Справа № 2- 119/08
Р  І  Ш  Е  Н  Н  Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

5 травня
2008  року

Борщівський районний суд  Тернопільської області

в складі: головуючого                         ЧИР П.В.

при секретарі                                 Малинник І.М.

з
участю: позивача
ОСОБА_1

відповідача                                   ОСОБА_2

відповідача                                   ОСОБА_3

адвокатів:                                    ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши
у судовому засіданні в залі суду в місті Борщеві  справу
за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання ідеальних часток
квартири та зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1  про визнання  договору
дарування недійсним та поділ спільної сумісної власності подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1  звернулася в суд 4 лютого 2008 року з позовом
до відповідача ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,
вказуючи, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.11.2008
року, який розірвано 14.11.2005 року.
Під час спільного проживання її мати, ОСОБА_3., подарувала особисто їй
рухоме майно  на суму 4750 грн., а  саме газову плиту «Норд» вартістю 650 грн.,
спальний гарнітур «Орфей» - 1250 грн., Кухонний набір «Оля» - 1050 грн.,
м'який   куток «Ромашка» - 1800 грн., що
підтверджується договором дарування від 10.10.2005 року. Після розірвання  шлюбу
стали  проживати окремо  і відповідач не бажає  повертати
її майно, вважаючи,  що  майно
є їх  спільною власністю.

ОСОБА_2 звернувся в суд 29 лютого 2008 року з зустрічним  позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3  про визнання договору дарування  від 10.10.2005 року недійсним та поділ
спільного майна подружжя,  вказуючи, що
за час  спільного проживання  він з ОСОБА_1придбали  рухоме
майно, а  саме газову плиту
«Норд», спальний гарнітур «Орфей», кухонний гарнітур «Оля», м'який   куток «Ромашка», мікрохвильову піч, пральну
машину, куртку, фотоапарат «Зеніт», електрочайник, прасувальну дошку,
електровитяжку, килим на  підлогу,
обручальне кольцо. ОСОБА_3. подарувалаОСОБА_1 майно,  яке
не  було  її
власністю, а  спільною сумісною
власністю його іОСОБА_1 Просить такий
правочин визнати  недійсним  на
підставі ст. ст. 215, 216 ЦК України
і  провести поділ майна, виділивши
йому фотоапарат Зеніт» вартістю 270 грн., кухонний гарнітур «Оля» - 1050 грн.,
м'який   куток «Ромашка» - 1800 грн., а
всього на суму - 3120 грн. Вислоцькій просить
виділити :  газову плиту «Норд»
вартістю 650 грн., спальний гарнітур «Орфей» - 1250 грн., мікрохвильову піч -
300 грн., пральну машину - 350 грн., електрочайник - 55 грн., прасувальну дошку
- 75 грн., електровитяжку - 125 грн., килим на підлогу 2х3 - 200 грн., куртку -
230 грн., обручку - 120 грн.,  а всього
на суму  3175 грн.

26 березня 2008 року ОСОБА_1 звернулася в
суд  з
позовом до ОСОБА_2 про визнання ідеальних часток квартири, вказуючи, що  під
час  шлюбу  придбали
квартируАДРЕСА_1 загальною площею 42,7 кв.м. Враховуючи, що  квартиру
неможливо  поділити в натурі,
просить  врахувати, що з нею  залишилася
проживати малолітня дитина  і
визнати за нею 2/3 ідеальних часток квартири, а відповідачу виділити 1/3 частку
квартири.

ОСОБА_1. в судовому засіданні свої позовні
вимоги підтримала  повністю, а позов
ОСОБА_2 не визнала і  додатково  суду
пояснила, що квартиру  вони  купили
за  спільні  кошти,
які  були  надані
їх батьками, частково  її, а  частково відповідача. В 2003 році її мати,
ОСОБА_3., передала  їй  гроші для
купівлі  меблів і  вона
купила  спальний набір «Орфей» і
кухонний «Оля». В 2005 році мати
позичила відповідачу гроші на
поїздку  в м. Москва на роботу і
за ці гроші купили газову плиту «Норд». Пізніше мати передала гроші сестрі, на
які  вони
придбали мякий куток «Ромашка». Також за гроші  матері
придбали  мікрохвильову піч,
пральну машину, гладильну дошку, електрочайник. Всі  речі, після купівлі, завозили на  їх   квартиру
для  спільного користування. Коли  відносини
між ними  погіршилися,  вона
перейшла  проживати  до
своїх  батьків  і, щоб якось
себе  захистити, оформили  договір
дарування  на  майно, куплене  за
кошти  матері.  Електровитяжка придбана  за  їх  спільні
кошти, а на  килим  100 грн. дала
мати  відповідача, а 100 грн. її
бабуся. Куртка куплена  для  відповідача
за  гроші  її
матері. Обручка подарована їй
ОСОБА_2 під час  укладення  шлюбу, а
гроші  йому  дав його брат. Фотоапарат «Зеніт» купляли  для дочки. Рішенням  суду ОСОБА_2. зобов'язаний виплачувати їй
аліменти в сумі 150 грн., щомісячно,  що
є недостатнім для  забезпечення її
розвитку і тому  вважає,  що  за
нею слід визнати 2/3 частки  в  квартиріАДРЕСА_1

