Справа № 22ц-1005/2008
Головуючий у першій інстанції - філатова л.б.
Категорія - цивільна
Доповідач - страшний
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді

страшного
м.м.,

суддів:

губар
в.с., шарапової о.л.,

при секретарі:

сетченко
н.м.,

за участю:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою Державного
територіально-галузевого об”єднання „Південно-Західна залізниця” на
рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 08 квітня 2008 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Державного територіально-галузевого об”єднання
„Південно-Західна залізниця” про поновлення на роботі,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі Державне територіально-галузеве об”єднання
„Південно-Західна залізниця” просить рішення Новозаводського районного суду
м.Чернігова від 08 квітня 2008 року скасувати та постановити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. ОСОБА_1 поновлено на посаді
начальника пасажирського поїзду Державного територіально-галузевого об”єднання
„Південно-Західна залізниця” вигонної дільниці ст.Київ-пасажирський ПТО
ст.Чернігів.

Стягнуто з Державного територіально-галузевого об”єднання „Південно-Західна
залізниця” на користь ОСОБА_1 1000 грн. витрат на правову допомогу.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на
роботі на посаді начальника пасажирського поїзду Державного
територіально-галузевого об”єднання „Південно-Західна залізниця” вигонної
дільниці ст.Київ-пасажирський ПТО ст.Чернігів.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду є незаконним
та необгрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального
права, з неповним з”ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Апелянт посилається на те, що
позивач ОСОБА_1 як начальник поїзда є матеріально-відповідальною особою,
зокрема він має право приймати гроші за чай та іншу продукцію, яка продається у
поїзді і здавати їх (гроші) до каси, обліковувати пасажирів, які не мають
квітка по квитанціях ГУ-57, стягувати штраф за проїзд безквиткового пасажира за
перевезення надлишкового вантажу та інше. Отже, начальник поїзда безпосередньо
обслуговує грошові кошти і може бути звільнений за п.2 ст.41 УЗпП України, якщо
в разі вчинення його винних дій є підстави для втрати довір”я до нього з боку
власника або уповноваженого його органу. Зазначають, що ОСОБА_1 порушив
посадову інструкцію та Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та
пошти залізничним транспортом, не стягнувши штраф з 14 пасажирів, які не мали квитків
на проїзд та не облікував даних писажирів по квитанціях ГУ-57. Також апелянт
посилається на те, що судом, в порушення ч.9 ст.43 КЗпП України та п.15
Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами
трудових спорів” від 06.11.1992 року № 9, не було зупинено провадження у справі
для отримання згоди чи відмови від профспілкового комітету Вагонної дільниці
ст.Київ-пасажирський. Також зазначають, що їм було не відомо, проте, що ОСОБА_1
є депутатом Хмільницької сільської ради Чернігівського району, оскільки відділ
кадрів він не  повідомляв, копію свого
посвідчення не надав.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню виходячи з
наступного.

По справі встановлено, що позивач працював в ДТГО „Південно-Західна
залізниця” з 20.07.1990 року на посаді провідника пасажирський вагонів, а з
03.09.2003 року згідно наказу 2043/а від 02.09.2003 року переведений на посаду
начальника пасажирського поїзду Державного територіального об”єднання
„Південно-Західна залізниця” вагонної дільниці ст.Київ-пасажирський ПТО
ст.Чернігів.

Відповідно до наказу №55/ос від 09.01.2008 року ОСОБА_1 був звільнений з
займаної пасади за п.2 ст.41 КЗпП України у зв”язку з втратою довір”я на
підставі протоколу оперативної наради при заступнику начальника залізниці -
начальнику галузевої пасажирської служби і акту ревізії від 29.12.2007 року.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції проте, що
відповідно до положень ч.2 ст. 41 КЗпП України може бути звільнено працівника,
який безпосередньо обслуговує грошові
або товарні  цінності в разі його
дій,якщо вони дають підстави для втрати довір”я до нього з боку власника або
уповноваженого ним органу. Відповідач в судовому засіданні не довів, що ОСОБА_1
безпосередньо  обслуговував грошові або
товарні цінності, а наявність в його посадовій інструкції права щодо стягнення
штрафу за проїзд безквиткового пасажира, збір виручених за постільну білизну та
продукцію  чайної торгівлі і т.д., не
можуть бути розцінені як доказ саме безпосереднього обслуговування грошових або
матеріальних цінностей.

Також не заслуговують на увагу доводи відповідача проте, що  ОСОБА_1 є матеріально відповідальною особою,
так як з ним був заключений договір про повну матеріальну відповідальність,
оскільки відповідно до  Постанови №
447/24 від 28.12.1977 „ Про перелік посад та робіт з якими підприємством,
закладом та організацієй можуть бути укладені договори про повну матеріальну
відповідальність і т.д”, яка чинна на даний час, позивач за своєю посадою не
відноситься до категорії працівників, з яким можна заключити договір  про повну матеріальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.43 КЗпП України, розірвання трудового договору з
підстав, передбачених п.2 ст.41 цього Кодексу, може бути проведено лише за
попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної
профспілкової організації, членом якої є працівник. В порушення зазначених
вимог трудовго законодавства така згода на звільнена позивача з роботи отримана
не була.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1 є депутатом Хмільницької сільської
ради Чернігівського району і області 5 скликання 2006-2010 років./ а.с. 21/. і
відповідно до ч.3 ст. 33  Закону  України № Про статус депутатів місцевих рад”,
про попередження про звільнення власник або уповноважений ним орган мають повідомити
письмово не менше ніж за 15 днів відповідну місцеву раду. Проте , будь-яких
доказів на спростування тверджень ОСОБА_1 щодо повідомлення відповідача про
обрання депутатом та надання копії посвідчення і відповідної заяви,  відповідачем суду не надано.

За таких обставин, апеляційний суд знаходить, що суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про те, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з того, що ОСОБА_1 звільнено без законних підстав і з порушенням
встановленого порядку. Даний висновок суду відповідає матеріалам справи і
повністю грунтується на вимогах закону.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
209, 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого об”єднання
„Південно-Західна  залізниця” -  відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 08 квітня 2008 року
- залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили..

Головуючий:
Судді: