У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2008 року                                                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України в складі :

головуючого                          Гнатенка А.В.,

суддів:
Григор'євої Л.І.,
Данчука В.Г.,

Барсукової В.М.,             Косенка В.Й., -

розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу за позовом
Теребовлянського районного комунального підприємства
(далі - ТРКП) “Архпроектсервіс” до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні
гаражем, за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали апеляційного суду
Тернопільської області від 23 листопада 2006 року,

встановила:

У квітні 2006 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи
вимоги тим, що відповідач незаконно використовує гараж, що належить на праві
власності ТРКП “Архпроектсервіс” та знаходиться за адресою: м. Теребовля, вул.
Кн. Василька, 97в.

Посилаючись на те, що відповідач відмовляється звільнити вказаний гараж,
просив усунути перешкоди в користуванні спірним гаражем шляхом зобов'язання
ОСОБА_1 звільнити його.

Заочним рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від
11 липня 2006 року позов ТРКП “Архпроектсервіс” задоволено. Усунено перешкоди в
користуванні ТРКП “Архпроектсервіс” спірним гаражем, зобов'язано ОСОБА_1 не
чинити перешкод у користуванні гаражем шляхом звільнення приміщення самовільно
зайнятого гаража, який належить ТРКП “Архпроектсервіс”.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від                                     2 серпня
2006 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду першої інстанції
залишено без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від                                      23
листопада 2006 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення суду першої
інстанції визнано неподаною та повернуто скаржнику.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі             ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу
апеляційного суду Тернопільської області від 23 листопада 2006 року та передати
справу на новий розгляд, посилаючись на порушення апеляційним судом норм
процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 у частині оскарження ухвали
апеляційного суду Тернопільської області від 23 листопада 2006 року підлягає
задоволенню, а ухвала апеляційного суду - скасуванню з передачею питання про
прийняття апеляційної скарги ОСОБА_1 на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції з таких підстав.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від                                 7 листопада
2006 року ОСОБА_1 поновлено строк на апеляційне оскарження заочного рішення
суду першої інстанції на підставі ст. 294 ЦПК України.

Ухвалою від 8 листопада 2006 року апеляційний суд, керуючись                          ст. ст. 121, 297 ЦПК
України, залишив без руху апеляційну скаргу
ОСОБА_1, надавши строк до 20 листопада 2006 року для усунення недоліків
- сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до  апеляційної
скарги,  яка  не
оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 цього Кодексу, а  також у разі несплати суми судового збору чи
неоплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи  застосовуються положення ст. 121 цього
Кодексу.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для
усунення недоліків.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає
вимоги, визначені ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, не сплатить суму судового
збору, а також не оплатить витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Постановляючи ухвалу, згідно з якою апеляційну скаргу                  ОСОБА_1 на заочне рішення
суду першої інстанції визнано неподаною та повернуто скаржнику, суд виходив із
того, що у визначений ухвалою апеляційного суду від 8 листопада 2006 року строк
ОСОБА_1 не усунув недоліки, зазначені в цій ухвалі, - не сплатив витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Між тим, з таким висновком суду не можна погодитися, оскільки ОСОБА_1  усунув недоліки апеляційної  скарги - сплатив витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 16 листопада 2006 року, тобто
до збігу строку, установленого ухвалою апеляційного суду Тернопільської області
від 8 листопада 2006 року, на підтвердження чого ним надані докази, а саме
квитанцію № КЗ/7 від 16 листопада 2006 року Теребовлянського відділення
Тернопільської обласної дирекції АППБ “Аваль” про сплату витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

За таких обставин відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України ухвала
апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею питання щодо прийняття
апеляційної скарги ОСОБА_1 на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись
ст. 342 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали апеляційного суду
Тернопільської області від                          23 листопада 2006 року
задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від                                            23
листопада 2006 року скасувати, передати питання про прийняття апеляційної
скарги ОСОБА_1 на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.В. Гнатенко

судді:
Л.І. Григор'єва

В.М. Барсукова

В.Г. Данчук

В.Й.
Косенко