Відповідач
ОСОБА_2. позовуОСОБА_1 не визнав, а свій підтримав і додатково  пояснив, що квартира АДРЕСА_1 куплена за
кошти, які  були  надані їх батьками, в рівних  частках. Просить визначити частки  подружжя
в  рівних  долях
у  співвідношенні 1/2 до 1/2.  Він постійно
працював на сезонних  роботах,
Борщівському  цукровому  заводі, їздив
на  роботу в м. Москва. За
зароблені гроші, в серпні 2003 року, придбали спальний набір «Орфей», навесні
2004 року  купили газову плиту «Норд».
Також навесні 2004 року його  тітка
передала  йому 100 Євро, як  аванс за
виконання  робіт в  майбутньому і вони  купили кухонний набір «Оля». В 2005 році
за  спільні  кошти
придбали м'який  куток «Ромашка»,
а  також
в  різний  час придбали спільно мікрохвильову піч,
пральну машину, гладильну дошку, електрочайник, електровитяжку, килим,
фотоапарат «Зеніт». Куртка куплена за спільні
кошти  для нього. Обручка
подарована нимОСОБА_1 при  обряді   вінчання.

Відповідач ОСОБА_3. позову не визнала  і  суду
пояснила, що працювала  за  кордоном
і  передавала  гроші для
своєї дочки. Спочатку, спільно з матірю ОСОБА_2, дали кошти  на
купівлю квартири. В 2003 році вона
дала  дочці 500 доларів США на
купівлю меблів. Разом вибрали спальний набір, а кухонний  набір
вибрали у  її відсутності. В 2005
році знову передала гроші  і дочка купила
газову плиту і м'який куток. Також, за
її гроші, дочка  купила
мікрохвильову піч, пральну машину, гладильну дошку, електрочайник.  Гроші вона
давала  особисто для  дочки і на
купівлю майна в  нову квартиру. В
2005 році відносини між дочкою і ОСОБА_2 погіршилися і тому вирішили оформити
договір дарування, щоб  захистити
інтереси дочки. Договір дарування є дійсним, так як  саме
на  це  майно вона
передала  свої гроші.

Приватний нотаріус ОСОБА_6 суду  пояснила, що 10.10.2005 року вона  посвідчила
договір дарування, згідно якого ОСОБА_3. подарувалаОСОБА_1  своє  майно,
а  саме газову плиту «Норд» вартістю 650
грн., спальний гарнітур «Орфей» - 1250 грн., Кухонний набір «Оля» - 1050 грн.,
м'який   куток «Ромашка» - 1800 грн. При
посвідченні договору вимог законодавства
порушено  не  було і те, що майно належить Міляновській  було
записано з їх слів.

Заслухавши
пояснення  сторін, свідків,
дослідивши  письмові  докази
по  справі, суд  вважає, що
позовні  вимоги  ОСОБА_1 і ОСОБА_2 слід задовольнити частково
виходячи  з  наступного.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували в  зареєстрованому  шлюбі з 25 листопада 1999 року.

14 листопада 2005 року шлюб між  ними
розірвано і зареєстровано в
відділі РАЦС Борщівського районного управління юстиції, актовий запис №
205 від 14.11.2005 року.

В шлюбі в них народилася  дочка ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте
подружжям за  час шлюбу, належить дружині
та  чоловікові на  праві
спільної сумісної власності незалежно
від  того, що  один
з  них не мав з поважної  причини ( навчання, ведення  домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (
доходу). Вважається, що  кожна  річ, набута за  час
шлюбу, крім  речей  індивідуального користування, є об'єктом
права спільної сумісної власності подружжя.

