overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
В.Г., Косенка В.Й.,  Костенка А.В.,-
розглянувши у попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1до управління житлово-комунального
господарства Євпаторійської міської ради, комунального підприємства
«Житловик-3» про визнання дій посадових осіб неправомірними та відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення Євпаторійського міського суду  Автономної Республіки Крим  від 2 лютого                      2006 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим  від 31 липня 2006 року,
в с т а н о в и л а :
Рішенням Євпаторійського міського
суду  Автономної Республіки Крим  від 2 лютого 2006 року,  залишеним без змін ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим  від 31 липня 2006 року у частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_1  про відшкодування
моральної шкоди відмовлено, провадження в частині його позовних вимог про
визнання дій посадових осіб неправомірними та зобов'язання провести перерахунок
плати за комунальні послуги закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати ухвалені у справі рішення та задовольнити його
касаційну скаргу, посилаючись на неправильне застосування судовими інстанціями
норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції  в межах касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом першої інстанції або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судами допущено порушення норм матеріального або процесуального
права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування
рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 337  ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Євпаторійського міського
суду  Автономної Республіки Крим  від 2 лютого 2006 року та ухвалу колегії
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 31 липня
2006 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Судді:

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко

А.В.
Костенко
Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

17 червня  2008 року
Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі  :
головуючого  -       судді                         Добровольського В.В.

при секретарі                         Пилипчук В.П.

з участю :

представника   позивача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому  попередньому судовому засіданні в селищі Муровані Курилівці справу за позовом
ОСОБА_1до Конищівської територіальної громади
про продовження строку для прийняття спадщини , -

В С Т А Н О В
И В :

ІНФОРМАЦІЯ_1в с. Знаменівка
Мурованокуриловецького району Вінницької області померла мати позивачки -
ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина, що складається із земельної
ділянки та ощадних вкладів. Будучи необізнаною з новим цивільним
законодавством, що стосується строку прийняття спадщини, у визначений законом
шестимісячний строк, позивачка не звернулася до нотаріальної контори, а тому
просить продовжити  строк для звернення
із заявою  про прийняття спадщини.

Представник відповідача - сільський голова
Конищівської сільської ради, подала суду заяву, в якій зазначила, що позов
визнає повністю, не заперечує  на
встановлення додаткового строку для подання заяви позивачу до нотаріальної
контори. Просила суд слухати справу у відсутності представника територіальної
громади. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника
відповідача.

Представник  позивачки в судовому засіданні позов
підтримала.

Відповідно до ч.
4 ст. 130 ЦПК України - ухвалення в попередньому судовому засіданні судового
рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ч.
4  цього
Кодексу. Визнання позову відповідачем не суперечить закону  та не порушує прав інших осіб.

Суд
вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України,
так як позивачем пропущено строк з поважної причини і встановлення додаткового
строку для подання заяви до нотаріальної контори  відновить її право  на оформлення спадщини.

Керуючись ст. 1272 ч. 3 ЦК України, ст.ст. 3,10,57,130,174 ч. 4, 212- 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити. Встановити
ОСОБА_1, 1939 року
народження, додатковий строк терміном на три місяці для подання до нотаріальної контори заяви  про прийняття
спадщини, що
відкрилась після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1в с. Знаменівка
Мурованокуриловецького району Вінницької
області.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його
проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається  протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя :
Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:
розглянувши у  попередньому судовому засіданні в м. Києві 26
травня     2008 року цивільну справу
за  позовом військового прокурора
Хмельницького гарнізону в інтересах ОСОБА_1до ОСОБА_2про відшкодування шкоди за
касаційною скаргою ОСОБА_2на рішення Хмельницького міськрайонного  суду від 30 серпня 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду Хмельницької області від 5 жовтня 2007 року,
в с т а н о в и л а:
року  військовий прокурор Хмельницького
гарнізону  в інтересах ОСОБА_1 звернувся
до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що ОСОБА_1 заподіяно шкоду неправомірними діями
відповідача. Останній  демонстрував перед
нею газовий пістолет, що вона сприйняла як реальну загрозу для себе.
висновку судово-медичного обстеження в зв'язку із зазначеними обставинами у
ОСОБА_1 розвинувся гострий ситуаційний стресовий розлад (невроз), який за своїм
характером є легким тілесним ушкодженням з короткочасним розладом здоров'я.
ОСОБА_1 заподіяно матеріальну шкоду, а також моральні та фізичні страждання.
Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 30 серпня                   2006 року, залишеним без
змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 5 жовтня 2007 року,
позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1  34 грн. 50 коп. на відшкодування матеріальної
шкоди та 1000 грн. моральної шкоди.

В
обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_2 посилається на  порушення норм процесуального та неправильне
застосування матеріального права; просить скасувати оскаржувані  ним судові рішення і ухвалити нове рішення
про відмову в задоволенні позові.

Колегія суддів
дійшла висновку про те, що підстави для
скасування  оскаржуваних судових
рішень   відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час  розгляду
справи  в  касаційному
порядку   суд перевіряє  в
межах  касаційної  скарги
правильність застосування судом першої
або  апеляційної  інстанції
норм  матеріального  чи процесуального  права
і  не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
чи відкинуті   ним,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого
доказу,  про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку
про те, що оскаржувані судові рішення ухвалені
без додержання норм матеріального права
та судами допущено порушення або неправильне застосування норм  процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись  ст. 332,
п.1 ч.1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2відхилити. Рішення  Хмельницького міськрайонного  суду від 30 серпня 2006 року та ухвалу Апеляційного
суду Хмельницької області від 5 жовтня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України

А.Г. Ярема

Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук
У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

30 травня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Балюка М.І.,                                                                       Барсукової В.М.,-

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення суми авансу за договором
доручення,

в с т а н о
в и л а:

У вересні 2006 року ОСОБА_1 звернулася із зазначеним
позовом посилаючись на те, що згідно договору доручення від 12 травня 2004 року
відповідач взяв на себе зобов'язання в строк до 19 жовтня 2004 року виконати
від імені ОСОБА_1 дії пов'язані з оформленням у приватну власність земельної
ділянки площею ).04 га для будівництва будинку за адресою: АДРЕСА_1Однак
відповідач ОСОБА_2 не виконав взяті на себе зобов'язання. Враховуючи викладене,
ОСОБА_1 просила задовольнити її позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_25 500 грн.,
отриманих ним для виконання доручення, суму індексу інфляції у розмірі 950 грн.
та 3 % річних у розмірі 330 грн.

Рішенням Ялтинського міського суду АРК від 6 червня 2007
року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду АРК від 6 листопада 2007 року
рішення Ялтинського міського суду АРК від 6 червня 2007 року скасовано.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аванс у сумі 5 354 грн. та судові витрати
у розмірі 83 грн. В решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення
суду апеляційної інстанції та залишити у силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та
порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права. Доводи скарги висновків суду не
спростовують. Підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення апеляційного суду АРК від 6 листопада 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                            В.І.
Гуменюк

Судді:
М.І. Балюк

В.М. Барсукова
У Х В А Л А

У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

22 лютого 2008 року                                                                                             м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

в складі:

Левченка
Є.Ф.,  Лихути Л.М.,  Охрімчук Л.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом закритого акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” до
риболовецького комерційного приватного підприємства “Славутич”, ОСОБА_1,
ОСОБА_2про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою закритого
акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” на рішення Білозерського
районного суду Херсонської області від
10 травня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від
9 жовтня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У жовтні 2006
року закрите акціонерне товариство комерційний банк “Приватбанк” звернулося в
суд із позовом до риболовецького комерційного приватного підприємства
“Славутич”, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішенням
Білозерського районного суду Херсонської області від 10 травня 2007 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 9 жовтня
2007 року, у позові закритого акціонерного товариства комерційний банк
“Приватбанк” відмовлено.

У касаційній
скарзі закрите акціонерне товариство комерційний банк “Приватбанк” просить
скасувати ухвалені в справі судові рішення та передати справу на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом
норм матеріального права.

Колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст.
324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до
вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і
це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням
судом норм матеріального та процесуального права і доводи скарги їх висновків
не спростовують.

Керуючись ст.ст.
331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу
закритого акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” відхилити.

Рішення
Білозерського районного суду Херсонської області від 10 травня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 9 жовтня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України :                                                                     Левченко
Є.Ф.

Лихута
Л.М.

Охрімчук
Л.І.
Справа
№ 2-413/2008 р.
Заставнівський  районний суд  Чеpнівецької  області в складі:      головуючого судді Остаповича В.І.
пpи секpетаpі Задорожняк
за участю прокурора Данко А.В.
представника служби у справах дітей - Давидюк
неповнолітнього - ОСОБА_1
відкpитому судовому
засіданні в залі суду м. Заставна цивільну спpаву  за  позовом
Служби у справах дітей Заставнівської РДА в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав,-
звернувся до суду в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 з
вимогою про відібрання в неї  дитини без
позбавлення її  батьківських прав.
позовних вимог посилається на те, що
ОСОБА_2 є одинокою матір'ю по відношенню до неповнолітнього -
ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1 В 2003 р. вона
виїхала за кордон на заробітки, залишивши
сина - ОСОБА_1, без нагляду. Починаючи з 2003 р. вихованням та
утриманням дитини займалися сусіди та бабуся - ОСОБА_3, мати - ОСОБА_2, ніякої
участі в його вихованні не приймала.
В судовому
засіданні представник служби у справах дітей позов підтримала, просила його
задовольнити, обґрунтувала вищенаведеним, стверджуючи, що за 4 роки ОСОБА_2
жодного разу не бачила сина.
судове засідання не з'явилася, місце її перебування суду невідоме. В силу ст.
76 ЦПК України суд розглядає справу в її відсутності.
вважає, що позов доведений і підлягає до задоволення.
сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлено слідуюче.
з довідки виконкому Васловівської сільської ради Заставнівського району
Чернівецької області № 71 від 15.04.2008 р.
ОСОБА_2, починаючи з 2003 р. по даний час, знаходиться за межами
Малокучурівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької
області  №488 від 11.04.2008 р.
неповнолітній ОСОБА_1 з липня  2005 р. по
грудень 2007 р. проживав у с. Малий Кучурів Заставнівського району Чернівецької
області у будинку бабусі  ОСОБА_3, за цей
час у викономі вказаної с/ради немає жодних відомостей про матір
піклування Заставнівської РДА видав висновок №24/21-713 від 11.04.2008 р. про
доцільність відібрання ОСОБА_1 без позбавлення батківських прав  ОСОБА_2,з метою встановлення дитині статусу
позбавленого батьківського піклування.
вбачається, що відповідачка на протязі значного часу ухиляється від виконання
своїх батьківських обов”язків, що підтверджується дослідженими доказами по
справі. Вказаний висновок суду є підставою для відібрання дитини у матері без
позбавлення її батьківських прав.
164, 170 СК України, ст.ст. 76, 213-215 ЦПК України, суд-
неповнолітнього - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у його матері  ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, не позбавляючи її
батьківських прав по відношенню до дитини, передавши його органу опіки та
Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку  до
апеляційного суду Чернівецької області
через Заставнівський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної скарги або шляхом подання в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя                                                                                                    В.І.Остапович
Справа № 2-270 2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

17 червня 2008 року                         Мурованокуриловецький районний суд
Вінницької області                   в складі:          головуючого-судді
Добровольського В.В.

при
секретарі               Пилипчик В.П.

з участю:  позивача                ОСОБА_1

розглянувши у
попередньому відкритому судовому засіданні в смт. Муровані Курилівці справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом,
зазначивши що 25 липня 2005 року зареєстрував шлюб з відповідачкою в
Обухівській сільській раді Мурованокуриловецького району, актовий запис № 07. У
шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, яка проживає з
матір'ю. Подружнє життя у них не склалося. Через несумісність характерів
постійно виникали сварки та непорозуміння, вони припинили подружні відносини ,
проживають окремо, а тому позивач
просить розірвати шлюб, на примирення не погоджується.

В судове
засідання відповідачка не з'явилась,
надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності. Позовні вимоги визнає,
не заперечує на розірвання шлюбу. Суд вважає можливим розглянути справу у
відсутності відповідачки.

Позивач в
судовому засіданні позов підтримав, наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідно до ч.
4 ст. 130 ЦПК України - ухвалення в попередньому судовому засіданні судового
рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ч.
4  цього
кодексу.

Суд вважає, що
позов слід задоволити  відповідно до
ст.112 СК України, оскільки між сторонами склались неприязнені відносини,
сторони спільно не проживають, наполягають на розірванні шлюбу. За таких
обставин суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить
інтересам сторін.

Керуючись ст.ст.
110, 112 СК України, ст.ст. 3,10, 57,130 ч.4, 212-215  ЦПК України, -

В И Р І
Ш И В:

Позов
задоволити. Розірвати шлюб між ОСОБА_1, 1976 року народження та ОСОБА_2, 1987
народження, який зареєстровано 25 липня 2005 року в Обухівській сільській раді
Мурованокуриловецького району, актовий запис № 04.

При реєстрації
розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 держмито -
17 грн.  ОСОБА_2 від сплати державного
мита в дохід держави звільнити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення . Протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження сторони можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду до судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області.

Суддя
Справа № 2-435/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем
України

02 червня 2008 року Заставнівський районний суд
Чернівецької області

в складі: головуючого - судді -  Остаповича В.І.

при секретарі -
Задорожняк О.М.

з участю позивачки - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Від шлюбу у сторін є двоє дітей: сини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та  ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
які  проживають біля позивачки і
знаходяться всеціло на її утриманні.

Позивачка  просить
стягнути аліменти з ОСОБА_2 на утримання дітей. В доведення своїх позовних
вимог посилається на те, що у грудні 2007 р. вона розірвала шлюб з відповідачем
і з того часу вони припинили спільне проживання та ведення спільного
господарства.  ОСОБА_2 залишив сім”ю і з
того часу не цікавиться життям їхньої сім'ї, не бере участі у вихованні дітей,
ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Тому позивачка  просить суд стягнути з нього аліменти в
твердій грошовій сумі, в розмірі по 170 грн., щомісячно на кожну дитину до
досягнення ними  повноліття.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала,
огбгрунтувавши вищенаведеним, наполягала на його задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав,
стверджував, що  у найближчий час він не
буде мати змоги сплачувати аліменти, в зв'язку із наявністю в нього інших
непогашених боргів.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов»язані
утримувати дитину до досягнення повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або
одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Встановленим фактом є батьківство відповідача по
відношенню до вказаних позивачкою дітей, відсутність з його боку матеріального
утримання дітей.

На підставі наведеного, ст.ст. 180,182,184 СК України та
керуючись ст. ст. 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Стягнути з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,  жителя
с.Юрківці Заставнівського району Чернівецької області на користь
ОСОБА_1аліменти на утримання дітей: синів - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1  та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2  в твердій грошовій
сумі, в розмірі 170 грн., щомісячно на кожну дитину, починаючи з 29.04.2008 р.
до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з нього-ж на користь держави 51 грн. судового
збору та 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення
аліментів за 1 місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку  до апеляційного суду Чернівецької
області  через Заставнівський районний
суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної
скарги або шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги.

Суддя                                                               В.І.Остапович