У Х В А Л А

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

16 січня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової
палати у цивільних справах

Верховного Суду України
в складі:

головуючого

Сеніна Ю.Л.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Відкритого акціонерного товариства
“Енергопостачальна  компанія  “Миколаївобленерго”   в
особі філії м. Миколаєва до ОСОБА_1 про стягнення збитків, за касаційною скаргою Відкритого акціонерного
товариства “Енергопостачальна компанія “Миколаївобленерго” в особі філії м.
Миколаєва на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 грудня
2006 року та рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 16 березня
2007 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2006 р. позивач звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків.

Посилаючись на те,
що відповідач порушив Правила користування електроенергією для населення,
безобліково споживав електроенергію шляхом перестановки нульового та фазного
провідників на вводі будівлі та перенесення фази на лічильнику, про що складено
акт 19 червня 2006 року, позивач просив
стягнути з відповідача на його коритись 7018,99  грн. заподіяних збитків, розмір яких
визначено відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків,
завданих електропостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил
користування електричною енергією для населення, затвердженої Постановою НКРЕ
від 22 листопада 1999 року № 1416 (далі - Методика).

Рішенням Центрального районного суду м.
Миколаєва від 21 грудня 2006 року позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1
на користь позивача 400 грн. заподіяних збитків та судові витрати.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської
області від 16 березня 2007 року
рішення  місцевого  суду
змінено:  збільшено  суму
відшкодування  до 1108 грн. 26
коп.

В обґрунтування касаційної скарги позивач
посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та
порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про
скасування судових рішень та передачу справи на новий розгляд до місцевого
суду.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Частково задовольняючи позов, місцевий суд, виходив, з того, що розрахунок
заподіяної позивачу шкоди було проведено позивачем з дотриманням вимог п. 5
Методики за кількістю днів з дня останньої технічної перевірки, але з
урахуванням матеріального стану відповідача можливе зменшення розміру збитків
із 7018,99 грн. до 400 грн. з підстав ч. 4 ст. 1193 ЦК України.

Змінюючи  рішення місцевого суду,
апеляційний суд виходив з того, що розрахунок
заподіяних  збитків було проведено
позивачем з порушенням вимог п. 5 Методики, оскільки його слід було визначати з
дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показів
приладу обліку, а також з того, що дія ч. 4 ст. 1193 ЦК України на спірні
правовідносини не поширюється.

Однак з такими висновками апеляційного суду та висновком місцевого суду
повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Статтею 27 Закону України  “Про
електроенергетику”, якою встановлено відповідальність
за порушення законодавства про електроенергетику, визначено, що правопорушеннями в
електроенергетиці, зокрема, є: крадіжка   електричної   енергії,
самовільне підключення до об'єктів
електроенергетики і споживання енергії без приладів  обліку; порушення правил користування енергією.

Згідно п. 48 Правил користування
електричною енергією для населення, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України  від  26 липня
1999  року № 1357 (далі -
Правила), споживач  несе  відповідальність згідно із законодавством,
зокрема, за  розкрадання електричної   енергії
у    разі    самовільного підключення  до
електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Судами встановлено, що актом про порушення Правил від 19 червня 2006 року
зафіксовано здійснення ОСОБА_1 перестановки нульового та фазного провідників на
вводі будівлі та перенесення фази (а.с. 3).

20 липня 2006 року рішенням комісії відповідачу нараховано суму збитків:
7018 грн. 99 коп. за період із дня останньої технічної перевірки по день
виявлення і усунення порушення.

Відповідно до п. 5 Методики, що діяла на час виникнення спірних правовідносин,
розрахунок завданих енергопостачальнику збитків здійснюється за кількістю днів
з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показів
приладу обліку чи його технічної перевірки до дня усунення порушення (зокрема,
у разі виявлення представником енергопостачальника прихованої електропроводки,
пристрою, що занижує покази приладу обліку, кількість днів обчислюється з
дня останньої технічної перевірки і до дня усунення порушення, але не більше
терміну позовної давності).

Пунктами 1.2 і 3.18 Правил користування електричною енергією, затверджених
постановою Національної комісії регулювання
електроенергетики від 31 липня 1996 року № 28, в редакції, що діяла на
час виникнення спірних правовідносин, визначено, що технічна перевірка - це
виконання  комплексу робіт з метою
визначення відповідності нормативно-технічним документам стану засобу обліку
електричної енергії та схеми його підключення, а також відповідності стану
електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки
обліку, яка має  здійснюватися
постачальником електричної енергії не рідше одного разу на три роки.

Оскільки ОСОБА_1 було здійснено позооблікове споживання  електроенергії шляхом перестановки нульового
та фазного провідників на вводі будівлі та перенесення фази, що неможливо
встановити при звичайному огляді приладу обліку під час контрольного зняття
його показів, а потребує проведення технічної перевірки цього приладу, то
розрахунок збитків мав бути обчислений за кількістю днів з дня останньої технічної
перевірки і до дня усунення порушення, але не більше терміну позовної давності.

Змінюючи рішення місцевого суду, апеляційний суд на зазначене уваги не
звернув, помилково дійшов висновку про те, що в даному випадку при визначені
розміру збитків слід було виходити з дня останнього контрольного зняття
представником енергопостачальника показів приладу обліку, а не з часу останньої
технічної перевірки. Крім того висновок апеляційного суду про неможливість
зменшення розміру заподіяних збитків на підставі Правил належним чином не
обґрунтований, оскільки місцевий суд вирішив це питання відповідно до вимог ч.
4 ст. 1193 ЦК України.

Таким чином, апеляційний суд при вирішенні справи невірно застосував норми
матеріального права та порушив норми процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Разом з тим, місцевий суд належним чином не обґрунтував можливість
застосування  до даного спору положення
ч. 4 ст. 1193 ЦК України, оскільки будь-які докази щодо матеріального становища
відповідача в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, ухвалені в справі судові рішення не можна визнати
законними і обґрунтованими, а тому вони підлягають скасуванню з підстав,
передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України, з передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 338  ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна
компанія “Миколаївобленерго” в особі філії м. Миколаєва задовольнити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 грудня               2006  року та ухвалу
Апеляційного суду Миколаївської області від 16 березня 2007 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Ю.Л. Сенін

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк