overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У Х В А Л А

Іменем  України

8 лютого 2008 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

суддів:
Григор'євої Л.І.,

Балюка М.І.,
Барсукової В.М., -

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення без
надання іншого жилого приміщення, за касаційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Волинської області
від                   15 серпня 2007
року,

встановила:

У травні 2004 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що відповідачі є
членами сім'ї колишнього власника жилого будинку АДРЕСА_1 - його матері             ОСОБА_6.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 подарувала йому вказаний будинок згідно з договорами
дарування 18/100 та 82/100 частин будинку від                     16 березня 1999 року та
від 5 травня 2003 року, просив виселити відповідачів без надання їм іншого
жилого приміщення.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від                13 червня 2007 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від                                 15 серпня 2007
року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 червня 2007
року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено. Виселено
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8 із спірного жилого будинку,
який належить на праві власності ОСОБА_1, без надання іншого жилого приміщення.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати
рішення апеляційного суду Волинської області від                   15 серпня 2007 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на
неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення
норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи вбачається, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права
та передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для його обов'язкового скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Волинської області від 15 серпня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

М.І.
Балюк

В.М.
Барсукова
У Х В А Л А І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

25 січня 2008 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

Патрюк М.В.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення
Ленінського районного суду м. Вінниці від
8 червня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області
від               28 серпня 2007 року в
справі за позовом ОСОБА_3 в своїх інтересах та інтересах малолітньої дочки
ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

У вересні 2005 року ОСОБА_3 в своїх інтересах та
інтересах малолітньої дочки ОСОБА_4 звернувся в суд із вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що 20 вересня 2002 року приблизно 20 години в дворі будинку
АДРЕСА_1 на його доньку ОСОБА_4, 2000 року народження, напав пес породи
“Доберман” власником якого станом на 20 вересня 2002 року є ОСОБА_2. Внаслідок
нападу пса його донька пережила великий нервовий стрес, а саме у неї виникли
порушення сну, апетиту, страх вийти на вулицю, дитина стала збудженою та
нервовою. Звернувшись до Вінницької обласної психіатричної лікарні ім.
академіка Ющенка, дитині було поставлено діагноз - неврологічні порушення.          Оскільки вказаною подією йому та
дитині завдано моральну шкоду, а тому просив суд стягнути з відповідачів 100
000 грн. на відшкодування моральної шкоди дитині та 5 000 грн. - собі.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 8
червня             2007 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 28 серпня 2007 року,
позов задоволено частково. Стягнуто з відповідачів солідарно на користь позивача
2 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2 просять скасувати
судові рішення суду з підстав порушення судами норм матеріального та
процесуального права із закриттям провадження по справі.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя
відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Із оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга
є  необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частиною 3 статті 328 ЦПК України

у  х
в  а  л
и  в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_3 в своїх інтересах та інтересах малолітньої дочки ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити
авторам скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                         М.В. Патрюк
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

головуючого

Григор'євої Л.І.,

суддів:

Балюка М.І.,      Барсукової
В.М.,

В.І.Гуменюка, В.Й.Косенка,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Київському районі м. Донецька
про відшкодування  моральної  шкоди, завданої ушкодженням здоров'я,

в  с  т
а  н  о  в  и
л  а :

Рішенням Центрально-Міського районного суду
м. Горлівки  від  9 серпня
2007 року  в задоволенні  позовних
вимог  відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду позивач та його представник  оскаржили його в  апеляційному порядку, подавши 9 серпня 2007
року заяву  про апеляційне оскарження
рішення суду, а 22 серпня 2007 року - апеляційну  скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 5 листопада 2007 року знято
з апеляційного розгляду вказану справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та справу
направлено до суду першої інстанції, оскільки представник позивача ОСОБА_2 є
особою, яка визнана рішенням  суду
недієздатною та позбавлена права на подання апеляційної скарги.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування ухвали суду
апеляційної інстанцій та направлення справи до апеляційного суду для вирішення
питання про прийняття апеляційної скарги та її розгляду, в зв'язку з порушенням
норм процесуального права ..

Касаційна
скарга  підлягає задоволенню за
таких підстав.

Знімаючи з апеляційного розгляду справу за вказаним
позовом та  повертаючи її до суду
першої  інстанції, суд апеляційної
інстанції виходив із того, що апеляційна скарга на  рішення Центрально-Міського районного
суду  м. Горлівки від 9 серпня 2007 року
була подана представником ОСОБА_1-
ОСОБА_2, який визнаний рішенням Центрально-Міського районного суду  м. Горлівки від 21 червня 2006 року
недієздатним та позбавлений права на подання апеляційної скарги.

Проте погодитися з такими
висновками не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, наданих доказів  та  пояснень
заявника,   9 серпня 2007 року саме
позивачем в справі ОСОБА_1 подана заява про апеляційне оскарження рішення суду,
а 22 серпня 2007 року - апеляційна
скарга. Однак судом апеляційної інстанції подана заявником апеляційна
скарга розглянута не була.

За таких обставин, оскаржувана ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню
із направлення справи до  апеляційного
суду для  вирішення питання про прийняття
та  розгляду  апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія  суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Донецької області від 5
листопада 2007 року скасувати, а справу направити до апеляційного суду для
вирішення  питання  про
прийняття  апеляційної скарги
та  її розгляду.

Ухвала  оскарженню
не підлягає.

Головуючий                                                                Л.І.Григор'єва

Судді:                                                                           М.І. Балюк

В.М.Барсукова

В.І.Гуменюк

В.Й.Косенко
У х в а л а

іменем  України

25 березня 2008 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України             Прокопчук Ю.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення апеляційного суду Запорізької області від 7 лютого 2008 року в справі
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства України з питань
надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи в Запорізькій області, Національної акціонерної
страхової компанії “Оранта” про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від                          13 листопада 2007
року зазначений позов ОСОБА_1. задоволено. Стягнуто з відповідача на користь
ОСОБА_1. 75169 грн. 11 коп.,
та встановлено стягувати щомісячно, починаючи з 1 листопада 2007 року до
наступного збільшення розміру мінімальної розміру заробітної плати по                 2300 грн.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 7 лютого                2008 року рішення Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від                       13 листопада 2007 року
скасовано та ухвалено нове рішення, яким
у задоволенні зазначеного позову ОСОБА_1. відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення суду апеляційної
інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права,
а рішення суду першої інстанції залишити в силі, уточнивши лише підстави стягнення.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких
підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні
в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку,
що судом при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави
для скасування рішеннь.

На підставі наведеного та керуючись пунктом 5 частини 3 статті 328 ЦПК
України

у х в а л и в:

ОСОБА_1 у відкритті
касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних
ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи
в Запорізькій області, Національної акціонерної страхової компанії “Оранта” про
відшкодування шкоди відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути
скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України
Ю.В. Прокопчук
У х в а л а

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

7 квітня 2008 року
м. Київ

Суддя Верховного Суду України Костенко А.В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Немирівського районного суду Вінницької області від 18 червня 2007 року та
ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області від 21 січня 2008 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від                     18 червня 2007 року,
залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Вінницької області від 21 січня 2008 року  позов
ОСОБА_2. задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3. на користь ОСОБА_2. 11
473 грн. 83 коп. на відшкодування матеріальної шкоди,                  1 531 грн. витрат на придбання ліків, 261 грн.
54 коп. витрат на оплату автотоварознавчої експертизи, 3 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди,
160 грн. судового збору на користь держави. У задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати ухвалені у справі рішення, а справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування
судовими інстанціями норм матеріального права та порушення норм процесуального
права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно
до ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження
у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не
викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно
з вимогами ч.1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної
скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанцій норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених у рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки їх матеріалами справи.

Із
змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги,
вбачається, що наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновків про те,
що рішення ухвалені без дотримання норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и
в :

Відмовити
ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження, у справі за позовом ОСОБА_2до
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України
А.В. Костенко
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

9 квітня 2008 року

м.
Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Барсукової В.М., Григор'євої
Л.І.,

Данчука В.Г., Косенка В.Й.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про вселення, встановлення порядку користування будинком та усунення перешкод у
користуванні будинком, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області від 28 лютого 2007 року,

в с т а н о
в и л а :

У травні 2003 року ОСОБА_1. звернулася до суду з указаним
позовом, в обґрунтування своїх  позовних
вимог позивачка посилалась на те, що 26 березня 2003 року відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за заповітом вона стала власником ј частини
житлового будинкуАДРЕСА_1 в місті Одесі. Інша частина будинку належить
відповідачці, яка перешкоджає її вселенню, чим порушує право власності на
частину будинку та право користування частиною прибудинкової території.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19
вересня 2003 року позов задоволено. Постановлено: вселити ОСОБА_1. у будинок
АДРЕСА_1 в місті Одесі; встановити порядок користування будинком між сторонами;
зобов'язати ОСОБА_2. не перешкоджати ОСОБА_1. у користуванні виділеною їй ј
частиною будинку.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області від 28 лютого 2007 року вказане рішення
місцевого суду скасовано, а справу направлено на новий розгляд у суд першої
інстанції.

ОСОБА_1. звернулася до Верховного Суду України з
касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції
й залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення
апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм
матеріального права.

Касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального та
порушення норм процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційний суд,
скасовуючи рішення суду першої інстанції, правильно виходив із того, що в
матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення ОСОБА_2. про
день, час та місце розгляду справи, що відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311
ЦПК України є обов'язковою підставою для скасування судового рішення з
направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Доводи касаційної скарги цих висновків суду не
спростовують.

Враховуючи, що оскаржувану ухвалу суд апеляційної
інстанції постановив із додержанням вимог закону, колегія суддів вважає за
необхідне відхилити скаргу.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 343 - 345 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області від 28 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.В. Гнатенко

Судді:

В.М. Барсукова

Л.І. Григор'єва

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко
У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

7 квітня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Барсукової В.М.,                                                                       Балюка М.І.,-

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства (далі-ВАТ)
“Чернігівський торговий центр “Дружба” про стягнення заборгованості по
заробітній платі та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о
в и л а:

У вересні 2006 року ОСОБА_1. звернулася із зазначеним
позовом посилаючись на те, що відповідач своєчасно не виплачував їй заробітну
плату і навіть після звільнення в порушення чинного законодавства не провів з
нею остаточний розрахунок по заробітній платі, чим завдав моральної шкоди,
оскільки їй необхідно було приймати додаткові зусилля для організації свого
життя. Просила стягнути з відповідача на її користь 41 607 грн. 76 коп. суму
заборгованості по заробітній платі, та 41 608 грн. у рахунок відшкодування
моральної шкоди.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13
листопада 2006 року позов задоволено частково. Стягнуто з ВАТ “Чернігівський
торговий центр “Дружба” на користь ОСОБА_1. 41 607 грн. 76 коп. заборгованості
по зарплаті та         5 000 грн. у
рахунок відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 18
квітня 2007 року апеляційну скаргу ВАТ “Чернігівський торговий центр “Дружба”
на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 листопада 2006 року
повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ВАТ “Чернігівський торговий центр
“Дружба” просить скасувати постановлену ухвалу апеляційного суду, а справу
направити до апеляційного суду для вирішення по суті апеляційної скарги,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та
порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалу суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм
процесуального права. Доводи скарги висновків суду не спростовують. Підстав для
її скасування не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства
“Дружба” відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 18
квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Гуменюк

Судді:
В.М. Барсукова

М.І. Балюк
У х в а л а

іменем україни

11 квітня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів :                                                       Барсукової
В.М.,

Григор'євої Л.І.,

Данчука В.Г.,

Косенка В.Й.,
Лященко Н.П.,
Романюка Я.М.,-

розглянувши скаргу ОСОБА_1 про
перегляд ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Львівської області від 6 березня 2008 року у зв'язку з винятковими
обставинами у справі за позовом Вінницької міської ради до ОСОБА_1 про знесення
самочинно встановленого гаражу,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2006 року Вінницька міська рада звернулася із зазначеним позовом
посилаючись на те, що відповідачем було самочинно, з порушенням встановленого
законом порядку, без належного дозволу, встановлено металевий гараж біля
будинкуАДРЕСА_1 на землях територіальної громади м. Вінниці. На письмове
попередження про демонтування металевої споруди в добровільному порядку
відповідач ніяк не відреагував. Просили зобов'язати відповідача знести
самочинно встановлений залізобетонний гараж за вказаною адресою.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 12 липня 2006 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 24 жовтня
2006 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Львівської області від 6 березня 2008 року касаційну скаргу Вінницької міської
ради задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 12
липня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 24 жовтня
2006 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої
інстанції.

У поданій скарзі ОСОБА_1 просить переглянути ухвалу колегії суддів Судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 6 березня
2008 року у зв'язку з винятковими обставинами на підставі вимог статті 354 ЦПК
України.

Колегія суддів вважає, що підстави для допуску скарги до провадження у
зв'язку з винятковими обставинами відсутні.

Відповідно до статті 354 ЦПК України підставами оскарження у зв'язку з
винятковими обставинами судового рішення є неоднакове застосування судом
(судами) касаційної інстанції одного і того ж самого положення закону або визнання
судового рішення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана
Україною, таким, що порушує міжнародні зобов'язання України.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального
права. Підстав, передбачених статтею 354 ЦПК України для перегляду їх у зв'язку
з винятковими обставинами, не встановлено.

Керуючись статтями 354, 355, 359 ЦПК України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску скарги ОСОБА_1 до провадження у зв'язку з винятковими обставинами
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Гуменюк

Судді:                                                                         В.М. Барсукова

Л.І. Григор'єва

В.Г.
Данчук

В.Й.
Косенко

Н.П.
Лященко

Я.М.
Романюк