У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

2 червня 2008 року                                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі :

головуючого     -                  Прокопчука Ю.В.,

суддів :                                   Костенка А.В.,

Пшонки М.П.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1до закритого акціонерного товариства
“ПриватБанк”, третя особа - приватне підприємство “ВВВ-Імпекс” про визнання
додаткової угоди до договору застави недійсною, визнання дій закритого
акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” по відчуженню майна
незаконними, за позовом ОСОБА_2до закритого акціонерного товариства Комерційний
банк “ПриватБанк”, приватного підприємства “ВВВ-Імпекс”, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_7про визнання незаконною додаткової угоди
про заставу майна, визнання права власності на ј частку спадкового майна як
долю в спільному майні подружжя, за позовом ОСОБА_7до закритого акціонерного
товариства Комерційний банк “ПриватБанк”, приватного підприємства “ВВВ-Імпекс”,
ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_8про визнання додаткової угоди до
договору про заставу недійсною, за позовом ОСОБА_7до закритого акціонерного
товариства Комерційний банк “ПриватБанк”, приватного підприємства “ВВВ-Імпекс”,
приватного нотаріуса ОСОБА_8, треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_2про визнання
додаткової угоди до договору застави недійсною, визнання права власності на
частину спільного майна, усунення перешкод в користуванні і визнання дій
нотаріуса незаконними, за позовом закритого акціонерного товариства Комерційний
банк “ПриватБанк” до ОСОБА_1, виконавчого комітету Дніпропетровської міської
ради про визнання рішення виконавчого комітету недійсним,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 19 березня 2007 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2007 року, позовні
вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7 задоволено. Визнано додаткову угоду № 2 від 12
травня 1999 року до договору застави 74/3 від 20 жовтня 1998 року недійсною з
моменту висновку й нотаріального посвідчення приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8за реєстром № 3687;
визнано дії ЗАТ КБ “ПриватБанк” по незаконному відчуженню (оформлення
документів (опис, арешт) та проведення прилюдних торгів на предмет продажу
спірного нерухомого майна) спільного майна ОСОБА_1 та ОСОБА_7, а також майна
ОСОБА_2, розташованого на АДРЕСА_1- незаконними; визнано право власності за
ОСОБА_1 та ОСОБА_7 на приміщення, розташовані на АДРЕСА_1, загальною площею 189
кв.м; визнано за ОСОБА_2 право власності на приміщення та будови по АДРЕСА_1;
визнано незаконними дії приватного нотаріуса ОСОБА_8 по нотаріальному
посвідченню додаткової угоди № 2 від 12 травня 1999 року до договору застави
74/3 від 20 жовтня 1998 року в цілому з моменту висновку й нотаріального
посвідчення вказаної угоди за реєстром № 3687; у задоволенні позову ЗАТ КБ
“ПриватБанк” до ОСОБА_1, виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради
про визнання рішення недійсним відмовлено.

У касаційній скарзі закрите
акціонерне товариство Комерційний банк “ПриватБанк” просить скасувати
постановлені судові рішення, посилаючись на їх необґрунтованість та неправильне
застосування норм матеріального права й допущені при розгляді справи порушення
норм процесуального права та ухвалити нове рішення.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335
ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги
не дають підстав для висновку, що при розгляді справи суди неправильно
застосували норми матеріального права або допустили порушення  норм процесуального права, які передбачені
ст. 338 ЦПК України, як підстави для зміни або скасування судових рішень.
Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Ураховуючи
вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу закритого
акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 19 березня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 28 листопада 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Cудді:

Ю.В.
Прокопчук

А.В. Костенко

М.П.
Пшонка