Справа №2-1562-2008 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 квітня 2008 року Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді
Токар Н.В.,

при секретарі
Послєдовій О.О.,

за участю представника позивача
ОСОБА_2.,

за участю представника відповідача
Швайко Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у
м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділення державної виконавчої служби
Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області
про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2008 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій
просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму 43731 грн. 60 коп. в
рахунок відшкодування шкоди, заподіяної у наслідок недбалого виконання
службових обов'язків посадовими особами Відділу державної виконавчої служби
Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що 07.07.2004 року
рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області були
задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та було стягнуто на його користь з ОСОБА_3.
суми заборгованості у розмірі 43731 грн. 60 коп. 29.09.2004 року була винесена
постанова про відкриття виконавчого провадження по даній справі. Були зроблені
відповідні запити щодо наявності у боржника майна. 27.10..2004 року надано
вiдповiдь з МРЕВ щодо наявності автомобіля «Аудi» держзнак НОМЕР_1 за боржником
ОСОБА_3. 05.11.2004 року була винесена постанова про арешт майна боржника, де
вказано про необхiднiсть накласти арешт на автомобіль «Аудi», який належить
боржнику ОСОБА_3. 12.11.2004 року державним виконавцем було складено акт, зі
слів боржника ОСОБА_3. щодо реалiзацiї даного автомобіля за генеральною
довіреністю ще у 1996 році, що не вiдповдає дiйсностi, так як при складані
даного акту були присутні поняті, які не мали достовірної iнформацiї щодо
продажу даного автомобіля, та не мали підстав підтверджувати даний факт продажу
автомобіля. Згідно відповіді МРЕВ м. Павлограда Дніпропетровської області від
01.08.2006 року, автомобіль «Аудi» держзнак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3.
було знято з обліку 03.11.1995 року для реалізації. 27.10.2004 року було надано
вiдповiдь з Ощадбанку м. Павлограда Дніпропетровської області щодо наявності
відкритого рахунку у боржника, та наявності на ньому грошових коштів в сумі 04
грн. 43 коп. 26.07.2006 року державним виконавцем було складено акт про
перевірку майнового стану боржника, та встановлено, що майно яке належить
боржнику, та на яке можливо звернути стягнення у боржника відсутнє, але
вказаному акту не можливо довіряти у зв'язку з тим, що акт було складено майже
через два роки після відкриття виконавчого провадження. Крім того, вiдповiдно
до заяви позивача від 18.10.2004 року про направлення виконавчого листа за
місцем роботи боржника, для утримання суми боргу, даний виконавчий лист було
направлено за місцем роботи 17.11.2004 року - лише через місяць.

Всі вказані факти вказують на грубе порушення Закону України «Про виконавче
провадження» та законних прав стягувача ОСОБА_1, та на недбале відношення до
своїх службових обов'язків посадових осіб Відділу державної виконавчої служби
Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області,
що спричинило наслідки, при яких боржник ОСОБА_3. уник примусового стягнення
суми боргу за рішенням суду, та позбавило можливості стягувача ОСОБА_1 отримати
своєчасно грошовi кошти.  У наслідок
таких дій державних виконавців, позивачу завдано збитки на суму 43731
грн. 60 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. Тому він вимушений
звернутися до суду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2. підтримав заявлені
позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити, посилаючись на
підстави, зазначені у позовній заяві.

Представник відповідача - Відділення державної виконавчої служби
Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області -
Швайко Ю.А., позовні вимоги не визнав в повному обсязі, заперечував проти
задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що  27.09.2004 року до Відділу державної
виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у
Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття виконавчого
провадження по виконанню виконавчого листа №2-1927 від 07.07.2004 року
Павлоградського мiськрайонного суду Дніпропетровської області про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 43731 грн. 60 коп. 29.09.2004
року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого
провадження та направлена сторонам виконавчого провадження. 29.09.2004 року державним
виконавцем зроблено запити для виявлення майнового стану боржника. 21.10.2004
року до вiддiлу ДВС надійшла заява стягувача, в якій він терміново просить
направити виконавчий лист про стягнення боргу з ОСОБА_3 за місцем його роботи,
а саме ЗАТ «Павлоградське РБУ», так як у боржника немає майна на яке можна
звернути стягнення. 27.10.2004 року отримана відповідь на запит з ДАІ, згідно
якої за боржником зареєстрований автомобіль «Аудi-100» державний номер НОМЕР_1.
02.11.2004 року отримана вiдповiдь з податкової інспекції, згідно якої боржник
ОСОБА_3. як суб'єкт підприємницької
дiяльностi не зареєстрований. 05.11.2004 року державним виконавцем
винесена постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження,
копії якої були направлені до ДАI та нотаріальної контори. 12.11.2004 року
виходом державного виконавця за місцем проживання боржника було встановлено, що
автомобіль «Аудi-100» державний номер НОМЕР_1 був проданий боржником по
генеральній довiреностi у 1996 році,  про
що був складений акт державного виконавця, за участю понятих та ОСОБА_3
17.11.2004 року отримана вiдповiдь на запит з Павлоградського БТІ, згідно якої
за ОСОБА_3. нерухоме майно не зареєстроване. 17.11.2004 року виконавчий лист
був направлений на виконання за місцем роботи ОСОБА_3 - ЗАТ «Павлоградське
РБУ». 21.07.2006 року згідно вказівки Державної виконавчої служби
Дніпропетровської області були направлені повторні запити до ДАІ щодо
належності автомобіля «Аудi-100» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 та чи
значиться автотранспорт, зареєстрований на його iм'я. 26.07.2006 року виходом державного виконавця за місцем
проживання боржника, було перевірено майновий стан боржника. Майна, яке
належить ОСОБА_3 та підлягає опису та арешту не виявлено, про що складений акт
державного виконавця за участю понятих та ОСОБА_3 26.07.2006 року державним
виконавцем була проведена перевірка бухгалтерії ЗАТ «Павлоградське РБУ», якою
було встановлено, що стягнення з заробітної плати боржника почалося з листопада
2004 року по 20% заробітної плати. Станом на 01.07.2006 року стягнуто 4729 грн.
74 коп. Перераховано 865 грн. 80 коп. Залишок не перерахованої суми становить
3863 грн. 94 коп. Кошти не перераховуються в зв'язку з тим, що підприємство має
заборгованість по заробiтнiй платі, податкам та зборам, а також перед Пенсійним
фондом. У сiчнi 2005 року на пiдставi рішень суду державною виконавчою службою
накладено арешт на всі розрахункові рахунки підприємства, тобто підприємство не
має змоги перераховувати стягнутi кошти стягувачу. Представник відповідача також
доповнив, що  державним виконавцем буди
проведені всі можливі дії в межах своїх повноважень, вимоги Закону України «Про
виконавче провадження» державним виконавцем порушено не було, в судовому
порядку не була визнана та доказана винність Відділення державної виконавчої
служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській
області, тому представник відповідача вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Вислухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши та
дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню
не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 85 Закону України «Про виконавче провадження», у
виконавчому провадженні на дії (бездіяльність) державного виконавця та інших
посадових осіб державної виконавчої служби по виконанню рішення або відмову у
здійсненні передбачених цим Законом дій стягувачем чи боржником може бути
подана скарга до начальника відповідного органу державної виконавчої служби,
якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до суду. Скарга у
виконавчому провадженні по виконанню судових рішень на дії (бездіяльність)
державного виконавця або начальника органу державної виконавчої служби
подається до суду, який видав виконавчий документ.  Скарга, подана у виконавчому провадженні до
начальника органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо
підпорядкований, розглядається у 10-денний строк. За наслідками розгляду скарги
начальник органу державної виконавчої служби виносить постанову про задоволення
чи відмову в задоволенні скарги, яка у 10-денний строк може бути оскаржена до
вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду.

У судовому засіданні встановлено, що 07.07.2004 року рішенням
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області були задоволені
позовні вимоги ОСОБА_1 та було стягнуто на його користь з ОСОБА_3. суми
заборгованості у розмірі 43731 грн. 60 коп.

29.09.2004 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження та направлена сторонам виконавчого провадження.

29.09.2004 року державним виконавцем зроблено запити для виявлення
майнового стану боржника.

21.10.2004 року до вiддiлу ДВС надійшла заява стягувача, в якій він
терміново просить направити виконавчий лист про стягнення боргу з ОСОБА_3 за
місцем його роботи, а саме ЗАТ «Павлоградське РБУ», так як у боржника немає
майна на яке можна звернути стягнення.

27.10.2004 року отримана відповідь на запит з ДАІ, згідно якої за боржником
зареєстрований автомобіль «Аудi-100» державний номер НОМЕР_1.

02.11.2004 року отримана вiдповiдь з податкової інспекції, згідно якої
боржник ОСОБА_3. як суб'єкт підприємницької
дiяльностi не зареєстрований.

05.11.2004 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна та
оголошення заборони на його відчуження, копії якої були направлені до ДАI та
нотаріальної контори.

12.11.2004 року виходом державного виконавця за місцем проживання боржника
було встановлено, що автомобіль «Аудi-100» державний номер НОМЕР_1 був проданий
боржником по генеральній довiреностi у 1996 році,  про що був складений акт державного
виконавця, за участю понятих та ОСОБА_3

17.11.2004 року отримана вiдповiдь на запит з Павлоградського БТІ, згідно
якої за ОСОБА_3. нерухоме майно не зареєстроване.

17.11.2004 року виконавчий лист був направлений на виконання за місцем
роботи ОСОБА_3 - ЗАТ «Павлоградське РБУ».

21.07.2006 року згідно вказівки Державної виконавчої служби
Дніпропетровської області були направлені повторні запити до ДАІ щодо належності
автомобіля «Аудi-100» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 та чи значиться
автотранспорт, зареєстрований на його iм'я.

26.07.2006 року виходом державного виконавця за місцем проживання боржника,
було перевірено майновий стан боржника. Майна, яке належить ОСОБА_3 та підлягає
опису та арешту не виявлено, про що складений акт державного виконавця за
участю понятих та ОСОБА_3

26.07.2006 року державним виконавцем була проведена перевірка бухгалтерії
ЗАТ «Павлоградське РБУ», якою було встановлено, що стягнення з заробітної плати
боржника почалося з листопада 2004 року по 20% заробітної плати. Станом на
01.07.2006 року стягнуто 4729 грн. 74 коп. Перераховано 865 грн. 80 коп.
Залишок не перерахованої суми становить 3863 грн. 94 коп. Кошти не
перераховуються в зв'язку з тим, що підприємство має заборгованість по
заробiтнiй платі, податкам та зборам, а також перед Пенсійним фондом. У сiчнi
2005 року на пiдставi рішень суду державною виконавчою службою накладено арешт
на всі розрахункові рахунки підприємства, тобто підприємство не має змоги
перераховувати стягнутi кошти стягувачу.

Як встановлено в судовому засіданні і підтверджується
матеріалами справи, позивачем ОСОБА_1, в порушення вимог ст. 85 Закону України
«Про виконавче провадження», не подавалось будь-яких скарг  на дії (бездіяльність) державного виконавця
та інших посадових осіб державної виконавчої служби по виконанню рішення або
відмову у здійсненні передбачених законом дій до начальника відповідного органу
державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний
виконавець, або до суду.

Оскільки, в судовому порядку не була визнана та доказана виннiсть
державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби по
виконанню рішення, суд вважає, що
доводи  позивача не можуть бути
взяті до уваги, бо не основані на законі.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на
наявність підстав для  відмови у
задоволенні вимог позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 85 Закону України «Про виконавче
провадження», ст. ст. 10, 11, 57-60, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Відділення державної виконавчої
служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській
області про відшкодування шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку передбаченому ч.
4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя                                                                                                       Н.В. Токар