Справа № 2-50/2008
Н Е М    У К Р А Ї Н И
25 січня 2008 року Рокитнянський районний суд
Київської області в складі:
головуючого            - судді Литвина О.В.
при секретарі           - Киричок В.В.,
розглянувши у попередньому  судовому засіданні в смт.Рокитне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
Позивач звернулася до суду із зазначеним
позовом посилаючись, що перебувала у шлюбі з відповідачем, який фактично з нею
не проживає з грудня 2001 року та створив іншу сім»ю в с.Головурово
Бориспільського району Київської області. Будинок належить їй на праві
приватної власності  за договором
купівлі-продажу. Просить визнати
відповідача  таким, що втратив
право користування вказаним житловим приміщенням.
В попередньому судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги підтримала повністю за викладених в ньому обставин та просила
Відповідач у судовому засіданні позов визнав
за викладених у ньому обставин та не заперечував проти його задоволення.
Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Судом
встановлено, що сторони  перебувають у
шлюбі. Відповідач має на праві власності житловий будинок з надвірними
господарськими спорудами вАДРЕСА_1, в якому проживає на даний час. Відповідач у
вказаному будинку не проживає  з грудня
2001 року та виїхав на інше постійне місце проживання, яким на даний час є
с.Адамівка Погребищенського району Вінницької області.

За викладених встановлених обставин справи
чітко вбачається, що  27.02.2004 року,
тобто з часу розірвання шлюбу сторін спору, відповідач не є членом сім»ї
позивача,  тому на нього поширюються
правила  вказаного Кодексу щодо наймача
житлового приміщення.

Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК Української РСР
припинення сімейних  відносин  з власником будинку (квартири) не позбавляє
їх права користування займаним приміщенням. Разом з тим, така особа може бути
визнана відповідно до положень ст.ст. 71, 72 вказаного Кодексу  такою, що втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності її в останньому в строк понад шість місяців.
Така обставина має місце у випадку з відповідачем, а тому за викладеного суд
приходить до висновку, що  визнання
відповідачем пред»явленого позову не суперечить закону, не порушує права та
свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Позивач
підлягає звільненню від  сплати судового
збору, останній підлягає стягненню на користь держави з відповідача, як і
підлягають стягненню з нього на користь позивача, понесені останньою судові
витрати по оплаті  витрат на ІТЗ судового
розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 71, 72, 156 Житлового   Кодексу Української РСР, ст.ст. 10,  11, 57-60, 88,  130, 174,
212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2таким, що втратив право
користування житловим приміщенням
будинку № АДРЕСА_1 Рокитнянського району Київської області.

Звільнити позивача від сплати судового збору
та стягнути останній на користь держави з ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 7-50 грн.
в рахунок відшкодування понесених нею судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя