Справа № 22ц- 785/08                              Головуючий у 1
Категорія - цивільна                                    Цигура Н.А.
Доповідач - Горобець Т.В.
суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді:
суддів:
при секретарі:         з участю:
О.О. прокурора , відповідача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора  Срібнянського району Чернігівської
області  на рішення Срібнянського
районного суду Чернігівської області  від
04 березня 2008 року у справі за позовом
прокурора Срібнянського району Чернігівської області в інтересах ОСОБА_1
до ОСОБА_2  про оспорювання батьківства,
Звертаючись з позовом  до ОСОБА_2 в інтересах  соціально незахищеної ОСОБА_1 , прокурор
просив ухвалити рішення про виключення з актового запису про народження
відомості про ОСОБА_2, як  батька.
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Позов обґрунтовано посиланням на ст. 138 СК
України з зазначенням  обставин, які  підтверджують помилковість запису щодо
батьківства відповідача, та  про
зобов”язання  орган РАЦС  внести в актовий запис про народження дитини
- ОСОБА_3 відомостей про ОСОБА_4 як про батька цієї дитини.
Рішенням Срібнянського районного
суду Чернігівської області від 04 березня 2008 року в задоволенні позову
відмовлено  повністю в зв”язку з
пропуском  прокурорм  строку позовної давності.

Не погодившись з
таким рішенням прокурор в апеляційній скарзі просить його скасувати, ухваливши
рішення по суті позовних вимог, посилаючись
на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, зокрема, незастосування судом під час розгляду справи
положень ч.3,4 ст. 268 ЦК України та незастосування ст. 174 ЦПК України про
задоволення позову на стадії попереднього судового розгляду, оскільки  відповідач визнав позов , третя особа проти
задоволення позову не заперечувала, і будь чиїх прав, свобод чи інтересів
визнанням позову не порушувалось.

В судовому засіданні
прокурор апеляційну скаргу підтримав, пославшись на судову практику з
господарських справ Верховного Суду України, доповнив, що пропуск строку
прокурором , а не позивачкою,  не є
підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 та третя
особа ОСОБА_4  апеляційну скаргу

просили задовольнити, оскільки  в
актовому записі про народження  дитини
ОСОБА_3 відомості про ОСОБА_2 як батька ОСОБА_3
є неправильними. Зазначили, що батьком дитини є ОСОБА_4, який проживав з
позивачкою в фактичному шлюбі  і у них
народився син,  а ОСОБА_2 записаний  батьком лише тому, що на час народження
дитини юридично перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1, при цьому більше
трьох років разом з матір”ю дитини не проживав.

Заслухавши суддю -
доповідача, пояснення прокурора , відповідача та третю особу - ОСОБА_4,
дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК
України  особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами на свій розсуд.

Як вбачається з матеріалів справи , відповідач ОСОБА_2 в  судовому засіданні позов визнав , дав
необхідні пояснення , які повністю узгоджуються з доводами позовної заяви. Третя
особа - ОСОБА_4 позов підтримав та пояснив суду , надавши письмову заяву, що
він визнає себе батьком ОСОБА_3, оскільки дитина народилась в період їх
спільного проживання в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_1,  а відповідач
тривалий час проживає в іншому населеному пункті.

Крім того,  відповідно до
положень ч.8,9 ст. 7 СК України сімейні відносини  регулюються на засадах справедливості,
добросовісності та розумності відповідно до моральних засад суспільства. Їх
регулювання здійснюється з максимально можливим урахуванням  інтересів дитини.

Застосувавши строк позовної
давності, визначений в ст. 138 ч. 3 СК України, та відмовивши в задоволенні
позову в зв”язку з його пропуском, суд першої інстанції не звернув уваги  на зазначені норми  закону та на той факт, що , відповідно до ст.
8 СК України, до відносин, які не врегульовані нормами Сімейного кодексу
України  застосовуються норми Цивільного
Кодексу України. Сімейні та цивільні відносини , як відносини приватного
характеру, наділені спільними рисами.
Отже, на стадії захисту сімейних прав суд застосовує норми Цивільного
кодексу , які стосуються, в тому числі, і позовної давності.

Виходячи з вищенаведеного, та
враховуючи, що  порядок застосування
строку позовної давності СК України не врегульовано, а  визначено в ст. 267 ч.3 ЦК України, суд
першої інстанції мав виходити з положень зазначеної норми закону , тобто  враховувати, що позовна давність
застосовується при умові, що про це заявляє сторона.

Не застосувавши  при розгляді даної справи цю норму закону, не
врахувавши, що жодна із сторін про застосування строку позовної давності не
заявляла, що позов повністю визнаний
відповідачем,  а  позов, перш за все, заявлений в інтересах
дитини, фактичний батько якої проживає з цією дитиною від народження, утримує
її, визнає своє батьківство , суд першої інстанції дійшов до помилкового
висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

Одночасно з вимогою  про виключення відомостей про батька
ОСОБА_2  з актового запису, прокурором
також заявлена вимога зобв”язати
орган  РАЦС, який приймав участь у
справі в якості третьої особи, внести в актовий запис відомості про ОСОБА_4, як
про батька дитини - ОСОБА_3.

Зазначена вимога прокурора
не ґрунтується на законі, що регулює спірні правовідносини. Порядок  внесення
в актовий запис про народження відомостей про батьківство при
відсутності спору визначений ст. 126,127,134,135 СК України і не потребує
судового вирішення. Отже, рішення суду першої інстанції про відмову в
задоволенні позову прокурора в цій частині є правильним , а доводи апеляційної
скарги не спростовують його законності в цій частині.

Відповідно до  ч.1 п.4, та ч.2 ст. 309  ЦПК України, рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню чи зміні з ухваленням нового рішення, якщо апеляційний суд
дійде висновку, що судом було неправильно застосовано норми матеріального чи
процесуального права. Неправильним застосуванням норм права є в тому числі і
незастосування  закону, який підлягав
застосуванню.

Керуючись ст.ст.  303, 304,
307, 309, 313, 314, 316, 317, 319,32 ЦПК України, ст. 138 СК України,
апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу прокурора
Срібнянського району Чернігівської області в інтересах  ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Срібнянського районного
суду Чернігівської області  від 04
березня 2008 року змінити.

Позов прокурора Срібнянського
району  Чернігівської області задовольнити
частково.

Виключити з актового запису  № 22 від 28 серпня 2006 року, вчиненого
відділом РАЦС  Срібнянського районного
управління юстиції  Управління юстиції в
Чернігівській області про народження ОСОБА_3, відомості про ОСОБА_2, як батька
дитини - ОСОБА_3.

В іншій частині рішення
залишити без змін.

Рішення  набирає законної сили з моменту  проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання  законної сили .

Головуючий
Судді: