Справа
№2-198/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

04 лютого 2008 року
м.Балаклія

Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

Судді Муленко Л.М.,

при секретарі  Комар Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до
Виконкому Андріївської селищної ради Балаклійського району  Харківської області про визнання права
власності на самочинно збудовані будівлі,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка   звернулась
до суду з вимогою про визнання права власності на самочинно збудовані будівлі: сарай-літню кухню, позначений на схемі в технічному
паспорті літерою “Б”,
загальною площею 48,3
кв.м.; сарай, позначений на схемі в технічному паспорті літерою літ. “Г”, загальною площею 27,8 кв.м.; сарай, позначений на схемі в
технічному паспорті літерою літ. “Д”,
загальною площею 4,0
кв.м., що розташовані при домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог
позивачка зазначає, що згідно свідоцтва про право власності в порядку
спадкування за законом, виданого Балаклійською державною нотаріальною конторою
31 липня 2007 року, реєстровий №2-2740, їй на праві приватної власності
належить житловий будинок, розташований за адресою:  АДРЕСА_1.

У
1980  за вказаною адресою було самочинно
збудовано сарай,
позначений на схемі в технічному паспорті літерою літ. “Г”, загальною площею 27,8 кв.м.; у 1986 році -
сарай-літню
кухню, позначений на
схемі в технічному паспорті літерою “Б”, загальною площею 48,3 кв.м.;у 1987 році - сарай, позначений на схемі в
технічному паспорті літерою літ. “Д”,
загальною площею 4,0
кв.м.

Вартість самочинно
збудованих будівель
відповідно до технічного паспорту, виготовленого Балаклійським бюро
технічної інвентаризації,  становить 7939 гривень.

Згідно
технічного висновку, виданого комунальним підприємством “Балаклійське архітектурне
бюро”,  самовільно збудовані будівлі
мають незначні дефекти експлуатаційного характеру, але вони не впливають на їх
несучу спроможність, та в подальшому можуть бути використані в експлуатації.
Розташування сараю-літньої кухні, позначеного на схемі в технічному паспорті
літерою “Б”, не
відповідає протипожежним вимогам, оскільки не витримано протипожежні розриви до
сусіднього домоволодіння, однак сусід позивачки - ОСОБА_2 не заперечує проти
визнання за нею права власності на самочинно збудовані будівлі та в подальшому
претензій не матиме.

В судовому засіданні
позивачка підтвердила вищенаведене та просить суд  позов задовольнити в повному обсязі.

Представник
відповідача в судове засідання не з'явився,
надав суду письмову заяву про визнання відповідачем позовних вимог.

Виходячи з наведеного, заслухавши
пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку , що
заява підлягає задоволенню , оскільки
згідно п.5 ст. 376 ЦК України “на вимогу власника (користувача) земельної ділянки
суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно
збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб.”

Судом
встановлено, що &frac12; частина
житлового будинку,  розташованого по
АДРЕСА_1, належить позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданого Балаклійською державною нотаріальною конторою 29 лютого 1972
року, та зареєстрованого Балаклійським бюро технічної інвентаризації 10 березня
1972 року за реєстровим номером 286 (а.с.16), друга &frac12; частина
зазначеного домоволодіння належить їй на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом серії ВЕТ №488023, виданого Балаклійською
державною нотаріальною конторою Харківської області 31 липня 2007  року, зареєстрованого за №2-2740 (а.с.14).

У
1980  за вказаною адресою було самочинно
збудовано сарай,
позначений на схемі в технічному паспорті літерою літ. “Г”, загальною площею 27,8 кв.м.; у 1986 році -
сарай-літню
кухню, позначений на
схемі в технічному паспорті літерою “Б”, загальною площею 48,3 кв.м.; у 1987 році - сарай, позначений на схемі в
технічному паспорті літерою літ. “Д”,
загальною площею 4,0
кв.м.

У
відповідності  з технічним висновком,
виданим 29.10.2007 року  комунальним
підприємством “Балаклійське архітектурне бюро”, виходячи із стану конструкцій
будівель, які мають незначні дефекти експлуатаційного характеру, беручи до
уваги представлений акт обстеження земельної ділянки з побудованими на ній
будівлями, погоджений з головним санітарним лікарем Балаклійського району та
начальником відділу містобудування та архітектури райдержадміністрації,  самочинно збудовані будівлі в подальшому
можуть бути використані для експлуатації (а.с.7-10).

В зв'язку з
порушенням правил пожежної безпеки, а саме тому, що допущено порушення
протипожежної відстані від самочинно збудованих споруд до будівель на сусідній
садибі, відділ наглядово-профілактичної діяльності  Балаклійського районного управління ГУ МНС
України в Харківській області надав негативний висновок щодо розташування сараю-літньої
кухні, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою “Б” (а.с.11).

Однак
із  заяви сусіда позивачки - ОСОБА_2, вбачається, що він не заперечує проти визнання
за нею  права власності на самочинно збудований з порушенням протипожежних розривів
сарай-літню кухню,
позначений на схемі в технічному паспорті літерою “Б” (а.с.17).

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого
04.06.2007 року
Балаклійським бюро технічної інвентаризації,  вартість самочинно побудованих будівель становить 7939 гривень (а.с.12-13).

Керуючись ст. ст. 10,11,60,  212-215, п.5 ст.376 ЦК України, с у д

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконкому Андріївської селищної ради
Балаклійського району Харківської області про визнання права власності на
самочинно збудовані споруди - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовані будівлі: сарай-літню кухню, позначений на схемі в технічному
паспорті літерою “Б”,
загальною площею 48,3
кв.м.; сарай, позначений на схемі в технічному паспорті літерою літ. “Г”, загальною площею 27,8 кв.м., сарай, позначений на схемі в
технічному паспорті літерою літ. “Д”,
загальною площею 4,0
кв.м., що розташовані при домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя                                                  Л.М. Муленко