Справа
№ 2-142/ 2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м     У к
р а ї н и

(Заочне рішення)

31  березня
2008 року                                                                                               м. Хуст

Хустський
районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Кемінь В.Д.

при секретарі судового засідання  Орос Я.В.

з участю представника позивачкиОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хуст справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна
нажитого під час шлюбу -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка
звернулася в суд з позовом до відповідача, про визнання за нею права власності
на &frac12; частину їхнього нерухомого майна нажитого під час шлюбу,
а саме право власності на &frac12; частину житлової квартири АДРЕСА_1.
Посилається на те, що з відповідачем укладала шлюб 28.08.1982 р., який
розірвали за рішенням суду 08.02.2006 р. від шлюбу у них народилося 2 дітей,
які досягли повнолітнього віку. За період шлюбного життя вони придбали вище
вказану кооперативну квартиру, в яку вселилися згідно ордеру № 143 від
12.11.1985 р., виданого виконавчим комітетом Хустської міськради. На час
розірвання шлюбу їй стало відомо, що відповідач оформив право власності на їхню
спільну квартиру тільки на себе і отримав свідоцтво про право власності на
квартиру 13.01.1994 року. Вважає це порушенням своїх майнових прав. Так як
відповідно до ст.ст. 60,70 СК України вона має право на &frac12; частку майна нажитого в шлюбі. На даний час в квартирі проживає вона та її
синОСОБА_4. і вирішити з відповідачем в добровільному порядку питання власності
квартири не має можливості, тому просить суд постановити рішення про
задоволення позову.

В
судовому засіданні представник позивачаОСОБА_3 підтримала позовні вимоги  і просить суд задовольнити позов в повному
об'ємі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином, однак про причини неявки в судове засідання
не повідомив.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе відповідно до
ст. 169 ч. 4 ЦПК України, виходячи з наявних у справі даних про права і
взаємовідносини сторін, а також те, що представник позивачки не заперечує проти
вирішення справи без участі відповідача, суд ухвалив провести заочний розгляд
справи, у відсутностіОСОБА_1

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно
до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на, які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Такі  доводи в обґрунтування своїх вимог позивачка
навела в письмових доказах доданих до позовної заяви, які доповнені
представником позивача в судовому засіданні під час розгляду даної справи.

Нормами
матеріального права, що підлягають застосуванню при вирішенні позовних
вимогОСОБА_1 до ОСОБА_2 є статті 60,70 СК України.

В
судовому засіданні встановлено, що сторони під час перебування в шлюбі отримали
кооперативну квартиру АДРЕСА_1.

Згідно
ордеру № 143 від 12.11.1985 р., виданого виконавчим комітетом Хустської
міськради, сім'я позивачки вселилася у вказану квартиру, де по сьогоднішній
день проживає позивачка з сином.

Наведена
обставина стверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Хустської міської
ради за № 754/02-22 від 30.11.2007 р. Крім цього суд дослідив довідку надану
представником позивачки від 19.01.1989 р., видану ОСОБА_2 виконавчим комітетом
Хустської міської ради, де зазначено, що вказана квартира відноситься до кооперативного
житла.

Відповідно
до свідоцтва про право власності на житло від 13.01.1994 року, виданого
Хустською міськрадою, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано в
цілому за відповідачем -ОСОБА_2.

Судом
досліджено рішення Хустського районного суду від 08.02.2006 р., відповідно до
якого шлюб між сторонами розірвано і на даний час сторони не підтримують
шлюбних відносини між собою.

Виходячи
з наведеного, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими, оскільки вони
заявлені з підстав передбачених ст. 60 СК України, яка визначає що майно набуте
подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної
сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини
самостійного заробітку. А тому, відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, розмір
часток майна дружини та чоловіка в об'єкті, що належить їм на правах спільної
сумісної власності подружжя є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Про
наявність таких домовленостей або договору судом під час розгляду справи не
встановлено жодних доказів.

З
огляду на встановлене суд констатує, щоОСОБА_1 обґрунтовано та правомірно
ставить питання про визнання за нею права власності на &frac12; частку кварти набутої під час шлюбу з відповідачем.

Питання
про стягнення судових витрат с трони в судовому засіданні не ставили.

Враховуючи
наведене та керуючись вимогами ст.ст. 10,60,209,212-215,226 ЦПК України, ст.
ст. 60,70 СК України та ст. ст. 146 ЖК України, суд -

Р  І
Ш  И  В:

Позов
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на &frac12; частку житлової квартири АДРЕСА_1.

Дане рішення є підставою для виготовлення правовстановлюючих документів
необхідних позивачу  для реєстрації та
оформлення права власності на частку вказаної квартири.

На
рішення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів
з дня проголошення рішення, а також може бути подана апеляційна скарга на
рішення суду протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження до
апеляційного суду Закарпатської області.

На
рішення суду відповідач ОСОБА_2 може подати заяву про його перегляд протягом 10
днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :                                   підпис
Кемінь В.Д.

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського районного суду                                                          Кемінь В.Д.