У х в а л а

і
м е н е м    у к р а  ї н и

26 травня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Патрюка М.В.,

суддів:            Прокопчука Ю.В.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4про визнання
недійними договорів купівлі-продажу та визнання права власності, за касаційною
скаргою ОСОБА_4на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 квітня
2007 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 вересня 2007
року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2006 року ОСОБА_1. звернувся в суд із вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що 26 серпня 1977 року між ним та ОСОБА_5. був укладений
шлюб, під час якого ними була придбана двокімнатна
квартира АДРЕСА_1, яка зареєстрована на ім'я ОСОБА_5.

14 листопада 2001 року дружина позивача померла. Будучі спадкоємцем першої
черги він вступив у володіння спадковим майном, а саме на 1/2 частину вказаної
квартири, а іншу 1/2 її частину прийняв
син, ОСОБА_6. .,  ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження. Таким чином спірна квартира належала двом власникам на праві
спільної часткової власності. До нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини ні позивач, ні його син не зверталися. У липні 2003 року
ОСОБА_1. змінив місце проживання, а у спірній квартирі залишився проживати його
син.

ІНФОРМАЦІЯ_2року ОСОБА_1. помер. Після його смерті позивач дізнався, що 10 червня 2003 року його син, не маючи
на те повноважень продав спірну квартиру ОСОБА_2., а вона, вже через дев'ять
днів - 19 червня 2003 року - продала спірну квартиру ОСОБА_3.

В ході розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги, а також
пояснив, що йому стало відомо про те, що його син, ОСОБА_1. 7 травня          2003 року звернувся до Сьомої
державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. В порушення вимог закону, не
встановивши належним чином факт
прийняття спадщини, належність спадкодавцю спірної квартири, 28 травня 2003
року ОСОБА_6. було видано свідоцтво
про право на спадщину за законом на всю квартиру № АДРЕСА_1.

На підставі договору купівлі-продажу від 4 березня 2006 року ОСОБА_3.
продав, а ОСОБА_4. купив спірну квартиру.

У зв'язку з цим позивач просив визнати недійсними договори купівлі-продажу
квартири № АДРЕСА_1та визнати за ним право власності на 3/4 частини вказаної спірної
квартири.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2007 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 вересня
2007 року, позов задоволено частково. Визнано частково недійсними договори
купівлі-продажу квартири № АДРЕСА_1 від                     10  червня 2003 року, укладеного між ОСОБА_6. та
ОСОБА_2.; від 19 червня 2003 року, укладеного між ОСОБА_2. та ОСОБА_3.;
від                                  4
березня 2006 року, укладеного між ОСОБА_3. та ОСОБА_4. Визнано за ОСОБА_1.
право власності на 3/4 частини квартири № АДРЕСА_1. В іншій частині позову - відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4. просить скасувати ухвалені у справі
судові рішення, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального
права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від 13 вересня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Патрюк М.В.

Судді:                                                                                       Прокопчук Ю.В.

Пшонка М.П.