У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 травня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

Головуючого - Сеніна Ю.Л.,

Суддів:              Левченка Є.Ф., Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,  Романюка Я.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ)
“Комерційний банк “Актив-банк” до ОСОБА_1, ТОВ “Толока” про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2006 року ТОВ “Комерційний
банк “Актив-банк” звернулося до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1,
посилаючись на те, що згідно договору поруки від  27 травня 2005 року відповідач узяв на себе
обов'язок нести перед банком солідарну з           ТОВ “Толока” відповідальність за
виконання товариством зобов'язань по кредитному договору від 29 квітня 2005
року зі змінами від 26 травня 2005 року. Оскільки ТОВ “Толока” своїх обов'язків
не виконало, саме ОСОБА_1 зобов'язаний сплатити заборгованість за кредитним
договором.

Позивач просив стягнути
заборгованість за кредитним договором в сумі 7542282 грн. 53 коп.

Судом до участі в справі як
відповідача залучено ТОВ “Толока”.

Рішенням Подільського районного
суду м. Києва від 8 лютого 2007 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням
Апеляційного суду м. Києва від 26 жовтня 2007 року рішення суду першої
інстанції скасоване та ухвалене нове рішення про задоволення позову й стягнення
з ОСОБА_1 на користь позивача 7542282 грн. 53 коп. заборгованості за кредитним
договором та 1700 грн. судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення
апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга
підлягає задоволенню частково з
таких підстав.

Судами встановлено, що 29 квітня 2005 року між ТОВ “Комерційний банк
“Актив-банк” та ТОВ “Толока” було укладено кредитний договір № 0429/02, за
умовами якого банк відкрив товариству відновлювальну кредитну лінію з лімітом
заборгованості за кредитами не більше 100000 грн. зі сплатою 25% річних;
договором від 26 травня 2005 року розмір кредитної лінії збільшено до 7000000
грн., договором від 5 липня 2005 року розмір процентної ставки зменшено до 23%
річних. Також 27 травня 2005 року між
ТОВ “Комерційний банк “Актив-банк” та ОСОБА_1 укладено договір поруки,
за яким ОСОБА_1 зобов'язався нести перед банком солідарну з ТОВ “Толока”
відповідальність за виконання товариством у повному обсязі обов'язків згідно
договору від 29 квітня               2005
року з наступними змінами до нього від 26 травня 2005 року, в тому числі щодо
сплати заборгованості за кредитом, відсотків, штрафних санкцій.

Також встановлено, що ТОВ “Толока” не виконало обов'язків за кредитним
договором і станом на 16 лютого 2006 року його заборгованість становить 7542282
грн.            53 коп., ухвалою
господарського суду м. Києва від 1 вересня 2006 року порушено справу про
визнання ТОВ “Толока” банкрутом, введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів товариства, постановою господарського суду м. Києва від 15 вересня
2006 року                      ТОВ
“Толока” визнано банкрутом і його підприємницька діяльність завершена.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що рішенням господарського
суду          м. Києва від 26 вересня 2006 року було
задоволено позов ТОВ “Комерційний банк “Актив-банк” до ТОВ “Толока” про
стягнення заборгованості за кредитним договором від 29 квітня 2005 року.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив із того, що згідно статті 1 Закону України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” введення з
вересня 2006 року мораторію на задоволення вимог кредиторів           ТОВ “Толока” припинило й поруку
ОСОБА_1, як захід, спрямований на забезпечення виконання зобов'язань товариства
за кредитним договором, крім того, рішенням господарського суду м. Києва від 26
вересня 2006 року на користь банку вже стягнуто всю суму заборгованості за
договором саме з ТОВ “Толока”.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та
задовольняючи позов, апеляційний суд виходив із того, що введення мораторію
обмежує дії лише боржника на задоволення вимог кредиторів, однак не забороняє
кредитору отримати виконання зобов'язання від поручителя, а тому з ОСОБА_1
підлягає стягненню вся сума заборгованості за кредитним договором.

Проте з такими висновками апеляційного суду цілком погодитись не можна,
виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті
554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність
поручителя.

Згідно частин 1, 2, 4 статті 543
ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників)
кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який
одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від
одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане
від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними
доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному
обсязі. Виконання солідарного обов'язку у повному
обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти
солідарних боржників перед кредитором.

В
обґрунтування апеляційної скарги ТОВ “Комерційний банк “Актив-банк” також
зазначало, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва було задоволено
позов банку до ОСОБА_2 - іншого поручителя ТОВ “Толока”, однак за тим же
кредитним договором та з тих же підстав.

Копія такого рішення
Дніпровського районного суду м. Києва від 31 січня 2007 року міститься в
матеріалах справи (а.с. 206-209).

Апеляційний суд у порушення вимог
статей 303, 316 ЦПК України на зазначені положення закону належної уваги не
звернув, не дав оцінки встановленому судом першої інстанції факту наявності
рішення господарського суду м. Києва від 26 вересня 2006 року про стягнення на
користь банку всієї суми заборгованості за кредитним договором з               ТОВ “Толока”, крім того, не
перевірив доводів апеляційної скарги щодо наявності судового рішення про
стягнення суми заборгованості за договором також і з іншого поручителя, в
зв'язку з чим не встановив та не зазначив у рішенні чи одержував позивач згідно
таких рішень виконання обов'язку від інших, крім
ОСОБА_1, солідарних боржників повністю або частково.

За таких обставин рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею
справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених
частиною 2                 статті 338 ЦПК
України.

Керуючись статтею 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду м. Києва
від 26 жовтня 2007 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -
Ю.Л.Сенін

Судді:
Є.Ф.Левченко

Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Я.М.Романюк