Справа № 2-293/2008 рік
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
Ялтинський міський суд Автономної Республіки
судді  - Романенка В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ялта цивільну
справу за позовною заявою  ОСОБА_1до
Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування потерпілих від
нещасного випадку на виробництві або профзахворювання у м.Ялта про перерахунок
та стягнення щомісячних страхових виплат,
Позивач ОСОБА_1. просить суд стягнути з Відділення виконавчої дирекції
фонду соціального страхування потерпілих від нещасного випадку на виробництві
або профзахворювання у м.Ялта  з 01
серпня 2007 року щомісячні страхові  суми
в розмірі 1832,37 гривень.
Зобов'язати  Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального страхування потерпілих від нещасного випадку на
виробництві або профзахворювання у м.Ялта
перерахувати щомісячні страхові
суми  за період з 01.03.2002 року
по 01 серпня 2007 року з врахуванням коефіцієнту зростання заробітку за 2002
рік - 1,352, за 2003 рік - 1,210; за 2004 рік - 1,228, за 2005 рік - 1,275, за
2006 рік -1,367, за 2007 рік - 1,292.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що у
зв'язку зі встановленою стійкою втратою професійної працездатності з причини
отриманого на виробництві трудового каліцтва йому проводяться щомісячні
страхові виплати відповідачем - відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Ялта (далі - відділення ВД ФССНВ). З 16.10.1992 року
МСЕК встановила  45% втрати професійної
працездатності та інвалідність Ш групи. З 16.10.1993 року - 60% втрати
професійної працездатності. З 23.12.1999 року - 70% втрати професійної
працездатності. Цей відсоток втрати професійної працездатності зберігається
дотепер. З  1  березня
кожного наступного року фонд повинен був підвищувати розмір щомісячної
страхової суми на коефіцієнт зростання у попередньому  календарному
році  середньої  заробітної плати  у
галузях  національної  економіки -
який  за довідкою державного
комітету статистики України  складав: за
2001 рік - 135.2; за 2002 рік - 121.0; за 2003 рік - 122.8; за 2004 рік -
127.5; за 2005 рік - 136.7; за 2006 рік - 129,2. Незважаючи на відсутність будь
яких правових підстав для цього відповідач застосував при розрахунку щомісячних
страхових сум не вищевказані коефіцієнти, а «робочі» коефіцієнти, що потягло за
собою безпідставне зниження розміру виплат. Це видно з приєднаних до позову
копій постанов фонду, згідно до яких за період з 1.03.2002 року по 1 серпня
2007 року розмір нарахованих відповідачем щомісячних страхових сум визначався
ним застосуванням так званих «робочих коефіцієнтів»: з 1.03.2002 року - 1,193;
з 1.03.2003 року - 1.182; з 1.03.2004 року - 1.152; з 1.03.2005 року - 1.238; з
1.03.2006 року - 1.203; з 1.03.2007 року - 1.182.
У відповідності зі ст.29 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату
працездатності»  відповідач повинен
проводити перерахування  щомісячних
страхових виплат у разі зростання у попередньому календарному році середньої
заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу
виконавчої влади з питань статистики. Таке перерахування проводиться з 1
березня наступного року.
Навмисне обмеження Фондом соціального страхування коефіцієнтів зростання
середньої заробітної плати у галузях національної економіки при щорічному
перерахування страхових платежів є грубим порушенням не тільки вимог закону
України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання...», а і ст.22 Конституції
України, якою заборонено звуження прав та свобод громадянина України при
прийнятті нових законів та внесенні змін до них. Позивач вважає, що відповідач
зобов'язаний перерахувати йому всю суму недоплати, що утворилася з 01.03.2002
року по 1.08.2007 року, та начислити її у повному обсязі при наступній виплаті.
В судовому засіданні заявлені позовні вимоги представник позивача підтримав
Представник відповідача відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Ялта позов не визнав посилаючись на те, що Ялтинське відділення
виконавчої дирекції Фонду, виконуючи перерахунок страхових виплат, зобов'язане
виконувати постанови Правління Фонду. Відповідно до ст.29 Закону України «О
загальнообов'язковому державному соціальному страхуванні від нещасних випадків
на виробництві і професійних захворювань, які заподіяли втрату працездатності»
№ 1105-XIV від 23.09.1999 р. (далі - базовий Закон) щорічно за станом на 01
березня відділення Фонду проводить перерахунок щомісячних страхових виплат у
разі підвищення в попередньому календарному році середньої заробітної плати в
галузях національної економіки.
Згідно Ухвал Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві і профзахворювань України № 15 від 14.03.2002 г № 3 від
14.03.2003 р. № 5 від 24.02.2004 р. № 3 від 28.02.2005 р. № 3 від 06.03.2006 р.
і № 9 від 28.02.2007 р. «Про перерахунок страхових виплат...», коефіцієнт
підвищення страхових виплат складав: у 2002 р. - 1,193, в 2003 р. - 1,182, в
2004 р. - 1,152, в 2005 р. - 1,238, в 2006 р. - 1,203, в 2007 р. - 1,183.
