Справа
№ 2-19/08
РІШЕННЯ

Іменем  України

06
червня 2008 року   Індустріальний
районний суд міста Дніпропетровська

у
складі: головуючого

судді
Мороз В.П.

при

секретарі

Баштаненко
І.О.

за участю

прокурора
Каравай Ю.В.

розглянувши
в судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську справу за

позовною
заявою Прокурор Індустріального району м. Дніпропетровська в

інтересах:
ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Дніпропетровська

міська
рада, Комунальне підприємство « Дніпропетровське міжміське  бюро

технічної
інвентаризації», Шоста державна нотаріальна контора, Орган опіки та

піклування
Індустріального району, ОСОБА_5 Про визнання

приватизації
квартири та договору купівлі -продажу недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2007 року прокурор в інтересах:
ОСОБА_1звернувся

з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Дніпропетровська міська рада,
Комунальне

підприємство
« Дніпропетровське міжміське  бюро
технічної інвентаризації»,

Шоста
державна нотаріальна контора, Орган опіки та піклування Індустріального

району,
ОСОБА_5 Про визнання приватизації квартири та

договору
купівлі -продажу недійсним.

В обґрунтування своїх позовних вимог у
позовній заяві та в ході судового

засідання
прокурор, уточнивши позовні вимоги, посилався на те, що з 05.02.1992

року
ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_1 проживали та були зареєстровані

в
квартирі АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську на підставі

ордеру
№ 6 виданого Дніпропетровським міськвиконкомом. В ІНФОРМАЦІЯ_1 бабуся

ОСОБА_1
ОСОБА_6 померла. В спірній квартирі залишились мешкати

ОСОБА_3
разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_7 ОСОБА_3 вела

аморальний
спосіб життя, регулярно вживала наркотичні засоби, в зв'язку з чим

вихованням
доньки, здоров*ям, фізичним та духовним розвитком доньки не

займалась.  ОСОБА_3 знаходилась в тяжкому матеріальному
становищі, ніде не

працювала.
В 1996 році ОСОБА_8 познайомилась з ОСОБА_9, який

запропонував
останній укласти фіктивний шлюб з його знайомим ОСОБА_2, з

метою
продажу її квартири АДРЕСА_1.

31.10.1997
року відділом РАЦС Індустріального району м. Дніпропетровська було

зареєстровано
шлюб між ОСОБА_3та ОСОБА_2 , та видано свідоцтво про шлюб НОМЕР_1. В
послідуючому

ОСОБА_3
11.08.1997 року знаходячись під впливом видає доручення на ім'я

ОСОБА_9,
на представлення її інтересів по переоформленню особового рахунку,

зняттю
з реєстрації. 04.11.1997 року ОСОБА_2 прописується в квартиру АДРЕСА_1 в м.
Дніпропетровську., таким чином стає членом сім'ї

наймача
( ОСОБА_3), який користується правами та обов'язками ,

передбаченими
договором найму житлового приміщення. 25.11.1997 року особовий

рахунок
на квартиру ОСОБА_2 переоформлює на себе та стає головним наймачем

квартири.
12.12.1997 року  ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були
виписані з

вищевказаної
квартири. В послідуючому ОСОБА_2 подає документи на

приватизацію
спірної квартири та на підставі рішення міськвиконкому № 34186-97

від
30.12.1997 року отримує свідоцтво про право власності на житло на себе,

оскільки  на той час він єдиний був зареєстрований в
квартирі.  16.01.1998 році

ОСОБА_2
продає квартиру АДРЕСА_1

ОСОБА_4
Гроші від продажу ніби -то належної йому квартири присвоює собі.

Неповнолітня
ОСОБА_1 яка являється інвалідом дитинства і перебуває на

диспансерному
обліку з діагнозом цукровий діабет, інсулінозалежна форма, з

вересня
1997 року по серпень 1998 року знаходилась в ендокринологічному

відділенні
міської дитячої лікарні № 1. В лікарні ОСОБА_3 доньку не

відвідувала,
тобто залишила її практично без батьківської опіки. З лікарні

ОСОБА_7
забрала ОСОБА_5, яку рішенням Індустріальної районної ради у

м.
Дніпропетровську №3293 від 29.08.1998 року призначено опікуном над

неповнолітньою
ОСОБА_1, оскільки остання залишилась без батьківського

піклування.
З моменту встановлення опіки та на теперішній час ОСОБА_1

мешкає
та зареєстрована за місцем мешкання опікуна в м. Дніпропетровську, АДРЕСА_2.
13.11.1998 року Індустріальним районним судом м.

Дніпропетровська
ОСОБА_3 було позбавлено батьківських прав відносно доньки

ОСОБА_1  ОСОБА_3 оскільки остання являючись
матір'ю  ОСОБА_1 вела

аморальний
спосіб життя, вихованням доньки не займалась. 18.02.2002 року

Ленінський
районний суд м. Дніпропетровська визнав шлюб, укладений 31.10.1997

року
між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, недійсним на підставі того, що шлюб

було
укладено без мети утворення сім'ї ( фіктивний шлюб),а з метою прикриття

іншої
угоди, купівлі - продажу квартири. На підставі рішення суду Ленінського

району
м. Дніпропетровська від 18.06.2002 року актовий запис № 938 від

31.10.1997
року про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

анульований.
Тільки на підставі укладення шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стала можливим
реєстрація ОСОБА_2 в спірну квартиру та в послідуючому

її
приватизація. Отже оскільки приватизація ОСОБА_2 спірної квартири була

здійснена
із порушенням чинного законодавства та ущемляє права неповнолітньої

ОСОБА_1на
приватизацію житла та її права на житло повинна бути

визнана
не дійсною.

Прокурор Індустріального району м.
Дніпропетровська підтримав позовні вимоги

та
просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не
з'явився, про час і місце

судового
засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не

повідомив.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не
з'явилася, про час і місце

судового
засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не

повідомила.

Відповідач ОСОБА_4  у судове засідання з'явився, позовні вимоги
не визнав

в
повному обсязі, суду пояснив, що квартиру придбав на законних підставах,

згідно
договору купівлі-продажу від 16.01. 1998 року укладений між ним та

ОСОБА_2
Проте суму сплатив меншу, ніж вказана в самому договорі.

Представник Дніпропетровської міської ради у
судове засідання не з'явився, про

час
і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду

не
повідомив.

Представник КП МБТІ у судове засідання не
з'явився, про час і місце судового

засідання
повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Представник Шостої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори у судове

засідання
не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним

чином,
причину неявки суду не повідомив.

Представник Органу опіки та піклування у
судове засідання з'явивися, позовні

вимоги
підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов прокурора в

інтересах
ОСОБА_1.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення сторін, вважає, що позов

підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що з
05.02.1992 року ОСОБА_6,

ОСОБА_3,
ОСОБА_1 проживали та були зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1в м.
Дніпропетровську на підставі ордеру № 6 виданого

Дніпропетровським
міськвиконкомом (а.с.9).

В ІНФОРМАЦІЯ_1 бабуся ОСОБА_1 ОСОБА_6
померла. В спірній квартирі

залишились
мешкати ОСОБА_3 разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_7

ОСОБА_3
вела аморальний спосіб життя, регулярно вживала наркотичні засоби,

в
зв'язку з чим вихованням доньки, здоров'ям, фізичним та духовним розвитком

доньки
не займалась.  ОСОБА_3 знаходилась в
тяжкому матеріальному

становищі,
ніде не працювала.

31.10.1997 року між ОСОБА_3та ОСОБА_2
зареєстровано шлюб, про що ВРАЦС виконкому Дніпропетровської

районної
ради м. Дніпропетровська від 31.10.1997 року, зроблено актовий запис №

928
(а.с.10).

11.08.1997 року ОСОБА_3 видає доручення на
ім'я ОСОБА_9, на

представлення
її інтересів по переоформленню особового рахунку, зняттю з

реєстрації
(а.с.15). 31.10.1997 року ОСОБА_3 видає ще одне доручення на ім'

я
ОСОБА_9, на представлення її інтересів в органах міліції з питань виписки

з
квартири (а.с.16).

04.11.1997
року ОСОБА_2 прописується в квартиру АДРЕСА_1в м. Дніпропетровську., таким
чином стає членом сім'ї наймача ( ОСОБА_3), який користується правами та
обов'язками, передбаченими договором найму

житлового
приміщення. (а.с.13) 25.11.1997 року особовий рахунок на квартиру

ОСОБА_2
переоформлює на себе та стає головним наймачем квартири. 12.12.1997

року  ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були виписані з
вищевказаної квартири. (а.с.

14)

ОСОБА_2
подає документи на приватизацію спірної квартири та на підставі

рішення
міськвиконкому № 34186-97 від 30.12.1997 року отримує свідоцтво про

право
власності на житло на себе (а.с. 19), оскільки
на той час він єдиний був

зареєстрований
в квартирі.

16.01.1998
році ОСОБА_2 укладає договір купвлі-продажу з ОСОБА_4,

посвідченого
державним нотаріусом Петрушенською І.Р.
(а.с.17)

Неповнолітня ОСОБА_1 яка являється інвалідом
дитинства і перебуває на

диспансерному
обліку з діагнозом цукровий діабет, інсулінозалежна форма, з

вересня
1997 року по серпень 1998 року знаходилась в ендокринологічному

відділенні
міської дитячої лікарні № 1.

