У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 січня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

Головуючого - Сеніна Ю.Л.,

Суддів:              Левченка Є.Ф., Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,    Романюка
Я.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про розірвання договору дарування,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2006 року ОСОБА_1.
звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що в грудні 2004
року подарувала відповідачці квартиру №АДРЕСА_1 у м. Костянтинівці, ОСОБА_2.
обіцяла доглядати її, проте не надає ніякої допомоги.

Позивачка просила
розірвати договір дарування квартири.

Рішенням
Костянтинівського міськрайонного суду від 2 жовтня 2006 року в задоволенні
позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного
суду Донецької області від 26 березня 2007 року рішення суду першої інстанції
скасоване та ухвалене нове рішення про задоволення позову, постановлено визнати
недійсним договір дарування квартири №АДРЕСА_1 у м. Костянтинівці, укладений 20
грудня 2004 року між ОСОБА_1. та ОСОБА_2.

У касаційній скарзіОСОБА_2.
просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду
першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального
права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з
таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд виходив із того, що
договір дарування квартири є недійсним, так як ОСОБА_1. за віком та станом
здоров'я потребувала допомоги і при укладенні договору сподівалась на те,
щоОСОБА_2. доглядатиме її, а отже волевиявлення позивачки не було спрямоване на
дарування квартири.

Проте з такими висновками апеляційного
суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої ст.
303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1. просила суд розірвати договір дарування квартири і підставами
позову зазначила ст.ст. 724, 726 ЦК України; протягом усього часу розгляду справи
судом першої інстанції позивачка не змінювала предмет та підстави позову згідно
ч. 2 ст. 31 ЦПК України.

Проте апеляційний суд на
зазначене уваги не звернув, у порушення вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України вийшов
за межі вимог ОСОБА_1., заявлених нею у суді першої інстанції, і вирішив
питання про визнання договору недійсним на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України.

За таких обставин рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених                           ч. 2 ст. 338 ЦПК
України.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Донецької
області від 26 березня 2007 року скасувати, справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -
Ю.Л.Сенін

Судді:
Є.Ф.Левченко

Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Я.М.Романюк