Так, Макарову В.М. відділенням Фонду згідно вказаних ухвал Правління Фонду
і коефіцієнтів підвищення страхових виплат, щорічно проводився перерахунок
щомісячних страхових виплат. Розмір щомісячної страхової виплати при її
підвищенні з 01 березня щорічно визначається як частина від відкоректованої
середньомісячної заробітної плати у відповідності до ступеня втрати професійної
Коефіцієнт збільшення середньомісячної заробітної плати за даними
Державного комітету статистики України, надається відділенням Фонду Виконавчою
Дирекцією Фонду, у вигляді постанов, затверджених Правлінням Фонду. Правління
Фонду соціального страхування від нещасних випадків складається з представників
трьох представницьких сторін: держави, застрахованих осіб, працедавців, тобто
при ухваленні яких-небудь рішень не ущемляються права держави, застрахованих
осіб, працедавців, і, що найважливіше, не заперечує базовому Закону. Постанови
Правління Фонду є обов'язковими для виконання (п.п.6 п. 11 ст. 17 Базового
Закону), при цьому згідно інформаційного листа Міністерства Юстиції України №
30-14-45 від 15.11.2002 р. застосовуються без державної реєстрації в Мінюсті.
Проте, щоб уникнути звернень до суду з боку потерпілих на виробництві
внаслідок нещасного випадку (профзахворювання) у зв'язку з незгодою вживаних
Фондом коефіцієнтів підвищення страхових виплат, «Порядок призначення,
перерахунку і проведення страхових виплат» (далі - Порядок), затверджений
ухвалою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань України № 24 від 27 квітня 2007 р.,
зареєстрований в Міністерстві Юстиції України 22 червня 2007 р. під №
чітко вказані коефіцієнти підвищення страхових виплат: у 2002 р. - 1,193, в 2003
р. - 1,182, в 2004 р. - 1,152, в 2005 р. - 1,238, в 2006 р. - 1,203,    в 2007 р. - 1,183.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, доводи представника
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ялта,
дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача слід
задовольнити повністю з наступних підстав.
Судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини, врегульовані
Законом України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності" від 23.09.1999 р. №ї 105-ХІУ (з послідуючими  змінами
та доповненнями),  позивач  є
потерпілим.  При  цьому
підстави  для провадження
страхових виплат, розмір заробітку для їх обчислення, строки та порядок
провадження страхових виплат сторонами не оспорюються.
Предметом спору є коефіцієнти, застосовані відповідачем для перерахунку сум
щомісячних страхових виплат у випадку росту в попередньому календарному році
середньої заробітної плати в галузях національної економіки за даними
центрального органу виконавчої влади з питань статистики, передбаченого ст. 29
ч. 2 Закону №1105.,
В період з 14.03.2002 року по 06.03.2006 року Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і профзахворювань України
щорічно в березні-лютому виносило постанови "Про перерахунок сум
щомісячних страхових виплат потерпілим (членам їх сімей)", згідно з якими
з 01 березня поточного року проводилися перерахунки сум щомісячних страхових
виплат потерпілим на коефіцієнт росту середньомісячної реальної заробітної
плата в галузях національної економіки.
Суд прийшов до висновку, що така правозастосовна практика суперечить
принципу повного відшкодування шкоди, завданої застрахованому внаслідок
пошкодження здоров'я (ст. 21 Закону №1105), відповідачем фактично внесено зміни
в ст. 29 ч. 2 Закону № 1105, який не містить терміну "реальна"
Національне законодавство в сфері регулювання трудових, пенсійних,
цивільних, податкових тощо правовідносин не передбачає використання показника
реальної середньої заробітної плати. Більш того, розміри страхових внесків
страхувальників обчислюються для роботодавців у відсотках до сум фактичних
витрат на оплату праці найманих працівників, включаючи витрати на виплату
основної та додаткової заробітної плати, на інші заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі й у натуральній формі. (ст. 47 Закону №1105). Таким
чином, ріст середньої заробітної плати призводить до збільшення страхових
внесків, що, у свою чергу, дає можливість збільшити страхові виплати
потерпілим. При цьому купівельна спроможність населення, тобто реальна
заробітна плата, при визначені страхових тарифів до розрахунку не береться.
Як слідує з листа директора Виконавчої дирекції ФССНВ від 01.12.2004 р.
індекс реальної заробітної плати розраховується шляхом ділення індексу
нарахованої номінальної заробітної плати (без урахування податків та обов'язкових
платежів) на індекс споживчих цін. Таким чином, потерпілий, у даному випадку -
позивач, втратив частину страхової виплати при її щорічному перерахунку, так як
у коефіцієнт, який застосовується для перерахунку, закладено зниження
купівельної спроможності номінальної суми внаслідок інфляції, й втрачає частину
своїх доходів як споживач товарів і послуг внаслідок їх подорожчання, тобто
"платить" двічі, при цьому порушується принцип повного відшкодування
спричиненої потерпілим шкоди.
Судження про те, що Правління Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань при виданні постанов від
14.03.2002 р. та 04.03.2003 р. порушило вимоги ст. 29 ч. 2 Закону № 1105,
висловлено в рішенні Вищого господарського суду України від 02.02.2005 р., а
також в листі Міністерства юстиції України від 19.04.2004 р. представнику
Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.
Посилання представника відповідача на те, що доки постанови Правління Фонду
від 14.03.2002 р. №15, 04.03.2003 р. №3, 24.02.2004 р. №5, 28.02.2005 р. №3 та
06.03.2006 р. №3 не будуть скасовані судовими рішеннями, що вступили в законну
силу, місцеве відділення виконавчої дирекції перерахунки проводитися не будуть,
Сторони в судовому засіданні не оспорюють ту обставину, що ч. 2 ст. 29
Закону №1105 застосовується шляхом перемноження щомісячної страхової виплати
потерпілого на коефіцієнт приросту середньої заробітної плати (за версією
відповідача - реальної заробітної плати).
Таким чином, позовні вимоги підлягають повному задоволенню виходячи з
наступного розрахунку.
З 01 березня 2002 року підвищення щомісячних страхових виплат повинен
виконувати Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в особі відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в місті Ялті.
З 23.12.1999 року уОСОБА_1 70% втрати професійної працездатності. Цей
відсоток втрати професійної працездатності зберігається до тепер.
березня  кожного наступного року
фонд повинен був підвищувати розмір щомісячної страхової суми на коефіцієнт
зростання у попередньому
календарному  році  середньої
заробітної плати  у  галузях
національної  економіки -  який
за довідкою державного комітету статистики України  складав: за 2002 рік - 135.2; за 2003 рік -
121.0; за 2004 рік - 122.8; за 2005 рік - 127.5; за 2006 рік - 136.7; за 2007
Виплати повинні становити:
З 01.03.2002 року - 405,06 грн., встановленого рішенням Ялтинського
міського суду набравши чинності від 18.10.2005 року  розміру щомісячних страхових виплат * 1,352 =
З 01.03.2003 року - 547,64 грн. *1,210 = 662,64 грн.
З 01.03.2004 року - 662,64 грн. *1,228 = 813,72 грн.
З 01,03.2005 року - 813,72 грн. *1,275 = 1037,49 грн.
З 01.03.2006 року - 1037,49 грн. *1,367 = 1418,25 грн.,
З 01.03.2007 року - 1418,25 грн. *1,292 = 1832,37 грн.
У результаті неправильного застосування правлінням ФССНВ ч. 2 ст. 29 Закону
№1105 позивачу було не донараховано щомісячних страхових виплат, тому
Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування потерпілих від
нещасного випадку на виробництві або профзахворювання у м.Ялта  зобов'язано перерахувати щомісячні
страхові  суми ОСОБА_1 за період з
01.03.2002 року по 01 серпня 2007 року з врахуванням коефіцієнту зростання
заробітку за 2002 рік - 1,352, за 2003 рік - 1,210; за 2004 рік - 1,228, за
2005 рік - 1,275, за 2006 рік -1,367, за 2007 рік - 1,292.
Встановити розмір щомісячних страхових виплат, які провадяться відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Ялта на користь позивача
з  01 серпня 2007 року в розмірі 1832,37
розглянувши дану  цивільну справу за
участю усіх зацікавлених осіб, у рамках заявлених вимог, на основі
дотримання  принципів диспозитивності,
змагальності і справедливості судочинства, всебічного та повного
дослідження  обставин справи,
перевірки  їх наданими сторонами
доказами, оцінивши їх у сукупності, виконавши вимоги процесуального закону, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають  задоволенню.
Судові витрати суд розподіляє
відповідно до ст.88 ЦПК України.
На підставі викладеного, беручи до уваги вимоги ч. 2 ст. 29 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату
працездатності", керуючись
ст.ст.268 ЦК України, ст.ст.10, 60, 212 - 215 ЦПК України,
Позов  ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування
потерпілих від нещасного випадку на виробництві або профзахворювання у
м.Ялта  на користь ОСОБА_1з 01 серпня
2007 року щомісячні страхові  суми в
розмірі 1832,37 гривень.
Зобов'язати  Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального страхування потерпілих від нещасного випадку на
виробництві або профзахворювання у м.Ялта
перерахувати щомісячні страхові  суми
ОСОБА_1 за період з 01.03.2002 року по 01 серпня 2007 року з врахуванням
коефіцієнту зростання заробітку за 2002 рік - 1,352, за 2003 рік - 1,210; за
2004 рік - 1,228, за 2005 рік - 1,275, за 2006 рік -1,367, за 2007 рік - 1,292.
На рішення суду може бути подана заява
про апеляційне оскарження до Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим через  Ялтинський міський суд у
строк 10 днів з дня проголошення рішення, або апеляційна скарга до Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим через
Ялтинський міський суд у строк 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне
Рішення суду набирає чинності після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя: