Справа № 2-110
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2008 р. Камінь-Каширський
районний суд Волинської області
в складі: головуючого -
голови суду  Гордійчука В.М.,

за
участю секретаря -  Яцюри  Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Камені-Каширському справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення самовільно
зайнятої земельної ділянки,

Особи,
які беруть участь у справі:  позивач
ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2, представник позивача ОСОБА_3

в с т а н о в и
в:

Позивач
11 лютого 2008 року звернувся до суду із позовом до відповідача про повернення
самовільно зайнятої земельної ділянки.

В
заяві він зазначив, що він є власником земельної ділянки пл. 0,6548 га. яка
йому виділена як земельну частку (пай) в урочищі «Вірчеслід» біля с.Кримно
Камінь-Каширського району Волинської області. Йому на цю земельну ділянку
видано державний акт.

Незважаючи
на це відповідач ОСОБА_2 осінню 2007 року переорав частину ділянки по. 0,222
га. і посіяв озиме жито.

Оскільки
відповідач порушив його права володіння, користування і розпорядження земельною
ділянкою позивач просить зобов'язати ОСОБА_2 повернути самовільно зайняту
земельну ділянку і стягнути понесені судові витрати.

В
судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги повністю із підстав
зазначених в позовній заяві та просить стягнути витрати за надання правової
допомоги в сумі 150 гривнів.  Він  вимагає, щоб відповідач звільнив земельну
ділянку після збору врожаю на зайнятій земельній ділянці.

Відповідач
позов не визнав та суду пояснив, що вказаною земельною ділянкою він
користується вже тривалий час, але документів на право власності чи
користування немає.

Він
вважає, що позивачу земельна ділянка виділена незаконно, оскільки в урочищі
«Вірчеслід»  земля під розпаювання не
підлягала.

Суд
заслухавши пояснення сторін, показання свідків та дослідивши письмові докази,
прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно
копії Державного акта на право власності на землю серії АБ №492496 від 7
листопада 2007 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки пл.0,6548 га. на якій
відповідач дійсно посіяв озиме жито на пл.0,222 га.

Відповідно
до ст.81 ч.1 п.2 ЗК України громадяни України набувають право власності на
земельні ділянки на підставі виділення в натурі ( на місцевості) належної їм
земельної частки (паю).

Позивачу
згадана земельна ділянка виділена в натурі і відповідно до вимог діючого
законодавства.

Допитані
в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 сільський голова Броницької сільської ради
та ОСОБА_5 землевпорядник  показали, що
відповідач користувався земельною ділянкою незаконно і він був попереджений про
звільнення її, оскільки ця земля підлягала розпаюванню  і саме позивачу була виділена як пай.

Свідок
ОСОБА_6 начальник управління земельних ресурсів показав суду, що при видачі
Державного акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 було перевірено
всі необхідні підстави та документи.

Відповідач
ОСОБА_2 управлінням земельних ресурсів за порушення земельного законодавства
притягувався до адміністративної відповідальності і йому пропонувалося
добровільно звільнити земельну ділянку, що належить позивачу.

Згідно
ст.212 ч.1 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню
власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за
час незаконного користування ними.

Суд
зважаючи на поступку  позивача вважає, що
відповідач зобов'язаний повернути самовільно зайняту земельну ділянку позивача
після збору врожаю 2008 року.

Суд
стягує з відповідача понесені витрати за надання правової допомоги в сумі 150
гривнів і звільняє його від сплати судового збору як потерпілого від наслідків
Чорнобильської  катастрофи.

Керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України ст.ст.78, 81, 212  ЗК України, суд

в и р і ш и в:

Позов
задовольнити повністю.

Зобов'язати
ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 самовільно зайняту земельну ділянку пл. 0,222 га. в
урочищі «Вірчеслід» біля с. Кримно Камінь-Каширського району Волинської області
після збору озимого жита врожаю 2008 року.

Стягнути
із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 150 (сто п'ятдесят) гривнів понесених судових
витрат.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області  через
Камінь-Каширський  районний  суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення заяв про апеляційне оскарження з подачею після цього
протягом 20 днів апеляційних скарг або в порядку передбаченому ст.295 ч.4 ЦПК
України.

Головуючий:   підпис

Оригіналу відповідає

Голова Камінь-Каширського

районного  суду
В.М.Гордійчук