відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги
матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду
України                                                      А.Г.
Ярема