Справа 2-175
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м              У к р а ї н и

28 березня 2008 року                                                                                              м.
Ромни

Роменський
міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді Шунько Г.О. при
секретарі  Лопата А.В., представників
позивача  Литвиненко С.В., Грек А.Г.,
представника відповідачів ОСОБА_5

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Ромни  справу за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю
Комерційний банк

« Володимирівський»
в особі Сумської філії, до ОСОБА_1, ОСОБА_2і ОСОБА_3про визнання
недійсним договору купівлі - продажу квартири,

в с т а н о в и
в

8 січня
2008 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, в
якому зазначив, що рішенням суду від 6 лютого 2007 року стягнуто з ОСОБА_1, на
користь  ТОВ КБ « Володимирівський» в
особі Сумської філії,  заборгованість по
кредитній угоді в сумі 23544 грн. 44 коп., та 267 грн. судових витрат.

22
березня  2007 року державною виконавчою
службою Роменського міжрайонного управління юстиції  накладено заборону на відчуження АДРЕСА_1,
яка належала боржнику ОСОБА_1 з метою погашення боргу банку.

5
вересня 2007 року начальник ДВС Роменського міського управління юстиції  Ткач П.В., скасував постанову від 22 березня
2007 року про заборону на відчуження квартири боржника.

Відповідачі,
скористалися зняттям заборони на відчуження квартири,  здійснили

11 вересня 2007 року її відчуження шляхом купівлі -
продажу. Продавцем квартири виступив ОСОБА_4, за довіреністю від ОСОБА_1, а
покупцями квартири  ОСОБА_2 та ОСОБА_3

5
листопада 2007 року постанова про зняття заборони на відчуження квартири від 5
вересня 2007 року Господарським судом
Сумської області  визнана не
чинною.

Позивач
вважає, що  правочин вчинено у результаті
зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою  та в період дії не чинної постанови про
скасування заборони на відчуження квартири,
а тому просив суд,  визнати  договір купівлі-продажу АДРЕСА_1, яка
належала боржнику ОСОБА_1 між  ОСОБА_4,
та ОСОБА_2 і ОСОБА_3,  - недійсним.
Зобов'язати покупців квартири ОСОБА_2 і ОСОБА_3,  повернути ОСОБА_1, спірну квартиру, а
ОСОБА_1, покупцям квартири отримані кошти. Позивач також просив стягнути з  відповідачів судові витрати.

В
судовому засіданні представники позивача
Грек А.Г.. та Литвиненко С.В., просили суд позов задовольнити.

ОСОБА_1,
в судові засідання не з'являвся, проте, направив до суду заперечення на позов,
в якому, вказав, що в лютому 2007 року
видав  довіреність  на ім'я ОСОБА_4,  щодо розпорядження  його АДРЕСА_1в м. Ромни в тому числі з правом
продажу. При видачі  довіреності він
попередив ОСОБА_4, про перебування квартирі в іпотеці за кредитною угодою від
25 липня 2006 року з ВАТ « Укргазбанком» в особі Сумської філії.  Коштів від проданої квартири не отримував.
Просив суд в задоволенні вимог позивача - відмовити.

ОСОБА_2,
та ОСОБА_3 заявлений до них позов не визнали. Свої заперечення  виклали письмово і після оголошення в
судовому засіданні долучили  до справи.

В
судовому засіданні вони та їх представник ОСОБА_5 просили суд відмовити в
задоволені позову.

Судом
встановлені наступні обставини та відповідні їм правові відносини.

25 липня
2006 року  між ОСОБА_1. і ВАТ АБ «
Укргазбанк» був укладений споживчий кредитний договір за № 81  в сумі 67 000 грн. В забезпечення
зобов'язань, Банк прийняв в іпотеку нерухомість позичальника  ОСОБА_1, -
двох кімнату АДРЕСА_1

(а.с.75-80)

31 лютого 2006
року  між ОСОБА_1 і Сумською філією  ТОВ КБ « Володимирівський»  був укладений споживчий кредитний договір за
№ 25 на суму 23597 грн.

Рішенням
Роменського міськрайонного суду від 6 лютого 2007 року, з ОСОБА_1 на користь
Сумської філії ТОВ КБ « Володимрівський» було стягнуто 23597 грн.,  (а.с. 12)

22 березня 2007
року державна виконавча служба наклала заборону на відчуження АДРЕСА_1, яка
належала боржнику ОСОБА_1, з метою примусового
виконання рішення суду.(а.с. 14)

5 вересня 2007
року  начальник відділу ДВС  Роменського міськрайонного управління юстиції
скасував постанову від 22 березня 2007 року про арешт майна боржника ОСОБА_1,
мотивуючи тим, що  квартира перебуває в
іпотеці  Роменського відділення «
Укргазбанку»  і заважає її реалізації для
повернення боргу. (а.с. 16)

11 вересня 2007
року  приватний нотаріус Роменського
міського нотаріального округу посвідчив договір купівлі - продажу АДРЕСА_1, яка
належала боржнику ОСОБА_1. Продавцем квартири виступив ОСОБА_4, який діяв за
довіреності від ОСОБА_1, а покупцями квартири стали  ОСОБА_2 і ОСОБА_3 Продаж квартири вчинено за
80 000 грн. Нотаріус зазначив в п. 5 що квартира що відчужується, під забороною
(арештом) та в заставі не перебуває. Факт відсутності заборон відчуження
квартири підтверджується довідкою з Єдиного реєстру заборон  від 11 вересня 2007 року, витягом з Єдиного
реєстру заборон іпотек від 11 вересня 2007 року ( а.с. 55 )

11 вересня 2007
року ОСОБА_4 вніс до Роменського СФ ВАТ АБ

« Укргазбанка» за боржника ОСОБА_1, заборгованість в сумі
67 000 грн., за споживчим кредитним договором
за № 81 від 25.07.06 року. (а.с. 74)

Наведене
свідчить що між сторонами виникли спірні відносини з приводу виконання ОСОБА_1
перед комерційним банком « Володимирівським»
грошових зобов'язань за кредитною угодою.

Як
варіант, позивачі просили суд визнати недійсним договір купівлі продажу
квартири  від 11 вересня 2007 року на
підставі ч. 1 ст. 232 ЦК України, з метою її повернення боржнику ОСОБА_1,
примусового продажу і за рахунок отриманих коштів відшкодувати банку  заборгованість по кредитній угоді в сумі
23544 грн. 44 коп., та 267 грн. судових витрат.

Згідно ч. 1 ст.
232 ЦК України правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості
представника однієї сторони з другою стороною визнається судом недійсним.

Названа
норма закону розрахована  на випадки,
коли особа, яка укладає угоду від імені однієї із сторін в силу  відносин представництва,  умисно вступає у змову з іншою стороною і
укладає угоду  на шкоду інтересам сторони
від імені якої вона діє.

По справі встановлено, що ОСОБА_1, як
довіритель, добровільно уповноважив
(повіреного) ОСОБА_4, розпорядитися його АДРЕСА_1 в тому числі з правом
продажу, на підставі генеральної довіреністю, яка посвідчена приватним
нотаріусом Роменського міського нотаріального округу. (а.с. 63) При цьому він
поставив до відому ОСОБА_4 про свої зобов'язання перед « Укргазбанком.»

11
вересня 2007 року в нотаріуса посвідчений договір купівлі - продажу АДРЕСА_1,
яка належала боржнику ОСОБА_1. Продавцем квартири виступив ОСОБА_4, який діяв
на підставі  довіреності від ОСОБА_1, а
покупцями квартири стали  ОСОБА_2 і ОСОБА_3
Продаж квартири вчинено за 80 000 грн. Після цього кошти від квартири продавець
квартири за довіреністю ОСОБА_4 вніс до « Укргазбанку» для погашення боргу за
кредитним договором  за № 81 від 25.07.06
року. (а.с. 74)

Наведене
свідчить,  про відсутність існування
зловмисної домовленості між ОСОБА_4, (повіреним ) з покупцями квартири ОСОБА_2
і ОСОБА_3, з метою заподіяння шкоди «Довірителю»  тобто ОСОБА_1,  і що вони діяли з своїх корисливих
мотивів.  Власник квартири будь-яких
вимог до ОСОБА_4, ОСОБА_2 чи ОСОБА_3 з приводу
продажі купівлі  квартири не
заявляє і не звертається про це до суду з відповідним позовом.

Що стосується
заяви позивача, проте, що правочин вчинено в період коли майно (квартира )
перебувало під арештом. Суд також не може погодитися з  доводами
позивача.

Згідно  п. 5 договору купівлі - продажу  квартира від 11 вересня 2007 року видно,  що на день вчинення нотаріальної дії  спірна квартира під забороною (арештом) та в
заставі не перебувала. Факт відсутності заборон відчуження квартири підтверджується
довідкою з Єдиного реєстру заборон  від
11 вересня 2007 року, витягом з Єдиного реєстру заборон іпотек від 11 вересня
2007 року про що зазначено у договорі купівлі - продажу.

( а.с. 55 )

Таким чином
позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний банк  « Володимирівський»  в особі Сумської філії, до ОСОБА_1, ОСОБА_2і
ОСОБА_3про визнання недійсним договору купівлі - продажу квартири задоволенню
не підлягають.

Керуючись ст.
10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити
в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю
Комерційний банк  «
Володимирівський»  в особі Сумської
філії, до ОСОБА_1, ОСОБА_2і ОСОБА_3про визнання недійсним договору купівлі -
продажу квартири у зв'язку з безпідставністю.

Рішення
суду може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Роменський
міськрайонний суд  шляхом подачі в 10
денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів  апеляційної
скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295
ЦПК України.

Суддя                                  підпис..

Копія: вірна …

Суддя  Роменського міськрайонного суду

Сумської
області                                                      Шунько
Г.О.