Справа № 2-214/2008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2008 року
м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в
складі:

головуючої судді  Ромазан Л.С.,

при секретарі Страхоцькій М.В.,

розглянувши
у відкритому  судовому засіданні в залі
суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання права власності на спадкове майно, частку
майна у праві спільної сумісної власності та визнання частково недійсним
заповіту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить
визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку  з надвірними будівлями та спорудами по
АДРЕСА_1як частку у праві спільної сумісної власності, 1/8 частину вказаних
житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами як частку у спадковому
майні померлого чоловіка та визнання частково недійсним заповіту, складеного
11.01.2002 року ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримала з мотивів, викладених у позові, та, обгрунтовуючи  їх, зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер  її чоловік ОСОБА_3. Під час спільного
подружнього життя вона набула право спільної сумісної власності на житловий
будинок із надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1. 11.01.2002 року ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів
належне йому майно, а саме  житловий
будинок з надвірними будівлями та спорудами в с.Іванівка Теребовлянського
району, їхній дочці ОСОБА_2.  До дня
смерті ОСОБА_3  вона постійно проживала
разом із ним у зазначеному будинку, фактично вступивши в управління та
володіння спадковим майном, заяви про відмову від прийняття спадщини не
подавала. Вважає, що порушено її права, як власника майна, яке належить їй на
праві спільної сумісної власності, та права спадкоємця на обов”язкову частку у
спадщині майна померлого чоловіка.

Представник  позивачки ОСОБА_1  ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала із мотивів,
викладених у позові, подавши суду аналогічні пояснення як ОСОБА_1

Відповідачка ОСОБА_4
про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що
свідчить оголошення в пресі, однак до суду не з”явилась  і не повідомила про причини своєї неявки.

Відповідно до ст.224 ЦПК України  у разі неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від якого не надійшло  повідомлення про причини неявки  або якщо зазначені ним причини визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне рішення
на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти
такого вирішення справи.

Враховуючи
зазначені вимоги закону та згоду позивача
суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив
наступні факти.

Між позивачкою ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_1) та
ОСОБА_310 червня 1947 року зареєстровано шлюб.

Під час спільного подружнього
життя  позивачка разом із своїм чоловіком
набули права спільної сумісної власності на житловий будинок із господарськими
будівлями, які розміщені в АДРЕСА_1

Згідно з рішенням виконавчого комітету Іванівської сільської ради від
25.12.2002 року № 23 за ОСОБА_1 оформлено право власності на житловий будинок з
надвірними будівлями, що в АДРЕСА_1

Відповідно до свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 10.11.2005 року власником вказаного домоволодіння (житлового
будинку, надвірних будівель та споруд) є
позивачка ОСОБА_1  Вартість домоволодіння
складає 84542 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивачки ОСОБА_3 помер.

Однак, до дня смерті він склав заповіт від 11.01.2002
року (посвідчений секретарем виконавчого комітету Іванівської сільської ради
Теребовлянського району Тернопільської області, за реєстром № 3), яким заповів
усе належне йому майно, а саме жилий будинок з надвірними будівлями в
с.Іванівка Теребовлянського району, своїй дочці ОСОБА_2.

Теребовлянською державною нотаріальною конторою 03.06.2005 року на підставі
заяви відповідачки ОСОБА_4 заведено спадкову справу № 587 про видачу свідоцтва
про право на спадщину за заповітом, яке на час розгляду справи в суді їй ще не
видано.

Позивачка фактично вступила в оперативне управління
спадковим майном, яке залишилось після смерті її чоловіка.

ОСОБА_1 є пенсіонером, не працює.

Відповідно до ст.60,63, ч.1 ст.70
СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.  Рівні частки співвласників у праві спільної
сумісної власності передбачено також і ч.2 ст.370, ч.2 ст.372 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст.369 ЦК України
розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за
згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо
розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому
засіданні обставини, суд вважає, що
домоволодіння по АДРЕСА_1, яке складається із житлового будинку та  надвірних будівель і споруд, набуте
позивачкою та її чоловіком ОСОБА_3 за час шлюбу, а тому належить їм на праві
спільної сумісної власності. ОСОБА_3, складаючи заповіт від 11.02.2002 року на
користь відповідачки ОСОБА_4 та не маючи згоди ОСОБА_1 щодо розпорядження  їхнім спільним майном, порушив право
останньої на її частку у праві спільної сумісної власності, яка складає Ѕ частину  від спільного майна. За таких обставин
заповіт  ОСОБА_3 від 11.02.2002 року,
яким він заповів усе належне йому майно, а саме жилий будинок з надвірними
будівлями в с.Іванівка Теребовлянського району, своїй дочці ОСОБА_2,  є частково
недійсним (в частині, що складає 1/2
спільного майна подружжя).

Зі змісту ч.1 ст.1241 ЦК України випливає, що непрацездатна вдова (вдівець)
спадкує незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка б належала б
кожному з них у разі спадкування  за
законом (обов”язкова частка).

Судом встановлено, що половина
частки, яка б належала позивачці у разі спадкування майна померлого її чоловіка
за законом, при наявності заповіту, складає 1/8 частину(1/2 : 2=1/4;
1/4:2=1/8).

Відповідно до ч.2 ст.1220, ч.1
ст.1222 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Право на
спадкування мають фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Згідно з ч.1, 3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З урахуванням наведеного, суд
вважає, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на 5/8 частин житлового
будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1, з яких 1/2 частина як
частка у праві спільної сумісної власності та 1/8 частина як обов”язкова частка
у спадковому майні.

ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті спадкодавця
ОСОБА_3, а тому набула право власності в порядку спадкування за заповітом на
3/8 частин  житлового будинку з
надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1.

Аналізуючи
встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до переконання, що
права позивачки ОСОБА_1 порушені, а тому її позовні вимоги слід задовольнити в
повному обсязі.

Керуючись ст.10,60, 179, 212-215,224-226 ЦПК України, ч.2 ст.369, ч.2
ст.370, ч.2 ст.372, 1220,1222,ч.1 ст.1241, 1268
ЦК України,  ст.60,63, ч.1 ст.70
СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати частково недійсним заповіт від 11.01.2002
року, складений ОСОБА_3на користь ОСОБА_2та посвідчений секретарем виконавчого
комітету Іванівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської
області, за реєстром № 3.

Визнати за ОСОБА_1право
власності на 5/8 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами,
розміщених у АДРЕСА_1Тернопільської області, з яких 1/2 частина  як частка у праві спільної сумісної власності
та 1/8 частина як обов”язкова частка у спадковому майні поперлого ОСОБА_3, а
всього на суму 52838.75 грн.

Визнати за ОСОБА_2право власності  за
заповітом на 3/8 частин   житлового
будинку з надвірними будівлями і спорудами, розміщених у АДРЕСА_1Тернопільської
області, на суму 31703.25 грн.

Стягнути з ОСОБА_2в користь держави
державне мито у розмірі 317 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Тернопільської області через Теребовлянський районний суд шляхом подачі в
10-денний строк  з дня проголошення
рішення  заяви про апеляційне оскарження
і поданням після цього  протягом 20 днів
апеляційної скарги.

Суддя Теребовлянського районного
суду
Л.С. Ромазан