Справа № 2 -
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р
А Ї Н И

резолютивна частина

25  червня 2008 року Тячівський районний суд
Закарпатської області  в особі

головуючого - судді
Гримут В.І.

при секретарі                                                                                                                Тиводар
Г.М.

з участю адвоката                                                                                                          ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
та ОСОБА_4, третя особа Тячівське районне підприємство технічної інвентаризації
про  визнання права власності на 1/3
частину житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з
позовною заявою про визнання за ним права власності на 1/3 частину житлового
будинку розташованого
по АДРЕСА_1, у смт. Солотвино. Свої вимоги мотивує тим, що цей
будинок належить в рівних долях його дружині ОСОБА_4. та її брату, ОСОБА_3. на
підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Рівень незакінченого
будівництва на час видачі свідоцтва, 15 березня 1988 року, складав 56
відсотків. 11 листопада 1989 року він з ОСОБА_5. одружились і сумісно з
нею  добудували будинок. ОСОБА_3. участі
у добудові будинку не брав. Рішенням Солотвинської селищної Ради від 24 липня
2007 року № 230, йому та дружині, передана у власність земельна ділянка
розміром 0,85 га по АДРЕСА_1, на якій розташований будинок. На даний час
будинок повністю готовий і його необхідно ввести у експлуатацію. Тому
необхідно, щоб йому відійшла його частина будинку, на яку він має право
внаслідок його добудови.

Відповідачка ОСОБА_4. та представник
Тячівського РПТІ в судове засідання не з'явились. Причини неявки суду не
повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідач ОСОБА_5. позов визнав повністю. Пояснив, що він є братом дружини
позивача - ОСОБА_4. У 1988 році він та сестра, яка тоді мала прізвище
ІНФОРМАЦІЯ_1, отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий
будинок АДРЕСА_1 в смт. Солотвино. Ступінь готовності будинку становила 56%. У
1989 році позивач одружився з його сестрою і вони разом почали добудовувати цей
будинок. Він участі у будівництві не приймав. Зараз будинок повністю готовий.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід
задовольнити повністю виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 62 СК України, якщо майно дружини за час шлюбу
істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових затрат другого
з подружжя, воно за рішенням суду може бути визнано  об'єктом права спільної сумісної власності
подружжя. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно,
якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності
не встановлена судом. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦПК майно набуте подружжям за час
шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 357 цього ж
кодексу, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не
встановлений за домовленістю співвласників, він визначається з урахуванням
вкладу кожного з співвласників.

Під час розгляду справи суд
встановив наступне. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від
15.03.1988 р. будинок № 89 по вул. Л.Українки в смт. Солотвино, рівень
будівництва якого становить 56 % вартістю 8399 крб.,  належить ОСОБА_6. та ОСОБА_5. Із свідоцтва
про шлюб вбачається, що ОСОБА_2. та ОСОБА_1. уклали шлюб 11.11.1989 р. і
подружжю було присвоєно прізвище ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Солотвинської селищної
ради від 24.07.2007 року, ОСОБА_2. та ОСОБА_4. було передано у власність
земельну ділянку площею 0.085 га. для будівництва та обслуговування будинку по
АДРЕСА_1. Згідно характеристики цього будинку його будівельна вартість станом
на 12.10.2007 року становить 156526 грв.

Відповідач АДРЕСА_1. та свідки ОСОБА_4., ОСОБА_3., ОСОБА_7, ОСОБА_8. у
судовому засіданні підтвердили показання позивача про те, що після укладення
шлюбу ним спільно з відповідачкою ОСОБА_4. було проведено суттєву добудову
будинку у результаті чого він став готовий на 100 %. Відповідач АДРЕСА_1.
участі у добудові будинку не приймав. Отже, у зв'язку з тим, що за
безпосередньої участі ОСОБА_2. вартість будинку суттєво збільшилася його слід
визнати власником 13 частини цього будинку.

За наведених обставин позивача ОСОБА_2. та відповідачів ОСОБА_4. і
АДРЕСА_1. слід визнати власниками
спільної часткової власності будинку № 89 по вул. Л.Українки в смт.
Солотвино в рівних долях - по 13 - кожного.

Тому,
керуючись ст.ст. 209, 213, 215 ЦПК України, ст. 62 СК України, ст. ст. 328,
357, 368 ЦК України  суд,

Р І Ш И В:

Позовну
заяву задовольнити. Встановити що ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на правах
особистої власності належить по  1/3
частині житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1 у смт. Солотвино,
Тячівського району, Закарпатської області.

Заява
про оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення,
а апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви в апеляційний
суд Закарпатської області через Тячівський районний суд.

Головуючий
:
Гримут
В.І.