Справа № 2 - 920/08
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м
У к р а ї н и

04 квітня
2008 року                                                                            м.
Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючої -
судді Карапута Л.В.,

при секретарі
-  Балаба О.А.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до ВАТ „Облтеплокомуненерго”, Деснянського відділу
Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції,
Головного управління Державного казначейства України в Чернігівській області
про стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

19 листопада 2007 року позивач
звернувся до суду з позовом  до
відповідачів  про стягнення моральної
шкоди  в рівних частках по 2500 грн. з
кожного, яку завдає ВАТ „Облтеплокомуненерго” шляхом надсилання квитанцій про
борг в розмірі 1584 грн. 46 коп., в задоволенні якої  рішенням Деснянського районного суду міста
Чернігова  від 30.01.2004 року було
відмовлено та з Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції отримано
виклик попередження судового виконавця з попередженням  про накладення штрафу в разі невиконання  сплати боргу та утримання з пенсії по
виконавчому листу  в грудні 2006 року,
січні 2007 року коштів, які були сплачені добровільно по виконавчому листу  в жовтні 2006 року.

Судом до участі в справі в якості співвідповідача залучено Головне
управління Державного казначейства України в Чернігівській області.

У судовому засіданні позивач підтримав позов і наполягав на його
задоволенні.

Представник ВАТ „Облтеплокомуненерго”
позов не визнала і просила відмовити в його задоволенні, оскільки наявна
заборгованість в розмірі 1584 грн. 46 коп. по квартирі АДРЕСА_1не списується
відповідачем.

Представник Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції позов не визнала і просила відмовити в задоволенні
позову, оскільки відповідачем вчинялися дії у відповідності до вимог Закону
України „Про виконавче провадження”, які не оскаржувалися позивачем.

Представник  Головного управління
Державного казначейства України в Чернігівській області та прокурор просили
відмовити в задоволенні позову,  оскільки
позивачем  не надані  суду докази, які б свідчили про незаконність
ій відповідачів.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що
позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, в кв.
АДРЕСА_1зареєстрована позивачка та її члени сім”ї.

Відповідно до Ухвали Верховного Суду України від 01.06.2006 року рішення
Деснянського районного суду міста Чернігова від 30.01.2004 року та Ухвала
Апеляційного суду Чернігівської області від 27.04.2004 року залишено без змін.
Вказаними рішеннями судів було стягнуто з ОСОБА_2., ОСОБА_1., ОСОБА_3. ,
ОСОБА_4. на користь ВАТ „Облтеплокомуненерго”
614 грн. 80  коп..

Разом з тим, відповідно до квитанції ( а.с. 15 ) та розрахунку  ( а.с. 18, 19 )   вбачається наявність  боргу у позивача за комунальні послуги.

Відповідно до вимог ст. 56  Конституції України, кожен має право  на відшкодування  за рахунок держави, чи органів місцевого  самоврядування матеріальної та моральної
шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при  здійсненні ними своїх повноважень. Зі змісту
даної статті  випливає, що в усіх
випадках  відшкодування можливе, якщо
доведена вина того, хто заподіяв шкоду.

Разом з тим, відповідно до
вимог ст. 1167 ЦК України, в редакції 2003 року, моральна шкода, завдана
фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Відповідно до п. 3 Постанови
Пленуму Верховного Суду України „ Про
судову практику  в справах про
відшкодування  моральної ( немайнової )
шкоди”  від 31.03.1995 року № 4, ( далі
Постанови ) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Крім того, виходячи з п. 5
Постанови, загальними підставами
цивільно-правової відповідальності
для відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди є: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між
шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього  в її заподіянні.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

При цьому, в  судовому засіданні позивачем не доведено факт
спричинення йому моральної шкоди, - втрат немайнового характеру внаслідок моральних
чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних йому відповідачем
у зв'язку з надсиланням квитанції про наявність боргу та виклику
попередження   до державної виконавчої
служби, в зв”язку з виконанням рішення Деснянського районного суду міста
Чернігова від 30.01.2004 року та причинного зв'язку.

Разом з тим, дії Державної
виконавчої служби і державного виконавця не були визнані незаконними та не
оскаржувалися позивачем, той відповідно
відсутня вина останнього.

В зв'язку з відсутності вини
відповідачів, суд приходить до висновку про відсутність  протиправності  діяння та наявності причинного зв'язку між
шкодою і такими діяннями.

З врахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208 -
209, 292, 294 ЦПК України, ст. 1167 ЦК України,
суд

в и р і ш и
в:

в задоволенні позову ОСОБА_1  відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Чернігівської області. Заява про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: