Справа №2-229/1 2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29
січня 2008 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого   судді
Чех Н.А.

при секретарях - Решетпик І.С.. Корчук І.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2. третя особа -
Дніпровська районна у місті Києві державна адмінісі рація про усчнення перешкод в користуванні земельною
ділянкою, стягнення моральної
шкоди.

встановив:

Позивачка звернулася до суду з
вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить Ѕ частина будинку
АДРЕСА_1, який розташовано на земельній ділянці розміром 1002,67 кв. м., Ѕ
частина якої належить їй на праві власності.
Відповідач по справі її сусід, з яким мають спільну межу, і якому належить
на праві власності інша Ѕ частина будинку. В кінці 2006 року відповідач переніс
паркан і самовільно захопив частину належної
їй земельної ділянки протягом всієї межі, що підтверджено абрисом
земельної ділянки, складеним ПП „ГЕОС" 11.06.2007 року. Добровільно перенести паркан, відновити межі земельної ділянки
відповідач не погоджується. Такі дії відповідача завдали їй, як власниці
земельної ділянки, моральної шкоди, яку оцінила в 3000 грн., і яка полягає в тому, що відповідач зі своєю дружиною вчиняють
скандали; що вона позбавлена
можливості на протязі тривалого часу використовувати частину належної їй земельної ділянки, займатися будівництвом. В
судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому
засіданні позов не визнали, просили відмовити в задоволенні позовних вимог,
посилаючись на те, що паркан ніхто не переносив, його лише оновлювали, на цьому місці паркан
стоїть вже кілька десятиліть, ставив його ще батько відповідача. Просили врахувати, що
обмір земельної ділянки позивачки здійснювався без їх участі, ніяких документів їм не
показували. Зараз займаються оформленням документів на право власності на свою земельну
ділянку. Не заперечували, що частину своєї земельної ділянки, якою вони користуються, з
урахуванням місця, де стоїть паркан, вони не вимірювали і сказати, чи відповідає дана частина
земельної ділянки - одній другій, вони не можуть. Стосовно моральної шкоди зазначили,
що ними не завдано позивачці ніякої шкоди, доказів цьому немає.

Представник третьої особи погодилася
з позовними вимогами, не заперечувала щодо їх задоволення.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_3, пояснив, що він працює в ПП «ГЕОС» ним проводилися обміри
земельної ділянки, яка знаходиться у власності позивачки. Було встановлено, що в
користуванні відповідача знаходиться частина земельної ділянки, яка належить позивачці на
праві власності. Зазначив, що виміри робилися з урахуванням витягу з кадастр).

Вислухавши позивачку, представників
відповідача, представника третьої особи, свідка, дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно усунення перешкод підлягають
задоволенню в повному обсязі; стосовно відшкодування моральної шкоди - частково.

В суді встановлено, що
згідно договорів купівлі-продажу від 27.06.2003 року позивачка купила Ѕ частину
будинку АДРЕСА_1 та Ѕ частину земельної ділянки площею 0,1003 га. за цією ж
адресою, яка визначена планом зовнішніх меж земельної ділянки за кадастровим
номером ;66;045;044. На ім"я позивачки 28.01.2004 року було
видано Державний акт на право власності на земельну ділянку - на Ѕ частину. На
даному Державному акті розміщений план меж
земельної ділянки, що належить позивачці. Відповідно до абрису земельної
ділянки, що належить позивачці, зробленого ПП „ГЕОС" 11.06.2007 року встановлено, що частина земельної ділянки, що
належить позивачці на праві власності, вздовж всієї межі, яка розділена парканом, перебуває в користуванні
відповідача, а саме - від літери «А» до «В» по межі на відстані 18.48 м.
від 0.39 м. до 1,00 м.; далі по довжині межі від 1,00 до 0,45 м.: далі по довжині межі 7,32 від 0,45 до
1,13 м. Представниками відповідача в судовому засіданні не доведено, що вкачані в абрисі частини земельної ділянки
знаходяться в користуванні
відповідача на законних підставах. Посилання представників відповідача на те, що ця частина землі правомірно знаходиться в
користуванні відповідача, так як паркан, що розділяє земельну ділянку, який є
межею, стоїть на даному місці біля тридцяти років, суд не може прийняти до
уваги, так як дана обставина ніяким чином не є підтвердженням того, що паркан стоїть саме на тому місці, яке є межею, що
розділяє всю земельну ділянку на дві рівні частини.

Враховуючи викладені обставини та те,
що представники відповідача не надали жодного доказу щодо законного користування
відповідачем вказаною (спірною) частиною земельної ділянки; щодо
невідповідності наданого позивачкою абрису земельної ділянки, суд приходить до висновку, що відповідачем
чиняться перешкоди в користуванні позивачкою належною їй на праві власності частиною земельної
ділянки.

Відповідно до ст.158 ЗК України земельні спори
вирішуються судами. Статтями 48, 50 Закону
України „Про власність" передбачено, що власник має право на свій розсуд
володіти, користуватися,
розпоряджатися належним йому майном; власник має право вимагати повернення свого майна з чужого незаконного
володіння.

Стосовно позовної вимоги щодо відшкодування моральної
шкоди у розмірі 3000 грн., суд приходить до
наступного. Встановлено, що дії відповідача є незаконними стосовно користування частиною земельної ділянки, що
належить позивачці на праві власності. Такі дії порушують права власника, що спричиняє останній моральних страждань,
переживань, витрати часу для захисту
та відновлення своїх прав власника, що завдає моральної шкоди. На думку суду
розмір моральної шкоди має становити 500 грн.

Відповідно до ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. По даній справі
встановлено, що дії відповідача по відношенню до позивача є неправомірні, незаконні.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені судові витрати. В даному випадку з відповідача має бути стягнуто на користь
позивача судовий збір - 8 грн. 50 коп. та витрати за інформаційно-технічне
забезпечення - 7 грн. 50 коп., а всього судових витрат - 16 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.48, 50
Закону України „Про власність", ст.158 Земельного Кодексу, ст.ст. 60, 88,
212-215, 218, 223, 294 ЦПК України,

Вирішив:

Позов задовольнити
частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди
в користуванні ОСОБА_1
належною їй земельною ділянкою АДРЕСА_1 шляхом перенесення паркану та звільнення земельної
ділянки в межах, вказаних у висновку ПП
«ГЕОС» від 11.06.2007 року на абрисі земельної ділянки, а саме - від літери «А»
до «Б» по межі на відстані 18,48 м. від 0,39 м. до 1,00 м.; далі по довжині
межі від 1,00 до 0,45 м.: далі по довжині межі 7.32 від 0.45 до 1,13 м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду у розмірі 500 грн. та судові витрати у
розмірі 16 грн., а всього - 516 грн.

В іншій частині позовних
вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву
про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя: