Справа
№2-347/2008р.
РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25 лютого 2008 року
Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді                    Сивоконь Т.І.

при секретарі                        Коваленко І.М.                                     розглянувши у
попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Білоліської сільської Ради Татарбунарського району Одеської області про надання додаткового строку на прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, у
якому просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини, посилаючись на слідуючі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області
померла  ОСОБА_2, яка за життя заповіла
позивачу Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №475440.

Після смерті спадкодавця залишилася
земельна ділянка розміром 6,16 гектара ріллі, розташована на території
Білоліської сільської Ради Татарбунарського району, яка належала останній на
праві власності відповідно до вищезазначеного Державного акту на землю.

У зв'язку з пропуском позивачем по причині необізнаності із
законодавством шестимісячного терміну на прийняття спадку, йому було відмовлено
нотаріусом у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, тому він звернувся до суду з позовом про
надання  додаткового терміну для прийняття
спадщини, посилаючись на те, що фактично
вступив у володіння майном, так як має на руках Державний акт на право
приватної власності на землю на ім'я
спадкодавця та не відмовився
від спадку в установленому законом порядку.

Позивач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій
просив заслухати справу у його відсутності, підтримуючи позовні вимоги у
повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги визнав, не заперечував проти
визначення судом додаткового строку позивачу, достатнього для подання ним заяви
про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_2

Третя особа - Татарбунарська державна нотаріальна контора, залучена до
участі в справі на стороні відповідача, проти задоволення позовних вимог не
заперечувала.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення
по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому
ст.174 цього ж Кодексу, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення
позову. Вислухавши пояснення та доводи учасників процесу, дослідивши матеріали
справи та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Із копії Державного акту на право приватної власності на землю від
06.07.2001 року(а.с.5-6) вбачається, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки
площею 6,16 га, розташованої на території Білоліської сільської Ради.

Копією заповіту від 02.09.2004 року підтверджується розпорядження ОСОБА_2
на випадок її смерті, яким вона належний їй на праві власності Державний акт на
землю серії Р1 №475440, виданий 06.07.2001 року, заповіла у власність
ОСОБА_1(а.с.7 ).

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1від 15.01.2007 року (а.с.8)
вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відмова нотаріуса (а.с.10) свідчить про неможливість позивача отримати
свідоцтво про право власності на спадок за заповітом по мотиву пропуску ним встановленого
законом строку на прийняття спадщини, спадкова справа на померлу ОСОБА_2 не
заводилась.

Статтею 1216 ЦК України передбачено,
що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка
померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за
заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має
право прийняти спадщину чи не прийняти її.

Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому
додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні з'ясовано, що ОСОБА_1є спадкоємцем по заповіту після
смерті ОСОБА_2. По незнанню спадкового законодавства, він пропустив
шестимісячний термін для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, але
фактично вступив у володіння спадковим майном, так як має на руках Державний
акт на право приватної власності на землю на ім'я
спадкодавця, не відмовився
від спадщини в установленому законом порядку.

За таких обставин суд вважає за
можливе визначити позивачу додатковий строк, достатній  для подання ним заяви про прийняття спадщини
тривалістю шість місяців, так як є всі підстави вважати, що він пропустив строк
для прийняття спадщини з поважної причини.

Керуючись
ст.ст.1216-1217,1223,1270,1272ч.3 ЦК України, ст.ст. 58-60, 213-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1про визначення
додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини  - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1додатковий строк
тривалістю 6 ( шість ) місяців, достатній для подання ним заяви про прийняття
за заповітом спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_2.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя              Сивоконь