У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2 червня 2008 року                                                              м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Барсукової В.М.,  Балюка М.І.,   Григор'євої Л.І., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання об'єктом права спільної сумісної власності
подружжя, визнання права власності, поділ будинку та поділ майна подружжя; за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Рівненська
обласна товарна біржа, приватний нотаріус ОСОБА_5, про визнання біржового
контракту купівлі-продажу та договору дарування недійсними, визнання права
власності та поділ квартири; за зустрічним позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про
поділ майна подружжя, визнання права спільної сумісної власності подружжя,
визнання права власності на частину будинку та поділ будинку; за позовом
ОСОБА_4 до  ОСОБА_2, ОСОБА_1, треті
особи: ОСОБА_3, Рівненська обласна товарна біржа, про визнання права власності,

в
с т а н о в и л а:

У березні 2004 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в
якому просила визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя
частину АДРЕСА_1вартістю 42 568 грн. та просила визнати за нею право власності
на частку в спільній сумісній власності подружжя вартістю 24 429 грн. Крім
того, просила поділити в натурі вказаний будинок між співвласниками - нею та
відповідачем - колишнім чоловіком.

Також просила виділити
їй майно із спільної сумісної власності подружжя на суму 3 261 грн., а решту
майна на суму 3 410 грн. залишити відповідачу.

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3ОСОБА_4 зазначаючи, що
під час шлюбу з ОСОБА_2. була придбана однокімнатна АДРЕСА_2. Після розірвання
шлюбу їй стало відомо, що відповідач 21 червня 2001 року продав квартиру
ОСОБА_3, а останній 2 грудня 2001 року подарував її своїй дружині ОСОБА_4

Посилаючись на
викладене, просила визнати біржовий контракт купівлі-продажу квартири та договір дарування
недійсними, визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири та зобов'язати
ОСОБА_2 сплатити їй вартість цієї частки.

ОСОБА_2 звернувся із зустрічним
позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, визнання права спільної сумісної
власності подружжя на частину АДРЕСА_3та поділ будинку між ними.

ОСОБА_4 звернулася до суду з
позовом до  ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання
права власності на АДРЕСА_2, оскільки є добросовісним набувачем.

Рішенням
Здолбунівського районного суду Рівненської області від 3 серпня 2007 року позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
частини АДРЕСА_1об'єктом права спільної сумісної власності подружжя задоволено
та визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 його частину, а за ОСОБА_2.
- на 2/3 частини. Проведено поділ вказаного будинку згідно першого варіанту
висновку експерта № 272 від       7
травня 2007 року та поділено майно подружжя. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3ОСОБА_4 задоволено. Визнано
АДРЕСА_2в м. Рівне спільною сумісною власністю ОСОБА_1
та ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_2 та користь ОСОБА_1 74 700 грн. вартості Ѕ її частини. У задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відмовлено. Позов ОСОБА_4
задоволено та визнано за нею право власності на АДРЕСА_2.

Рішенням апеляційного
суду Рівненської області від 24 січня 2008 року рішення районного суду в
частині задоволення позову ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на 1/3
частину АДРЕСА_1з виділенням цієї частки в натурі,
поділ спільного майна подружжя, а також в частині відмови в зустрічному позові ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, а саме двох мікрохвильових пічок
загальною вартістю 600 грн. скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 про
визнання за нею права власності на 1/3 частину АДРЕСА_1з
виділенням цієї частки в натурі відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 24 429 грн. в рахунок відшкодування коштів, витрачених на
збільшення вартості АДРЕСА_1 в с. Орестів. У
задоволенні позову ОСОБА_1 про поділ майна подружжя відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя задоволено частково та виділено йому та ОСОБА_1 по одній
мікрохвильовій пічці вартістю 300 грн. У решті рішення залишено без зміни.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 просить зазначені судові рішення в частині
визнання АДРЕСА_2спільною сумісною власністю подружжя
та стягнення 74 700 грн. компенсації скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення судами норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у
х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення Здолбунівського
районного суду Рівненської області від 3 серпня 2007 року в частині задоволення
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3ОСОБА_4
про визнання АДРЕСА_2спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, стягнення з ОСОБА_2 та користь ОСОБА_1 74 700 грн. вартості Ѕ її частини, задоволення позову ОСОБА_4
та визнання за нею права власності на АДРЕСА_2 та
рішення апеляційного суду Рівненської області від 24 січня 2008 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М. Барсукова

М.І. Балюк

Л.І. Григор'єва