12 березня 2008 року
Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України у складі :
Левченка Є.Ф., Романюка Я.М., Сеніна Ю.Л.,
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до військової
прокуратури Хмельницького гарнізону, Міністерства фінансів України, Державного
казначейства України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями
органів досудового слідства та прокуратури,
року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до військової прокуратури
Хмельницького гарнізону, посилаючись на те, що прокуратурою 9 вересня 2005 року
відносно нього було порушена кримінальна справа, згодом йому пред'являли й
додаткові обвинувачення, внаслідок таких дій він був відсторонений від роботи,
перебував на підписці про невиїзд, оплачував експертизу та витрачав кошти по
оплаті юридичної допомоги, проїзду, на його майно було накладено арешт, а
ухвалою військового апеляційного суду від 30 травня 2006 року кримінальна
справа закрита за відсутністю в його діях складу злочину; такими незаконними
діями органів досудового слідства та прокуратури йому заподіяна матеріальна та
заподіяну моральну шкоду.
Судом до участі в
справі як відповідачів залучено Міністерство фінансів України, Державне
казначейство України.
Рішенням Дунаєвецького
районного суду від 9 серпня 2007 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного
суду Хмельницької області від 29 листопада 2007 року, позов задоволено
частково, постановлено стягнути на користь ОСОБА_1 з Державного казначейства
України за рахунок коштів державного бюджету                  20907 грн. 05 коп. на
відшкодування матеріальної шкоди та 54000 грн. за заподіяну моральну шкоду; в
задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Державне
казначейство України просить скасувати ухвалені в справі судові рішення,
посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Військова прокуратура
Хмельницького гарнізону подала заяву про приєднання до зазначеної касаційної
скарги.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до
ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Доводи скарги та матеріали витребуваної
справи не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст.
338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому
доводи касаційної скарги в цій частині не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалені
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу Державного
казначейства України, військової прокуратури Хмельницького гарнізону відхилити,
рішення Дунаєвецького районного суду від               9 серпня 2007 року та ухвалу
Апеляційного суду Хмельницької області від                       29 листопада 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:
Є.Ф.Левченко

Я.М.Романюк

Ю.Л.Сенін