Справа 2-249/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2008 року м. Донецьк

Будьоннівський районний суд м. Донецька у складі:

головуючого судці : Тимченко О.О, ,

секретарі: Авраменко О.О.,

за участю позивачки: ОСОБА_1,

відповідачки: ОСОБА_2.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ спадкового майна, -

встановив:

6 грудня 2007 року позивачка звернулась до Будьоннівського районного суду м. Донецька з позовною заявою до ОСОБА_2. вказавши, що у 1949 році її дід, ОСОБА_4, та бабуся, ОСОБА_3., на підставі договору забудови побудували будинок за адресою: АДРЕСА_2ОСОБА_4 померІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 померлаІНФОРМАЦІЯ_2, її батько, ОСОБА_5, помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Після їх смерті залишилось спадкове майно у вигляді будинку АДРЕСА_2. Спадкоємцями являються вона та її мати, ОСОБА_2, яка на спадкове майно не претендує. Просить суд визнати за нею право власності на домоволодіння АДРЕСА_2.

У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, в обґрунтування яких дала пояснення, аналогічні до вказаних у позовній заяві.

Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та суду пояснила, що дійсно являється спадкоємцем після смерті ОСОБА_5, але свою частку спадкового майна не приймала і відмовляється від неї на користь своєї доньки, ОСОБА_1, та проти визнання за нею права власності на будинок АДРЕСА_2 не заперечує.

Представник третьої особи - виконкому Будьоннівської районної у м. Донецьку ради у судове засідання не з'явився, але суду надана заява з проханням слухати справу за його відсутності, проти позову не заперечує.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи, в особистих поясненнях котрого не має потреби, за матеріалами справи.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у межах заявлених позовних вимог, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до договору від 30 липня 1948 року ОСОБА_4. надана земельна ділянка для забудови жилого будинку по вул. Гвардійська.

Архівною довідкою підтверджено, що рішенням № 6/95 від 21 березня 1968 року вул. Гвардійська перейменована на вул. Вугільників.

Як вбачається із технічного паспорту, на підставі договору на право забудови земельної ділянки від 30 липня 1948 року будинок був проінвентаризований на ім'я ОСОБА_4.

Згідно з актовим записом про шлюб, ОСОБА_4та ОСОБА_3 являлись подружжям.

2

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_5 являвся сином ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Згідно зі свідоцтвом про одруження відповідачка, ОСОБА_2., дійсно являється дружиною ОСОБА_5.

Свідоцтвом про народження та актовим записом про одруження підтверджено той факт, шр позивачка, ОСОБА_1., являється донькою ОСОБА_5.

Відповідно до свідоцтв про смерть ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

У судовому засіданні встановлено, що, після смерті ОСОБА_3., ОСОБА_5, ОСОБА_4 залишилося спадкове майно у вигляді будинку АДРЕСА_2.

З урахуванням встановлених фактів та обставин виникнення суперечливих правовідносин суд вважає за необхідне вирішувати їх на підставі цивільного законодавства, діючого на період їх виникнення.

Відповідно до вимог ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) при

спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Тобто після смерті ОСОБА_3., ОСОБА_5, ОСОБА_4 спадкоємцями спадкового майна, яке полягає у будинку АДРЕСА_2, дійсно являються позивачка, ОСОБА_1, та відповідачка, ОСОБА_2

Відповідно до п.1 ч. 1 статті 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

У судовому засіданні позивачка, ОСОБА_1, вказала, що її батько, ОСОБА_5, належним чином прийняв спадкове майно після смерті свого батька, ОСОБА_4, оскільки проживав у спірному домоволодінні, підтримував його в належному стані, а вона, в свою чергу, також належним чином прийняла спадкове майно після смерті своєї бабусі, ОСОБА_3., та смерті свого батька, ОСОБА_4, оскільки проживала у спірному будинку, підтримувала його в належному стані.

Відповідачкою, ОСОБА_2., вказаний факт у судовому засіданні не оспорюється, крім того вона підтвердила, що після смерті ОСОБА_4 його дружина, ОСОБА_3, належним чином прийняла спадкове майно у вигляді Ч частки спірного домоволодіння.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

За таких обставин суд .вважає доведеним факт належного прийняття спадкового майна позивачкою ОСОБА_1

Відпов-ідно до листа Дев'ятої донецької нотаріальної контори спадкових справ після смерті ОСОБА_3., ОСОБА_5, ОСОБА_4 немає.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3., ОСОБА_5, ОСОБА_4., крім ОСОБА_1 та ОСОБА_2., судом не встановлено.

Згідно з пунктом 4. Постанови Пленуму Верховного Суду України ї 4 від 24.06. 1983 року (зі змінами відповідно до Пленуму Верховного Суду України N 13 від 25.12. 92р.), вказано, що передбачений ст. 549 ЦК України шестимісячний термін для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою зацікавленої особи при доведеності поважності причин його пропущення. Якщо в означений термін позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про відновлення пропущеного терміну.

Проаналізувавши конкретні обставини справи, оцінивши наведені докази в їхній сукупності, відповідно до ст. 57 ЦПК України, суд приходить до висновку, що після смерті ОСОБА_3.,ОСОБА_5., ОСОБА_4. залишилося спадкове майно у вигляді домоволодіння АДРЕСА_2, яке належним чином прийняла ОСОБА_1

3

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 61, 215 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 529, 549 ЦК України (редакції 1963 року), суд

вирішив:

Позовні вимогиОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати заОСОБА_1право власності на домоволодіння АДРЕСА_1.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк двадцять днів, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.