Справа № 2 - 1934
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2008 року Ялтинський міський суд АР Крим
у складі судді: РОМАНЕНКА В.В.
при секретарях : КИРИЛОВІЙ К.Ю., ВАЛІШЕВСЬКІЙ В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ялта залі Ялтинського міського суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до Відкритого акціонерного товариства (ВАТ) «Крименерго», Малого підприємства (МП)«СПМК-22», санаторія «Чорноморський», за участю третьої особи: ОСОБА_2 , про стягнення моральної шкоди і матеріального збитку,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 ., уточнивши в судовому засіданні позовні вимоги, просить суд стягнути в рівних частках з усіх відповідачів - ВАТ «Крименерго», МП «СПМК-22» та санаторія «Чорноморський» - матеріальний збиток в сумі 1077 гривень і моральну шкоду у розмірі 1000000 гривень.
Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1, від смертельної поразки технічним електричним струмом, доторкнувшись до корпусу електроплити, трагічно загинула його вісімнадцятирічна донька - ОСОБА_3. Смертельний випадок з його донькою стався можливим через те, що електроплита виявилася під напругою. У зв'язку зі смертю його доньки були порушені кримінальні справи відносно працівника ВАТ «Крименерго» - ОСОБА_2і працівника МП «СПМК-22» - ОСОБА_3по ознаці злочинів, передбачених ч. 1 ст. 119 і ч. 2 ст. 367 КК України. В ході розслідування кримінальних справ було з'ясовано, що балансоутримувачем житлового будинку АДРЕСА_1, в якому також розташована квартира, в якій мешкала родина ОСОБА_1, був санаторій «Чорноморський». Між санаторієм «Чорноморський» і МП «СПМК-22» був укладений договір підряду на поточний ремонт цього будинку. Окрім інших робіт, вони здійснювали заміну щитів обліку електричної енергії. Виконробом МП СПМК-22, тобто посадовою особою, яка мала відповідну кваліфікацію по енергобезпеці, був ОСОБА_3., якій неналежно віднісся до виконання своїх службових обов'язків, через що усі електроплити будинку в квартирах з № 1 по № 74 включно залишилися незаземлені. Крім того, працівник ВАТ «Крименерго» ОСОБА_2, при заміні в квартирі ОСОБА_1 електролічильника, не виконав його підключення до мережі по схемі приєднання, вказаній на приладі обліку, в результаті чого корпус електроплити в квартирі ОСОБА_1 став під фазною напругою. ОСОБА_2. частково визнав свою вину і постановою суду від 01 лютого 2007 року був звільнений від кримінальної відповідальності, у зв'язку з амністією, а провадження по справі відносно нього закрито. Провадження по справі відносно ОСОБА_3. також було закрито постановою слідчого прокуратури від 08 травня 2007 року, у зв'язку з його смертю. Через недбале відношення цих осіб до своїх службових обов'язків, він (позивач) втратив найближчу людину - свою дочку, якій на момент смерті виповнилося лише 18 років, що завдало йому і членам його сім'ї психологічну травму, відобразилося на психічному і фізичному стані їхнього здоров'я. Свої моральні страждання він оцінює в 1000000 гривень. Матеріальний збиток, який він також просить стягнути з відповідачів, складається з витрат, пов'язаних з похованням дочки.
Представник відповідача ВАТ «Крименерго» позов не визнав, вважає, що підприємство не несе відповідальність перед позивачем за завдану смертю дитини шкоду, оскільки не є власником внутрішньо будинкових електричних мереж, від яких наступила її поразка електричним струмом. Власником даних мереж є балансоутримувач будинку - санаторій «Чорноморський», який і має нести відповідальність. Також вважає, що основним винним у трагедії, що відбулася, є посадові особи МП «СПМК-22», які залишили електричні плити незаземленими. Крім того, вважає, що оскільки сам ОСОБА_1 здійснив самовільне перенесення електроплити з кухні, де підлоги є не струмопровідними - на лоджію, де такі заходи безпеки не передбачені, він сам спровокував виникнення нещасного випадку.
Представник МП «СПМК-22» позовні вимоги теж не визнав, вважає, що між діями їхніх робітників і загибеллю доньки позивача не має причинно - наслідкового зв'язку, а винним трагедії є електромонтер ВАТ «Крименерго» - ОСОБА_2, який неправильно встановив електричний лічильник.
Представник відповідача санаторію «Чорноморський» був повідомлений про день та час слухання справи належним чином, не однократно викликався в судові засідання через оголошення в газеті, але причин неявки суду не надав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника санаторію «Чорноморський».
Третя особа ОСОБА_2 . позовні вимоги не визнав, стверджує, що його дії при встановленні електролічильнику не могли призвести до загибелі людини. Той факт, що він визнавав себе винним при розгляді кримінальної справи пояснює тим, що він бажав уникнути кримінальної відповідальності.
Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що в 2004 році санаторій «Чорноморський» являвся балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1. У зв'язку з передачею будинку з балансу санаторію «Чорноморський» на баланс ДЖЕО «Масандра», філіал Ялтинських електричних мереж ВАТ «Крименерго» висунув санаторію технічні умови на приєднання електроустановок у будинку до електромереж «Крименерго». 02 березня 2004 року між санаторієм «Чорноморський» і Малим підприємством «СПМК-22» був укладений договір підряду № 4 на поточний ремонт 14-поверхового житлового будинку, у тому числі і на заміну щитів обліку електричної енергії (т. 1 крим. справа № 1п-1/07, а.с. 105-106). Відповідальним за виконання електромонтажних робіт був призначений ОСОБА_3. - виконроб підприємства, який мав відповідну кваліфікацію по електробезпеці. В результаті неналежного виконання ним своїх службових обов'язків, що виразилося в тому, що ОСОБА_3. не перевірив правильність приєднання нульового захисного і нульового робочого провідників в щитах обліку, внаслідок чого всі електроплити в квартирах з № 1 по № 74 включно, залишилися незаземлені, була створена загроза для життя і здоров'я проживаючих в квартирах громадян. В подальшому ОСОБА_3. не проконтролював і не забезпечив перевірку робіт по заземленню стаціонарних електроплит в цих квартирах, що є обов'язковим та не дав можливості виявити допущені при електромонтажних роботах порушення.
20 грудня 2004 року працівник ВАТ «Крименерго» - електромонтер ОСОБА_2 замінив і опломбував електролічильник в квартирі АДРЕСА_1. При здійсненні цих робіт він також неналежне виконав свої службові обов'язки, а саме: не виконав підключення лічильника до мережі по схемі приєднання, вказаної на приладі обліку, не переконався, що фазний дріт йде на автоматичні вимикачі, а нульовий - на колодку для нульових дротів. В результаті цих порушень корпус електроплити в квартирі № 72 став під фазною напругою, що створило загрозу життю і здоров'ю проживаючих в квартирі громадян.
В квартирі АДРЕСА_1 проживала сім'я ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 в цій квартирі прорвало трубу опалювання і затопило водою підлогу в лоджії. При спробі прибрати воду, дочка позивача - ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, торкнулася до корпусу електроплити і була смертельно уражена технічним електричним струмом, від чого наступила її смерть. На момент смерті ОСОБА_3 виповнилося 18 років.
Постановою слідчого прокуратури від 28 листопада 2006 року була порушена кримінальна справа відносно ОСОБА_2по ч. 1 ст. 119 КК України.
Вина ОСОБА_2в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України було повністю доведена, але постановою Ялтинського міського суду від 01 лютого 2007 року він був звільнений від кримінальної відповідальності у зв'язку з амністією, провадження по кримінальній справі відносно нього закрито. З даною постановою суду ОСОБА_2 погодився, не оскаржив її в апеляційному порядку, і вона набрала законної сили (а.с. 6-7).
Також по даному факту була порушена кримінальна справа і відносно ОСОБА_3 . по ч. 2 ст. 367 КК України. В ході розслідування кримінальної справи відносно нього, винніст ОСОБА_3в здійсненні службової халатності, яка призвела до тяжких наслідків, також була повністю підтверджена, але ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4помер і кримінальна справа відносно нього була закрита у зв'язку з його смертю (а.с. 70-77 ).
Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.
Відповідно до статей 1166, 1167 ЦК України, матеріальний збиток і моральна шкода, завдані фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.
ОСОБА_1 є батьком загиблої ОСОБА_3 та постановою слідчого прокуратури від 05 січня 2005 року був визнаний потерпілим по кримінальній справі.
ОСОБА_2 працював в ВАТ «Крименерго» на посаді електромонтера та при виконанні робіт, які стали причиною смерті ОСОБА_3., виконував свої трудові обов'язки по виданому йому у ВАТ «Крименерго» наряду - акту приймання.
ОСОБА_3. також виконував свої трудові обов'язки виконроба бригади МП «СПМК-22» і був посадовою особою, яка мала відповідну кваліфікацію по електробезпеці.
Таким чином, суд вважає, що відповідальність по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди, завданої позивачу у зв'язку із смертю його дочки, мають нести ВАТ «Крименерго» і МП «СПМК-22», як юридичні особи, працівники яких завдали цю шкоду під час виконання ними своїх службових обов'язків.
Що стосується позовних вимог до санаторію «Чорноморський», то суд вважає, що в цій частині позову ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки сам балансоутримувач будинку лише уклав договір на виконання електромонтажних робіт з підприємством, яке мало дозвіл на виконання цих робіт, не повинен був і не мав можливості перевірити якість виконання цих робіт, оскільки ця робота здійснювалася за приписом філіалу ЯМЕМ ВАТ «Крименерго», який й повинен були цю роботу приймати і перевіряти.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода, окрім іншого, полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою відносно неї самої, членів її сім'ї або близьких родичів.
Згідно п. 9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач (їх тривалість, можливість відновлення) і з урахуванням інших обставин. Крім того, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін в його життєвих зв'язках, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо.
Згідно п. 10 Постанови, у разі спричинення шкоди неправомірно вчиненими діями кількох осіб, розмір відшкодування визначається з урахуванням ступеня вини кожного з них. Розмір відшкодування моральної шкоди також може бути зменшений судом з урахуванням ступеня вини заподіювача і потерпілого і майнового становища відповідача.
Статтею 1190 ЦК України також передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких була завдана шкода, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоду, в частці відповідно до ступеня їхньої вини.
Згідно ст. 1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоду - також залежно від ступеня її вини), розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.
При оцінки понесених позивачем моральних страждань суд оцінює те, що він втратив свою єдину дочку, одну з найближчих людей, який на момент смерті виповнилося усього 18 років і відновити стан, що існував до трагедії, що сталася, для нього вже неможливо, як і якось заповнити понесену втрату. Але, при визначенні суми моральної шкоди суд також приймає до уваги і дії самого позивача, який самовільно переніс електроплиту з кухні, де підлога не струмопровідна, на лоджію, яка не передбачена для експлуатації на ній електричної плити і таких полів не має.
До висновку про те, що розмір шкоди, яка повинна бути стягнена з МП «СПМК-22» має бути більшим ніж розмір шкоди, що стягується з ВАТ «Крименерго» суд дійшов тому, що відповідно до висновку судової електротехнічної експертизи, проведеної по кримінальній справі, дії або бездіяльності посадовців МП «СПМК-22», за умови порушень з боку електромонтера ВАТ «Крименерго» ОСОБА_2при заміні ним електролічильника, також могли привести до загибелі ОСОБА_3., а дії або бездіяльність ОСОБА_2за умови відсутності порушень з боку посадовців МП «СПМК-22», здійснюючих електромонтажні роботи, не могли привести до загибелі ОСОБА_3. Поразка електричним струмом від корпусу електроплити відбулася в результаті дій посадовців МП «СПМК-22», а дії електромонтера ОСОБА_2сприяли настанню події нещасного випадку з ОСОБА_3 . (крим. справа № 1п-1/07, т. 2, а.с. 204-211).
Таким чином, нещасний випадок і загибель дочки позивача могли відбутися і без участі електромонтера ВАТ «Крименерго», тільки від дій працівників МП «СПМК-22», а безпосередньо його дії лише сприяли настанню такої події.
Також підлягає задоволенню і позов ОСОБА_1 в частині стягнення з ВАТ «Крименерго» і МП «СПМК-22» матеріальної шкоди.
Згідно ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоду смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати.
Позивачем представлені квитанції, згідно яким його витрати на поховання склали 1077 гривень (а.с. 16), і дана сума підлягає стягненню з обох відповідачів в рівних частках. Також на його користь підлягають стягненню судові витрати, пов'язані з викликом до суду представника відповідача - санаторію «Чорноморський» - через оголошення в газеті, усього в сумі 920 гривень.
Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, з відповідачів ВАТ «Крименерго» і МП «СПМК-22» підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору і витрат на інформаційно - технічне забезпечення справи.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 1166, 1167, 1168, 1172, 1187, 1190, 1193, 1201 ЦК України, Постановою Пленуму «Про практику розгляду судами справ про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 217, 218 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1- задовольнити частково.
Стягнути з Малого підприємства «СПМК-22» на користь ОСОБА_1матеріальний збиток в сумі 538 (п'ятсот тридцять вісім) гривень 50 копійок, моральну шкоду в сумі 100000 (сто тисяч) гривень, а всього - 100538 (сто тисяч п'ятсот тридцять вісім) гривень 50 копійок
Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Крименерго» і Малого підприємства «СПМК-22» судовий збір на користь держави по 29 (двадцять дев'ять) гривень 75 копійок, витрати на інформаційно - технічне забезпечення справи по 15 (п'ятнадцять) гривень з кожного.
Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Крименерго» і Малого підприємства «СПМК-22» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 920 гривень, тобто по 460 (чотириста шістдесят) гривень з кожного.
В інший частині позову до Відкритого Акціонерного Товариства «Крименерго» і Малого підприємства «СПМК-22» стосовно стягнення моральної шкоди - відмовити.
В позові ОСОБА_1 до санаторія «Чорноморський» - відмовити.
На рішення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через Ялтинський міський суд у строк 10 днів з дня проголошення рішення, та апеляційна скарга до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через Ялтинський міський суд у строк 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає чинності після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Суддя :