Справа
№ 22-ц-965                                          Головуючий
у 1-й інстанції - Бойко В.Б.
Категорія 23                                                       Доповідач
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем       України

“3” вересня  2008 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого       - Смирнової Т.В.,

суддів                       Ільченко
О.Ю.,

Ведмедь Н.І.,

з участю секретаря судового
засідання - Чуприни В.І.,

та осіб, які беруть участь
у справі -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
приміщенні  апеляційного суду цивільну
справу за апеляційною скаргою представника відповідача - ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2

на рішення Зарічного районного суду м.Суми  від 20 червня 2008 року,

у справі за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю , виробничо-комерційної
фірми «ІНФОРМАЦІЯ_1» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 ,

про стягнення грошової суми, -

за зустрічним
позовом  ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю , виробничо-комерційної  фірми «ІНФОРМАЦІЯ_1», третя особа - ОСОБА_3,

про стягнення грошової суми,спонукання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від  20 червня 2008 року позовні вимоги  Товариства з обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційної фірми «ІНФОРМАЦІЯ_1» -
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційної фірми «ІНФОРМАЦІЯ_1» 1.600 грн.  в рахунок повернення коштів , набутих без
достатньої на те правової підстави,51 гривню в рахунок  повернення судового збору  та 30 гривень
в рахунок  повернення витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,а разом 1.681 гривню.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено за необгрунтованістю.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1
просить скасувати  рішення Зарічного
районого суду м.Суми  від 20 червня 2008
року  та ухвалити нове ,яким в
задоволенні позова Товариства з обмеженою відповідальністю ,
виробничо-комерційної  фірми
«ІНФОРМАЦІЯ_1» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 ,про стягнення грошової суми -
відмовити , а зустрічний позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю
, виробничо-комерційної  фірми «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
третя особа - ОСОБА_3,про стягнення грошової суми,спонукання до вчинення дій -
задоволити.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене  з порушенням
норм матеріального та процесуального права і є таким, що підлягає
скасуванню.

Крім того, зазначає ,що висновок суду  про те, що відповідач набув майно без
достатньої  правової підстави  - є хибним.

Апелянт також не згодний з  посиланням суду на те, що  ОСОБА_2 не надав переконливих доказів у
підтвердження  того, що сторони
пролонгували договір оренди автотранспорту.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в
межах  доводів апеляційної скарги ,
заслухавши пояснення апелянта , який підтримав
свою апеляційну скаргу ,заперечення проти скарги представника  ТОВ                            “ ІНФОРМАЦІЯ_1”  колегія суддів вважає , що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню , а рішення суду скасуванню  з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи , 15.02.2006 р. між ТОВ
“ІНФОРМАЦІЯ_1” та ОСОБА_3, інтереси якого по довіреності  представляв ОСОБА_2,  було укладено договір оренди  автотранспорту-автомобіля  РАФ-2203, д.н. НОМЕР_1, з терміном  дії до 16.05.2006 р. (а.с.6).Після
зазначеної дати оренда сплачувалась  на
протязі 2007 року.

Товариство
“ІНФОРМАЦІЯ_1” свій позов до ОСОБА_2 обгрунтував тим, що відповідач  безпідставно
отримав орендну плату після закінчення строку дії договору оренди
автотранспорту та просив стягнути на свою користь 1600 грн.( з урахуванням
уточнених позовних вимог- а.с.54) в повернення
помилково  сплаченої орендної
плати.

В зустрічному позові та уточненнях до нього (
а.с.29-30,40-41,82) відповідач ОСОБА_2 , не погоджуючись з первісним позовом ,
зазначив , що сторони пролонгували
договір  оренди  автотранспорту,просив стягнути
недоплачену  орендну плату  в сумі 1.700 грн.,зобов”язати ТОВ підписати
акт прийому передачі об”єкта оренди,
посилаючись на те, що автомобіль повернутий  орендодавцю лише 01.10.2007 р.

Задовольняючи первісний позов  суд 1-ї інстанції вважав, що відповідач
ОСОБА_2 не довів, що договір оренди сторонами був  пролонгований, а тому зайве стягнув орендну
плату з ОСОБА_2 на користь товариства “ІНФОРМАЦІЯ_1”. Але з рішенням в цій
частині  неможливо погодитись з наступних
підстав.

