У Х В А Л А

Іменем  України

24 березня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:
Григор'євої Л.І.,

Балюка М.І.,
Барсукової В.М., -

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
військової частини А 1356 про визнання дій неправомірними та поновлення в черзі
на отримання житла, за касаційною скаргою військової частини А 1356 на рішення Миргородського
міськрайонного суду Полтавської області від 4 вересня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області від 12 листопада 2007 року,

встановила:

У травні 2007 року ОСОБА_1звернувся в суд з позовом
до військової частини А 1356 про визнання дій неправомірними та поновлення в
черзі на отримання житла, мотивуючи його тим, що з 14 серпня 1989 року до 23
серпня 1996 року проходив військову службу у військовій частині 55758 (після
реорганізації А 1715) в м. Краматорську Донецької області, де перебував на
квартирному обліку з 30 жовтня 1989 року. В серпні 1996 року він був
переведений по службі у військову частину 21888 (після реорганізації А 1356) м.
Миргорода та рішенням житлової комісії при військовій частині його було
поставлено на квартирний облік з 3 березня 1995 року, тобто йому не було
враховано час перебування на квартирному обліку в м. Краматорську з 30 жовтня
1989 року. 22 грудня 2004 року був звільнений з військової служби у зв'язку із
скороченням штатів. Просив суд визнати неправомірними дії командування
військової частини А1356 щодо взяття його на квартирний облік без урахування
попереднього часу перебування на квартирному обліку за попереднім місцем
служби, а також зобов'язати командування військової частини А 1356 поновити
його на квартирному обліку з 30 жовтня 1989 року.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 4
вересня 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської
області від 12 листопада 2007 року, позов задоволено.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі
військова частина А 1356 просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1., посилаючись на неправильне
застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального
права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали
справи не дають підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм матеріального
права  або порушення норм процесуального
права, а отже, відсутні передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України підстави для
скасування вказаних судових рішень, колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу військової частини А 1356
відхилити.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 4  вересня
2007   року  та
ухвалу апеляційного суду Полтавської
області  від

12 листопада
2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

М.І.
Балюк

В.М.
Барсукова