Справа № 22-1689 2008 року.
Головуючий у 1-й інстанції - Квітка О.М.
Категорія - 20                                                    Доповідач -
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 жовтня 2008 року.

Судова палата у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого
- Черненка В.В.

Суддів
- Потапенко В.І., Спірідонової Л.С.

При
секретарі - Сегал О.П.

Розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на
рішення Олександрійського міськрайонного суду від 7 липня 2008 року.

Встановила:

У
грудні 2007 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 ОСОБА_3, відділу
державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління
юстиції, міськрайонного комунального бюро технічної інвентаризації, об'єднаної
Державної податкової інспекції про визнання договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, в частині покупця недійсним, переведення права покупця та визнання
права власності на квартиру.

В
обгрунтування своїх вимог зазначала, що в порядку спадкування на праві
власності мала трьохкімнатну квартиру в будинку АДРЕСА_1, де проживала разом з
чоловіком, дочкою ОСОБА_2 та двома малолітніми внуками.

Квартира
знаходилась на другому поверсі. Після смерті чоловіка стан її здоров'я значно
погіршився і вона вирішила купити квартиру в іншому будинку на першому поверсі.

У
зв'язку з поганим самопочуттям, оформленням
квартири займалась дочка і вона вирішила право власності оформити саме
на неї, але гроші продавцеві ОСОБА_3. передавала особисто. Це були кошти,
виручені від продажу попередньої квартири. Фактично квартиру придбала для свого
проживання з дочкою, внуками  і куди вона
переселилась.

Через
деякий час дочка зникла і в послідуючому їй стало відомо, що у травні 2004 року
її затримано, а у травні 2005 року засуджено за скоєння злочину до 15 років
позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Опіка
над неповнолітніми внуками покладена на неї.

З
урахуванням зазначених обставин та того, що квартиру фактично придбала для
свого проживання за її власні кошти, просила право покупця перевести на неї та
визнати право власності на квартиру.

Рішенням
Олександрійського міськрайсуду від 7 липня 2008 року в задоволенні позову
відмовлено.

Суд
прийшов до висновку, що позивачка не надала доказів використання власних  коштів на придбання квартири, безспірність
доказів недійсності угоди з будь-яких
підстав, передбачених ст..ст. 47-61 ЦК України (в редакції 1963 року) не
представлено.

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду у зв'язку  з порушенням норм  матеріального та процесуального права
направлення справи на новий розгляд.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів  апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню,
рішення суду скасуванню з направленням
справи на новий розгляд з наступних підстав.

Відмовляючи
в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що позивачка  не надала докази щодо визнання угоди  недійсної з будь-яких підстав, передбачених
цивільним кодексом.

Зазначений
висновок суду суперечить вимогам ст..ст. 213-215 ЦПК України, оскільки суд
вийшов за межі заявлених позовних вимог.

При
цьому не було враховано, що зазначена категорія справ розглядається тільки з
підстав, заявлених позивачем, робити висновки щодо інших підстав,
передбачених  законом, суд не вправі,
оскільки змінювати предмет і підстави
позову є правом позивача.

Крім
того, з матеріалів справи вбачається, що
у спірній квартирі ОСОБА_1 з моменту її придбання проживає разом  з неповнолітніми  внуками - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження
та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Матір'ю
дітей єОСОБА_2, яка засуджена до 15 років позбавлення волі та з 2004 року
відбуває покарання.

Предметом
спору є переведення права покупця та визнання права власності за позивачкою.

Відповідно
до ч.1 п.3 ст.247 Сімейного Кодексу України, дитина, над якою встановлено  опіку і піклування, має право  на збереження права користування житлом у
якому  вона проживала до  встановлення опіки.

Згідно
ст..71 ЦК України опікун не має права без дозволу органу опіки і піклування
укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній
реєстрації.

Предметом
спору в даній справі є зміна власника квартири, що в послідуючому передбачає
внесення зміни в державній реєстрації житла.

Поскільки
в даному випадку зачіпаються права неповнолітніх дітей, участь  органу опіки і піклування в даній справі є
обов'язковою, але дане питання судом не
вирішувалось.

Відповідно
до вимог ч.3 ст.303 ЦПК України апеляційний суд
не обмежений доводами  апеляційної
скарги, якщо під час  розгляду справи
буде встановлено неправильне застосування норм
матеріального права, або порушення норм  процесуального права, які є обов'язковою
підставою для скасування рішення.

Керуючись
ст..ст. 307 ч.1 п.5, 311 ч.1 п.4, 313, 314-315, колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу задовольнити.

Рішення
Олександрійського міськрайонного суду від 7 липня 2008 року скасувати.

Справу
направити на новий розгляд в той же суд іншому судді.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двох місяців.

Головуючий -

Судді -