У х в а л а

іменем
україни

13 лютого 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого        Патрюка М.В.,

суддів:                  Пшонки М.П.,                        Костенка А.В.,

Лященко Н.П.,                       Прокопчука Ю.В., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до Морського гідрофізичного інституту Національної
академії наук України про стягнення добових в іноземній валюті, за касаційною
скаргою Морського гідрофізичного інституту Національної академії наук України
на рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від               6 листопада 2006 року та ухвалу
апеляційного суду м. Севастополя від
26 квітня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 1997 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що знаходився в трудових відносинах із
відповідачем і працював машиністом 2 класу на науково-дослідницькому судні
“Михайло Ломоносов”, однак йому як члену екіпажу не були в повному обсязі
сплачені добові в іноземній валюті, тому просив стягнути в судовому порядку 13
677 грн. 28 коп.

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Останнім рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від     6 листопада 2006 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду        м.
Севастополя від 26 квітня 2007 року, позов задоволено частково. На його користь
з Морського гідрофізичного інституту Національної академії наук України стягнуто
10 181 грн. 56 коп., в іншій частині позову відмовлено.

У
касаційній скарзі відповідач порушує питання про скасування постановлених у
справі судових рішень і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні
позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 про стягнення суми в іноземній валюті,
суди виходили з того, що відповідач несе відповідальність за невиплату позивачу
добових. Ці доводи суду відповідають вимогам закону.

Стаття 2 Закону України “Про оплату праці” встановлює гарантійні надбавки і
компенсаційні виплати, у тому числі виплати членам екіпажу іноземної валюти за
час їх роботи за межами кордону України. У тих випадках, коли при фрахтуванні
судна за тайм-чартером судновласник передав за договором фрахтування
зобов'язання по виплаті іноземної валюти фрахтувальнику, у разі невиконання
договору останнім, член екіпажу судна може заявити в суд вимогу про виплату
цієї валюти на свій розсуд або фрахтувальнику (ст. 160 ЦК України 1963 року),
або судновласнику, з яким він знаходиться в трудових відносинах, який був
зобов'язаний оплачувати утримання екіпажу відповідно до вимог ст. 207 Кодексу
торгового мореплавства України.

Судом установлено, що відповідач уклав із ОСОБА_1 трудовий договір, який не
був розірваний у період фрахтування судна “Михайло Ломоносов” за тайм-чартером-
1996-1997 роках.

При вирішенні спору судами дотримані вимоги цивільного процесуального закону,
всебічно, повно й об'єктивно з'ясовані обставини справи та надана їм належна
оцінка.

Доводи касаційної скарги щодо пропусків строку позовної давності є
необґрунтованими.

Наведені в скарзі інші доводи не відносяться до тих підстав, з якими
процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України вважає, що судові рішення відповідають вимогам закону й
підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 337, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Морського гідрофізичного інституту Національної академії
наук України відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 6 листопада 2006 року
та ухвалу апеляційного суду м. Севастополя від 26 квітня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

М.П. Пшонка   А.В. Костенко

Н.П. Лященко

Ю.В. Прокопчук