Справа № 2-130/08
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Нововолинськ                                                                    03 березня 2008  року

Нововолинський міський суд Волинської області під головуванням

судді                                                           Антонюк К.І.

за
участю секретаря                             Марчак Т.М.

позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

представника
відповідача                    ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, третьої особи - органу опіки та піклування
Нововолинської міської Ради про визнання втратившими право користування
житловим приміщенням, суд

встановив:

15 січня 2008 року ОСОБА_1звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання її та неповнолітніх дітей: ОСОБА_4,
1993 року народження, ОСОБА_5, 2006 року народження такими, що втратили право
на користування житловим приміщенням - АДРЕСА_1 Вимоги обґрунтовані тим, що
вона є наймачем спірної квартири, яка належить до комунальної власності, в якій
проживає з батьком ОСОБА_6та сином ОСОБА_7. В спірній квартирі зареєстрована
відповідачка з неповнолітніми дітьми, однак фактично вже більше дев'яти років в
квартирі не проживає, в квартиру не з'являється, не сплачує житлово-комунальні
послуги, майно, яке належить відповідачці та її дітям відсутнє. Відповідачка та
її діти проживають в с.Рогожани. Так як вона має намір приватизувати квартиру,
тому просить відповідачів визнати такими, що втратили право на користування
житловим приміщенням у зв'язку з
переїздом на інше місце проживання па підставі ст.107 ЖК України.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позов підтримала, просить визнати ОСОБА_2 та її дітей такими, що втратили право
на спірну квартиру на підставі ст. 107 ЖК України, в зв'язку з тим, що
відповідачі не проживають в спірній квартирі тривалий час.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_3 позов не визнали, вважають, що позов не підлягає задоволенню з
слідуючих підстав: відповідачка і діти були зареєстровані в спірній квартирі і
проживали як члени сім'ї наймача, тому мають право користуватись квартирою за
адресою АДРЕСА_1. Спірна квартира є постійним місцем проживання її і дітей,
періодично вони проживають в с.Рогожани в найманому будинку. Тимчасова її
відсутність в житловому приміщенні по АДРЕСА_1, яка не перевищувала більше
шести місяців, пов'язана з поважними причинами, її дочка постійно хворіє, за
рекомендацією лікарів їй потрібні свіже повітря та посилене харчування. Вона
постійно здійснює оплату за надані послуги за користування квартирою. Іншим
житлом не забезпечені. Також ОСОБА_2 і її син не проживають в спірній квартирі,
а проживають в будинку, який належить чоловікові позивачці, в селі Бужанка.
ОСОБА_6 проживає зі своєю дружиною у власному будинку в с.Рогожани.
Відповідачка пропонувала ОСОБА_1 приватизувати квартиру, однак позивачка
відмовляється приватизувати квартиру на всіх осіб, які зареєстровані в
квартирі, тому і звернулась до суду з позовом. В спірній квартирі знаходяться
речі її і дітей.

Повно і всебічно, з'ясувавши
обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,
оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд приходить
до висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Довідкою з місця проживання, особовим
рахунком підтверджено, що спірна квартира знаходиться за адресою
м.Нововолинськ, АДРЕСА_1, складається з трьох кімнат, загальною площею 64,43
м.кв., відноситься до комунальної власності (а.с.6-7). В квартирі прописані -
наймач ОСОБА_1, її сина ОСОБА_7, ОСОБА_8, батько ОСОБА_6, ОСОБА_2 -дружина
брата, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - діти відповідачки (а.с.6-7).

В довідках Рогожанської сільської Ради
зазначено, що ОСОБА_2з дітьми ОСОБА_4, ОСОБА_5проживають в с.Рогожани в
найманому житловому будинку (а.с.13), ОСОБА_6проживає в будинку в с.Рогожани з
дружиною - ОСОБА_9 (а.с.30).

Відповідно до довідки Бужанської
сільської Ради, чоловік позивачки ОСОБА_10зареєстрований в с.Бужанка, ОСОБА_1,
ОСОБА_8 не зареєстровані на території сільської Ради. Будинок де проживає сім'я
належить на праві приватної власності покійній ОСОБА_11, документи, які б
підтверджували факт проживання ОСОБА_1, ОСОБА_8 відсутні (а.с.29).

