Справа № 22ц-110/08
Головуючий в І-й  інстанції Барчук
Доповідач Карпук А.К.
СУД  ВОЛИНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І  М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

4 березня
2008 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Волинської області в складі:

головуючого
судді       Стрільчука В.А.

суддів                             Здрилюк О.І.,
Карпук А.К.

при секретарі
Савчук О.В.

з
участю позивача                   ОСОБА_1

розглянувши  у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду від
26 листопада 2007 року

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі позивач, не оскаржуючи розміру шкоди, що підлягає
відшкодуванню, просив рішення суду першої інстанції скасувати

у зв»язку з порушенням судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення
про стягнення визначених

судом сум відшкодування шкоди  з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Рішенням Луцького міськрайонного
суду 26 листопада 2007 року позов задоволено частково. Стягнуто з  ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1  10 034
грн. 52 коп. на відшкодування матеріальної шкоди,  2000 грн. на відшкодування моральної
шкоди,  585 грн. судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_2 в доход держави
судовий збір в розмірі 131грн. 10 коп.

Апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з
наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено,
що  9 травня 2005 року з вини ОСОБА_2
сталася автопригода, внаслідок якої пошкоджено належний позивачу ОСОБА_1
автомобіль Мерседес, державний НОМЕР_1 / а.с.
4/

Вина  ОСОБА_2 у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди стверджується постановою судді Луцького міськрайонного суду від  1 серпня 2005 року про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст.
124  КУпАП України, тобто правопорушення,
унаслідок якого було пошкоджено належний ОСОБА_1 автомобіль.

Листом
Волинського обласного управління юстиції від  26
квітня 2006 року  № 4-7/885
стверджується про неправомірність заволодіння ОСОБА_2 транспортним засобом,
належним ОСОБА_3 / а.с. 167/.

Відповідно до ч.3 ст. 1187 ЦК України
особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим
об»єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або
утримання, зобов»язана відшкодувати її на загальних підставах.

Пунктом
1 частини 1 статті 1188 ЦК визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а
саме, шкода, завдана  одній особі з вини
іншої особи відшкодовується винною особою.

Вирішуючи
спір на підставі зазначених норм Закону, суд першої інстанції обгрунтовано
дійшов висновку про обов»язок ОСОБА_2, як
винної  особи, що неправомірно заволоділа
транспортним засобом, відшкодувати заподіяну ОСОБА_1  шкоду.

Покликання апелянта ОСОБА_1 про
наявність підстав для покладення відповідальності за заподіяну шкоду і на
власника автотранспортного засобу ОСОБА_3.
є необґрунтованими у зв»язку з відсутністю  доказів про причинно-наслідковий  зв»язок між діями останнього та заподіяною
шкодою.

Перевіряючи  рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія  суддів
приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з
додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його
скасування не має.

Керуючись ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити,  рішення Луцького
міськрайонного суду від 26 листопада 2007 року в даній справі залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
до Верховного Суду України протягом двох місяців з часу набрання ухвалою
законної сили.

СУДДІ