Під час
шлюбу подружжя купили квартируАДРЕСА_1, що  вони обоє підтвердили в судовому засіданні.
На  підтвердження цього є копія договору
купівлі - продажу від 29.03.2001 року з якого слідує, що ОСОБА_2. купив
вОСОБА_7, ОСОБА_8., ОСОБА_9, ОСОБА_10., ОСОБА_11, ОСОБА_12 двохкімнатну
квартируАДРЕСА_1, загальнокорисною площею 42,7 кв.м., житловою 25,7 кв.м. за
7099 грн.

Подружжя
постійно проживали  в  купленій
квартирі,  де  і
зареєстровані.

В вересні 2005 рокуОСОБА_1., разом з дитиною,
перейшла проживати до  своїх батьків в с.
Мушкатівка Борщівського району.

Як видно з акту обстеження квартири по
вул.Л.Курбаса, де проживала сімя ОСОБА_1, комісія станом  на 11.10.2005 року виявила  в
квартирі  наступне  майно: м'який куток, спальний гарнітур,
кухонний гарнітур, мікрохвильова піч, пральна машина, шафа, холодильник, килим
на підлогу, музичний  центр, телевізор.

Згідно
договору  дарування від 10.10.2005
року ОСОБА_3подарувала ОСОБА_1, належні
ОСОБА_3 на праві власності предмети домашньої  обстановки та вжитку: Газова плита «Норд»
вартістю 650 грн., спальний гарнітур «Орфей» - 1250 грн., кухонний набір «Оля»
- 1050 грн., м'який куток «Ромашка» - 1800 грн. В договорі  дарування
не  вказано  де знаходиться майно, а прийняттям дарунка
вважається одержання оригінального примірника цього  договору після його нотаріального
посвідчення. ОСОБА_3. іОСОБА_1. в судовому
засіданні  підтвердили, що майно,
яке вказано в договорі дарування, знаходилося
на  той  час в
квартирі АДРЕСА_1і  на  даний час знаходиться там.

ОСОБА_1. обґрунтовує  свої
вимоги  тим, що газова плита
«Норд», спальний гарнітур «Орфей», кухонний набір «Оля», м'який куток
«Ромашка»  набуте  нею за
час шлюбу на  підставі  договору
дарування.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України
особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до
шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час
шлюбу, але на  підставі
договору  дарування або в порядку
спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час
шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Виходячи з
змісту ч. 1 ст. 717 ЦК України за
договором  дарування  одна
сторона ( дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому
другій  стороні (обдаровуваному)
безоплатно майно (дарунок) у власність.

За договором дарування від 10.10.2005 року
ОСОБА_3. подарувалаОСОБА_1 належні їй, на праві приватної власності, предмети
домашньої обстановки та вжитку.

Однак, в судовому засіданні встановлено, що
спірне майно було придбане в 2003 році та в 2005  році, купляли йогоОСОБА_1. та ОСОБА_2.,
для  своєї  сімї і все
майно  було  перевезено
на  спільну  квартиру та перебувало  в
спільному  користуванні  і
на  даний  час
знаходиться  в  квартирі.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом  власності
є право  особи на річ (майно), яке
вона  здійснює відповідно  до
закону за  своєю волею,
незалежно  від  волі
інших  осіб.

ОСОБА_3. не
надала  суду  доказів
на  яких  підставах, що
не  заборонені  законом,
вона  набула  права власності на майно, яке  вона
дарувала.

Як ОСОБА_3., так іОСОБА_1. пояснили, що
передавалися  тільки гроші  на
купівлю майна для користування
сімї ОСОБА_1,  однак  такі пояснення жодними доказами не
підтверджені, а пояснення  свідка
ОСОБА_13, в даному  випадку,  не
можуть  братися  до уваги, так як вона є дочкою ОСОБА_3і
сестроюОСОБА_1 та зацікавлена в підтвердженні саме таких обставин.

ОСОБА_2. пояснив, що  все  майно
придбано  за  їх
спільні  кошти, і такі  пояснення
ніким не  спростовані.

ОСОБА_1. ж категорично вказувала, що
спальний  набір «Орфей» придбано в 2001
році, а коли, за клопотанням відповідача,
було допитано  свідка ОСОБА_14,
приватного  підприємця, яка  підтвердила
факт  купівлі спального  набору в 2003 році, позивачка  змінила свої
пояснення.

Суд
також  враховує, що ОСОБА_1. і
ОСОБА_2. визнали  спільною  сумісною
власністю подружжя квартиру АДРЕСА_1, хоча  квартира була
придбана  за  кошти батьків і ніхто, з них не ставив  питання про свій дарунок,  тобто
між  сторонами  склалися
довірливі  відносини  в  ході  яких для спільного  користування подружжя ОСОБА_1 і їх дочки  було
придбано квартиру і майно, яким
вони  спільно  користувалися протягом  тривалого
часу. Договір дарування  було
укладено після погіршення  відносин,
припинення спільного  проживання і
під  час розгляду  справи
в  суді про  розірвання
шлюбу.

Виходячи
з  наведеного  суд
вважає,  що таке рухоме
майно:  1. Газова плита «Норд» вартістю
650 грн.; 2. Спальний гарнітур «Орфей» - 1250 грн.; 3. Кухонний набір «Оля» -
1050 грн.; 4. М'який   куток «Ромашка» -
1800 грн.;  5. Мікрохвильова піч - 300
грн.; 6. Пральна машина - 350 грн.; 7. Фотоапарат  «Зеніт» 300 грн.; 8. Електрочайник - 55 грн.;
9. Прасувальна дошка - 75 грн. 10. Електровитяжка - 125 грн. 11. Килим на
підлогу 2х3 - 200 грн., -  набуте за  час
шлюбу і є об'єктом права
спільної  сумісної  власності подружжя ОСОБА_2 іОСОБА_1

Особистою приватною власністюОСОБА_1 є
обручка, а ОСОБА_2 куртка.

Суд
вважає, що шляхом  укладення  договору
дарування ОСОБА_3. іОСОБА_1. вилучили частину  майна
з  спільної сумісної власності
подружжя ОСОБА_1, що  заперечується
ОСОБА_2

Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність
правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах  встановлених
законом, такий  правочин може
бути  визнаний  судом недійсним ( оспорюваний  правочин ).

Договором  дарування від 10.10.2005 року порушено право
власності ОСОБА_2 на частку у майні, що є об'єктом права  спільної сумісної власності подружжя і він
протиправно позбавлений непорушності права власності, а тому його  право
підлягає  захисту.

За
таких  обставин договір  дарування
слід  визнати  недійсним
та  провести  поділ рухомого  майна
подружжя.

При
вирішенні  питання визнання  ідеальних
часток  квартири АДРЕСА_1суд  враховує, що
сторони  погодилися на  рівність їх
часток по  закону.

ОСОБА_1. просить збільшити  її частку, врахувавши, що з нею проживає  малолітня
дитина, а розмір аліментів, які
вона  одержує, не забезпечує  прожиткового мінімуму.

Згідно ксерокопії  виконавчого листа від 1 грудня 2005 року
ОСОБА_2. зобов'язаний  сплачувати
аліменти  на  утримання
дочки  в  сумі 150 грн. Заборгованості  по виплаті аліментів  немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 СК України  за
рішенням  суду частка  майна дружини, чоловіка  може
бути  збільшена,  якщо  з
нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за
умови, що  розмір  аліментів, які вони одержують, недостатній
для   забезпечення їхнього фізичного, духовного
розвитку та лікування.

Суд враховує, що з ОСОБА_1 проживає
малолітня  дитина  і аліменти, в розмірі 150 грн., не
можуть  достатньо забезпечити
фізичний  і духовний  розвиток дитини, однак  також
суд  враховує,  що ОСОБА_2. не  перешкоджаєОСОБА_1 в проживанні та
користуванні  квартирою, визначений  судом розмір
аліментів сплачує  регулярно,  за
його позовом рішенням  суду  йому
визначено порядок спілкування і побачень з дочкою, а  також пояснення ОСОБА_1,  що вона
в  квартирі  проживати
не буде і  частку  хоче
визначити,  щоб в майбутньому було
для дитини. За таких обставин, при визначенні
часток  в  квартирі
суд вважає, що  їх  слід
вважати  рівними,  так як збільшення частки і її реєстрація
документально  не  вплине
на фізичний, духовний
розвиток  дитини.

Однак при поділі спільного рухомого  майна суд
враховує інтереси  дитини і
збільшення частки позивача в цьому майні буде
справедливим  по відношенню до
обох  з
подружжя.

Отже,
суд  вважає, що позов ОСОБА_1  слід задовольнити частково та  визначити
частки в  квартиріАДРЕСА_1  по 1/2 за
кожним з подружжя.

Позов ОСОБА_2 також слід задовольнити
частково  і визнати, що їх спільне майно
є: 1. Газова плита «Норд» вартістю 650 грн.; 2. Спальний гарнітур «Орфей» -
1250 грн.; 3. Кухонний набір «Оля» - 1050 грн.; 4. М'який   куток «Ромашка» - 1800 грн.;  5. Мікрохвильова піч - 300 грн.; 6. Пральна
машина - 350 грн.; 7. Фотоапарат  «Зеніт»
300 грн.; 8. Електрочайник - 55 грн.; 9. Прасувальна дошка - 75 грн. 10.
Електровитяжка - 125 грн. 11. Килим на підлогу 2х3 - 200 грн., а всього на суму  6155 грн.

Договір дарування від 10 жовтня 2005 року між
ОСОБА_3 і ОСОБА_1про дарування газової плити «Норд» вартістю 650 грн.; 2.
спального гарнітуру «Орфей» - 1250 грн.; 3. Кухонного набору «Оля» - 1050 грн.;
4. М'якого  кутка «Ромашка» - 1800 грн.
слід визнати недійсним.

ОСОБА_2 слід виділити м'який  куток «Ромашка» вартістю 1800 грн.,
електрочайник - 55 грн., фотоапарат
«Зеніт» - 300 грн., килим на підлогу 2х3 - 200 грн., а всього  на
суму 2355 грн., а ОСОБА_1  газову
плиту «Норд» вартістю 650 грн., спальний гарнітур «Орфей» - 1250 грн., кухонний
набір «Оля» - 1050 грн., мікрохвильову піч - 300 грн., пральну машину - 350
грн., прасувальну дошку - 75 грн., електровитяжку - 125 грн., а всього на
суму  3800 грн.

В задоволенні інших  вимог сторін
слід  відмовити.

З ОСОБА_2 підлягає  стягненню в користь ОСОБА_1 частина  сплачено судового збору по  позову про визнання часток в квартирі.

З висновку оцінювача від 18.03.2008 року
вбачається, що   вартість квартири
АДРЕСА_1 142163 грн., а  отже вартість Ѕ
частки 71081грн. 50 коп.

В користь ОСОБА_1 слід  стягнути 710 грн. 81 коп.

Інші
витрати віднести  на  сторони

На підставі ст. ст. 15, 16, 215, 216,
316,321, 325, 328,368, 369,372,386  ЦК
України, ст. ст. 57,60,61,69,70,71 СК України, керуючись ст. ст. 10,11,60,174,212 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1  задовольнити частково.

Визначити
ОСОБА_1  Ѕ частку  в квартиріАДРЕСА_1.

Визначити
ОСОБА_2  Ѕ частку  в квартиріАДРЕСА_1.

В задоволенні  інших
позовних  вимог  відмовити
за їх  безпідставністю.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2
і ОСОБА_1 рухоме  майно:

1. Газова плита «Норд» вартістю 650 грн.;
2. Спальний гарнітур «Орфей» - 1250 грн.; 3. Кухонний набір «Оля» - 1050 грн.;
4. М'який   куток «Ромашка» - 1800
грн.;  5. Мікрохвильова піч - 300 грн.;
6. Пральна машина - 350 грн.; 7. Фотоапарат
«Зеніт» 300 грн.; 8. Електрочайник - 55 грн.; 9. Прасувальна дошка - 75
грн. 10. Електровитяжка - 125 грн. 11. Килим на підлогу 2х3 - 200 грн., а
всього на суму  6155 грн.

Договір дарування від 10 жовтня 2005 року
між ОСОБА_3 і ОСОБА_1про дарування газової плити «Норд» вартістю 650 грн.; 2.
спального гарнітуру «Орфей» - 1250 грн.; 3. Кухонного набору «Оля» - 1050 грн.;
4. М'якого  кутка «Ромашка» - 1800 грн.
визнати недійсним.

Провести поділ спільного майна.

ВиділитиОСОБА_2 м'який  куток «Ромашка» вартістю 1800 грн.,
електрочайник - 55 грн., фотоапарат
«Зеніт» - 300 грн., килим на підлогу 2х3 - 200 грн., а всього  на
суму 2355 грн.

Виділити ОСОБА_1  газову плиту «Норд» вартістю 650 грн.,
спальний гарнітур «Орфей» - 1250 грн., кухонний набір «Оля» - 1050 грн.,
мікрохвильову піч - 300 грн., пральну машину - 350 грн., прасувальну дошку - 75
грн., електровитяжку - 125 грн., а всього на суму  3800 грн.

В задоволенні  інших
вимог ОСОБА_2 відмовити  за  їх
безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2  в
користь  ОСОБА_1 710 грн. 81 коп.
як витрати по сплаті  судового  збору.

Інші витрати,  понесені сторонами,  покласти
на сторони  в  тих
межах  в яких  вони
понесли.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через Борщівський районний суд та апеляційну скаргу
протягом двадцяти  днів після подання
заяви про апеляційне оскарження в такому ж порядку.

Головуючий:підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду                   П.В. Чир