Справа № 2-31 /08
РІШЕННЯ
ИМ"ЯМ УКРАЇНИ
05 лютого 2008р. Вільногірсь
кий міський суд Дніпропетров
ської обл.
у складі:
головуючого судді Болоні
ної М.Б.
при секретарі Шараповій О.
О.
за участю позивача ОСОБ
А_1
представника позивача
адвоката ОСОБА_2
відповідача ОСОБА_3
представника відповідача
адвоката ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі су
ду у м. Вільногірську цивільн
у справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3про визнання та
ким, що втратив право користу
вання жилим приміщенням, та з
устрічним позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_1 про вселення в ж
иле приміщення,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА
_1 з позовом до ОСОБА_3 про
визнання таким, що втратив пр
аво користування жилим примі
щенням в АДРЕСА_1, де зазна
чає, що двічі перебувала у зар
еєстрованому шлюбі з відпові
дачем, від спільного життя ма
ють 2 неповнолітніх дітей -дон
ьку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
р.н. та сина ОСОБА_6, ІНФ
ОРМАЦІЯ_2р.н., які проживають
разом з нею в спірній квартир
і, за рішенням суду відповіда
ч сплачує аліменти на їх утри
мання. Договір найму спірног
о жилого приміщення укладени
й 01.01.2003р. між КП «ВО ЖКГ м.Вільног
ірська» та позивачем.
Повторний шлюб сторін було
розірвано 03.12.2003р. Відповідач з
вересня 2005р. в спірній квартир
і не проживає, виселився добр
овільно для постійного прожи
вання в іншому жилому приміщ
енні, оскільки створив нову с
ім'ю, зареєстрував шлюб з іншо
ю жінкою, вони мають спільну д
итину. Спірною квартирою за п
ризначенням відповідач не ко
ристується, витрат на утрима
ння житла не несе, комунальні
платежі не оплачує, але залиш
ається зареєстрованим за пас
портним обліком по квартирі.
З зазначеного часу відповід
ач вселитися не намагався, св
оєї зацікавленості у житлі н
е виказував.
Позивач вважає, що у відпові
дності до ст.107 ЖК України відп
овідач втратив своє право ко
ристування житлом з моменту
виселення з нього, тобто з вер
есня 2005р., оскільки там не прожи
ває, має інше постійне місце п
роживання у м.Вільногірську
Дніпропетровської обл., де ме
шкає постійно протягом 2 рокі
в.
Відповідач позов не визнав
, звернувся до суду з зустрічн
им позовом про вселення до сп
ірного жилого приміщення, де
зазначає, що спірна квартира
, яка складається з 2 жилих кім
нат жилою площею 26, 8кв.м та підс
обних приміщень, була отрима
на у 2002р. їх сім'єю, яка складала
сь на той час з нього, позивача
та їх дитини - доньки Єлизавет
и, квартиронаймачем є позива
ч.3 листопада 2003р. вони з позива
чем фактично проживають окре
мо, він займає меншу кімнату п
лощею 11, 2кв.м, відповідач з діть
ми - кімнату площею 15, 6кв.м. З тог
о часу між ним та позивачем ст
али постійно виникали конфлі
ктні ситуації, позивач мала б
ажання позбавити його права
користування квартирою, для
чого неодноразово безпідста
вно зверталась з письмовими
заявами до Вільногірського M
BУМВС, чим створювала психоло
гічний тиск на нього з метою, щ
об він сам покинув кватиру, а в
подальшому звернулась до су
ду з позовом про його виселен
ня. Провадження у справі про в
иселення тривало до моменту
зміни позивачем позовних вим
ог.

Відповідач дійсно не прожи
ває у спірному жилому приміщ
енні, але не з вересня, як зазн
ачає позивач у позові, а з груд
ня 2005р. і з причин, які вважає по
важними. Так, ним було загубле
но ключі від вхідної двері, на
дати їх дублікат позивач від
мовилась, тобто він не має змо
ги увійти до квартири, ламати
двері або змінювати замок ві
н не наважується, щоб уникнут
и звернень позивача до міліц
ії. В спірному жилому приміще
нні залишились одяг і меблі в
ідповідача, якими він має нам
ір користуватися в подальшом
у. На пропозицію відповідача
про приватизацію квартири т
а вирішення питання про спіл
ьне розпорядження нею позива
ч не погодилась. Відповідач в
имушений наймати житло у сто
ронніх осіб, іншого житла у м.В
ільногірську не має, за місце
м роботи та у міськвиконкомі
на квартирному обліку не пер
ебуває, грошових коштів для п
ридбання окремого житла він
не має.
В судовому засіданні позив
ач підтримала свій позов, не в
изнала зустрічний, суду тако
ж пояснила, що на протязі спіл
ьного сімейного життя відпов
ідач зловживав спиртним, не н
очував вдома, вчиняв скандал
и, під час яких застосовував д
о неї фізичну силу. У квітні 2004р
. він привів дівчину, займався
з нею сексом, на очах у старшо
ї дитини вони ходили по кварт
ирі в голому вигляді. У травні
2004р. він в п'яному стані обірва
в телефонний дріт, викинув зі
спальні дитячі речі, заборон
ив їй та дітям туди заходити. В
спальні знаходяться речі ві
дповідача - стіл, ліжко, посуд,
деякий одяг, вона з дітьми про
живає у більшій кімнаті, спал
ьнею не користується. У червн
і 2004р. під час скандалу відпові
дач наніс їй тілесні пошкодж
ення , за що був засуджений. Пі
сля цього випадку він у кварт
ирі не проживав, а лише навіду
вався, зараз мешкає з іншою жі
нкою, до спірної квартири зас
елитись не намагався, комуна
льні платежі, які нараховуют
ься на нього, не сплачував. Пер
ешкод в користуванні квартир
ою вона та діти йому не створю
ють, замок на вхідних дверях в
она не міняла, завжди відчиня
є йому двері, навіть вночі. Мир
ним шляхом врегулювати кварт
ирне питання їм не вдалося, ві
дповідач на жодну її пропози
цію не погодився.
Відповідач позов не визнав
, підтримав свої зустрічні по
зовні вимоги, суду пояснив, що
з 1993 по 2000р.р. він перебував у шлю
бі з позивачем, який було розі
рвано, позивач стояла на черз
і на отримання 1 -кімнатної ква
ртири. За ініціативою позива
ча вони повторно одружились,
щоб мати змогу отримати 2-кімн
ату квартиру, яку отримали у 20
02р. Після народження другої ди
тини між ними почались сварк
и, спільної мови вони не знахо
дили, тому шлюб розірвали і по
чали проживати у різних кімн
атах. Коли у 2004р. він привів до с
ебе дівчину, позивач та її мат
и його побили, але до міліції в
ін не звертався. У липні 2004р. ві
н загубив ключі, надати дублі
кат позивач відмовилась, две
рі йому завжди відчиняла. Піс
ля розірвання шлюбу він звер
тався до суду з позовом про зм
іну договору найму жилого пр
иміщення, але згодом за порад
ою адвоката відмовився від п
озову, тому що поділити особо
ві рахунки не було можливост
і. У грудні 2005р. він познайомивс
я з дівчиною і вирішив прожив
ати з нею, оскільки позивач ск
азала, що разом вони вже жити н
е будуть. Зараз він з сім'єю пр
оживає у квартирі жінчиної б
абусі, свого житла не має. До с
пірної квартири він вселятис
ь не намагався, тому що чекав з
акінчення розгляду судової с
прави за позовом позивача пр
о його виселення. На думку від
повідача, користуватись спір
ною квартирою разом з позива
чем вони не зможуть, між ними і
снують неприязні відносини,
він був засуджений за спричи
нення їй тілесних ушкоджень,
але він має намір зберегти за
собою право на житло для пода
льшого вирішення питання про
розподіл або розмін квартир
и.
З особа по справі - КП „ВО ЖКГ
м. Вільногірська", наймодавец
ь спірної квартири - своїм лис
том (ар.с.205) просить справу розг
лядати без участі їх предста
вника і винести рішення на ро
зсуд суду.
Неповнолітня донька сторі
н - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3
р.н., хоча й народила дитину, ал
е у зареєстрованому шлюбі не
перебуває, до органу опіки та
піклування з заявою про нада
ння повної цивільної дієздат
ності не зверталась, про що св
ідчать повідомлення відпові
дних установ (ар.с.2210, 221), тому в як
ості 3 особи вона до участі у с
праві не залучалась.

