Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е
М  У К Р А Ї Н И

02 липня 2008 року                                                                                                м.
Івано-Франківськ

Тисменицький
районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді             Хоминець М.М.

секретаря                                         Гундич
Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Івано-Франківської філії
Акціонерно-комерційного банку “Золоті ворота” до ОСОБА_1 про стягнення коштів,
-

в
с т а н о в и в :

Позивач 17.12.2007 р.
звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за
кредитним договором. Після збільшення своїх позовних вимог у травні 2008 р.
позивач просив стягнути з відповідача 296286,36 грн. заборгованості за
кредитним договором, 358550 грн. штрафу за порушення умов договору застави у
розмірі ринкової вартості заставного майна, 3513,29 грн. судових витрат, 1700
грн. витрат за вчинення виконавчого напису, а всього 660049,65 грн.

Свої
позовні вимоги обґрунтовував тим, що 17.04.2007р. між позивачем та
відповідачем укладено договір про надання кредиту в сумі 55000 доларів США для
споживчих потреб з умовою сплати 10,8% річних за користування кредитом з
погашенням кредиту, сплатою процентів, комісії згідно графіку погашення
кредиту. Для забезпечення виконання зобов'язань, передбачених кредитним
договором, 17.04.2007р. між позивачем та відповідачем укладено договір
застави рухомого майна, а саме, автомобіля MERCEDES-BENZ 400, реєстраційний номер НОМЕР_1,
2004 року випуску, що належить на праві власності відповідачу згідно свідоцтва
про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2, виданого 1-им МРВ ДАІ м. Івано-Франківська
05.04.2007р. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань по
кредитному договору позивач на підставі вчиненого 04.10.2007 р. приватним
нотаріусом ОСОБА_2 виконавчого напису звернув стягнення на заставлене згідно
укладеного договору застави рухоме майна - автомобіль MERCEDES-BENZ 400, при цьому позивачем було
сплачено 1700 грн. державного мита. Однак, виконавчий напис залишився
невиконаним у зв'язку з відсутністю предмету застави. Згідно ст.1052 ЦК України у разі
невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики,
а також в разі втрати забезпечення виконання зобов'язань
або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе
відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового
повернення позики та сплати процентів. У зв'язку з невиконанням відповідачем
умов кредитного договору станом на 24.04.2008 р. утворилась заборгованість в
сумі 56776,72 доларів США та 10196,13 грн., що становить згідно курсу НБУ
296286,36 грн., з яких залишок по кредиту - 226828,98 грн., прострочений кредит
- 37436,31 грн., нараховані відсотки по кредиту - 2822,04 грн., прострочені
відсотки - 19635,11 грн., нарахована за квітень щомісячна комісія - 555,50
грн., прострочена щомісячна комісія за період з серпня 2007 р. до березня 2008
р. - 4444 грн., пеня - 4564,42 грн. Оскільки відповідач у порушення п.п. 2.3.5,
2.3.6 договору застави без письмової згоди позивача надав право користування
автомобілем третій особі, не відреагував на законну вимогу позивача щодо заміни
заставного майна, то він повинен сплатити позивачу штраф згідно з п. 3.7
договору застави у розмірі ринкової вартості заставного майна, що складає
358550 грн.

Представник
позивача у судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримав і просив їх
задовольнити та стягнути з відповідача 296286,36 грн. заборгованості за
кредитним договором, 358550 грн. штрафу за порушення умов договору застави у
розмірі ринкової вартості заставного майна, 3513,29 грн. судових витрат, 1700
грн. витрат за вчинення виконавчого напису, а всього 660049,65 грн.

Відповідач
у судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що дійсно 17.04.2007 р. він
уклав з позивачем договір про надання кредиту в сумі 55000 доларів США для
споживчих потреб з умовою сплати 10,8% річних. Для забезпечення виконання зобов'язань за
цим договором був укладений договір застави рухомого майна, а саме автомобіля MERCEDES-BENZ 400. У
зв'язку з неповним виконанням ним зобов'язань за кредитним договором позивач звернувся до
нотаріуса для вчинення виконавчого напису. 04.10.2007 р. вчинено виконавчий
напис, який позивач звернув до примусового виконання, і 10.10.2007 р. ДВС
Тисменицького районного управління юстиції відкрито виконавче провадження по
примусовому виконанню виконавчого напису про стягнення з нього у користь
позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 272443,08 грн. Однак,
незважаючи на стягнення з нього суми боргу в безспірному порядку, позивач ще
подав позов до суду про стягнення з нього суми боргу за цим же кредитним
договором. Оскільки повторне стягнення боргу не передбачено ні договором, ні
законом, просив у позові відмовити. В останні судові засідання 11.06. та
02.07.2008 р. відповідач не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. За
таких обставин суд ухвалив закінчувати розгляд справи у його відсутності.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що
позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено,
що 17.04.2007р. між сторонами укладено договір про надання кредиту (а.с.8-11) в
сумі 55000 доларів США для споживчих потреб з умовою сплати 10,8% річних за
користування кредитом з погашенням кредиту, сплатою процентів, комісії згідно
графіку погашення кредиту. Відповідач взяв на себе зобов'язання на умовах,
передбачених договором, повернути кредит у встановлені терміни, але не пізніше
17.04.2012 р. Для забезпечення виконання зобов'язань, передбачених кредитним
договором, 17.04.2007р. між сторонами укладено договір застави рухомого майна
(а.с.12-13), а саме, автомобіля MERCEDES-BENZ 400, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2004 року випуску, що
належить відповідачу на праві спільної сумісної власності подружжя; ринкова
вартість заставного майна становить за згодою сторін 358550 грн.

У
зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором
позивач на підставі вчиненого 04.10.2007 р. приватним нотаріусом ОСОБА_2
виконавчого напису (а.с.13-14) звернув стягнення на заставлене згідно
укладеного договору застави рухоме майна - автомобіль MERCEDES-BENZ 400. ВДВС Тисменицького районного
управління юстиції 10.10.2007 р. відкрив виконавче провадження по примусовому
виконанню виконавчого напису про стягнення з відповідача на користь АКБ «Золоті
ворота» 272443,08 грн. (а.с.85). У зв'язку з оголошенням в розшук заставного
майна - автомобіля MERCEDES-BENZ 400 р. н. НОМЕР_1 постановою від 05.11.2007 р. (а.с.88) зупинено виконавче
провадження з примусового виконання виконавчого напису. Оскільки заставне
майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості по
виконавчому документу відсутнє, і його розшук виявився безрезультатним, постановою
від 30.05.2008 р. (а.с.116) виконавчий напис на підставі п.6 ч.1 ст.40 Закону
України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу.

За
змістом ст.1052 ЦК України у разі невиконання боржником-позичальником обов'язків
за кредитним договором щодо забезпечення повернення кредиту, а також у разі
втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які
кредитор не несе відповідальності, останній має право вимагати від позичальника
дострокового повернення кредиту та сплати процентів.

Відповідно
до вимог ст.592 ЦК України у разі передання заставодавцем предмету застави
іншій особі без згоди заставодержателя, якщо одержання такої згоди було
необхідним, останній має право вимагати дострокового виконання зобов'язання,
забезпеченого заставою, а якщо така вимога заставодержателя не буде задоволена,
- звернути стягнення на предмет застави.

Встановлено,
що позивач, якому було відомо про відсутність заставленого автомобіля, передачу
його відповідачем третій особі, не скористався своїм правом вимагати
дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а зразу звернув стягнення на передане у
заставу майно. За таких обставин, коли позивач обрав саме такий спосіб захисту
своїх прав, враховуючи, що виконавчий напис ніким не скасований, залишається
чинним і може бути повторно пред'явлений до виконання на протязі трьох років, суд вважає, що позовна вимога
про стягнення з відповідача 296286,36 грн. заборгованості за кредитним
договором не підлягає до задоволення.

Позовна
вимога про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 358550 грн. за порушення
умов договору застави є безпідставною, оскільки згідно ст.549 ЦК України
штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного
зобов'язання, тому сторони не можуть встановлювати у договорі штраф у вигляді
твердої грошової суми.

Що
стосується стягнення з відповідача 1700 грн. витрат за вчинення виконавчого
напису, то вказана сума вже врахована при визначенні суми боргу за виконавчим
написом.

Тому у
задоволенні позову слід відмовити.

На
підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 549, 592, 1052 ЦК України,
керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Відмовити
у позові Івано-Франківської філії Акціонерно-комерційного банку “Золоті ворота”
до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Уразі подання
заяви про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк,
рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються через Тисменицький районний суд.

Головуюча                                                                                                                         М.М.Хоминець

Копія вірна:

Суддя                                                                                                                                 М.М.Хоминець