Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:
розглянувши у  попередньому судовому засіданні в м. Києві 28
лютого            2008 року справу за
позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в                       м. Кривому Розі
Дніпропетровської області, третя особа: відкрите акціонерне товариство
“Криворізький залізорудний комбінат”, державне підприємство
“Кривбасшахтозакриття” - про стягнення заборгованості по  щомісячних страхових виплатах за касаційною
скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в
м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2007
року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від              1 серпня 2007 року,
в с т а н о в и л а:
грудні 2006 року ОСОБА_1, звернувшись до суду
з указаним позовом, зазначав, що він тривалий час працював на шахті “Гігант” ВО “Кривбасруда”,
яка є структурним підрозділом відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ) “Криворізький залізорудний комбінат”.
Висновком медико-соціальної
експертної комісії (далі - МСЕК) від 28 червня 1995 року йому  встановлено 20% втрати професійної
працездатності у зв'язку з професійним захворюванням.
Висновком МСЕК від 1 липня 1996
року його визнано інвалідом 3 групи з втратою 35% професійної працездатності з
наступним переоглядом, а висновком МСЕК від 7 червня 2004 року - безстроково.
Із 1995 року до 1 квітня 2001 року
щомісячні виплати по відшкодуванню шкоди проводило підприємство, а з 1 квітня
2001 року по теперішній час - відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області
(далі - відділення Фонду).
Вважає, що ВАТ “Криворізький залізорудний комбінат” неправильно проводило
перерахунок розміру відшкодування втраченого заробітку через невірне
застосування коефіцієнту підвищення тарифних ставок та посадових окладів, а
також їх незастосування, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість
по щомісячних страхових виплатах.
на викладене, просив стягнути з відділення Фонду
вказану заборгованість за період з 1 квітня 2001 року до 1 квітня 2007 року в
розмірі 21 831 грн. 57 коп., компенсацію втрати частини доходу в розмірі 5 648
грн. 29 коп. та стягувати щомісячні страхові виплати в розмірі 853 грн. 75
коп., починаючи з 1 квітня 2007 року до зміни обставин.
Рішенням Жовтневого районного суду
м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від
27 квітня 2007 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 1 серпня 2007 року, позов задоволено частково.
Стягнуто з відділення Фонду на користь
позивача заборгованість по щомісячних страхових виплатах за період з               8 грудня 2003 року до 1 квітня
2007 року в розмірі 14 724 грн. 04 коп. та стягнуто щомісячні страхові виплати
в розмірі 853 грн. 75 коп., починаючи з 1 квітня 2007 року до зміни обставин,
що тягнуть їх перерахунок або припинення відповідно до закону. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

У
обґрунтування касаційної скарги відділення Фонду
посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне
застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального
права та ставить питання про скасування судових рішень й передачу справи на
новий розгляд.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави для
скасування  судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду
справи в  касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм  матеріального чи процесуального права і не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку
про те, що судами допущено порушення або неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л
а:

Касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області відхилити. Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 27 квітня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області
від 1 серпня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду
України

Ярема А.Г.

Левченко Є.Ф.

Сенін Ю.Л.