У х в а л а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 травня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Данчука В.Г.,
Косенка В.Й.,-

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус
Бориславського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Східницька селищна Рада,
Бориславське міське управління земельних ресурсів, Бориславський міський відділ
Львівської РФ “ЦДЗК” про визнання незаконним договору дарування земельної
ділянки, визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну
ділянку, поділ майна подружжя,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2007 року ОСОБА_1 звернулася із зазначеним
позовом посилаючись на те, що вона з відповідачем ОСОБА_2. з 23 листопада 1991
року перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітнього
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Розпорядженням Східницької селищної Ради народних
депутатів № 3 від 11 січня 1994 року ОСОБА_2 передано у постійне користування
земельну ділянку із земель селищної забудови у АДРЕСА_1 площею 900 кв. м. для
будівництва індивідуального двоповерхового будинку по індивідуальному проекту
жилою площею 80 кв. м., загальною площею 130 кв. м. ОСОБА_2 надана у приватну
власність земельна ділянка площею 0,0900 га для обслуговування житлового
будинку, згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 16
квітня 1997 року. ОСОБА_2., без згоди позивачки, на підставі договору дарування
від 22 грудня 2005 року подарував спільну земельну ділянку відповідачу ОСОБА_3.
ОСОБА_3. було видано Державний акт на право власності на землю від 29 червня
2006 року. ОСОБА_1 вважає, що відповідач ОСОБА_2. подарував земельну ділянку,
яка належить їм на праві власності як подружжю. Враховуючи викладене, ОСОБА_1
просила задовольнити її позовні вимоги та визнати незаконним договір дарування
земельної ділянки, визнати недійсним Державний акт на право власності на
земельну ділянку та визнати за нею право власності на 2/3 частин спірної
земельної ділянки.

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області
від 4 вересня 2007 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду
Львівської області від 17 грудня 2007 року, у позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у
справі судові рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального
права та порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права. Доводи скарги висновків суду не спростовують. Підстав для їх скасування
не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області
від 4 вересня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 17
грудня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І.
Гуменюк

Судді:
В.Г. Данчук

В.Й. Косенко