Рішенням Індустріальної районної ради у м.
Дніпропетровську  від 29.08.1998

року
№ 329/3 призначено опікуном над неповнолітньою ОСОБА_1, ОСОБА_5

(а.с.35).

З моменту встановлення опіки та на теперішній
час ОСОБА_1 мешкає та

зареєстрована
за місцем мешкання опікуна в м. Дніпропетровську, вул. Шолохова

буд.
29 кв. 237. постійного місця проживання вона не має.

13.11.1998
року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська ОСОБА_3

було
позбавлено батьківських прав відносно доньки ОСОБА_1 (а.с.65).

18.02.2002 року Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська визнав шлюб,

укладений
31.10.1997 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, недійсним на

підставі
того, що шлюб було укладено без мети утворення сім'ї ( фіктивний шлюб),

а
з метою прикриття іншої угоди, купівлі - продажу квартири. (а.с.63-64). На

підставі
рішення суду Ленінського району м. Дніпропетровська від 18.06.2002

року
актовий запис № 938 від 31.10.1997 року про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 анульований. Тому суд вважає, що на підставі даного рішення

ОСОБА_2
не являється членом сім'ї наймача та не має права на приватизацію

спірної
квартири.

Відповідно ст. 77 Кодексу про шлюб та сім'ю
України (в ред. 1992 року) за

життя
батьків діти не мають права на їх майно, так само як і батьки не мають

права
на майно дітей.

Як вбачається з матеріалів справи, пояснень
ОСОБА_5, ОСОБА_3

вела
аморальний образ життя, в силу своєї залежності від наркотичних засобів не

могла
і не діяла в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_1 та навпаки надала

згоду
на виписку доньки з квартири, тим самим позбавив її законного права на

участь
у приватизації спірної квартири, де ОСОБА_1 була зареєстрована.

Згідно до адресної довідки від 10.09.2001
року неповнолітня ОСОБА_1 була

виписана
за адресою АДРЕСА_3в м. Дніпропетровську, тобто відсутній

факт
проживання неповнолітньої ОСОБА_1 (а.с.39).

Згідно ст. 48 ЦК України (в ред. 1963
року) недійсним є правочин, що не

відповідає
вимогам закону, у тому числі ущемляє майнові права неповнолітніх

дітей.
Так судом встановлено, що ОСОБА_2 придбав всі права та обов'язки як

член
сім'ї наймача на спірну квартиру тільки в результаті зареєстрованого

шлюбу,
а так як шлюб, зареєстрований між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був визнаний

Ленінським
районним судом м. Дніпропетровська недійсним, що тягне за собою

припинення
для ОСОБА_2 всіх раніше виниклих у нього прав та обов'язків,

передбачених
законом для осіб, які перебувають у шлюбі.

Відповідно до п. 1 ст. 17 ЦК України (в ред.
1963 року) місцем проживання

визначається
те місце, де громадянин постійно або переважно проживає.

В ході судового розгляду справи, при
вивчені матеріалів справи

встановлено,
що законний представник неповнолітньої ОСОБА_1, після того як

була
виписана з кв. АДРЕСА_1в м. Дніпропетровську, нове місце

проживання
для себе та своєї дочки не придбала, так як за адресою, по якій була

виписана
(АДРЕСА_3) не проживала та не була прописана, згідно

адресної
довідки (а.с.39).

П.7 ст. 41 Конституції України
передбачено, що користування власністю не

може
чинити шкоду правам, свободам та честі громадянам, інтересам суспільства.

ОСОБА_2
приватизував  та продав спірну квартиру,
чим порушив права

неповнолітньої
ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 17,  48,  ЦК
України (в ред. 1963 року), ст. 77 КпСШ,

України,
ст. ст. 3, 10, 11, 208-210, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги прокурора Індустріального
району м. Дніпропетровська в

інтересах
ОСОБА_1- задовольнити в повному обсязі.

Визнати рішення міськвиконкому № 34186 -97
від 30.12.1997 року про

приватизацію
квартири АДРЕСА_1 за

ОСОБА_2
- недійсним.

Визнати
договір купівлі - продажу від 16.01.1998 року квартири АДРЕСА_1в м.
Дніпропетровську укладений між ОСОБА_2

та
ОСОБА_4 посвідчений державним нотаріусом шостої

державної
нотаріальної контори Петрушенською І.Р. - недійсним.

Комунальне
підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної

інвентаризації»  скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_4

на  квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку до Апеляційного суду

Дніпропетровської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -

денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і

подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя:

В.П.Мороз