У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

9 квітня 2008 року                                                               м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Барсукової В.М.,  Балюка М.І.,   Григор'євої Л.І.,  -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,
зобов'язання демонтувати водопровід та відшкодування моральної шкоди; за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення земельного сервітуту,

в
с т а н о в и л а:

У квітні 2007 року ОСОБА_1,
звернувшись до суду з указаним позовом, зазначав, що має на праві власності
земельну ділянку, яка знаходиться АДРЕСА_1. У квітні 2006 року відповідач
ОСОБА_2 через його земельну ділянку самовільно проклав водопровід до земельної
ділянки своєї матері- відповідачки ОСОБА_3.

Вважаючи, що порушені
його права як власника земельної ділянки, просив усунути перешкоди шляхом
демонтування водопроводу та відшкодувати
2 тис. грн. завданої моральної шкоди.

ОСОБА_3 звернулася до
суду із зустрічним позовом, в якому посилалася на те, що вона є власником будинку
АДРЕСА_2.

Через земельну ділянку відповідача
проходить магістральний водопровід. Оскільки проведення водопроводу до своєї
земельної ділянки через земельну ділянку відповідача є найбільш оптимальним, а
також те, що останній спочатку надав на це дозвіл, просила встановити земельний
сервітут для обслуговування водопроводу.

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2007
року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний
позов ОСОБА_3 задоволено та встановлено їй земельний сервітут на земельній
ділянці ОСОБА_1 для обслуговування прокладеного водопроводу.

Рішенням апеляційного суду
Тернопільської області від 20 грудня 2007 року рішення суду в частині відмови в
позові ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди скасовано та позов у цій
частині задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 300 грн. на відшкодування моральної шкоди. У решті рішення
залишено без зміни.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1
просить вказані судові рішення в частині відмови в його позові та задоволення
зустрічного позову скасувати, посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення судами норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у
х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області від
11 жовтня 2007 року та рішення апеляційного суду Тернопільської
області від      20 грудня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М. Барсукова

М.І. Балюк

Л.І. Григор'єва