Справа № 2-613/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

13 березня 2008 року                                                           Ковельський міськрайонний
суд

Волинської
області

в складі : головуючого - судді
Наваляного А.Д.

з участю секретаря Федорук Г.Б.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши під час попереднього
судового засідання у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а
н о в и в :

Сторони перебувають в шлюбі з 04.09.1985 року, який зареєстровано
Дубівською сільською радою Ковельського району Волинської області, актовий
запис № 12. Від шлюбу у подружжя народилось двоє дітей, які на даний час є
повнолітні. Причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу
стало те, що подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, останній
зловживає спиртними напоями, коштів на утримання сім”ї не надає, сторони
протягом тривалого часу не підтримують подружніх відносин, спроби налагодити
стосунки в сім”ї позитивного результату не дають. Вважає, що шлюб існує лише
формально й зберегти сім”ю неможливо.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, з підстав,
викладених у заяві, прохає його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його
задоволення.

Суд, заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить
до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання  відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони фактично не
підтримують подружніх стосунків, з часу подання позову позитивних змін у сім'ї
не відбулося. Крім того, позивач настоює на розірванні шлюбу аргументуючи тим,
що шлюб розпався остаточно, а збереження шлюбу суперечить її інтересам.

За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб між
сторонами слід розірвати.

Зважаючи
на обставини по справі, витрати, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в
органах РАЦСу слід покласти на відповідача, позивача від сплати звільнити.

Судові
витрати слід віднести за рахунок позивача, - за її клопотанням.

Керуючись ст.  ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 110,
112 Сімейного кодексу України, -

В И Р І
Ш И В :

Позов
задовольнити повністю.

Розірвати
шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, який зареєстровано
04.09.1985 року Дубівською
сільською радою Ковельського району Волинської області, актовий запис № 12.

При
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з відповідача
- ОСОБА_2 державне
мито в сумі 17 (сімнадцять) гривень, позивача - ОСОБА_1 від
сплати звільнити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та поданням
апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Головуючий:                                                                                    А.Д.
Наваляний