справа № 2-373/08
районний суд Запорізької області
у складі головуючого:
судді
відкритому судовому засіданні в приміщенні Приазовського районного суду
Запорізької області цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 про визнання договору міни дійсним та визнання права власності на
земельну ділянку вартістю 6400 гривень;
звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 26 липня 2002 року він уклав з
ОСОБА_2 договір міни земельної ділянки на 8000 кг зерна пшениці, загальною
вартістю 6400 гривень, згідно якого йому у власність перейшла земельна ділянка
площею 11.15 га, яка розташована на території Олександрівської сільської ради
Приазовського району Запорізької області. У встановлений в договорі міни строк
для посвідчення договору нотаріально вони не змогли цього зробити, із-за того,
що він не зумів ОСОБА_2 упросити поїхати до нотаріуса для оформлення і
посвідчення договору нотаріально, тому просить в судовому порядку визнати
укладений між ними договір дійсним та визнати за ним право власності на
У попередньому судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позов підтримав за вищевказаними обставинами і пояснив, що дійсно 26
липня 2002 року він уклав з ОСОБА_2 в простій письмовій формі договір міни 8000
кг зерна пшениці на земельну ділянку, загальною вартістю 6400 гривень, згідно
якого йому у власність перейшла земельна ділянка площею 11.15 га, яка належала
останньому згідно державного акту на землю. Вказаний обмін вони здійснили в цей
же день і з того часу він став користуватися земельною ділянкою. Оскільки він
знав, що для підтвердження свого права власності на земельну ділянку, договір
повинен бути посвідчений нотаріусом, став постійно просити ОСОБА_2 поїхати до
нотаріуса щоб оформити договір нотаріально, однак він категорично відмовлявся
їхати до нотаріуса, мотивуючи це відсутністю коштів та часу. Зараз він не може
оформити землю на себе та розпоряджатися нею, тому просить визнати право
власності на вказану земельну ділянку за ним.
попередньому судовому засіданні позов визнав і не заперечує проти визнання
договору міни земельної ділянки на зерно пшениці між ним та ОСОБА_1 дійсним та
визнання за останнім права власності на земельну ділянку, яка раніше належала
визнання позову відповідачем, суд вважає, що рішення у справі можливо
постановити при проведенні попереднього судового засідання.
ч.  4 ст.130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому п. 4 ст. 174 ЦПК
України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в
повному обсязі, оскільки згідно ст. 716 ЦК України, договір міни повинен
відповідати умовам договору купівлі-продажу. Відповідно до ст. 657 ЦК України,
договір купівлі - продажу земельної ділянки укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У разі недодержання
вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним в
силу ч.1 ст.220 ЦК України. Згідно ч.2
ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджуються письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилися від його нотаріального посвідчення, суд
може визнати такий договір дійсним.
Судом
встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 26 липня 2002 року в простій письмовій
формі укладено договір міни 8000 кг зерна пшениці на земельну ділянку розміром
11.15 га, яка розташована на території Олександрівської сільської ради
Приазовського району Запорізької області. Відповідно договору від 26.07.2002
року ОСОБА_2 отримав 8000 кг зерна пшениці
і розпорядився ним на свій розсуд, однак позивач реалізувати своє право
власності на отримання земельної ділянки не може, оскільки ОСОБА_2 ухилився від
нотаріального посвідчення вказаної угоди і право власності на земельну ділянку
збереглося за ним, а з грудня 2004 року заборонено відчуження землі.
судовому засіданні встановлено, що між позивачем та ОСОБА_2 26.07.2002 року
укладено договір міни земельної ділянки на зерно пшениці в простій письмовій
формі, суд вважає за необхідне визнати угоду дійсною, та в силу ст. 2, 13
Закони України «Про власність», ст. 131 ЗК України визнати за позивачем право
власності на земельну ділянку площею 11.15 га, яка розташована на території
Олександрівської сільської ради Приазовського району Запорізької області.
10, 11, 14, 209,130 ч.4, 174 ч. 4, 212-215 ЦПК України, на підставі ст. 716,657,220
ЦК України ст. 2, 13 Закони України «Про власність», ст.131 ЗК України, суд
до ОСОБА_2 про визнання договору міни дійсним, та визнання права власності на
земельну ділянку вартістю 6400 гривень задовольнити.
договір міни земельної ділянки площею 11.15 га, яка розташована на території
Олександрівської сільської ради Приазовського району Запорізької області і
посвідчена державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №
038153 виданого 06.06.2001 року ОСОБА_2 на зерно пшениці, вартістю 6400
гривень, укладений 26 липня 2002 року між ОСОБА_1 і Яненко Леонідом
ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 11.15 га, розташовану на
території Олександрівської сільської ради Приазовського району Запорізької
області і посвідчену державним актом на право приватної власності на землю
серії ІІ-ЗП  № 038153 виданого 06.06.2001
року на ім'я ОСОБА_2.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку до апеляційного Запорізької області через Приазовський районний суд
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення і поданням в 20-ти денний строк апеляційної скарги, з
поданням її копії до апеляційного суду Запорізької області.

Суддя
Г.О. Живлакова