Справа
№2-74/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15
квітня  2008 року          Рожищенський  районний суд Волинської області

в
складі:

головуючого-                                  судді  Кирилюк В.Ф.

при секретарі-
Кізіцькій І.В.

з участю позивача-                             ОСОБА_1

відповідача-
ОСОБА_3

представника третьої особи-
Денисюка В.Й.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рожище цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Рожищенська
міська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа Рожищенська
міська рада про усунення перешкод  у
користуванні земельною ділянкою.

В
обґрунтування своїх вимог вказують, що є власниками земельних ділянок площею по
0,08 га для забудови і обслуговування житлових та господарських будівель в
АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_3, яка є власником земельної ділянки  площею 0,10 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1, самовільно встановила межі
користування своєю земельною  ділянкою,
внаслідок чого ширина проїжджої частини дороги між їх земельними ділянками
становить 4,0 м замість встановлених 7,0 м.

Покликаючись на те, що такі дії відповідача позбавляють їх можливості
заїзду до свого будинковолодіння, просили зобов»язати відповідача усунути
перешкоди у користуванні їх земельною ділянкою та відновити межі проїжджої
частини шляхом перенесення  нею огорожі
на віддаль 3 метри.

В
судовому засіданні позивачі заявлені вимоги підтримали з підстав, зазначених в
позовній заяві і просять задовольнити їх.

Відповідач проти позову заперечила. Суду пояснила, що будь-яких порушень
у використанні  своєї земельної ділянки
не допустила, її межі та ширину проїзду між її земельною ділянкою та земельною
ділянкою позивачів не змінювала. Просить в позові відмовити.

2

Представник третьої особи  суду
пояснив, що ширина проїзду між земельними ділянками позивачів та
відповідача  не відповідає встановленим
7,0 м, що перешкоджає позивачам користуватись їх земельною ділянкою.

Заслухавши пояснення сторін, з»ясувавши обставини справи та перевіривши
їх доказами, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Згідно
ст.39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови
здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної
документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням державних
стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови.

Згідно
ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови
захисту прав власності на землю.

З
пояснень сторін, матеріалів справи судом встановлено, що позивачі є власниками
земельних ділянок  площею по 0,08 га для
забудови і обслуговування житлових та господарських будівель в АДРЕСА_1, що
стверджується державними актами на право приватної власності на землю від
30.03.1998 року (а.с.13,14). Відповідач ОСОБА_3 є власником земельної
ділянки  площею 0,10 га для для
будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 згідно державного
акта на право приватної власності на землю від 25.11.2003 року (а.с.41).

Згідно
висновку  інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю  у
Волинській області від 31.03.2008 року житловий будинок відповідача ОСОБА_3
побудований в межах виділеної земельної ділянки, віддалі від лінії забудови і
вулиці Дорошенко відповідають проектним, будівництво житлового будинку
позивачів  ОСОБА_1, ОСОБА_2  проведено з порушенням  генерального плану забудови, а саме віддаль
між лінією забудови та межею вулиці Дорошенко становить 1,9 м замість 5,0 м по
проекту  (а.с. 64).

Зазначений висновок
підтверджується генеральним планом забудови земельної ділянки
позивачами, схемою розміщення їх земельної ділянки під будівництво  двохквартирного житлового будинку про те, що
віддаль між лінією забудови та межею вулиці Дорошенко має становити 5 м
(а.с.7,8).

Той
факт, що віддаль від лінії забудови
позивачів і вулиці Дорошенко не відповідає проектним стверджується також
викопіровкою  генерального плану забудови
м.Рожище (а.с.59).

Акт
обстеження  земельної ділянки позивачів
від 11.12.2007 року, згідно якого
відповідачем  ОСОБА_3 перенесені
межі земельної ділянки без погодження відповідних служб, суд до уваги не
приймає, оскільки  такий висновок комісії
спростовується зазначеними доказами (а.с.17).

Не
заслуговують на увагу також  твердження
позивачів про те, що спірна ситуація склалася в зв»язку з проведенням
відповідачем самочинного будівництва
гаража та перебудови житлового будинку, оскільки згідно висновку    відділу
містобудування,   архітектури   та
житлово - комунального

3

господарства Рожищенської райдержадміністрації від
11.12.2007 року №1245 гараж та житловий будинок ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 а
відповідають місцевим правилам забудови, містобудівній документації  та державним будівельним нормам (а.с.43).

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень.

На
основі викладеного суд приходить до висновку, що оскільки позивачами не надано
жодного доказу про порушення відповідачем
проекту забудови та використання земельної ділянки, не добуто таких
доказів і в судовому засіданні, тому в позові слід відмовити.

Суд
приходить до висновку також, що з позивача ОСОБА_2 в дохід держави слід
стягнути 8,50 грн. судового збору, що не був сплачений ним при подачі позовної
заяви до суду.

На
підставі ст.ст.39, 78, 116, 152 ЗК України, керуючись ст.ст. 10,60,209,212,215 ,218  ЦПК України , суд,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Рожищенська
міська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 8,50 грн. (вісім грн. 50 коп.)
судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Волинської області через Рожищенський районний суд шляхом подання заяви  про апеляційне оскарження  протягом десяти днів з дня проголошення
рішення та апеляційної скарги протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк встановлений ст.294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги  рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ:
/підпис/
В.Ф.Кирилюк

Оригіналу
відповідає.

Суддя
Рожищенського

районного
суду
В.Ф. Кирилюк