Справа № 2 - 10 / 08 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

11 серпня
2008 року
Лебединський районний

суд Сумської області.

в складі: головуючого - судді  Чхайло О.В.

при
секретарі - Грушко Т.П.

з участю
представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині
справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди;

В С Т А Н О В И В:

Позивач
звернувся до суду з даною позовною заявою до відповідача, мотивуючи свої вимоги
тим, що 04.03.2007 року близько 18 год. 45 хв. в м. Лебедині на вул. Сумській
ОСОБА_5, рухаючись на автомобілі НОМЕР_1, в напрямку м. Суми, порушив Правила
дорожнього руху, внаслідок чого скоїв наїзд на позивача та зник з місця
пригоди, не повідомивши про це правоохоронні органи та не вживши ніяких заходів
для надання медичної допомоги потерпілому. Після ДТП ОСОБА_4 був доставлений до
Лебединської ЦРЛ, де останній проходив стаціонарне лікування в період з
04.03.2007 року по 27.03.2007 року та придбав медикаменти на суму 741 грн. 53
коп. За наслідками вказаної пригоди відповідача було притягнуто до
адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Позивач також зазначає, що
під час наїзду було пошкоджено його велосипед, чим завдано матеріальні збитки
на суму 290 грн. Крім цього, діями відповідача завдано йому моральну шкоду, яка
полягає в фізичному болю, який він переніс, душевних стражданнях у зв'язку з
ушкодженням здоров”я та був змінений його звичний устрій життя. Тому позивач
звернувся до суду та просив стягнути з ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 1031
грн. 51 коп., 5000 грн. моральної шкоди та понесені судові витрати.

Представники позивача в
судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Позивач в судовому
засіданні підтримав позицію своїх представників та просив позов задовольнити.

Представник відповідача
в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі та повідомив, що вина
ОСОБА_5 у скоєні ДТП 04.03.2007 року спростовується тим, що вона не
підтверджена матеріалами про відмову в порушенні кримінальної справи від
12.03.2007 року та адміністративним матеріалом від 31.10.2007 року. Тому у
відшкодуванні матеріальних збитків за придбані медикаменти на суму 741 грн. 53
коп. вважає необхідним відмовити та взяти до уваги те, що стороною не було
надано доказів в обґрунтування квитанцій по сплаті коштів за вказані
медикаменти, так як не відомо для якого лікування вони призначались, ким, які
саме медикаменти придбавались і чи проходив курс лікування з зазначеними
препаратами позивач взагалі. Додав, що захворювання ОСОБА_4 не пов'язані з
падінням з велосипеда під час ДТП, оскільки, як вказують висновки експертиз та медична
документація хворого, захворювання останнього є хронічними, виникли не раптово,
а задовго до ДТП. Також вважає за необхідне відмовити у відшкодуванні коштів на
придбання нового велосипеда в розмірі 290 грн., так як не доведено вину ОСОБА_5
в скоєнні ДТП та те, що велосипед був тривалий час у використанні, пошкоджено
лише заднє крило та заднє колесо. Також сторона не надала висновку про
непридатність для використання в подальшому цього велосипеда в цілому чи його
ремонту. Вважає, що сума збитків не доведена, а кошти в розмірі 290 грн.
вказані позивачем безпідставно і необґрунтовано. Не визнав вимоги щодо
відшкодування моральної шкоди і просив взяти до уваги вимоги ст. 1193 ЦК
України та недоведеність вини в заподіянні шкоди з боку ОСОБА_5 Щодо коштів про
стягнення коштів на правову допомогу та інших витрат просив вирішити в порядку
ст. 88 ЦПК України.

З листа та
постанови  (а.с. 4,5), досліджених в
судовому засіданні, вбачається, що по факту ДТП, яке мало місце 04.03.2007 року
Лебединським МРВ УМВС України в Сумській області проведено перевірку. За
наслідками перевірки постановою від 12.03.2007 року в порушенні кримінальної
справи відмовлено, оскільки у позивача тілесних ушкоджень не виявлено.

З скарги, листа та
постанови (а.с. 6-8), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що
26.03.2007 року постанова про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом
ДТП, яке сталося 04.03.2007 року, ОСОБА_4 оскаржена прокурору Лебединського
району. По скарзі проведено додаткову перевірку та постановою від 27.04.2007
року відмовлено в порушенні кримінальної справи.

З консультативних
висновків (а.с. 10-12), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що
13.03.2007 року позивач звертався до лікаря ортопеда-травматолога, робив
ультразвукове обстеження і в нього встановлено діагноз: забій
грудо-поперекового відділу на фоні остеохондрозу, права нирка - контур рівний,
чіткий синус деформований, уплотнена, ліва нирка - синус б/о. Лікар уролог
даних за травматичне ушкодження нирок не виявив.

З квитанцій (а.с. 13-15),
досліджених в судовому засіданні, вбачається, що на протязі першої половини
березня 2007 року невідомою особою придбавалися медикаменти. Особисто ОСОБА_4
було витрачено 2 грн. 00 коп. на невідомі цілі. Крім цього, 23.05.2007 року в
магазині „Оксана” невідомою особою був придбаний велосипед марки „Україна”
вартістю 290 грн.

З квитанції (а.с. 16),
дослідженої в судовому засіданні, вбачається, що за ведення справи в суді
позивач сплатив 1000 грн. приватному підприємцю ОСОБА_2.

З висновку експерта №
2050 (а.с. 47- 48), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що позивач
знаходився в хірургічному та ортопедичному відділеннях Лебединської ЦРЛ в
період з 04.03.2007 року по 27.03.2007 рік з діагнозом: (заключний лікарняний):
„Забій правої половини грудей, поперекового відділу хребта, правої нирки.
Остеохондроз 2-3-4 поясничних хребців”, діагноз, указаний в епікризі: „Забій
правої половини грудної клітки і грудного відділу хребта. Остеохондроз грудного
і поперекового відділу хребта”. Згідно медичних документів у ОСОБА_4 виявлено
остеохондроз грудного і поперекового відділу хребта, грижі Шморля. Виявлені при
лікарняному обстеженні сечі зміни у вигляді наявності еритроцитів (одноразово),
в сукупності з наявністю лейкоцитів і солей, вказують не на травматичні зміни в
сечостатевій системі, а вказують на їх запалення. Діагноз у вигляді: „ Забій
правої половини грудної клітки, грудо- поперекового відділу хребта, правої
нирки” не підтверджується об'єктивними даними, обумовлений суб'єктивними даними
(скарги хворого) та наявністю самостійного захворювання.

З постанови (а.с. 49),
дослідженої в судовому засіданні, вбачається, що по факту ДТП, яке мало місце
04.03.2007 року в м. Лебедині на вул. Сумській відносно        ОСОБА_5 складався адміністративний
протокол за ст. 124 КУпАП.

З висновку експерта №
45 (а.с. 95-100), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що 12.03.2007
року експерт Лебединського РВ СМЕ та лікар Лебединської ЦРЛ при обстеженні
ОСОБА_4 видимих тілесних ушкоджень у останнього не виявили. В Лебединській ЦРЛ
встановлено діагноз: „Забій правої половини грудей, поперекового відділу
хребта, правої нирки, остеохондроз 2,3,4 поперекових хребців”, з приводу якого
потерпілий лікувався на стацлікуванні з 04.03.2007 року по 27.03.2007 року в
хірургічному та ортопедичному відділеннях. Діагноз „Забій лівої нирки”
виставлений на підставі скарг хворого та в результаті дослідження сечі, однак в
подальшому об'єктивне підтвердження даного діагнозу відсутнє. Діагноз „Забій”
об'єктивними даними не підтверджений.

В результаті падіння з
велосипеда під час ДТП, за рахунок різких рухів, незначної травматизації
загострилося основне захворювання - остеохондроз. Об'єктивних даних за
отримання травми при падінні на асфальт у комісії немає.

З фотознімків (а.с.
106-110), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що велосипед, який
мається на знімках, має механічні пошкодження заднього колеса та заднього
крила, інших видимих пошкоджень немає.

Експерт Маслова Г.Л.,
допитана в судовому засіданні, вказала те, що свій висновок про відсутність
тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 вона робила на підставі огляду останнього
12.03.2007 року. Скарги на біль від ОСОБА_4 були, медичну документацію їй не
надавали, але витребовувати їх в її обов'язки не входить. Їй відомо, що
останнього оглядали інші лікарі, які також не виявили у  ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Експерт Дем'яненко
А.М., допитаний в судовому засіданні, пояснив, що він готував висновок № 2050 і
брав до уваги ту медичну документацію, яку йому було надано. Із документації
вбачалось, що ОСОБА_4 мав хвороби остеохондроз та інші давно, але ті його
хвороби ніяким чином не пов'язані з травмою внаслідок ДТП.

Свідок ОСОБА_6,
допитаний в судовому засіданні, пояснив, що 04.03.2007 року близько 18 год. 45
хв. він виїжджав на місце ДТП по вул. Сумській м. Лебедина і пам'ятає, що в той
день йшов мокрий сніг, на місці пригоди водіїв не було, мав місце слід юзу, але
без протектора. Цей слід йшов до бордюри, а потім від бордюри в сторону.
Велосипед був на місці пригоди і в ньому було пошкоджено колесо і крило.

Вислухавши позивача,
його представників, представника відповідача, експертів, свідка та вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні
правовідносини, які пов'язані зі спорами про відшкодування шкоди і підлягають
задоволенню частково, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що
04.03.2007 року близько 18 год. 45 хв. в м. Лебедині на вул. Сумській сталося
зіткнення легкового автомобіля НОМЕР_1 під керуванням    ОСОБА_5 та велосипеду марки „Україна” під
керуванням ОСОБА_4 і за наслідками даної ДТП, 05.03.2007 року, працівниками ДАІ
відносно відповідача було складено протокол за ст. 124 КУпАП.

Суд не може вважати
об'єктивними і обґрунтованими доводи позивача та його представників щодо
стягнення матеріальної шкоди, оскільки в судовому засіданні, як вбачається з
постанови про відмову в порушенні кримінальної справи (а.с. 8) з боку ОСОБА_5
мали місце порушення вимог п. 13.3 Правил дорожнього руху, що привело до
зіткнення автомобіля, яким керував останній з велосипедом, яким керував         ОСОБА_4 але, суд вважає, що не
підлягають задоволенню вимоги про стягнення шкоди в розмірі 741 грн. 53 коп.,
оскільки позивачем не було надано доказів в обґрунтування квитанцій (а.с.
13,14) по сплаті коштів за медикаменти, так як не відомо для якого лікування
вони призначались, ким і які саме медикаменти придбавались, чи проходив курс
лікування з зазначеними препаратами позивач взагалі, що суперечить вимогам
ст. 60 ЦПК України, де вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Також суд приймає до
уваги висновок судово - медичної експертизи, згідно якої у ОСОБА_4 встановлено
діагноз: „забій правої половини грудей, поперекового відділу хребта, правої
нирки, остеохондроз 2,3,4 поперекових хребців”, з приводу яких потерпілий
лікувався на стацлікуванні з 04.03.2007 року по 27.03.2007 року в хірургічному
та ортопедичному відділеннях. Діагноз „Забій лівої нирки” виставлений на
підставі скарг хворого та в результаті дослідження сечі, однак в подальшому
об'єктивне підтвердження даного діагнозу відсутнє. Діагноз „Забій” об'єктивними
даними не підтверджений. В результаті падіння з велосипеда під час ДТП, за
рахунок різких рухів, незначної травматизації загострилося основне захворювання
- остеохондроз. Об'єктивних даних за отримання травми при падінні на асфальт
немає (а.с. 100).

Суд вважає, що вимоги
позивача про відшкодування вартості велосипеда в розмірі 290 грн. не можуть
бути задоволені відповідно до вимог вищевказаної норми закону (с. 60 ЦПК
України), оскільки в судовому засіданні дійсно було встановлено, що до скоєння
ДТП станом на 04.03.2007 року велосипед марки „Україна” був у використанні
ОСОБА_4 Від даної дорожньо-транспортної пригоди велосипед був частково
пошкоджений: деформація заднього колеса, заднього крила, пошкоджено покришку,
інших пошкоджень не встановлено, що вбачається з протоколу огляду і перевірки
технічного стану транспортного засобу від 04.03.2007 року, з матеріалів про
відмову в порушення кримінальної справи № 790. Даний протокол ніким оскаржено
не було. Позивачем та його представником не було надано доказів стосовно
непридатності використання в подальшому даного велосипеда рівно як і вартості
заднього колеса, крила та покришки, тобто суми завданої шкоди, або коштів,
необхідних для усунення цих пошкоджень.

Суд також
приймає до уваги те, що діями відповідача позивачеві була заподіяна моральна
шкода, так як в результаті ДТП ОСОБА_4 було завдано фізичного болю та
пошкоджено його майно, внаслідок чого останній був позбавлений можливості
використовувати його на власний розсуд і таким чином був вимушений змінити
звичний устрій свого життя. Разом з тим, враховуючи обставини справи, глибину
душевних страждань позивача, виходячи з засад розумності і справедливості,
керуючись ст. 1167 ЦК України, суд вважає за необхідне розмір моральної шкоди
визначити в сумі 150 грн.

Крім
цього, в силу вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з
відповідача судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Тому суд
вважає необхідним вимоги позивача задовольнити частково.

На
підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 88, 130, 209, 213,
214, 215  ЦПК України, 1165, 1167 ЦК
України;

В И Р І Ш И В:

Позовну
заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 150 грн. 00 коп. та кошти в
розмірі 30 грн. 00 коп. на відшкодування коштів на правову допомогу, а всього
180 грн. 00 коп.

Стягнути з
ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 1 грн. 50 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в прибуток бюджету
Лебединського району Сумської області в розмірі 1 грн. 00 коп.

В іншій частині
позовних вимог відмовити.

Рішення
може бути оскаржене  в апеляційному
порядку до  апеляційного суду Сумської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з
дня  проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги з подачею її до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя:
О.В. Чхайло.