У Х В А Л А

Іменем  України

31 січня 2008 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

суддів:
Григор'євої Л.І.,

Барсукової В.М.,      Балюка М.І.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
відділ опіки та піклування Київської районної у м. Полтаві ради в особі виконавчого
комітету Київської районної у                     м. Полтаві ради, Госпрозрахункова
житлово-експлуатаційна дільниця № 12 м. Полтави, про вселення, визнання ОСОБА_3 такою, що
втратила право користування жилим приміщенням, за зустрічними позовами ОСОБА_3 до: ОСОБА_1, ОСОБА_2, Київського
районного відділу та Октябрського районного відділу ПМУ УМВС України в Полтавській
області, відділення паспортної, реєстраційної і міграційної роботи, треті особи:
відділ опіки та піклування Київської районної у м. Полтаві ради в особі виконавчого
комітету Київської районної у м. Полтаві ради, ОСОБА_4, Госпрозрахункова житлово-експлуатаційна
дільниця № 12                   м. Полтави,
Госпрозрахункова житлово-експлуатаційна дільниця № 2                  м. Полтави, про визнання ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування жилим приміщенням, зняття його з реєстрації і вселення
його за місцем проживання матері ОСОБА_1 та зобов'язання провести реєстрацію; виконавчого комітету
Київської районної у м. Полтаві ради про визнання рішення протиправним та його скасування, за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Полтави
від 19 липня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 8
жовтня 2007 року,

встановила:

У серпні 2006 року позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що перебуваючи з 1991 року в шлюбі
з              ОСОБА_5, від якого вони
мають сина - ОСОБА_2, постійно проживала в квартирі АДРЕСА_1. Зазначала, що власником указаної квартири є міська громада
м. Полтави, квартира перебуває в оперативному управлінні Госпрозрахункової житлово-експлуатаційної
дільниці № 12 м. Полтави. У зв'язку з розірванням зазначеного шлюбу тимчасово проживала
в квартирі АДРЕСА_2.

Посилаючись на те, що рішенням виконавчого комітету Київської
районної у м. Полтаві ради від 13 червня 2006 року № 273 частину квартири АДРЕСА_1 було закріплено
за її малолітнім сином, а ОСОБА_3 чинить перешкоди в користуванні вказаною квартирою, просила
визнати за нею право на проживання в спірній квартирі, вселити в цю квартиру її
та її малолітнього сина - ОСОБА_2,
визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на
проживання в спірній квартирі.

У зустрічному позові ОСОБА_3 просила визнати неповнолітнього
ОСОБА_2 таким, що втратив право на проживання в спірній
квартирі, спонукати здійснити його реєстрацію за місцем проживання його матері.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від                                  19 липня 2007
року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 8
жовтня 2007 року, позов ОСОБА_1 в своїх інтересах
та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 задоволено частково. Вселено неповнолітнього ОСОБА_2 в спірну
квартиру. У іншій частині в задоволенні позову відмовлено. У задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_3 відмовлено.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі
ОСОБА_3 просить скасувати рішення Київського районного суду                м. Полтави від 19 липня 2007
року, ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 8 жовтня 2007 року та ухвалити нове рішення, посилаючись на неправильне застосування
судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені
в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи вбачається, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права
та передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для їх обов'язкового скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 19 липня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 8 жовтня 2007 року    залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

В.М. Барсукова

М.І. Балюк