Справа 2-1255/2008
2008 року                    Ковельський
міьскрайонний суд Волинської області
судді Агєєвої Є.О.,
представника позивача - Горблюбка Р.В.,
представника третьої особи без самостійних вимог на
стороні позивача - Дзивульської Л.В.
відповідачів - ОСОБА_1,ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Ковелі цивільну справу за позовом виконавчого комітету Ковельської міської
ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право на
користування житловим приміщенням,  третя
особа на стороні позивача , що не заявляє самостійних вимог на предмет спору -
Ремонтне житлово-комунальне підприємство №2 міста Ковеля ,
Позивач - виконавчий комітет
Ковельської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право
на користування житловим приміщенням ,
третя особа на стороні позивача , що не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Ремонтне житлово-комунальне підприємство №2 міста Ковеля .
Позовні вимоги обгрунтовано тим , що
підставі рішення Ковельської міської ради від 26.10.2001 року №26/30
«Про згоду на передачу гуртожитків ВАТ «Ковельсільмаш» в комунальну власність»,
гуртожиток по АДРЕСА_1був переданий на баланс РЖКП №2 м. Ковеля і на теперешній
час є міською комунальною власністю. Відповідно виконавчий комітет Ковельської
міської ради здійснює управління зазначеним житловим фондом .   На підставі ордера , виданого АТ
"Ковельсільмаш" 28 липня 1997 року відповідачі вселилися у кімнату
№624 гуртожитку житловою площею 11,9 кв. м. Фактично у гуртожитку на проживають
без поважних причин понад шість місяців , у зв'язку з чим на думку позивачка
втратили своє право на зазначене житлове приміщення в силу вимог ст.ст.71,72
Житлового кодексу України .  В
підтвердження позовних вимог позивач посилається на акти від 07.07.2005 року ,
26.07.2005 року , 21.03.2007 року , 20.02.2008 року  ,04.04.2008 року .   Оскільки відповідачі в гуртожитку не
проживають , але кімнату не звільнили це становить перешкоду для надання даних
житлових приміщень іншим громадянам, які потребують поліпшення житлових умов,
Відповідачі понад шість місяців у
житловому приміщенні без поважних причин не проживають вони відповідно
до ст.71 ЖК України втратили своє право на зазначене житло . Прохає суд
постановити рішення, яким визнати відповідачів такими, що втратили право на
проживання у зазначеному житловому приміщенні.
В судовому засіданні представник позивача Горблюк Роман
Васильович позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його
задовільнити. Прохає суд постановити рішення, яким визнати відповідачів у справі
такими, що втратили право  на
користування житловим приміщенням, а саме АДРЕСА_1 Обгрунтовуючи позовні вимоги
посилається на ті обставини, що
відповідачі протягом тривалого часу в гуртожитку не проживають .
Проведеними перевірками встановлено , що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в гуртожитку
тривалий час не проживають . Оскільки відповідно до вимог ст. 71, 72 Житлового
Кодексу України житлове приміщення при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім»ї  зберігається за ними
лише протягом шести місяців а визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки провадиться в судовому порядку, прохає задовільнити позов.
Представник третьої особи без самостійних вимог на
стороні позивача Дзивульська Лідія Вікторівна в судовому засіданні позов
підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його задовільнити.
ОСОБА_1позовних вимог позивача не визнав , спростовуючи їх наступними
доводами . Його сім»ї  ВАТ «Ковельсільмаш»  було надано для постійного проживання
зазначене приміщення в гуртожитку  28
липня 1997 року , до цього тривалий час перебував на обліку як особа , яка
потребує отримання житла . Будь-яким іншим житлом сім»я в країні забезпечена
ніколи не була . Кімната маленька , тому не можуть там одночасно проживати всі
члени сім»ї , заборгованості по комунальних платежах відсутня , вважає , що
позивач з метою покращення житлових умов інших громадян , зокрема , свідків
позивача в справі  , пред»явив позов до
них про втрату права на житло , хоча сім»я живе в гуртожитку , Просить суд
відмовити у задоволенні заявленого позову .
Відповідачка ОСОБА_2 заявленого позову не визнала та
пояснила суду , що вона та її сім»я в гуртожитку  проживає , заборгованості по комунальних
платежах не мають . Вона часто ночує в гуртожитку , так як за характером роботи
може працювати допізна . В кімнаті є їх речі , представлені позивачем свідки
претендують на їх житло . Вважає , що позивач безпідставно звернувся до суду
щодо визнання за ними втраченим права на житло , оскільки сім»я в гуртожитку
проживає . Прохає у позові відмовити.
Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав , вважає вимоги
позивача безпідставними , так як члени їх сім»ї проживають у гуртожитку і
прохає відмовити у задоволенні заявленого позову .
Заслухавши пояснення сторін, показання свідків,
дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов
безпідставний і задоволенню не підлягає.
Згідно довідки житлового органу РЖКП №2 міста Ковеля  ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3  зареєстровані в АДРЕСА_1
Відповідно до вимог ст. 71, 72 Житлового Кодексу України
житлове приміщення при тимчасовій відсутності наймача або членів його
сім»ї  зберігається за ними лише протягом
шести місяців, а визнання особи такою, що втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки
провадиться в судовому порядку.
В  обгрунтування позовних вимог позивач зазначає
ту обставину, що відповідачі у справі не проживають і не користуються житловим
приміщенням - АДРЕСА_1  понад шість
місяців без поважних причин .       Як на
доказ  зазначених обставин позивач
покликається на акти перевірки від 07.07.2005 року , 26.07.2005 року ,
21.03.2007 року , 20.02.2008 року  ,
04.04.2008 року. Суд звертає увагу , що зазначені акти  , за винятком акту від 20.02.2008 р.
складено  в період коли відповідачі  могли перебувати на роботі , крім того , сам
факт , що двері кімнати зачинено неможливо розцінювати як об»єктивний і
безперечний доказ непроживання відповідачів у житловому приміщенні .
проживання  відповідачів  у справі по АДРЕСА_1 ствердили суду
свідки  ОСОБА_4 ,ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 , ОСОБА_9, які показали , що відповідачі проживають у
гуртожитку , в кімнаті є належне їм майно та особисті речі , неодноразово
бували , у тому числі , протягом останніх шести місяців в гостях у відповідачів
там . Показаннями свідка ОСОБА_10про те , що остання іноді зустрічається з
ОСОБА_2коли обидві одним транспортом добираються до роботи , протягом останніх
півроку зустрічала відповідачку , яка вранці їхала на роботу з гуртожитку разів
Відповідачем представлено суду довідки комунальних служб
про відсутність заборгованості по комунальних платежах та квитанції про  регулярну сплату відповідних платежів .
Наведені обставини свідчать про те , що відповідачі належним чином виконують
свої обов»язки як наймачі житлового приміщення .
Суд критично оцінює показання допитаного судом свідка
ОСОБА_11, яка заявила , що відповідачі в гуртожитку не проживають , при цьому
зазначений свідок не заперечувала проти того , що і її сім»я потребує
покращення житлових умов і як показав суду свідок ОСОБА_9саме свідок
ОСОБА_11претендує на житлову площу відповідачів . Суд критично оцінює показання
свідка ОСОБА_11, в судовому засіданні , свідок підтвердила показання
відповідачів про те , що в 2008 відповідачі міняли труби , сантехніку у
гуртожитку  разом з ОСОБА_1 та  купували унітаз , саме він замовляв для
виконання робіт сантехніка , за виконані роботи Шоцькі  сплатили гроші . Зазначені обставини
стверджують те  , що відповідачі не
втратили свій інтерес до житла .
Суд вважає , що позивачем не доведено факт непроживання
відповідачів в гуртожитку без поважних причин понад шість місяців та втрати
ними інтересу до зазначеного житла . Як вбачається із акту від 20.02.2008 року
, складеному комісією у складі ОСОБА_12 ,ОСОБА_13 , ОСОБА_14, ОСОБА_1  попереджений про добровільне звільнення до 01
березня 2008 року . Як встановлено у ході судового розгляду, зазначений акт
було складено у приміщенні відділу розподілу житла Ковельського міськвиконкому
після звернення наймача житла ОСОБА_1 для затвердження договору про надання
жилої площі у гуртожитку від 20.02.2008 року , укладеного між РЖКП №2 м.Ковеля
та ОСОБА_1. Суд критично оцінює зазначений акт , який було складено без
відповідної перевірки на місці посадовими особами виконавчого комітету і
розцінює його складання в приміщенні виконкому та послідуючі дії посадових осіб
щодо договору про надання житлової плащі та вилучення у відповідача довідки
житлового органу як упередженість щодо нього відповідних посадових осіб та їх
намагання  створення штучних доказів
втрати відповідачами права на жиле приміщення .З вище зазначеного договору
вбачається , що  договір про надання
жилої площі у гуртожитку укладено між РЖКП№ 2 м.Ковеля в особі його начальника
ОСОБА_15, підписано останнім , юристом та наймачем ОСОБА_1 та скріплено
відповідною печаткою . З незрозумілих міркувань договір представлено для
погодження завідуючою відділом обліку розподілу та приватизації житла виконкому
Ковельської міської ради ОСОБА_12 , яка зазначила , що не погоджує відповідний
договір та , зі слів відповідача ОСОБА_1 , забрала довідку житлового органу про
проживання його сім'ї у гуртожитку . Така позиція позивача , виконкому
Ковельської міської ради, вказує на те, що останнім  допускається недодержання основних засад ,
визначених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод , зокрема
вимог ст.8 Конвенції , згідно з якою кожен має право на повагу  до свого приватного і сімейного життя , до
свого житла та кореспонденції .
Крім того відповідно до вимог ст.ст.47 , 48 Конституції
України кожен має право на житло. Держава створює умови , за яких кожен
громадянин матиме змогу побудувати  житло
, придбати його у власність або взяти в оренду . Громадянам , які потребують
соціального захисту , житло надається державою та органами місцевого
самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону .
Ніхто не може бути примусово позбавлений житла не інакше як на підставі закону за
рішенням суду, і кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї
сім'ї , що включає достатнє харчування , одяг , житло .

Відповідачами
спростовано доводи позивача щодо їх непроживання у гуртожитку без поважних
причин понад шість місяців .

Судом встановлено , що відповідачі у справі являються
громадянами України , іншим житлом , окрім житлового приміщення -  кАДРЕСА_1 , не забезпечені , будь-яким іншим
благоустроєним житлом вони не забезпечені , тому позбавлення їх зазначеного
житла є не лише порушенням вимог Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, а також порушенням конституційних прав останніх .

Виходячи з
наведеного суд вважає , що у позові слід відмовити.

На підставі ст. 15,30, 61,62, 85, 212, 213,  215,  ,
218 ЦПК України, керуючись  ст. 71,72,107
Житлового Кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

У позові
виконавчого комітету Ковельської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про
визнання такими, що втратили право на користування житловим приміщенням  АДРЕСА_1,
- відмовити.

Рішення  може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайсуд  в наступному порядку: заява про апеляційне
оскарження може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення  рішення; апеляційна скарга подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Головуюча:
Є.О.АГЕЄВА