справа
№ 2-1254/2008
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

04 серпня 2008 року Лозівський міськрайонний суд
Харківської області у складі: головуючого - судді Горчакової О.І., за участю
секретаря - Запорожець М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

05 червня 2008 року позивачка
звернулася  до  суду  з
позовом про розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2, який було укладено 25
грудня 1999 року Лозівським
відділом  РАЦС Лозівського
міськвиконкому Харківської області, актовий запис № 522, посилаючись на те, що
даний шлюб у них перший, спільне життя не склалося з тих причин, що відповідач
зловживає спиртними напоями, за що його звільняли з роботи, постійно сварки в
сім'ї вчинив, ображав позивачку, принижував. Позивачка тривалий час все
вибачала, намагалася зберегти сім'ю. В результаті подальше  спільне проживання та збереження шлюбу вже
стало неможливим і суперечить її інтересам. З літа 2007 року вони почали жити
окремо. Від даного  шлюбу вони мають
доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка в даний час проживає з позивачкою, вона
звернулася  до суду з заявою про
стягнення аліментів на утримання дитини.
Після розірвання шлюбу донька залишиться проживати з позивачкою. Спору
про розподіл сумісної власності між сторонами немає. У зв'язку з викладеним
позивачка звернулася до суду та просить, розірвати шлюб між нею на ОСОБА_2,
який було зареєстровано 25 грудня 1999 року Лозівським відділом РАГС
Лозівського міськвиконкому Харківської області, актовий запис  № 522.

У судовому засіданні позивачка прохала задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі та розірвати шлюб, укладений 25 грудня 1999 року Лозівським  відділом
РАЦС Лозівського міськвиконкому Харківської області, актовий запис  № 522, пояснила, що даний шлюб у них перший,
спільне життя не склалося з тих причин, що відповідач зловживає спиртними
напоями, за що його звільняли з роботи, постійно сварки в сім'ї вчинив, ображав
позивачку, принижував. Позивачка тривалий час все вибачала, намагалася зберегти
сім'ю. В результаті подальше  спільне
проживання та збереження шлюбу вже стало неможливим і суперечить її інтересам.
З літа 2007 року вони почали жити окремо. Від даного  шлюбу вони мають доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка в даний час проживає з позивачкою, вона звернулася  до суду з заявою про стягнення аліментів на
утримання дитини.  Після розірвання шлюбу
донька залишиться проживати з позивачкою. Спору про розподіл сумісної власності
між сторонами немає.

Відповідач у судове засідання не з”явився у зв”язку із зайнятістю на
роботі, проте у судовому засіданні 08 липня 2008 проти задоволення позову не
заперечував і погодився з думкою позивачки. Зазначив, що відновлення подружніх
стосунків між ним та позивачкою є неможливим, збереження сім”ї буде суперечити
його інтересам.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про одруження (а.с. 4), дійсно встановлено, що
позивачка та відповідач перебувають у шлюбі, який зареєстровано 25 грудня 1999
року Лозівським  відділом  РАЦС Лозівського міськвиконкому Харківської
області, актовий запис  № 522.

Від даного  шлюбу вони мають доньку -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.
11) яка в даний час проживає з позивачкою, вона звернулася  до суду з заявою про стягнення аліментів на
утримання дитини.  Після розірвання шлюбу
донька залишиться проживати з позивачкою.

Спору про розподіл сумісної власності між сторонами немає.

Позивачка та відповідач проживають окремо, шлюбні відносини між ними
припинені, спільне господарство не ведеться.

Виходячи із взаємовідносин сторін, які склалися на день розгляду справи між
позивачем та відповідачем, небажанні знайти спільну мову, враховуючи, що згідно
ст. 111 Сімейного Кодексу України, судом були вжиті заходи щодо примирення
подружжя та відповідно до ч. 5 ст. 191 ЦПК України, сторонам було надано строк
для примирення, після закінчення якого примирення не відбулося, і позивач
наполягає  на припиненні шлюбу, який
фактично вже не існує. Суд, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, вважає за необхідне
припинити шлюб внаслідок його розірвання, бо подальше збереження шлюбу буде
суперечити інтересам сторін.

Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється у
наслідок його розірвання.

Відповідно
до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне
значення.

Таким
чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб
між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє  неможливо, а подальше спільне життя подружжя
і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Враховуючи
той факт, що донька - ОСОБА_3, залишається проживати з матір'ю, суд вважає
доцільним витрати, пов'язані з отриманням в органах РАЦС свідоцтва про
розірвання шлюбу, покласти на відповідача, а позивачку - звільнити.

Враховуючи
викладене, керуючись ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112
Сімейного Кодексу України, ст. ст. 7, 10, 15, п. 2 ч. 3 ст. 79, ст. 88, 174,
209, 209, 212, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовну
заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_4),  ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований
25 грудня 1999 року Лозівським
відділом  РАЦС Лозівського
міськвиконкому Харківської області, актовий запис № 522 - припинити шляхом його
розірвання.

При
отримання в органах РАЦС - свідоцтва про розірвання шлюбу - стягнути з
ОСОБА_2  на користь держави державне мито
у розмірі 17 гривень,ОСОБА_1 від сплати державного мита звільнити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4
ст.295 ЦПК України.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий

у
судовому засіданні

суддя:
О.І.Горчакова