Справа № 22ц-518/08                                         Головуючий у 1 інстанції -
Доповідач - Стрільчук В.А.
СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

і м е н е м    У к
р а ї н и

19 червня 2008 року.  Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого
- судді Стрільчука В.А.,

суддів
- Здрилюк О.І., Карпук А.К,

при
секретарі - Савчук О.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія
«Інго Україна» (далі - АСК «Інго Україна») про стягнення страхової суми за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1. на рішення Луцького міськрайонного суду
від 21 квітня 2008 року,

в с т а н о
в и л а :

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 21 квітня 2008 року  в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1. просить скасувати це рішення як
незаконне і ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись  на невідповідність висновків суду обставинам
справи та порушення норм матеріального права.

В запереченні відповідач АСК «Інго Україна», зазначаючи про законність і
обгрунтованість оскаржуваного рішення та безпідставність доводів апеляційної
скарги, просить її відхилити.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з постановою судді Луцького
міськрайонного суду від 17 червня 2005 року ОСОБА_1. було визнано винним у
вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в тому, що він 9
лютого 2005 року в 00 годин 20 хвилин під час керування автомобілем
«Шкода-Октавія» в м. Луцьку по вул. Стрілецькій проїхав залізничний переїзд на
заборонений сигнал світлофора, порушивши п. 20.5 Правил дорожнього руху,
внаслідок чого відбулося зіткнення його автомобіля з локомотивом.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких мотивів.

Відповідно до ст. ст. 979, 982 ЦК України за договором страхування одна
сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування,
страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний
провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір
страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови,
визначені актами цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що 28 липня 2007 року між позивачем
ОСОБА_1. та акціонерною страховою компанією «Остра-Київ», правонаступником якої
є відповідач АСК «Інго Україна», строком на один рік був укладений договір
страхування наземного транспорту (КАСКО), яким був застрахований належний
позивачу на праві власності автомобіль «Шкода Октавія» 2003 року випуску (а. с.
4). В цьому договорі зазначено, що він укладений згідно з чинним законодавством
України, заявою страхувальника та Правилами страхування засобів наземного
транспорту. Отже за змістом договору згадані Правила є невід'ємною його
частиною.

Правилами добровільного страхування наземного транспорту (автокаско),
затвердженими головою правління АСК «Остра-Київ» 2 травня 2002 року та
зареєстрованими в Міністерстві фінансів України 11 жовтня 2002 року (а. с.
34-41) встановлені виключення із страхових випадків і обмеження страхування.
Зокрема, пунктом 5.1.6 цих Правил передбачено, що страховими випадками не
визнаються події, що відбулися внаслідок грубого порушення страхувальником
Правил дорожнього руху, а саме - проїзд на заборонений сигнал світлофора, в'їзд
на залізничний переїзд при закритому шлагбаумі.

Заявлені позивачем вимоги про стягнення страхової суми пов'язані з
пошкодженням його автомобіля у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 9
лютого 2005 року на залізничному переїзді по вул. Стрілецькій в м. Луцьку.

Постановою судді Луцького міськрайонного суду від 17 червня 2005 року, якою
позивач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,
встановлено, що 9 лютого 2005 року о 00 год. 20 хв. ОСОБА_1. при керуванні
своїм автомобілем проїхав переїзд на заборонений сигнал світлофора, внаслідок
чого відбулося зіткнення автомобіля з локомотивом (а. с. 59). Відповідно до ч.
3 ст. 61 ЦПК України зазначені обставини мають преюдиційне значення для даної
цивільної справи.

Крім того, факт грубого порушення позивачем п. 20.5 Правил дорожнього руху,
яке виразилося у виїзді на залізничний переїзд при забороненому сигналі
світлофора та опущеному шлагбаумі, підтверджується й іншими доказами у справі -
довідкою Державної автомобільної інспекції Луцького МВ УМВС України у
Волинській області від 10 лютого 2005 року № 2494 (а. с. 42), актом  Львіської залізниці від 9 лютого 2005 року
(а. с. 47).

Таким чином, підстави для виплати позивачу страхової суми відсутні.

Виходячи з викладеного, давши вірну оцінку обставинам справи, суд першої
інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні позову.

З огляду на встановлені обставини сам по собі той факт, що вищезгаданою
постановою судді від 17 червня 2005 року дії ОСОБА_1. кваліфіковані за ст. 124
КУпАП, не впливає на правильність вирішення спору по суті.

Доводи апелянта про неознайомлення його з Правилами страхування
спростовуються його підписом в тексті договору (а. с. 4).

Рішення постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити, а рішення Луцького
міськрайонного суду від 21 квітня 2008 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Судді :