Справа
№ 22ц- 1393 /2008                    Головуючий у 1 інстанції - Бечко Є.М.
Доповідач - Демченко Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 вересня  2008 року

м.
Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі :

головуючого-судді:

ХРОМЕЦЬ Н.С.

суддів:

ДЕМЧЕНКО Л.М.  БОБРОВОЇ І.О.

при
секретарі:         з участю:

ВАРЕНИК
О.М. Позивача ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2 представника відповідача
Ткаченко О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові
апеляційну скаргу  ЗАТ „ Виробничо-торгова фірма” Сіверянка”  на  рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова   від  17 червня  2008 року в справі за позовом  ОСОБА_1 до ЗАТ
„ Виробничо-торгова фірма” Сіверянка” про захист прав споживачів, відшкодування
шкоди,

В С Т А Н О В И
В

В травні 2007 року  ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ЗАТ „ВТФ „ Сіверянка” про усунення порушень
законодавства про захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди,  в березні 2008 року змінила позовні вимоги,
просила зобов'язати ЗАТ „ВТФ „ Сіверянка” укласти з нею договори на  надання житлово - комунальних послуг,
видати  платіжні документи для сплати
окремо за кожну комунальну послугу, стягнути 3000 грн., моральної шкоди та
442,93 грн., матеріальної шкоди та  обґрунтовувала
вимоги тим, що  з 26.11.91 року проживає
в будинку по АДРЕСА_1 який має правовий статус гуртожитку ЗАТ „ВТФ „
Сіверянка”. 13.02. 2007 року одержала повідомлення про заборгованість за
комунальні послуги та квартплату. 01.03.2007 року з метою сплатити боргу за
електроенергію звернулась до відповідача з проханням видати  розрахункову книжку, або інший документ для
сплати коштів за комунальні послуги, але
цьому їй було відмовлено і 14 березня 2007 року квартира  була відключена від електропостачання.
Виконуючи припис Чернігівського обласного управління в справах захисту споживачів
відповідач повідомив, що  при зверненні
надаватиметься вся  необхідна інформація,
яка заноситиметься  до розрахункової
книжки, але до даного часу така інформація не надається.  05.09.2007 та 24.02.2008 року зверталась до
відповідача з проханням укладення договорів на надання житлово-комунальних
послуг, однак відповіді не отримала. Відповідач своїми діями порушує ст.ст.
21,30, 31 Закону України „ Про житлово-комунальні послуги” та ст.. 15 Закону
України „ Про захист прав споживачів”.

Відмовою  у укладенні договорів та видачі належним
чином оформлених платіжних документів, протиправним відключенням від
електроенергії їй спричинена моральна шкода,
так як зазначені обставини порушили її життєві зв'язки, погіршився стан
здоров'я, відбувся нервовий зрив, в зв'язку з чим  знаходилась на лікуванні з 15.03.2007 року по
29.03.2007 року  та  несла витрати на придбання ліків.

Рішенням
Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 червня 2008 року позовні вимоги
задоволені частково. Зобов'язано  ВАТ
„ВТФ „ Сіверянка” укласти з  ОСОБА_1
договір на надання житлово -  комунальних
послуг та надавати щомісячно розрахунковий документ, розробленого зразка на
комунальні послуги, які надаються та підлягають оплаті. Стягнуто судовий збір
та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи. В іншій
частині позову відмовлено.

Не
погоджуючись з рішенням суду ВАТ „ ВТФ „ Сіверянка”  подало апеляційну скаргу в якій  посилається
на неповне з'ясування судом обставин справи. Апелянт зазначає,  що
підприємство не вправі заключать відповідні  договори, оскільки  не являється ні   виробником комунальних послуг, ні їх
виконавцем . Крім цього відповідно до Закону України „ Про ліцензування” не має
ліцензії на такі види діяльності, як постачання природного газу та  централізоване водопостачання та
водовідведення. Платіжний документ в якому зазначаються види комунальних послуг
та квартплата видається  мешканцям
будинків,  в тому числі і позивачці.

В
засіданні апеляційного суду представник відповідача  підтримала апеляційну скаргу, просила змінити
рішення суду.

Позивачка та її представник   заперечували відносно доводів апеляційної
скарги.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на  основі повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених
тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом
першої інстанції встановлено, що позивачка проживає в гуртожитку ЗАТ „ВТФ „
Сіверянка” в АДРЕСА_1. Отримані комунальні послуги сплачує безпосередньо до
бухгалтерії підприємства і видається лише одна квитанція  до прибуткового касового ордера, в якій
зазначається тільки „ квартплата”.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходив з того, що  згідно з ст. 32 Закону України „ Про  житлово-комунальні послуги” плата за
житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору,
а отже відповідач зобов'язаний укласти з позивачкою відповідні договори на
комунальні послуги. Крім цього платіжні документи, розробленого відповідачем
зразка  видаються нерегулярно, тому суд
вважав за достатнє зобов'язати відповідача надавати зазначені документи  щомісячно.

З
таким висновком  суду першої
інстанції  не може погодитись апеляційний
суд.

Відповідно
до вимог п.п. 3, 4 ч 1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення чи його зміни є невідповідність
висновків суду обставинам справи та неправильне застосування  норм матеріального права.

Постановляючи
рішення, суд  першої інстанції  керувався
Законами України „ Про захист прав споживачів” та „ Про житлово -
комунальні послуги”, однак дані нормативні акти
не можливо застосовувати  при
вирішенні даного спору, оскільки, як вбачається з матеріалів справи будинок в
якому проживає позивачка є гуртожитком і належить на праві приватної власності
відповідачу. Правовий режим гуртожитків регулюється житловим законодавством,
зокрема ст.ст. 127 - 131 ЖК України  та
Примірним положенням про гуртожитки, затверджений Постановою Ради Міністрів
УРСР від 03.06.1986 року № 208, чинним на даний час,  в якому передбачений порядок надання житлової
площі в гуртожитках підприємств, установ, організацій, користування цими
гуртожитками та їх утримання.  П. 38
вищезазначеного положення передбачено, що плата за користування жилою площею в
приміщеннях, що знаходяться в спільному користуванні кількох осіб, які не
перебувають у сімейних стосунках, провадиться за встановленими ставками.
Витрати на комунальні послуги входять до ставки плати за користування жилою
площею і окремо плата за них не стягується, а
громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх
відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за
комунальні послуги по ставках квартирної плати / тарифах/, установлених для
будинків державного та громадського житлового фонду.  Особи, які проживають в гуртожитках обмежені
в  деяких правах, чим наймачі квартир в
жилих будинках, деякі загальні  норми
житлового законодавства або взагалі не застосовуються до гуртожитків, або застосовуються
з певними обмеженнями. Тому висновок суду про часткове задоволення позовних
вимог є невірним.

Суд
першої інстанції  неправильно визначився
з характером спірних правовідносин, вищевказані норми  чинного законодавства залишились поза увагою
суду, що призвело до винесення помилкового рішення.

Тому
апеляційний суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1  в частині зобов'язання  ВАТ  „
ВТФ „ Сіверянка „ укласти договір про надання житлово-комунальних послуг та надання
щомісячно  розрахункового документу на
комунальні послуги,  стягнення судового
збору та витрат на інформаційно технічне забезпечення  розгляду справи задоволенню також  не підлягають.

Керуючись  ст.ст. 127 - 131 ЖК України, Примірним
положенням про гуртожитки,  ч. 3 ст. 209,
ст.ст. 218, 307,  ст. 309, 313, 314, 316,
317, 319 ЦПК України,  апеляційний суд, -

В И Р
І Ш И В

Апеляційну
скаргу ЗАТ „ Виробничо-торгова фірма” Сіверянка”   - задовольнити частково.

Рішення
Деснянського районного суду м. Чернігова
від 17 червня  2008 року  - в частині  задоволення позову та стягнення судових
витрат - скасувати.

Відмовити ОСОБА_1  в задоволенні позовних вимог в частині
зобов'язання  ВАТ  „ ВТФ „ Сіверянка „ укласти договір про
надання житлово-комунальних послуг та надання щомісячно розрахункового документу
на комунальні послуги, стягнення судового збору та витрат на інформаційно
технічне забезпечення судового розгляду справи.

В іншій частині  рішення залишити без змін.

Рішення  набирає законної сили з моменту його
проголошення, і може бути оскаржене до Верховного Суду України в касаційному
порядку протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: