Справа № 33ц-583
Головуючий в 1 інстанції: Димашок В.П.
Доповідач: Хилевич С.В.
У Х В А Л А

іменем України

20 лютого 2008 року                                                                                                       м.
Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Рівненської
області  в складі:

Собіни І.М.

Мельника Ю.М.

Хилевича С.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за
позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
виробничо-комерційної фірми "Поліс" про визнання недійсним договору
купівлі-продажу майна та витребування майна з чужого незаконного володіння за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 17 червня 2005 року та ухвалу судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня
2005 року,

в с т а н о в и л а :

Рішенням
Івано-Франківського міського суду від 17 червня 2005 відмовлено ОСОБА_1 в
позові до ОСОБА_2, ОСОБА_3, виробничо-комерційної фірми "Поліс" про
визнання недійсним договору купівлі-продажу модуля, посвідченого державним
нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори 5 липня 1995 року і
витребуванні з чужого незаконного володіння фірми "Поліс" будівлі
модуля з металоконструкції площею 451, 3 м. кв. по вулиці Героїв Бреста, 2
"б", в м. Коломиї й поверненні її малому підприємству
"Опек", а також зобов'язанні ОСОБА_2, ОСОБА_3 повернути
виробничо-комерційній фірмі "Поліс" грошові кошти за модуль сумою згідно
оціночних документів.

Цим рішенням
стягнуто із ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь малого підприємства "Опек"
вартість 33 відсотків вартості модуля сумою у 10 101 гривень 19 копійок, 163
гривні 36 копійок й 220 гривень 55 копійок судових витрат. Всього стягнуто суму
у 10 484 гривні 55 копійок, а саме по 5 242 гривні 22 копійки з кожного.

Ухвалою
Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2005 року рішення
Івано-Франківського міського суду від 17 червня 2005 року залишено без змін.

В касаційній скарзі на рішення суду
першої інстанції та ухвалу апеляційної інстанції  ОСОБА_1, вважаючи ці судові рішення
незаконними та необґрунтованими, вказував на судові помилки стосовно порядку та
умов дослідження доказів, порушення судом першої інстанції та апеляційним судом
норм процесуального й матеріального права.
Зокрема, покликався на неправильність застосування судом положень ст.
440 ЦК Української РСР, невірність висновку про частковість задоволення позову
у виді стягнення частини вартості модуля, необґрунтованість стягнення державного
мита.   Просив скасувати зазначені судові
рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В поданих на касаційну скаргу
запереченнях виробничо-комерційна фірма „Поліс”, вважаючи зазначені судові
рішення законними й обґрунтованими, просила залишити їх без зміни, а скаргу -
без задоволення.

Колегія суддів
прийшла до висновку, що касаційна скарга
не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті та справедливе рішення з одних лише формальних
міркувань.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування  судом першої
та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Касаційний суд перевіряє законність судових рішень лише в межах вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Встановлено, і це вбачається з
матеріалів справи, що судові
рішення ухвалено з додержанням судом норм матеріального та процесуального
права, і доводи скарги висновків суду не спростовують. Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись п.п. 5,6
Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про внесення змін до Закону
України „Про судоустрій України” щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ” від 22 лютого 2007 року, ст.ст.
331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Рівненської області,

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
- відхилити.

Рішення
Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 червня 2005
року та ухвалу  Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19
жовтня 2005 року - залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

І.М.Собіна

Ю.М.Мельник

С.В.Хилевич