Між сторонами
виник спір з приводу   виконання
договору  оренди.Сторонами в цьому
договорі є орендодавець та орендар і спір слід вирішувати   саме між ними.

Як вбачається з договору оренди  ОСОБА_2 є орендодавцем.Він лише діючи  на підставі довіреності  уклад договір оренди між позивачем  та орендодавцем ОСОБА_3

Останній беручи участь
в даній  справі підтвердив,
що  орендна плата, за яку  йде спір знаходиться  в нього.

За таких обставин, позивач пред”явив позов  не до тієї особи, яка  повинна
повертати кошти в разі доведеності
позовних вимог, оскільки ОСОБА_2
не є учасником договірних відносин, а виступає лише як довірена особа
орендодавця на підставі довіреності.

Такий термін дії договору був викликаний тим, що цим
транспортним засобом  повинен був
керувати при виконанні  трудових
обов”язків відповідач ОСОБА_2, маючи відповідні повноваження згідно довіреності
саме до 16.05.2006 р.( а.с.42).

Згідно ст.ст.10-11,60 ЦПК України кожна сторона повинна
довести  ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу  своїх вимог
і заперечень. Суд розглядає  цивільні
справи в межах заявлених вимог та на підставі
наданих сторонами доказів.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 за його
зустрічним позовом суд першої інстанції виходив з того, що він не навів  переконливих доказів у підтвердження  своєї позиції в тій частині, що сторони
пролонгували  договір оренди  автотранспорту, автомобіль і в подальшому
використовувався в інтересах ТОВ “ІНФОРМАЦІЯ_1”, до жовтня 2007 року, заборгованість
по орендній платі складає 1700 грн.,а надані ОСОБА_2 докази є суперечливими та
не спростовують доводи заявника.

Апеляційна скарга представника відповідача - ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 підлягає відхиленню , виходячи з слідуючого.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з висновком
суду першої інстанції та вважає  доводи
апелянта необгрунтованими з наступних підстав.

Доводи апелянта , що висновок суду першої інстанції про
те, що відповідач набув майно без достатньої
правової підстави є хибним - не відповідає матеріалам справи.

Так , після
закінчення терміну дії договору , в період  з червня 2006 року по січень 2007 року  відповідач ОСОБА_2 внаслідок  бухгалтерської помилки, безпідставно отримав
1600 грн., що підтверджено платіжними
відомостями ( а.с.8-15).В подальшому
відповідач відмовився повернути
отримані кошти.

У відповідності до ст.1212 ЦК України , особа, яка набула
майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової
підстави  (безпідставно набуте майно),
зобов”язана повернути потерпілому це майно.Тобто, набуття та збереження
майна(грошових коштів) ОСОБА_2 сталося без додаткової правової підстави і
тому  вказана норма є правовою підставою
для  повернення коштів ТОВ у
вищезазначеному  розмірі.

Крім того, є вірним висновок суду першої інстанції щодо
непереконливості  доказів відповідача ОСОБА_2
у підтвердження того, що  сторони
пролонгували  договір оренди
автотранспорту, так як ОСОБА_2 постійно утримував у себе ключі та технічний
паспорт від автомобіля.Тим більше, що цей факт не заперечувався в суді першої
інстанції представником  відповідача.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків
суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку
, що суд першої інстанції вірно з”ясував всі обставини, що мають значення для
справи,надав правильну оцінку доказам по справі та правильно вирішив спір, а
тому відсутні підстави для скасування рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.303,п.2 ч.1 ст.307,
п.4 ч.1ст.309,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И
Р І Ш И Л А  :

Апеляційну скаргу представника відповідача - ОСОБА_1  в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м.Суми  від 20 червня 2008 року в даній справі  скасувати.

В
задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю ,
виробничо-комерційної  фірми
«ІНФОРМАЦІЯ_1» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 ,про стягнення грошової суми -
відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю , виробничо-комерційної
фірми «ІНФОРМАЦІЯ_1з», третя особа - ОСОБА_3,про стягнення грошової
суми,спонукання до вчинення дій - відмовити.

Рішення набрало законної сили з моменту проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня проголошення.

Головуючий-
Смирнова Т.В.,

Судді-                        Ільченко О.Ю.,

Ведмедь
Н.І.