Справа №
головуючий у 1 інстанції - Березюк О.Г.
доповідач - Григоренко М.П.
У Х В А Л А

І М Е Н
Е М         У К Р А Ї Н И

04 вересня 2008
року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді - Буцяка З.І. ,

суддів : Григоренка М.П., Демянчук С.В.,

при секретареві Колесовій О.В.,розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Зарічненського  районного суду
Рівненської області від 19 червня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2 про виселення із будинку без надання іншого жилого приміщення,

ВСТАНОВИЛА  :

Рішенням Зарічненського  районного суду Рівненської області від 19
червня 2008 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В поданій
апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 вказує, що суд першої інстанції неповно
встановив обставини, які мають значення для вирішення та безпідставно відмовив
їй в задоволенні позову, оскільки не врахував протиправну поведінку
відповідача, який протягом останнього року неодноразово притягувався до
адміністративної відповідальності за скоєння сімейних скандалів, а тому вона
просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по
суті заявлених позовних вимог.

Заслухавши доповідача,  перевіривши доводи апеляційної скарги та
вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна
скарга  підлягає відхиленню.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні
позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_2 не
підлягає виселенню із займаного жилого приміщення, оскільки сторони проживають
в ізольованих приміщеннях із окреми входами і відповідач не створює перешкоди
позивачу у проживанні в своїй частині будинку.

З даним рішення суду першої інстанції
погоджується і колегія суддів, оскільки з наявного у справі  рішення Зарічненнського районного від 14
вересня 2006 року ( а.с.8) вбачається, що жиле приміщення, з якого позивач
намагається виселити відповідача, останній отримав в результаті  поділу спільного майна подружжя при
розлученні, а тому він є його власником.

Відповідно до статті 317 ЦК України,
власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм
майном, а згідно вимог статті 320 ЦК України, право власності є непорушним.
Ніхто не може бути пропиправно позбавлений цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Посилання апелянта, як на підставу
задоволення свої позовних вимог, на те, що відповідач порушує правила
соціалістичного співжиття і тому, відповідно до 116 ЖК України, підлягає
виселенню, не заслуговують на увагу, оскільки вказана правова норма може бути
застосована лише до наймачів жилого приміщення та членів їх сімей, а не до
власників житла.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що судом першої інстанції
були правильно, всебічно і повно
встановлені  обставини справи,  характер правовідносин, які виникли між
сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню  при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим
рішення Зарічненського  районного суду
Рівненської області від 19 червня 2008 року
підлягає залишенню без
змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити,
а рішення Зарічненського  районного суду
Рівненської області від 19 червня 2008 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у
справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду  і рішення суду першої інстанції  до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили ухвали апеляційного суду, з подачею
касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий
:                                      Буцяк
З.І.

Судді :
Григоренко М.П.

Демянчук С.В.