У х в а л а

і м е н е м
у к р а  ї н и

20 жовтня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Патрюка М.В.,

суддів:            Прокопчука Ю.В.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі-продажу квартири дійсним, визнання права власності на квартиру, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Луганської області від
11 грудня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2005 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що в 1975 році вона вступила до житлово-будівельного
кооперативу “Пошук” і як член цього кооперативу отримала квартиру АДРЕСА_1. В
1990 році вийшла з членів кооперативу, повністю сплативши пайовий внесок. Після
цього до членів кооперативу була прийнята її донька, ОСОБА_2 6 березня 1998
року між нею та відповідачкою був укладений договір купівлі-продажу, згідно з
яким відповідачка продала, а позивачка придбала вищезазначену квартиру за суму
еквівалентну 6 тис. доларів США, без нотаріального посвідчення. Після укладення
договору позивачка стала користуватися квартирою на правах власника, уклавши
договори про надання комунальних послуг.

Посилаючись на те, що відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення
договору, просила визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 та
визнати за нею право власності на неї.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 17 квітня 2006 року в
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 11 грудня 2006 року
рішення районного суду скасовано й ухвалено нове рішення про задоволення позову
ОСОБА_1

Ухвалою Верховного Суду України від 23 липня 2007 року рішення   апеляційного суду Луганської області від 11
грудня 2006 року залишено без змін.

У червні 2008 року ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду України з
касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду
Луганської області від 11 грудня 2006 року,
посилаючись на те, що 16 грудня 1997 року між ним та  ОСОБА_2 був укладений договір
купівлі-продажу, згідно якого він передав відповідачці гроші в сумі
еквівалентній 1 тис. грн. в якості завдатку за купівлю  квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_2  зобов'язалась в строк до 1 січня 1998 року
укласти з ним нотаріальний договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири на
суму еквівалентну 6 тис. дол. США з урахуванням завдатку. Проте відповідачка
ухилялася від нотаріального посвідчення договору. 18 жовтня 2004 року між ним
та ОСОБА_2 було укладено третейську угоду про передачу даного спору на розгляд
третейського суду, рішенням якого від 1 листопада 2004 року позовні вимоги
ОСОБА_3 задоволено, визнано дійсною угоду купівлі-продажу квартири від 16
грудня 1997 року, укладену між ним і
ОСОБА_2, визнано за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1, але
ухвалою третейського суду від 2 червня 2008 року це рішення  скасовано.

Оскаржуваними судовими рішеннями порушено його право власності на спірну
квартиру внаслідок недотримання судами норм матеріального та процесуального
права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу  ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Луганської області від 11 грудня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.В. Патрюк

Судді:                                                                                    Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка