Справа № 2-П-18/2008р.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2008 року.
Березнегуватський районни
й суд Миколаївської області
в складі:
головуючого судді

Гапішко В.В.
при секретарі

Дячук А.А.
за участю позивача

ОСОБА_1
представника позивача адв
оката
ОСОБА_2
відповідача приватного пі
дприємця
ОСОБА_3
представника відповідач
а адвоката
ОСОБА_4
розглянув в відкритому су
довому засіданні в залі суду
в с. м. т. Березнегувате Микола
ївської області справу за по
зовом ОСОБА_1 до приватног
о підприємцяОСОБА_3про ст
ягнення боргу 101603 грн. і витрат
на судовий збір 1016 грн. 03 коп., на
інформаційно-технічне забез
печення справи 30 грн. і за юрид
ичну допомогу адвокату 500 грн.
, -

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2007 року, ОСОБА_1 з
вернувся до суду з позовом до
приватного підприємця ОСО
БА_3 про стягнення боргу 101603 г
рн., витрат на судовий збір 1016 г
рн. 03 коп., витрат на інформаці
йно-технічне забезпечення ро
згляду справи 30 грн. і за юриди
чну допомогу адвокату 500 грн.,
в позовній заяві вказавши, що
ОСОБА_3, який являється пр
иватним підприємцем, на розв
иток свого бізнесу, 13 лютого 20
04 року, взяв у нього в борг 60 тис
. грн. із сплатою 5% місячних, що
підтверджується розпискою в
ласноручно написаною відпов
ідачем. Даний борг відповіда
ч винен був йому повернути 01.09.2
004 року. Однак зобов"язання він
свої не виконав, тому він зму
шений з позовом звернутись д
о суду.
Позивач ОСОБА_1 свої поз
овні вимоги в суді підтримав
. Пояснив, що по вказаній розп
исці, по її ксерокопії, Берез
негуватський районний суд , 1
4 жовтня 2005 року, виніс судовий
наказ і повністю задовольни
в його вимоги про стягнення з
відповідача 120 тис. грн. Судов
ий наказ був на виконанні в ві
дділі ДВС Березнегуватськог
о районного управління юстиц
ії. Заступник начальника від
ділу ДВС ОСОБА_4 наклав ар
ешт на зерно ОСОБА_3 з мето
ю повернути його на його кори
сть. Але ОСОБА_3 став блага
ти його не відбирати зерно за
борг, що підвищиться ціна на
вказане зерно , він його прод
асть і поверне йому гроші. 27.07.2006
року він подав заяву в відділ
ДВС, щоб наказ не виконувавс
я і щоб наказ йому повернули. А
ле ОСОБА_3 свою обіцянку н
е виконав, борг не повернув. В
жовтні 2007 року він знову подав
наказ на виконання, вказавши
, що ОСОБА_3 частково повер
нув йому гроші і борг складає
36500 грн. Інших письмових угод к
рім розписки ОСОБА_3 від 13 л
ютого 2004 року у нього немає.
Представник позивача адво
кат ОСОБА_2 в судовому зас
іданні пояснила, що Березнег
уватським районним судом Мик
олаївської області, 14 жовтня
2005 року, винесено судовий нак
аз про стягнення з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 , по тій
же розписці, боргу за догово
ром позики 60 000 грн. та проценті
в за користування зазначеною
сумою позики в розмірі 60 000 грн
., а всього 120 000 грн. Суд виніс суд
овий наказ не за позовною зая
вою, а за заявою про видачу су
дового наказу. Тому по вказан
ій розписці ОСОБА_1 раніш
е з позовною заявою до суду не
звертався, а заява про видач
у судового наказу і позовна з
аява це, на її думку, різні ре
чі. Тому суд не повинен зверта
ти увагу на раніше винесений
судовий наказ по цій самій ро
зписці про борг відповідача
перед позивачем. Виконати ст
ягнення по судовому наказу д
ержавні виконавці не змогли
по причині, що у ОСОБА_3, як
у фізичної особи, не було май
на і немає тепер. Він брав в бо
рг гроші у ОСОБА_1 для розв
итку свого приватного бізнес
у і тому необхідно стягувати
не з фізичної особи ОСОБА_3
, а у приватного підприємця
ОСОБА_3

Відповідач позов не визнав
, пояснив, що отримав в борг г
роші у ОСОБА_1 по розписці
від 13 лютого 2004 року як фізична
особа, а не приватний підпри
ємець. І він всі борги ОСОБА
_1. віддав.
Суд, вислухавши показання
позивача, відповідача, їх пр
едставників, допитавши свід
ка, вивчивши матеріали двох ц
ивільних справ № 2-П-18/2008 року і №
2-Н-43/2005 року, вважає, що позов за
доволенню не підлягає.
Судом встановлені такі фа
кти і відповідні їм правовід
носини :
13 лютого 2004 року, ОСОБА_3 о
тримав в борг від ОСОБА_1 ,
під 5% в місяць, 60000 грн., про що н
аписав розписку в якій вказа
в, що поверне кошти 01 вересня 2
004 року. Вказана розписка свід
чить про те, що ОСОБА_3 бра
в в борг кошти як фізична особ
а тому, що в розписці не вказа
но, що він отримує кошти в бор
г, як приватний підприємець (
а.с. 31). Ксерокопія розписки зна
ходиться в іншій справі № 2-Н-43/
05 на а.с. 3.
11 жовтня 2005 року, ОСОБА_1 п
одав до суду заяву про видачу
судового наказу про стягнен
ня боргу 120 тис. грн. і додав до з
аяви ксерокопію вказаної роз
писки ( аркуші іншої справи № 2
-Н-43/05 1, 3).
Березнегуватський районни
й суд 14 жовтня 2005 року виносить
судовий наказ і повністю зад
овольняє вимоги ОСОБА_1 (а
.с. 4 № 2-Н-43/05).
Відповідно довідки з Єдино
го державного реєстру юридич
них осіб та фізичних осіб-під
приємців Березнегуватської
районної державної адмініст
рації Миколаївської області
, відповідачОСОБА_3 зареє
стрований, як фізична особа-п
ідприємець 04.05.2005 року (а.с. 34). Таки
м чином довідка свідчить про
те, що відповідач став підпр
иємцем 04 травня 2005 року, а відпо
відно розписки він в борг отр
имав кошти 13 лютого 2004 року , в т
ой час коли він не був зареєст
рованим, як приватний підпри
ємець. (а.с. 31).
Відповідно розписки відпо
відача, він отримав гроші від
позивача 13 лютого 2004 року.(а.с. 31).

Суд не може, відповідно ст.
33 ЦПК України, замінити нена
лежного відповідача , приват
ного підприємця ОСОБА_3 на
фізичну особу ОСОБА_3, зал
учити його співвідповідачем
, або залучити до участі у спр
аві іншу особу- фізичну особу
ОСОБА_3 по тій причині, що
за вказаною розпискою з фізи
чної особи ОСОБА_3 на кори
сть ОСОБА_1 вже винесений
судовий наказ, від 14 жовтня 2005
року, Березнегуватським рай
онним судом, про стягнення бо
ргу в повному обсязі.(а.с. 3).
Суд не може своєю ухвалою за
крити провадження у справі в
ідповідно п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК Украї
ни по тій причині, що по вказа
ній справі йде спір по тій сам
ій розписці і про той самий бо
рг але між іншими сторонами,
позивачем і приватним підпри
ємцем відповідачем. А судови
й наказ винесено про спір між
сторонами як фізичними особ
ами.
Позивач і його представник
не надали суду доказів, які б
підтверджували, що відповід
ач брав в борг кошти, як прива
тний підприємець і які б підт
верджували б, що відповідач
ОСОБА_3 обіцяв повернути б
орг добровільно з процентами
після того, як позивач відіз
вав судовий наказ з виконанн
я з відділу ДВС 27 липня 2006 року,
(а.с. 26-27).

Відповідно ксерокопії зая
ви позивача ОСОБА_1 , від 27.0
7.2006 року, він просить відділ ДВ
С повернути йому судовий нак
аз від 14 жовтня 2005 року за № 2-Н-43 (а
.с. 26).
Відповідно ксерокопії пос
танови відділу ДВС, від 27.07.2006 ро
ку, судовий наказ повернуто
ОСОБА_1. (а.с. 27).
Свідок ОСОБА_4в судовом
у засіданні показав, що він п
рацює заступником начальник
а відділу ДВС Березнегуватсь
кого районного управління юс
тиції. У нього на виконанні бу
в судовий наказ від 14 жовтня 2005
року про стягнення з ОСОБА
_3 на користь ОСОБА_1 120 тис
. грн. Він наклав арешт на зерн
о боржника з метою поверненн
я його на користь ОСОБА_1 ,
але останній подав заяву про
повернення йому наказу і він
його вимоги виконав і наказ п
овернув, а провадження по вик
онавчій справі закрив і зняв
арешт с зерна боржника. ОСО
БА_1 пояснив йому, що він з
ОСОБА_3 домовився що виріша
ть проблеми самі без виконав
чої служби , але письмової уг
одиОСОБА_1 йому не надав. В
жовтні 2007 року ОСОБА_1 знов
у подав наказ на виконання, в
казавши, що борг зменшився і
складає 36500 грн. Ним прийняті за
ходи про знаходження майна в
ідповідача і ним встановлено
, що останній має автомобіль
, але невідомо де вказаний ав
томобіль знаходиться.
Суд приймає до уваги против
оріччя вимог позивача. Так
ОСОБА_1 подавши судовий нак
аз в відділ ДВС в жовтні 2007 року
вказує про борг 36500 грн. і по тій
же розписці в іншій справі пр
осить суд стягнути з відпові
дача 101603 грн. і витрати пов"язан
і з розглядом справи.
Таким чином позивач і його п
редставник не надали суду до
казів, що між позивачем і від
повідачем - приватним підпри
ємцем ОСОБА_3 був укладени
й договір позики відповідно
ст. 1046 ЦК України.
Суд роз"яснює, що питання пр
о визначення частки майна бо
ржника у майні, яким він воло
діє спільно з іншими особами
, вирішується судом за поданн
ям державного виконавця відп
овідно ст. 379 ЦПК України.
Справа судом розглянута в
межах заявлених позовних ви
мог і наданих сторонами дока
зів.
На підставі наведеного, ке
руючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСО
БА_1 про стягнення з ОСОБА
_3 на його користь боргу 101603 гр
н. ( сто однієї тисячі шістсот
три грн.), витрат на судовий зб
ір 1016 грн. 03 коп. ( одна тисяча шіс
тнадцять грн. 03 коп.), на інформ
аційно-технічне забезпеченн
я розгляду справи 30 грн. (тридц
ять грн.), на юридичну допомог
у 500 грн. (п"ятьсот грн.) -відмовит
и.
Рішення може бути оскаржен
е в апеляційному порядку до а
пеляційного суду Миколаївсь
кої області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10 д
енний строк з дня проголошен
ня рішення заяви про апеляці
йне оскарження і поданням пі
сля цього протягом 20 днів апел
яційної скарги, або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК України.