Справа
№ 2-п-4  (2-157/2007 рік.)
У Х В А Л А

12 лютого 2008 року
м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого -
судді Библів С.В., при секретарі Герасименко Н.Ф., розглянувши у відкритому
судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, ухваленого у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист честі,
гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди в сумі 1699 грн.,
-

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від
03 вересня 2007 року, ухваленому у справі за вищезазначеним позовом позовні
вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволені частково:

залишено без розгляду позовні вимоги в частині спростування недостовірної
інформації викладеної ОСОБА_1 у заяві на адресу Первомайського РВ ГУМС України
в Харківській області від 19 червня 2006 року стосовно вжиття заходів щодо
ОСОБА_3;

залишено без задоволення позов в частині позовних вимог щодо спростування
недостовірної інформації, яка викладена у заяві на адресу Головного Харківського обласного управління у справах захисту прав споживачів від 12 травня 2006 року
стосовно вжиття заходів до власниці магазину у с. Новоберецьке Первомайського
району Харківської області ОСОБА_2 за продаж неякісних продуктів;

визнано розповсюджувані ОСОБА_1 з травня 2006 року невизначеному колу осіб,
а також конкретним особам: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8, ОСОБА_9
відомості, що в магазині “Продукти” по вул. Задорожній 26”а” у с. Новоберецьке
Первомайського району Харківської області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 торгують
недоброякісними товарами, такими, що не відповідають дійсності, ображають
честь, гідність та ділову репутацію позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Зобов`язано
відповідачку спростувати недостовірну інформацію, що не відповідає дійсності,
ображає честь, гідність та ділову репутацію позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і яка
розповсюджувалася з травня 2006 року невизначеному колу осіб, а також
конкретним особам протягом 10-ти днів після набрання рішенням суду чинності.
Спростування зазначених відомостей судом зобов`язано відповідачку здійснити на майданчику перед магазином по вул.
Задорожній 26”а” у с. Новоберецьке Первомайського району Харківської області на
сходах односельців у присутності позивачів шляхом публічно проголошеного тексту
такого змісту: “Відомості, про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 тогрують
недоброякісними товарами у магазині по вул. Задорожній 26”а” в с. Новоберецьке
Первомайського району Харківської області, не відповідають дійсності,
принижують їх честь та гідність, а також ділову репутацію. Приношу свої
вибачення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за розповсудження даних відомостей”;

в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди, позов задовольнити
частково - стягнуто з відповідачки на користь позивачів у відшкодування
моральної шкоди 800 грн., по 400 грн. кожному з позивачів, в решті зазначених
позовних вимог у задоволенні позивачам відмовлено;

також з відповідачки на користь позивачів стягнуто державне мито в сумі 17
грн., витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи
у розмірі 7 грн. 50 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 100 грн. 00
коп.

ОСОБА_1
звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те,
що суд не мав підстав для заочного розгляду справи, зокрема, її не повідомлено
про розгляд справи, позивачами змінено позовні вимоги, порушено судом правила
підсудності, позов необгрунтований та безпідставний. Просить суд скасувати
заочне рішення та призначити справу на новий судовий розгляд.

Позивачі
у судовому засіданні заперечували проти скасування рішення, посилаючись на його
законність, правильність та обгрунтованість.

Суд,
заслухавши пояснення ОСОБА_1, позивачів, а також дослідивши та проаналізувавши
заяву відповідачки і матеріали справи, встановив такі обставини справи:

ОСОБА_1 посилається на те, що її не було належним чином повідомлено про час
та місце розгляду справи і про судове засідання призначене на 03 вересня 2007
року вона не знала.

З такими висновками відповідачки суд не може погодитися, оскільки про
судове засідання, призначене на 25 квітня 2007 року вона була належним чином
повідомлена, про що свідчить розписка про отримання судової повістки (а.с.80)
за власним підписом ОСОБА_1, суд не повідомила про причини своєї неявки та не
надала судові заяви про відкладення розгляду справи. Саме в цьому судовому
засіданні, з дозволу позивачів, було вирішено питання про заочний розгляд
справи, оскільки до цього в судові засідання відповідачка або без поважних
причин не з`явлалася, або відмовлялася від отримання повістки, або листоношею
було вказано, що адресат не знайдений. 03 вересня 2007 року судом ухвалене
рішення у справі, а до цього з 25 квітня 2007 року по 03 вересня 2007 року
справа розглядалася;

ОСОБА_1 також посилається на те, що у судовому засіданні позивачі зменшили
позовні вимоги, що суперечить вимогам ч.3 ст. 224 ЦПК України, оскільки у разі
зміни позовних вимог, суд має відкласти судовий розгляд для повідомлення про це
відповідача.

З такими висновками відповідчки суд також не може погодитися. Дійсно,
відповідно до ч.3 ст.224 ЦПК України позивач не вправі змінювати предмет або
підставу позову, змінювати розмір позовних вимог. У цьому випадку суд повинен
відкласти розгляд справи і повідомити про це відповідача. Разом  з цим, закон не обмежує право позивача
зменшити розмір позовних вимог. Так, у судовому засіданні 03 вересня 2007 року
позивачі зменшити позовні вимоги - просили залишити позовні вимоги в частині
спростування недостовірної інформації викладеної ОСОБА_1 у заяві на адресу
Первомайського РВ ГУМС України в Харківській області від 19 червня 2006 року
стосовно вжиття заходів щодо ОСОБА_3 без розгляду, що суд і зробив, керуючись
принципом диспозитивності;

Відповідачка посилається на те, що в рішенні суду не зазначено чи належним
чином повідомлений відповідач про розгляд справи, чи не заперечував проти
заочного вирішення справи позивач.

Про належне повідомлення відповідачки вже зазначалося вище. Щодо погодження
позивачів на заочний розгляд справи, то можна звернутися до тексту протоколу
судового засідання від 25 квітня 2007 року (а.с.113), з якого вбачається чітко
виражене волевиявлення позивачів;

ОСОБА_1 вважає, що справа розглянута без додержання правил підсудності,
згідно яких позови до фізичних осіб пред`являються за місцем їх проживання,
вказує на те, що проживає вона у АДРЕСА_1; вважає, що позов безпідставний та
необгрунтований.

З такими судженнями суд зовсім не може погодитися, оскільки першу повістку
до суду, направлену відповідачці на адресу: АДРЕСА_2, ОСОБА_1 отримала саме за
цією адресою, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.31). Також факт
проживання відповідачки за вказаною адресою в с.Новоберецьке підтверджується її
особистими заявами на адресу Первомайського міськрайонного суду Харківської
області (а.с.46,55), якими вона просила суд відкласти розгляд справи та виклала
заперечення на позовов, і в яких вказала саме таку адресу. Тому, у суду немає
сумнівів про місце проживання відповідачки та про підсудність справи. До того ж,
як вбачається з розписки про отримання судової повістки у судове засідання на
24 січня 2008 року по розгляду заяви про перегляд заочного рішення, листоноша
так і не зміг доставити повістку відповідачці за Харківською адресою, а за
адресою в с.Новоберецьке повістка на 12 лютого 2008 року відповідачкою
отримана. Посилання відповідачки на безпідставність та необгрунтованість позову
судом також не приймається до уваги, оскільки розглянута справа була з
додержанням матеріального і процесуального законодавства, на підставі тих
доказів, які були наявні у суду. Відповідачка ж не надала судові жодного доказу
на заперечення проти задоволених судом позовних вимог.

Оскільки ОСОБА_1 не надала судові жодного доказу поважності причини неявки
до суду, суд розцінює, що відповідачка мала можливість реалізувати свої
процесуальні права і доводити правомірність своєї поведінки як при попередньому
судовому засіданні (а.с.31), так і в стадії судового розгляду справи. Небажання
відповідачки надавати докази в обгрунтування своїх заперечень проти позову,
зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало судові право
при заочному розгляді справи обмежетися доказами, наданими позивачами, що
повністю відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Крім того, відповідачка при розгляді заяви про перегляд заочного рішення не
надала жодних доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення
справи. Так, судом задоволено позовну вимогу позивачів щодо визнання
розповсюджуваних ОСОБА_1 з травня 2006 року невизначеному колу осіб, а також
конкретним особам: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8, ОСОБА_9
відомостей, що в магазині “Продукти” по вул. Задорожній 26”а” у с. Новоберецьке
Первомайського району Харківської області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 торгують
недоброякісними товарами, такими, що не відповідають дійсності, ображають
честь, гідність та ділову репутацію позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3; зобов`язано
відповідачку спростувати недостовірну інформацію, що не відповідає дійсності,
ображає честь, гідність та ділову репутацію позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і яка
розповсюджувалася з травня 2006 року невизначеному колу осіб, а також
конкретним особам протягом 10-ти днів після набрання рішенням суду чинності.
Відповідачка заперечень з доказами проти цих позовних вимог не надала. В свою чергу
позивачі їх надали суду, зокрема, що свідчать про відповідність хлібу, який
продавався у їхньому магазині, ГОСТу - протокол випробування (а.с.16), крім
того, у судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16
підтвердили, що з самого початку відкриття магазину позивачів, жодного разу не
покупали там простроченого товару, продукти завжди високоякісні та свіжі, а у
магазині завжди чисто.  Відповідачкою не
надано доказів неправильності визначення розміру відшкодування моральної шкоди,
так як судом враховані обставини її спричинення, індивідуальні особливості
позивачів та інші конкретні обставини справи, які свідчили про тяжкість
перенесених ними моральних страждань, завданих відповідачкою неправомірними
діями.

У відповідності до п. 1 ч.3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за
результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без
задоволення.

Тому,
керуючись ст.ст.
231, 232 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Сторони можуть оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України. У цьому разі строк,
протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне
оскарження рішення.

Суддя