Справа
№ 2-1277/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 липня 2008 року
смт Красногвардійське

Красногвардійський районний суд Автономної Республіки Крим у складі:

судді               Шевченко І.В.,

при секретарі Мойсеєнко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування
жилим приміщенням,

в с т а н о в и в :

У
травні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання її
такою, що втратила право користування домоволодінням АДРЕСА_1

Позивач
зазначив, що відповідачка з липня 2007 року у даному будинку не проживає, однак
виписатися у добровільному порядку не бажає. У теперішній час він бажає продати
належне йому домоволодіння, але не може цього зробити з причини реєстрації в
будинку відповідачки.

У
судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснив, що відповідачка є його
колишньою співмешканкою, з якою він разом проживав протягом 1997-2007 років.
Будинок було ним придбано у 1992 році. У липні 2007 року відповідачка пішла від
нього, у будинку не проживає, тому просив визнати такою, що втратила право
користування житлом.

Відповідачка
у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що дійсно з липня 2007 року в
будинку позивача не проживає, однак не виписувалася з нього, оскільки їй нема
де прописатися, у смт Красногвардійське вона мешкає тимчасово, знімає квартиру,
бажає в будинку позивача також прописати своїх дітей. Також пояснила, що з
будинку позивача пішла, оскільки він її вигнав, однак налагоджувати відносини
та проживати разом з позивачем не бажає, спроб помиритися та проживати в
будинку вона не застосовувала.

Суд,
заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про
задоволення позову з наступних підстав.

Судом
встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що в домоволодінні АДРЕСА_1 власником якого
є позивач (а.с. 4, 9-10), зареєстрована, крім інших, ОСОБА_2 (а.с. 5-7).

Згідно
з довідкою виконкому Зерновської сільської ради ОСОБА_2 разом з дітьми у
АДРЕСА_1 не проживає з 01.08.2007 року (а.с. 4, 8). У відповідності до
відомостей, викладених в іншій довідці, ОСОБА_2 дійсно є постійним мешканцем за
вказаною адресою та проживає з 02.01.2002 року (а.с. 14).

У
копії постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 13.06.2007
року, яка не була оскаржена, зазначено, що після перевірки заяви ОСОБА_2 за
фактом хуліганських дій з боку її чоловіка ОСОБА_1 у порушенні кримінальної
скарги у відношенні останнього відмовлено (а.с. 17).

У
відповідності до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності
будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати,
дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Згідно
з ч.1 ст.64, ч.1 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку, до яких
належать дружина, їх діти і батьки (також членами сім'ї власника будинку може
бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з
ним спільне господарство), які проживають разом з ним у будинку, що йому
належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при
їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Як
встановлено судом, відповідачка є колишньою співмешканкою позивача, якій
придбав спірний будинок за п'ять років до початку їх спільного проживання,
близько року сторони не підтримують ніяких відносин, відповідачка у спірному
домоволодінні не проживає, будь-яких доказів, які б свідчили про її вимушене
окреме проживання, нею не надано, навпаки, у судовому засіданні ОСОБА_2
підтвердила, що не бажає проживати разом з позивачем та вести з ним спільне
господарство. Таким чином, суд вважає, що відповідачка не є членом сім'ї
позивача, а користується правами наймача жилого будинку, що належить
громадянинові.

Довідку
виконкому Зернівської сільської ради від 16.04.2008 року № 266 року про те, що
ОСОБА_2 дійсно є постійним мешканцем АДРЕСА_1 з 02.01.2002 року суд оцінює
критично, оскільки вона суперечить довідці того ж виконкому від 16.04.2008 року
№ 269 та спростовується показаннями сторін у справі.

Згідно
з ч.1 ст.163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах
строків, установлених ч.1, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою
статті 71 цього Кодексу.

Статтею
71 Житлового кодексу України жиле приміщення при тимчасовій відсутності наймача
або членів його сім'ї зберігається за ними протягом шести місяців.

Таким
чином, оскільки судом встановлено, що відповідачка з власної волі більше шести
місяців не проживає у спірному будинку, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає
задоволенню.

Керуючись
ст.ст.71, 72, 156, 163 Житлового кодексу України, ст.ст. 10, 11, 209, 212,
214-215 ЦПК України, суд,

В И Р І
Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженку
с.Новокатеринівка Красногвардійського району АР Крим, такою, що втратила
право користування домоволодінням АДРЕСА_1шляхом скасування її реєстрації.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до 31 липня 2008 року через
Красногвардійський районний суд АР Крим шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя