Справа № 2-545
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

05 травня 2008 року                                                                        Рівненський
районний суд Рівненської області в особі:

судді
Красовського О.

при
секретарі Бартош О.

з участю представника сторони -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ „Любомирський
вапняно-силікатний завод” про стягнення заборгованості із заробітної плати,
відшкодування моральної шкоди, -

в с т а
н о в и в :

Позивач просить суд винести рішення про стягнення з відповідача  заробітної плати,  належних сум при звільненні, відшкодування
моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що працював у
відповідача. При звільненні з роботи йому не були виплачені всі належні суми.
Позивач зазначає, що невиплатою належних йому сум відповідач завдав моральну
шкоду, яку позивач оцінює в 500 грн., і просить стягнути з відповідача.

В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги. Просить суд не
розглядати позовну вимогу щодо стягнення з відповідача за завдану моральну
шкоду, та стягнення заробітної плати. В решті - позов підтримав, просить
стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при
звільненні по день фактичного розрахунку.

Представник відповідача позов визнав частково. Пояснив, що підприємство
визнає позов щодо затримки розрахунку при звільненні за один місяць. В решті в
задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
позов підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 233 КЗпП України, працівник може звернутися
з заявою  про  вирішення
трудового спору
безпосередньо  до районного,
районного у місті, міського чи міськрайонного
суду  в тримісячний строк з дня,
коли він дізнався або  повинен  був дізнатися про порушення свого права, а у
справах про  звільнення - в місячний
строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової
книжки.

Позивач працював у відповідача. При звільненні позивача з роботи
підприємство не своєчасно провело з ним розрахунок, а зробило це з двомісячним
запізненням.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення.

Зважаючи на положення статтей 116, 117 КЗпП України, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення.

З відповідача на користь держави
підлягають до стягнення судові витрати, відповідно до положень ч.3 ст. 88 ЦПК
України.

Керуючись
ст. 10, ч.1 ст. 11, 60, 61, 84, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і
ш и в :

Позов
задоволити.

Стягнути
з ВАТ „Любомирський вапняно-силікатний завод” на користь:

·    ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 1484 (одна тисяча чотириста вісімдесят чотири) грн.
54 коп. - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день
фактичного розрахунку;

·    держави 51 грн. 00 коп. судових витрат по оплаті судового збору;

·    ГУ ДКУ в Рівненській області, р/р 0295, МФО 833017, код ЗКПО
22586549, УДК в Рівненській області, код платежу 22050000, призначення платежу
- „інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи Рівненським
районним судом Рівненської області”, сума - 30 грн. 00 коп.

Рішення
набирає законної сили через 10 днів з дня проголошення, якщо його не буде
оскаржено в апеляційному порядку, визначеному ЦПК України.

СУДДЯ:                                                                                           О.КРАСОВСЬКИЙ