У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15 січня
2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:                                Григор'євої Л.І.,

Данчука
В.Г.,        Косенка В.Й.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства “Південтеплоенергомонтаж”,
треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про видачу довідки за формою Ф-122 та
відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення
Шевченківського районного суду м. Києва від
5 лютого 2007 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 8
травня           2007 року,

встановила:

У березні 2005 року позивач
звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що працюючи на
посаді виконроба Прип'ятського монтажного управління тресту ПТЕМ в день
катастрофи на ЧАЕС - 26 квітня 1986 року та 27 квітня 1986 року, він виконував
роботи по підготовці та організації аварійних робіт в м. Прип'ять, з 28 квітня
1986 року по 9 травня 1986 року працював і організовував роботи на вертолітній
площадці біля ЧАЕС, а з 10 травня 1986 року по 13 травня 1986 року виконував
роботи по зливній каналізації в м. Прип'ять.

Зазначав, що 14 травня 1986 року,
його було госпіталізовано до Київського науково-дослідного інституту
профзахворювання і гігієни праці,   у
якому він лікувався по 5 червня 1986 року.

При цьому вказував, що  його праця за
період з 26 квітня 1986 року по     13
травня 1986 року на зазначених ділянках роботи керівництвом ПТЕМ  не була зарахована. На неодноразові звернення
до керівництва ВАТ ПТЕМ щодо вирішення зазначеного питання, отримував відмову.

Оскільки вважав, що ненадання відповідачем належної довідки про заробітну
плату і довідки за формою Ф-122 за відпрацьовані дні за весь період його праці
по ліквідації наслідків катастрофи на ЧАЕС суттєво вплинуло на призначення йому
пенсії по інвалідності, просив суд, зобов'язати відповідача видати йому довідку
за формою Ф-122 для нарахування відповідної пенсії та відшкодувати моральну
шкоду в сумі 25000 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від              5 лютого 2007 року  в позові відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду  м. Києва
від 8 травня 2007 року заочне рішення
Шевченківського районного суду м. Києва від 5 лютого 2007 року залишено
без змін.

У поданій до Верховного Суду України
касаційній скарзі
ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення Шевченківського районного суду
м. Києва від 5 лютого 2007 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 8 травня
2007 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального
права та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не    може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів
справи вбачається, що оскаржувані судові рішення постановлено з додержанням
норм матеріального і процесуального права та передбачені ст. 338 ЦПК України
підстави для їх обов'язкового скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 331,
332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу  ОСОБА_1
відхилити.

Заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 5 лютого 2007 року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 8 травня
2007 року  залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Л.І. Григор'єва

В.Г.
Данчук

В.Й. Косенко