З довідок загальноосвітніх шкіл
вбачається, що діти сторін не навчались в школах міста Нововолинська, син
відповідачки Володимир навчається в Лудинській загальноосвітній школі (а.с.14),
а позивачки діти - ОСОБА_7, ОСОБА_8в середній школі с.Бужанка (а.с.26-27).

Відповідно до акту від 12 лютого 2007
року при обстеженні квартири за адресою м.Нововолинськ, АДРЕСА_1 встановлено,
що одну із кімнат займає ОСОБА_2з малолітніми дітьми. В кімнаті знаходяться
меблі та речі (а.с.39-40).

Довідкою Нововолинської центральної
міської лікарні підтверджено, що дитина відповідачки - ОСОБА_5, проживає
м.Нововолинськ, АДРЕСА_1, знаходиться на обліку у лікаря невролога (а.с.20),
дитина постійно хворіє, потребує посиленого харчування, догляду (а.с.21-23).

З показань допитаних в судовому
засіданні свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17
вбачається, що свідки проживають в АДРЕСА_1, по сусідству з квартирою сторін і
періодично бачили біля будинку як ОСОБА_2, так і ОСОБА_1, однак підтвердити чи
проживають дані особи в квартирі, чи не проживають вони не можуть, так як в
квартиру не заходили.

Згідно зі ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін.

ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом
просить визнати ОСОБА_2 та її дітей такими, що втратили право користування
житловим приміщенням на підставі ст. 107 ЖК України в зв'язку з її переїздом на
інше місце проживання.

Ст. 107 ЖК України передбачено, що у
разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого
населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті  договір найму жилого приміщення вважається
розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а
член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим
приміщенням.

Зі змісту цієї статті випливає, що
особи втрачають право користування жилим приміщенням у разі вибуття на інше
постійне місце проживання.

Посилаючись на ст. 107 ЖК України
позивач як в позовній заяві так і в поясненнях не зазначає, що відповідачка
обрала інше постійне місце проживання.

З досліджених в судовому засіданні
доказів також не вбачається, що ОСОБА_2 виїхала на постійне місце проживання в
с.Рогожани.

Відповідачка перебуває на обліку з
малолітньою дитиною в Нововолинській центральній міській лікарні, в с.Рогожани
житлом не забезпечена, інтересу до спірної квартири не втратила, здійснювала
постійно оплату за квартиру до червня 2007 року, про що не заперечила
позивачка, в 2008 році продовжила проведення оплати за квартиру, про що
свідчать квитанції (а.с.24-38).

Акт від 5 грудня 2007 року (а.с.8)
складений юрисконсультом ЖКП № 1 Федосєєвим О.С. про не проживання  ОСОБА_2 в АДРЕСА_1більше дев'яти років суд до
уваги не приймає, оскільки акт складений з порушенням закону, особою, яка
надавала позивачці правову допомогу в оформленні позовної заяви, про що
підтвердила ОСОБА_1 Також допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_15,
ОСОБА_16 не підтвердили обставин зазначених в акті.

Довідка Рогожанської сільської Ради
(а.с.13) також не свідчить, що відповідачка обрала інше постійне місце
проживання.

Показання свідка ОСОБА_6 про те, що
він проживає в спірній квартирі з ОСОБА_1, а ОСОБА_2 в квартирі не проживає
спростовуються поясненнями позивачки в судовому засіданні, яка зазначила, що
батько в квартирі не проживає, проживає в с.Рогожани, довідкою сільської Ради
(а.с.30).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи до уваги, що в судовому
засіданні не встановлено, що ОСОБА_2 виїхала на інше постійне місце проживання,
тому підстави для визнання її такою, що втратила право користування жилим
приміщенням відсутні.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 208,
212, 213 ЦПК України, ст.ст. 9, 107 ЖК України, суд,-

вирішив:

В позові ОСОБА_1до ОСОБА_2 про
визнання ОСОБА_2, її неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ОСОБА_4 такими, що втратили
право користування житловим приміщенням - АДРЕСА_1відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду у Волинській області
протягом 20-ти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження, яка подається
протягом 10-ти днів після проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву не
було подано. У випадку подання апеляційної скарги після розгляду справи
апеляційним судом.

Головуючий     підпис

Згідно
з оригіналом

Суддя                                                                                       К.І. Антонюк