У Х В А Л А

І м е н е м   У к р а ї н и

26 травня  2008
року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

суддів:
Григор'євої Л.І.,

Балюка М.І.,
Данчука В.Г., -

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом військового
прокурора Житомирського гарнізону в інтересах держави та
Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання
осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Корольовського
районного суду м. Житомира від 3 жовтня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 11 грудня 2007 року,

встановила:

У січні 2007 року військовий прокурор Житомирського гарнізону в інтересах
держави звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що відповідачі  з
2001  року без поважних причин не користуються
АДРЕСА_1, здають
його в  піднайом  стороннім
особам, а   самі   проживають
в   іншому   місті
у  м. Житомирі. Оскільки відповідачі
не мають відношення до Міністерства оборони України, до складу відомчого житлового
фонду якого входить вказане жиле приміщення, просив визнати їх такими, що втратили
право користування спірною квартирою та вилучити вказане жиле приміщення.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 3 жовтня
2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області  від 11
грудня 2007 року позов задоволено частково. Визнано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 разом з
неповнолітнім ОСОБА_3 такими, що втратили право користування АДРЕСА_1

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати
зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні
позову, посилаючись на
неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального
права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені
в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали справи
не дають підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм матеріального права  або порушення норм процесуального права, а отже,
відсутні передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України підстави для скасування вказаних
судових рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу  ОСОБА_1  відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 3 жовтня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 11 грудня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

М.І. Балюк

В.Г. Данчук