Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України у складі :
Левченка Є.Ф., Романюка Я.М., Сеніна Ю.Л.,
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про усунення перешкод у користуванні квартирою та виселення і за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів застави та
свідоцтва про право власності на квартиру,
року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що
відповідачі в забезпечення своїх боргових зобов'язань передали їй в заставу
квартиру АДРЕСА_1. Оскільки вони борг не повернули, квартира була передана для
продажу на прилюдних торгах, які не відбулися, і вона таку квартиру залишила за
собою, отримала свідоцтво про право власності, проте ОСОБА_2 та ОСОБА_3
добровільно житло не звільняють, на її прохання не реагують.
усунути їй перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1, виселити відповідачів з
квартири та зобов'язати їх звільнити квартиру від особистих речей.
пред'явила зустрічний позов, посилаючись на те, що позичала у ОСОБА_1 гроші,
однак в меншій сумі, ніж зазначено в договорі застави квартири від 2 серпня
2001 року та додатковій угоді до нього від 10 жовтня 2001 року, тому такі угоди
фактично змінені, вона їх не підписувала, частково повернула ОСОБА_1 борг,
однак остання скористалася її довірою та тяжкими сімейними обставинами.
визнати недійсними договір застави квартири від                   2 серпня 2001 року, договір
від 10 жовтня 2001 року про внесення змін і доповнень до договору застави,
свідоцтво про право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1.
Рішенням
Сторожинецького районного суду від 3 липня 2007 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 19 вересня 2007 року, позов
ОСОБА_1 задоволено, в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та передати справу на новий
розгляд, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального
права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до
ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав для висновку, що судами при розгляді
справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які
передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому
доводи касаційної скарги в цій частині не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалені
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.
332, 336 ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2
відхилити, рішення Сторожинецького районного суду від 3 липня 2007 року та
ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 19 вересня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:
Є.Ф.Левченко

Я.М.Романюк

Ю.Л.Сенін