Вислухавши пояснення учас
ників процесу, показання сві
дка, дослідивши та оцінивши у
сукупності надані по справі
докази, суд доходить до висно
вку, що позовні вимоги ОСОБ
А_1 та зустрічні позовні вим
оги ОСОБА_3 задоволенню не
підлягають за наступних під
став.
Згідно ст.ст. 10, 11 ЦПК України с
уд розглядає справу в межах з
аявлених позивачем вимог і н
а підставі доказів сторін, ко
жна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона поси
лається як на підставу своїх
вимог або заперечень.
Ані позовні вимоги позивач
а, ані зустрічні позовні вимо
ги відповідача не знайшли св
ого підтвердження під час су
дового розгляду справи.
У відповідності до ст.107 ЖК Ук
раїни, на яку посилається поз
ивач в обгрунтування свого п
озову, член сім'ї наймача, який
вибув на постійне проживанн
я в інше жиле приміщення в том
у ж населеному пункті, втрача
є право користування цим жил
им приміщенням з дня вибуття
.
При розгляді справи позива
чем не було надано жодного до
казу того, що відповідач вибу
в на інше постійне місце прож
ивання, а відповідач, навпаки
, довів свої пояснення щодо ти
мчасової відсутності у спірн
ому жилому приміщенні до вир
ішення судової справи про йо
го виселення, а також щодо від
сутності у нього іншого пост
ійного житла.
Акт обстеження спірного жи
лого приміщення (ар.с.163), надани
й позивачем в обгрунтування
позовних вимог, констатує на
явність в одній з кімнат спір
ної квартири речей відповіда
ча, які вкриті шаром пилу, а та
кож містить пояснення позива
ча і сусідів щодо непроживан
ня відповідача в кімнаті (ква
ртирі) з вересня 2005р., але причи
ни його відсутності і місце ф
актичного мешкання не зазнач
ені. Свідок ОСОБА_7, за учас
тю якої було складено акт, в су
довому засіданні показала, щ
о їй невідомо, де проживає від
повідач і чи користується ві
н спірним житлом.
З матеріалів справи, які бул
и витребувані за клопотанням
представника відповідача, в
иходить, що ОСОБА_3 на квар
тирному обліку у міськвиконк
омі не перебуває, без черги жи
тло йому виділено бути не мож
е (ар.с185), права власності на не
рухоме майно він не має (ар.с.186)
, за місцем роботи на квартирн
ому обліку не перебуває, тому
що у підприємства відсутня м
ожливість будування житла (а
р.с.187). Власником жилого приміщ
ення у АДРЕСА_2, де прожива
є ОСОБА_3 з дружиною і дити
ною, є бабуся його жінки - ОСО
БА_8 (ар.с.194, 195), дружина відпові
дача з донькою зареєстрована
у квартирі її бабусі ОСОБА
_9 (ар.с.191, 192). Неприязні відноси
ни між сторонами підтверджую
ться рішенням Вільногірсько
го міського суду від 31.10.2003р. про
розірвання їх шлюбу (ар.с.8-9), по
становами Вільногірського MB
УМВС від 11.10.2003р., 21.11.2003р., 03.01.2004р. 25.02.2004р., 20.
04.2004р., 08.06.2004р. про відмову у поруше
нні кримінальної справи за з
аявами ОСОБА_1 відносно
ОСОБА_3 (ар.с.12, 13, 14, 15, 45, 64-65), висновк
ом №12 ради з питань опіки та пі
клування Вільногірського мі
ськвиконкому від 28.02.2006р. про вст
ановлення режиму спілкуванн
я ОСОБА_3 з його малолітні
м сином (ар.с.155-156), вироком Вільн
огірського міського суду від
26.05.2006р., яким ОСОБА_3 засудже
но за ч.1 ст.125 К України за сприч
инення позивачу ОСОБА_1 ле
гких тілесних ушкоджень (ар.с
. 198-200).
Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської обл. від 29.
03.2005р. було скасовано рішення В
ільногірського міського суд
у від 29.12.2004р. про виселення ОСО
БА_3 зі спірної квартири (ар.с
. 142-144), у відповідності до супров
ідного листа Верховного Суду
України (ар.с. 152) цивільна спра
ва за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про виселення була н
аправлена для касаційного ро
згляду до апеляційного суду
АР Крим 05.05.2007р., отримана Вільно
гірським судом для подальшог
о розгляду 07.09.2007р. (ар.с.159).
З матеріалів цивільної спр
ави №2-382/04 за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_1 про зміну догов
ору найму жилого приміщення,
яка була оглянута у судовому
засіданні, зокрема, з ордеру №
35 від 26.07.2002р. (ар.с.5), виходить, що сп
ірна квартира була надана на
сім'ю, що складалась з 3 осіб - п
озивач ОСОБА_1, відповідач
ОСОБА_3, її чоловік, та їх н
еповнолітня донька ОСОБА_5

Таким чином, заперечення ві
дповідача ОСОБА_3 проти по
зову суд прийняв до уваги, пок
лавши їх в основу висновків щ
одо відмови у задоволенні по
зову, погодившись з тим, що йог
о відсутність у спірному жил
ому приміщенні носить вимуше
ний і тимчасовий характер, по
в'язана з бажанням уникнути к
онфліктних ситуацій з позива
чем до остаточного вирішення
судом житлової справи, залиш
ення спірного житла відповід
ачем не можна вважати добров
ільним, іншого постійного жи
тла він не має. Створення сім'ї
з іншою жінкою і народження с
пільної дитини, як і несплата
відповідачем комунальних пл
атежів, самі по собі не свідча
ть про втрату відповідачем і
нтересу до спірного житла. Пр
аво користування спірною ква
ртирою ОСОБА_3 набув з мом
енту її отримання як член сім
'ї наймача, підстави для позба
влення його такого права від
сутні.
Зустрічні позовні вимоги в
ідповідача, де він стверджує
про перешкоди у користуванн
і житлом, які створює позивач
, виявились необгрунтованими
та такими, що суперечать інши
м зібраним по справі доказам
.
Суду не надано доказів того
, що позивач або члени її сім'ї
своїми діями перешкоджають
відповідачу користуватись с
пірною квартирою. З пояснень
обох сторін виходить, що з тра
вня 2004р. кожен з них користував
ся окремим жилим приміщенням
в спірній квартирі, відповід
ач займав кімнату меншої пло
щі (спальню), там знаходяться н
алежні йому речі, деякі меблі
та предмети домашнього вжит
ку, позивач та діти цією кімна
тою до теперішнього часу не к
ористуються. Позивач замок н
а вхідних дверях не міняла, во
на або діти відчиняють відпо
відачу двері, коли він приход
ить до квартири, навіть вночі
. Це спростовує посилання від
повідача у зустрічному позов
і на відсутність змоги увійт
и до квартири, небажання пози
вача впускати його до кварти
ри і створення перешкод у кор
истуванні житлом.
Таким чином, немає необхідн
ості вселяти відповідача до
спірного жилого приміщення,
його зустрічний позов задово
ленню не підлягає.
Згідно ст.88 ЦПК України у раз
і відмови в задоволенні позо
ву судові витрати, понесені п
озивачем, відшкодуванню не п
ідлягають.
На підставі ст.82 ЦПК України
, враховуючи сімейний та мате
ріальний стан позивача (пере
бування на її утримання 2 непо
внолітніх дітей та малолітнь
ого онука), суд знаходить можл
ивим звільнити позивача від
оплати витрат з інформаційно
-технічного забезпечення роз
гляду цивільних справ, які во
на не оплатила при подачі поз
ову.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 82, 88, 212, 213, 215 ЦП
К України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСО
БА_1 до ОСОБА_3 про визнан
ня таким, що втратив право кор
истування жилим приміщенням
, та зустрічного позову ОСО
БА_3 до ОСОБА_1 про вселе
ння в жиле приміщення відмов
ити.
Заяву про апеляційне оскар
ження рішення суду може бути
подано протягом 10 днів з дня п
роголошення рішення, апеляці
йна скарга на рішення суду по
дається протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційн
е оскарження до апеляційного
суду Дніпропетровської обла
сті через Вільногірський міс
ький суд.
Рішення суду набирає закон
ної сили після закінчення ст
року подання заяви про апеля
ційне оскарження, якщо таку з
аяву не було подано.
Якщо було подано заяву про а
пеляційне оскарження, але ап
еляційна скарга не була пода
на у встановлений строк, ріше
ння суду набирає законної си
ли після закінчення цього ст
року.
У разі подання апеляційної
скарги рішення, що його не ска
совано, набирає законної сил
и після розгляду справи апел
яційним судом.