У х в а л а

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

23 квітня 2008 року                                                       м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Балюка М.І.,               Данчука В.Г., Гуменюка
В.І.,           Косенка В.Й.,-

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Міністерства
Внутрішніх Справ (далі-ГУ МВС) України у м. Києві про визнання незаконним
наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення
за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2005 року ОСОБА_1 звернувся із зазначеним позовом посилаючись
на те, що з 1996 року він проходив службу в органах внутрішніх справ України і
наказом ГУ МВС України в м. Києві по особовому складу     № 201 від 9 липня 2003 року був звільнений
з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни. Однак позивачу трудова
книжка була видана 1 липня 2007 року. Крім того, з ним не був проведений
розрахунок. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив задовольнити його позов та
визнати незаконним наказ ГУ МВС України в м. Києві № 201 від 9 липня 2003 року
і запис у трудовій книжці, поновити його на службі, стягнути середній заробіток
за час вимушеного прогулу і зобов'язати відповідача виплатити грошове
забезпечення за період з березня 2002 року по 9 липня 2003 року.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2006 року позов
задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду. Визнано
незаконним запис у трудовій книжці ОСОБА_1. про його звільнення з органів
внутрішніх справ від 9 липня 2003 року. У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2007 року рішення
Дніпровського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2006 року скасовано в
частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1. про визнання незаконним наказу ГУ
МВС України у м. Києві за № 201 від 9 липня 2003 року і в цій частині ухвалено
нове рішення, яким визнано незаконним наказ ГУ МВС України у м. Києві за № 201
від 9 липня 2003 року в частині звільнення ОСОБА_1. з 9 липня 2003 року і
визнано його звільненим з 1 липня 2007 року. Рішення в частині визнання
незаконним запису у трудовій книжці про звільнення ОСОБА_1. з органів
внутрішніх справ від 9 липня 2003 року змінено та доповнено його таким змістом:
зобов'язано ГУ МВС України в     м. Києві
внести запис в трудову книжку ОСОБА_1. наступного змісту: ОСОБА_1. звільнено з
органів ВС України у запас Збройних Сил України з посади слідчого відділення
1-го територіального відділу міліції Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.
Києві з 1 липня 2003 року згідно з Положенням про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів внутрішніх справ України з постановкою на
військовий облік за ст. 64 п. “а” (за порушення дисципліни). В решті рішення
залишено без змін.

У касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить
скасувати ухвалені судові рішення та ухвалити рішення про задоволення його
позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом
норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 17 КАС України до компетенції
адміністративних судів відносяться спори з приводу прийняття громадян на
публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна
діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова)
служба, дипломатична служба, інша державна служба (пункт 15 частина 1 статті з
КАС України).

Встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Проходження служби в органах внутрішніх справ відноситься до публічної
служби.

Пунктом 1 частини 1 статті 205 ЦПК України передбачено, що суд своєю
ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 340 ЦПК України судове рішення підлягає
скасуванню в касаційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав,
передбачених статтею 205 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, рішення Дніпровського районного суду              м. Києва від 9 жовтня 2006 року
та рішення апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2007 року підлягають
скасуванню із закриттям провадження у справі. Справа підлягає поверненню до
районного суду.

Керуючись статтями 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2006 року та
рішення апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2007 року скасувати.

Провадження у справі закрити.

Справу повернути до Дніпровського районного суду м. Києва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                       А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                 М.І.
Балюк

В.І.
Гуменюк

В.Г.
Данчук

В.Й.
Косенко