НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2008 року

справа № 2-1523/08

м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області під головуванням

судді Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря

Марчак Т.М.,

позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Нововолинського міського суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
,
ОСОБА_3
, треті особи на стороні відповідачів- КП «Нововолинськтеплокомуненерго», ЖЕК-3, житлово-комунального обєднання Нововолинської міської ради, підприємство «Нововолинсьководоканал», про визначення часток у праві власності на квартиру та розподіл рахунків по оплаті за комунальні послуги,- суд

в с т а н о в и в :

05 вересня 2008 року
ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2
,
ОСОБА_3
, треті особи на стороні відповідачів КП «Нововолинськтеплокомуненерго», ЖЕК-3 житлово-комунального обєднання Нововолинської міської ради, підприємство «Нововолинськводоканал» про розподіл рахунків по оплаті за газ, тепло, воду та квартплату.

15 вересня 2008 року позивач доповнив вказану позовну заяву вимогою про визначення арифметичних часток співвласників квартири
АДРЕСА_1
, яка належить їм на праві спільної сумісної власності.

Вимоги мотивує тим, що квартира
АДРЕСА_1
, в якій він зареєструвався і проживає з 19 травня 2008 року, згідно свідоцтва про право власності від 27 січня 1994 року, окрім нього, належить на праві спільної сумісної власності його синам
ОСОБА_4
,
ОСОБА_5
а також відповідачам колишній дружині
ОСОБА_3
та її дочці
ОСОБА_2
Ввважає, що відповідачі
ОСОБА_3
та
ОСОБА_2
, які не проживають в вказаній квартирі, повинні, як співвласники, нести всі витрати по її утриманню, та відповідно до належних їм часток у спільній сумісній власності, нести відповідальність за невиконання вимог що оплати комунальних послуг. При цьому погоджується проводити оплату витрат на утримання квартири за трьох осіб, враховуючи синів
ОСОБА_4
та
ОСОБА_5

Відповідачі
ОСОБА_3
та
ОСОБА_2
в судове засідання не зявились.
ОСОБА_2
надіслала суду заперечення проти позову, де вказує, що дійсно в квартирі
АДРЕСА_1
не проживає протягом останніх восьми років, а тому не повинна нести витрати по оплаті комунальних послуг, якими користуються інші співвласники квартири, що постійно там проживають.

Представники третьої особи на стороні відповідача надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Як вбачається з ксерокопії свідоцтва про право власності на квартиру від 27 січня 1994 року ( а.с.7),
АДРЕСА_1
належить на праві спільної сумісної власності
ОСОБА_6
,
ОСОБА_7
,
ОСОБА_8
,
ОСОБА_9
та
ОСОБА_2
. На підставі рішення Нововолинського міського суду від 23 березня 1995 року встановлено факт, що
ОСОБА_10
є батьком
ОСОБА_6
та виключено відомості про батька в актовому записі про народження
ОСОБА_6
.

З ксерокопії довідки з місця проживання та склад сімї від 20.05.2008 року виданої ЖЕК-3, вбачається, що у приватизованій квартирі за адресою :
АДРЕСА_1
з вересня місяця 1995 року зареєстровані відповідачі
ОСОБА_2
і
ОСОБА_3
, а з 21 травня 2008 року позивач
ОСОБА_1
( а.с. 5).

Шлюб між позивачем та відповідачем
ОСОБА_3
, розірвано 12 березня 1997 року, про що свідчить ксерокопія свідоцтва про розірвання шлюбу. ( а.с.6).

Як зазначив в судовому засіданні пазивач, рахунки по оплаті за надані комунальні послуги за теплопостачання, воду, газ та утримання будинку надходять, виходячи з кількості осіб, зареєстрованих в квартирі, згідно вищевказаної довідки. При укладенні договорів про надання вказаних послуг, також вимагаєюся підписи всіх співвласників квартири. Відмітив, що в зв’язку з невиконанням відповідачами своїх зобов’язань по оплаті комунальних послуг, у нього періодично виникають труднощі з отриманням необхідних документів у комунальних підприємствах міста і йому необхідно докладати зусиль для врегулювання проблем, пов’язаних із здійсненням прав власника житла.

Відповідно до ст.368 ЦК України, спільна власність двох і більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

В судовому засіданні встановлено, що квартира
АДРЕСА_1
належить на праві спільної сумісної власності п’ятьом особам, в т.ч. і відповідачам
ОСОБА_3
та
ОСОБА_2
, які згідно ст. 360 ЦК України, як співвласники, відповідно до своєї частки у праві власності, зобов’язані брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, обов’язкових платежів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов’язаннями, пов’язаними із спільним майном.

Обов’язки громадян, які мають у приватній власності квартиру, також визначені у ст.151 ЖК України, яка гласить, що вони зобов’язані забезпечувати схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Члени сімї власника квартири, як зазначено у ч.3 ст.156 ЖК України, зобов’язані дбайливо ставитися до квартири. Повнолітні члени сімї власника зобов’язані брати участь у витратах по утриманню квартири і при домової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сімї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку.

Враховуючи наведене, суд визначає, що
ОСОБА_1
,
ОСОБА_5
,
ОСОБА_4
,
ОСОБА_3
,
ОСОБА_2
у спільній сумісній власності належить по 15 частині квартири
АДРЕСА_1
.

Щодо вимог позивача про розподіл рахунків по оплаті за комунальні послуги, суд у їх задоволенні відмовляє, оскільки такий розподіл можливий при зміні договору найму жилого приміщення, згідно ст.103, ст.104 ЖК України, в будинках державного і громадського житлового фонду.

Керуючись ст. ст.212, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, ст.ст. 360,368 ЦК України, ст.ст.151, 156 ЖК України,- суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визначити, що
ОСОБА_1
,
ОСОБА_5
,
ОСОБА_4
,
ОСОБА_3
та
ОСОБА_2
у спільній сумісній власності належить по 1/5 ( одній п’ятій ) частині квартири
АДРЕСА_1
.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляції до апеляційного суду у Волинській області протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом 10-ти днів після проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук