Справа № 22-ц-147                          Головуючий
у 1-й інстанції    Забара І.К.
Категорія 19                                     Суддя-доповідач    Ільченко О.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем    України

05 лютого    2008  року колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого
- Ільченко  О.Ю.

суддів
-   Данильченко Л.О., Ведмедь Н.І.

з
участю секретаря судового засідання -
Пархоменко А.П.

та осіб, які беруть участь у справі -
позивачки, відповідачів та їх представника

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду
цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

на рішення  Ковпаківського районного
суду м. Суми   від 04 грудня 2007 року

у справі  за позовом  ОСОБА_4
до ОСОБА_2,ОСОБА_1, ОСОБА_3

про  відшкодування матеріальної та
моральної  шкоди, -

В С Т А
Н О В И Л А:

В  вересні 2007 року позивачка   звернулася до суду з зазначеним позовом,
який  обгрунтовувала  тим, що вона
проживає в одному домі з відповідачами за адресоюАДРЕСА_1

03.06.2007  року    з вини
відповідачів  сталося  залиття її квартири водою, внаслідок
чого  була заподіяна матеріальна шкода в
сумі 3830 грн., і оскільки  відповідачі в
добровільному порядку відмовлялись
відшкодовувати  завдану  шкоду,
то просила  стягнути  з них
зазначену матеріальну шкоду та
моральну шкоду   в сумі 3000 грн .

Рішенням суду позов позовні
вимоги    задоволено частково.

Стягнуто з  ОСОБА_2, ОСОБА_1 та
ОСОБА_3в солідарному порядку на користь позивачки в рахунок відшкодування  матеріальної шкоди 3830 грн.,  в рахунок відшкодування моральної  шкоди 1500 грн. та по 254 грн. 83 коп. з
кожного судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 посилаючись на необгрунтованість  рішення суду,   просять його змінити    та стягнути матеріальну  та моральну
шкоду лише з ОСОБА_1,  з вини якої
стало залиття квартири позивачки.

Крім того, вважають  що не було
підстав для стягнення матеріальної шкоди в розмірі  3830 грн., оскільки  реальні витрати у зв'язку з проведенням  ремонтних робіт складали 2075 грн.

Задовольняючи  позовні вимоги, суд 1
інстанції виходив з тих підстав, що
внаслідок винних дій відповідачів
заподіяна   шкода позивачці,  чим були порушені її майнові права.  При визначенні розміру матеріального
відшкодування суд послався на висновки спеціаліста щодо   вартості ремонтно- будівельних робіт в сумі
3830 грн., з  врахуванням цього та
враховуючи  страждання позивачки  від псування квартири, стягнув і моральну
шкоду в сумі 1500 грн.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь
у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає  частковому задоволенню, а рішення суду -  частковому скасуванню і частковій зміні  з постановленням нового рішення з таких
підстав.

Вирішуючи наявний спір  та   покладаючи обов'язок по відшкодуванню
збитків на відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_1,ОСОБА_3,  суд 1 інстанції виходив з того, що з їх вини
сталося залиття квартири позивачки.

Судом вірно встановлені фактичні обставини
справи, що залиття квартири позивачки сталось в результаті залишення
відкритим  крану водопостачання  в квартирі відповідачів, що
підтверджується   актом комісії   ТОВ “Ремонтник”               ( а.с. 31).

Разом з тим, покладаючи матеріальну відповідальність за залиття квартири на
всіх відповідачів, суд  не врахував  заперечення ОСОБА_2, ОСОБА_3в тій  частині, що залиття   відбулося внаслідок винних дій  лише
відповідачки ОСОБА_1, яка залишила відкритий кран холодної води  на кухні, а сама покинула квартиру.

Ці твердження не спростовуються доказами у справі та запереченнями
позивачки.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим
немайновим  правам фізичної  або юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної  особи,
відшкодовується   в повному обсязі
особою, яка  її завдала.

Отже, оскільки шкода   майну  позивачки
завдана лише діями ОСОБА_1, то  і    відповідальність  слід
покласти  лише  на неї, як на
заподіювача  шкоди, у зв'язку з
чим  рішення суду в частині вирішених
вимог стосовно відповідачів  ОСОБА_2,
ОСОБА_3слід скасувати, а в позові до них відмовити.

Крім того,   заслуговують на увагу
доводи апелянтів  і про те, що  судом
невірно визначений  розмір суми
матеріальної  шкоди.

Так, суд  1 інстанції вважав, що
залиттям   квартири спричинені збитки на
суму  3830 грн.,  при цьому суд
взяв до уваги висновок
будівельно- технічної  експертизи.
( а.с. 16-18).

Разом з тим вирішуючи питання щодо
розміру стягнення  матеріальної  шкоди в сумі 3830 грн. , судом  1 інстанції
не було взято до уваги  те,   що до цієї суми включена  вартість
ремонтно-будівельних робіт,
виконаних спеціалізованою  будівельною
організацією з врахуванням прибутку, адмінвитрат, інших  податків та платежів .  Проте, позивачка     не надала     доказів,
що      відновлювані  роботи були

проведені спеціалізованою
будівельною організацією.    В суді
апеляційної  інстанції  вона також вказала на відсутність
договорів  щодо проведення робіт в її
квартирі, а тому  судова  колегія
вважає за необхідне  стягнути
з  відповідача   суму
матеріальних  збитків, в яку
входять тільки прямі  затрати, а саме:

- вартість матеріалів, виробів і конструкцій  -1056 грн.
.    та     заробітна плата робітників - будівельників
- 1019., а всього 2075 грн. , що підтверджується  висновком
спеціаліста ( а.с. 17).

Таким чином, рішення суду в частині визначення суми  збитку до стягнення підлягає    зміні.

В зв'язку  із зменшенням суми
відшкодування шкоди,  колегія суддів
вважає за необхідне зменшити і
розмір   моральної шкоди, яку
потрібно за наявних обставин визначити в сумі
1000 грн., а не 1500 грн.,
тому    рішення суду  в цій частині
також підлягає  зміні.

Виходячи із наведеного, судові  витрати, які зазначені судом 1 інстанції в
рішенні, понесені  позивачкою,  в сумі 764 грн. 50 коп.  необхідно
покласти  на відповідачку ОСОБА_1

На підставі  викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307  ч. 1  п.2, 3 ,
309 ч. 1 п.1,4  313,  314,
316   ЦПК України, колегія суддів,
-

В И Р І
Ш И Л А:

Апеляційну скаргуОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
задовольнити частково.

Скасувати  рішення
Ковпаківського  районного  суду м. Суми
від 04 грудня 2007  року  в частині вирішення вимог щодо стягнення
матеріальної шкоди  з відповідачів   ОСОБА_2,
ОСОБА_3  і  в позові
до них відмовити.

Змінити рішення суду в частині стягнення
матеріальної  і моральної
шкоди  та
стягнути з ОСОБА_1  на  користь ОСОБА_4 матеріальну  шкоду в сумі    2075 грн.
і моральну шкоду  в сумі 1000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_4 судові витрати в сумі 764 грн. 50 коп., а саме:  повернення
судового збору в сумі 59 грн. 50 коп., витрат  на інформаційно- технічне забезпечення розгляду
справи  в сумі 30 грн., витрат за
проведення будівельно- технічної експертизи в сумі 475 грн., витрат по оплаті
юридичної допомоги в сумі 200 грн.

Рішення  набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути оскаржене до Верховного Суду України
протягом двох місяців.

Головуючий  -

Судді :