Справа № 22-902/2008                  Головуючий в 1 інстанції:
Доповідач: Демянчук С.В.
суддів судової палати  в цивільних
справах апеляційного суду Рівненської області у складі:
Головуючого судді: Василевича В.С.
суддів: Демянчук С.В., Ковальчук
при секретарі: Колесовій Л.В.
розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне  цивільну справу за
апеляційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю „Агроспецсервіс”
та Млинівської колективної шляхо-будівельної дільниці-10 на рішення
Млинівського районного суду Рівненської області від 14 грудня 2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1до Млинівської колективної шляхо-будівельної
дільниці-10, товариства з обмеженою відповідальністю „Агроспецсервіс” про
стягнення матеріальних та моральних збитків, заподіяних в результаті
дорожньо-транспортної події.
Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,-
в с т а н о в и л а :
Рішенням
Млинівського районного суду Рівненської області від 14 грудня 2007 року
стягнуто з Млинівської колективної шляхо-будівельної дільниці -10 та ТзОВ
„Агроспецсервіс” солідарно на користь ОСОБА_1
31 377,25 грн. матеріальних збитків заподіяних в результаті
дорожньо-транспортної події та  моральних
збитків на суму 1000 грн..

Не погодившись з рішення
суду Млинівська колективна шляхо-будівельна дільниця -10  та ТзОВ „Агроспецсервіс” подали апеляційні
скарги.

Млинівська колективна
шляхо-будівельна дільниця -10 вважає, що рішення суду  ухвалено без повного та всебічного з'ясування
дійсних обставин справи та належної оцінки доказів, а тому є необґрунтованим,
допущено порушення норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що МК ШБД-10 не
являється належним відповідачем по справі, оскільки 11 грудня 2002 року між
ними та ТзОВ „Агроспецсервіс”  був
укладений договір підряду на перевезення вантажу автомобілем КРАЗ з платформою.
При цьому в договорі окремим пунктом зазначено, що „замовник забезпечує
безпечні умови перевозу грузів під час контракту”.

Крім того вказує, що суд
першої інстанції не мав правових підстав тільки на підставі акту дослідження
визначити суму завданої шкоди, а матеріальна шкода в сумі 31377,25 грн. не
підтверджена позивачем документально, що суперечить ст. 60 ЦПК України.

Просила
рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 14 грудня 2007 року
скасувати і ухвалити нове рішення про відмову позивачу в частині стягнення
шкоди з МК ШБД-10 .

ТзОВ
„Агроспецсервіс” вважає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права, оскільки суд першої інстанції взяв до
уваги тільки на доводи позивача і не прийняв до уваги доводи відповідача і
співвідповідача, неповно з" ясував дійсні обставини справи, права та
обов'язки сторін, неналежно перевірив доводи і заперечення сторін.

Вказує,
що джерелом підвищеної небезпеки була діяльність з експлуатації транспортних
засобів їх власниками і фактичними володільцями - МК ШБД-10 і громадянина
ОСОБА_1, а не ТзОВ „Агроспецсервіс”, яке являлось тільки власником вантажу і не
являлося як власником, так і володільцем джерела підвищеної небезпеки  транспортного засобів.

Крім
того вказує, що Млинівським районним судом порушені вимоги ст. ст. 440, 450,
454 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. ст. 22, 1166, 1187, 1188 ЦК України,
Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року „Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди”.

Також зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що причиною
ДТП явилося грубе порушення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху, а саме він
не  додержався безпечної дистанції і
безпечного інтервалу руху, не вжив ніяких заходів для зупинки свого автомобіля,
не вибрав достатньої для роз'їзду з платформою відстані.

Просили
рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 14 грудня 2007 року
скасувати і ухвалити нове рішення.

В
поданих на апеляційну скаргу МК ШБД-10 запереченнях ТзОВ „Агроспецсервіс”
вказує, що  з вказаною апеляційною
скаргою частково не згодне: в частині , що МК ШБД-10 не є належним
відповідачем, оскільки автомобіль КРАЗ-256 з платформою в оренду, користування,
володіння і у власність ТзОВ „Агроспецсервіс” не передавався. Власником
автомобіля і платформи, на якій перевозився вантаж, був і є МК ШБД-10.

Просили
відхилити апеляційну скаргу МК ШБД-10 в частині, що МК ШБД-10 не є належним
відповідачем, а в іншій частині дану апеляційну скаргу задовольнити і скасувати
рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 14 грудня 2007 року
та ухвалити нове рішення.

В судовому засіданні
представники МК ШБД-10 підтримали свою апеляційну скаргу в повному обсязі,
просили її задовольнити.

Представник ТзОВ
„Агроспецсервіс” , позивач в судове засідання не з'явилися. Про час та місце
судового засідання повідомлені належним чином.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних
скарг, а також вимог, заявлених в суді першої інстанції, правильність
застосування судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги   підлягають
до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, коли
суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення
ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами пунктів 3, 4
ст.214 ЦПК України при ухваленні рішення суд встановлює характер правовідносин,
зумовлених фактами, що мають місце та правові норми, якими врегульовані ці
правовідносини.

На порушення зазначених вимог Закону,
рішення суду першої інстанції не відповідає за формою та змістом вимогам
цивільно-процесуального законодавства; суд при розгляді справи належним чином
не з'ясував характеру правовідносин, що виникли, не встановив, яка правова
норма  підлягає застосуванню до цих правовідносин,
не дав належної оцінки наявним доказам по справі, в зв'язку з чим суд
неправильно застосував норми матеріального права, висновки суду першої
інстанції не відповідають дійсним обставинам справи, що і є підставою для
скасування рішення суду  з ухваленням
нового рішення по справі про часткове задоволення заявлених вимог.

Доказами по справі
встановлено, що 14 грудня 2002 року біля 18 години на 350 км + 350 м на
автодорозі Київ-Чоп біля с. Зелений Гай Дубенського району  сталася дорожньо-транспортна подія. При цьому
водій ОСОБА_2 автомобіля КРАЗ - 256 держномер НОМЕР_1, що належить Млинівській
колективній шляхо-будівельній дільниці-10, без засобів забезпечення безпеки
руху / світлового маячка, без освітлювальних приладів на платформі, без
габаритів/, перевозив платформу шириною 3.2 м з вантажем, шляхопрокладачем
ВАТ-М висотою від землі 4.10 м на замовлення ТзОВ „Агроспецсервіс”, відповідно
до контракту від 18.12.2002року року. Згідно з до п.6 останні  взяли на себе зобов'язання забезпечувати  безпечні умови перевозки грузів під час
контракту. В силу зазначеного зобов'язання останні здійснювали автомобілем
"Мазда" супровід  автомобіля
КРАЗ-256 з грузом для попередження учасників руху .Однак  , саме на цій ділянці руху,  коли супровід не проводився через засліплення
автомобіля "Мазда",  зіткнення
автомобіля "Опель-Вектра" держномер НОМЕР_2, яким керував його
власник ОСОБА_1  з спеціальною платформою
для перевезення великогабаритних вантажів зазначеного автомобіля КРАЗ-256 .

Внаслідок даної пригоди
автомобіль "Опель-Вектра" держномер НОМЕР_2 отримав механічні
пошкодження, а водій даного автомобіля ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, які
відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров'я.

З сукупності доказів
беззаперечно вбачається, що дана дорожньо-транспортна подія виникла з вини
водія ОСОБА_2/ нині покійного/ автомобіля КРАЗ-256, який належить Млинівській
колективній шляхо-будівельна дільниця -10 та з якою ОСОБА_2 перебував в
трудових відносинах, і які в силу закону відповідають за шкоду заподіяну в
даному випадку . оскільки задня частина платформи  автомобіля КРАЗ - 256 не освітлювалась
габаритними вогнями, не було розпізнавальних знаків. При цьому водієм вказаного
автомобіля були порушені вимоги  п.п.
19.1 г, 22.5, 32.1 Правил дорожнього руху.

Окрім того ТзОВ „Агроспецсервіс”
не забезпечило відповідно до контракту взятих на себе зобов'язання  по забезпеченню  безпечних умов перевезення вантажів на час
дії контракту, так як під час скоєння дорожньо-транспортної подій був відсутній
супровід  автомобіля КРАЗ-256 з вантажем
для попередження учасників руху про небезпеку.

Колегія суддів визначає
ступінь вини відповідачів в скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди в
рівних частках, так як при забезпечення безпечних умов перевезенні вантажу
обома відповідачами була б реальна можливість уникнути зіткнення  і, саме недотримання відповідачами таких умов
стало причиною даної дорожньо-транспортної пригода.

Таким чином відповідачі в
силу правил ст. ст. 440, 441,450 ЦК України в редакції 1963 року мають
відшкодувати шкоду, заподіяну майну позивача.

За обставинами справи та
поданими сторонами доказами вини в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди
позивача не встановлено, тому доводи апелянтів в цій частині є необґрунтованим.

Враховуючи, що
відповідно до акту дослідження спеціаліста - автотоварознавця про
експертну оцінку автомобіля "Опель-Вектра" держномер НОМЕР_2 від 4
січня 2003 року встановлено, що вартість матеріальних збитків, заподіяних
власнику зазначеного автомобіля визначена в розмірі 31 377 грн. 25 коп. тому
колегія суддів вважає, що дана сума матеріальних збитків підлягає стягненню з
відповідачів в рівних частках , а вимоги позивача в цій частині вимог  відповідно підлягають до часткового
задоволення.

Будь-яких доказів
спростовуючих визначену суму матеріальних збитків понесених позивачем,
відповідачі не надали. Окрім того зазначений розмір шкоди відповідає характеру
наявних пошкоджень та їх розміру, що стверджується матеріалами огляду
автомобіля при скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з цим, оскільки за
обставинами справи доведено, що позивач поніс матеріальну шкоду, перенісши
моральні страждання , як в результаті отримання тілесних ушкоджень , так і
механічних ушкоджень належного йому на праві власності автомобіля, що
унеможливили використання цього автомобіля значний період часу, тому виходячи з
засад розумності, виваженості, справедливості, колегія суддів вважає що
підлягають до часткового задоволення вимоги в цій частині  в розмірі 1000 грн. шляхом їх стягнення з відповідачів
в рівних частках відповідно до положень ст.440-1 ЦК України в редакції 1963
року..

Керуючись ст.ст. 303, 304,
307, 309, 314, 316 ЦПК України, ст. ст. 440, 441,450, 440-1 ЦК України в
редакції 1963 року ,колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги
товариства з обмеженою відповідальністю „Агроспецсервіс” та Млинівської
колективної шляхо-будівельної дільниці-10 задовольнити частково.

Рішення Млинівського
районного суду Рівненської області від 14 грудня 2007 року скасувати.

Позовні вимоги
ОСОБА_1задовольнити частково.

Стягнути з Млинівської колективної
шляхо-будівельної дільниці-10  на  користь ОСОБА_1 15688 грн. /п'ятнадцять тисяч
шістсот вісімдесят вісім / 63 коп. в рахунок відшкодування матеріальних збитків
заподіяних в результаті дорожньо - транспортної події  та 500 грн. / п'ятсот / в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Стягнути
з товариства з обмеженою відповідальністю „Агроспецсервіс” на  користь ОСОБА_1 15688 грн. /п'ятнадцять тисяч
шістсот вісімдесят вісім / 63 коп. в рахунок відшкодування матеріальних збитків
заподіяних в результаті дорожньо - транспортної події   та 500 грн. / п'ятсот/ в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Рішення  набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним
чинності.

Головуючий
суддя:
Василевич В.С.

Судді:
Демянчук С.В.

Ковальчук Н.М