Справа  №  2 - 337 / 2008
Р І Ш Е Н Н Я

І
М  Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

22  липня
2008  року  Бобровицький районний суд  Чернігівської області

в  складі  :
головуючого- судді        Іванюка
І.І.

при секретарі
Фещенка Ю.В.

розглянув
у відкритому судовому засіданні  в місті
Бобровиця справу за позовом

ОСОБА_1 до Бобровицької
державної нотаріальної контори, Дев'ятої Київської державної
нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину та
про визнання права на спадкове майно.

В С Т А Н О В И В :.

Позивач
ОСОБА_1. звернулася до Бобровицького районного суду з позовом до Бобровицької
державної нотаріальної контори, Дев'ятої
Київської державної нотаріальної контори про визнання недійсними
свідоцтв про право на спадщину та про визнання права на спадкове майно
мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2. З ним  вона
перебувала в зареєстрованому шлюбі з 2 лютого 1969 року і по день
смерті.

27 серпня 1971 року вона з чоловіком
купили будинок за адресою: АДРЕСА_1 у смт. Бобровиця Чернігівської
області.  Договір купівлі продажу
посвідчено державним нотаріусом Бобровицької державної нотаріальної контори
Щербина В. І. та занесено в реєстр за № 1519 оформлений на ім'я чоловіка
(оригінал договору -  в спадковій справі
№ 752 Бобровицької державної нотаріальної контори (надалі - спадкова справа №
752), а копія -  в спадковій справі №
1350 Дев'ятої державної нотаріальної контори міста Києва (надалі - спадкова
справа № 1350). Рішенням виконавчого комітету Бобровицької міської ради
Бобровицького району Чернігівської області від 17.11.05 р.№ 203, зазначеному
будинку було присвоєно НОМЕР_1, замість НОМЕР_2 (копія рішення - в спадковій
справі № 1350). Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (надалі
- КпСШ), будинок являється спільною сумісною власністю подружжя. Згідно ст.
28  КпСШ, частки подружжя в спільному
майні визнаються рівними.

Також, її
чоловікові на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 7,92
гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - державний
акт № 1510, виданий на підставі рішення виконкому Бобровицької міської ради від
20.07.01р. № 275 і майновий пай члена ксп. у пайовому фонді майна ксп
«Світанок» у розмірі 38 223 грн. - Свідоцтво про право власності на майновий
пай серія ЧНББ № 009789 (оригінали - в спадковій справі № 752).

Після
смерті її чоловіка я прийняла спадщину у відповідності із ст. ст. 548, 549 Цивільного
кодексу України 1963 р., оскільки фактично володіла і управляла спадковим
майном, що залишилось після чоловіка.
Оскільки вона являється особою похилого віку, хворіє, а також -  була виснажена тривалою хворобою  чоловіка, що передувала його смерті, вона не
зверталась до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.
Факт вступу в управління і володіння спадковим майном та прийняття спадщини
підтверджується наступними фактами і документами: довідкою ВГФРО Бобровицького
РВ УМВС, довідкою ВАТ по газопостачанню,, довідкою виконкому Бобровицької
міської ради, розрахунком за телефон, довідкою цеху електрозв”язку, факт
прийняття спадщини, заявою до держнотконтори про прийняття спадкового майна та
другими документами.

Після смерті чоловіка до неї вселилась її
донька ОСОБА_3 разом із своїм чоловіком ОСОБА_4, які зареєструвались в моєму
будинку 09.01.03р. У зв'язку із тим, що донька захворіла, вона 18.07.03 р.
знялась з обліку та виїхала на постійне місце проживання в Київ, де і мешкала за
адресою: АДРЕСА_2 до своєї смерті., Її чоловік до смерті склав заповіт, яким
заповідав все належне йому на день смерті майно, доньці - ОСОБА_3. Однак
остання в установлений ст .549  ЦК 1963
р. строк спадщину не прийняла.

ІНФОРМАЦІЯ_2. її
донька, ОСОБА_3, померла (копія свідоцтва про смерть - додається).  29.11.05 р. вона прийняла спадщину після її
доньки як спадкоємець першої черги шляхом направлення заяви до Дев'ятої
державної нотаріальної контори міста Києва .

Як виявилось в
процесі оформлення спадщини після її доньки, остання в жовтні 2003 року
написала заяву до Бобровицької нотаріальної контори про прийняття спадщини
після її чоловіка та її батька, ОСОБА_2. На підставіі цієї заяви померлій
доньці було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 23.10.03р.
та зареєстровано в реєстрі за № 514. За цим свідоцтвом їй належала земельна
ділянка площею 7,92 га та майновий пай члена ксп.

Державний нотаріус Бобровицької державної нотаріальної контори Л. М.
Андрюхіна визнала, що спадкоємець ОСОБА_3. прийняла спадщину на підставі
довідки від 04.07.03р. № 2965, виданої Виконавчим комітетом Бобровицької
міської ради Бобровицького району Чернігівської області. В довідці значиться,
що ОСОБА_3. прийняла спадщину і це виразилось у похованні померлого, догляді за
спадковим майном та сплаті всіх платежів.

Вищезазначена довідка не являється доказом прийняття спадщини, оскільки
не вказує на вступ в управління та володіння спадковим майном. Ніяких доказів
догляду за спадковим майном, а також сплати яких-би то не було платежів в
спадковій справі також не існує.

Свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане незаконно, оскільки:

-     ОСОБА_3.
звернулась із заявою до нотаріальної контори з пропуском     шестимісячного строку, встановленого для
прийняття спадщини;

-     доказів вступу в управління і володіння
майном ОСОБА_3. не надала.

враховуючи факт того, що всі платежі, що стосуються будинку,
здійснювались нею і цьому є беззаперечні докази, незрозумілим є яким чином  вступила у володіння і управління спадковим
майном ОСОБА_3.

Видаючи свідоцтво про право на спадщину за заповітом, державний нотаріус
відповіача і  порушив наступні норми
чинного законодавства.

Державний нотаріус Дев'ятої
Київської державної нотаріальної контори, зробивши запит до Бобровицької
державної нотаріальної контори, отримав копії вищезазначених документів, на
підставі яких було зроблено хибний висновок щодо прийняття спадщини померлою
ОСОБА_3. Цей нотаріус також неправомірно зробив висновок, що до складу
спадкового майна, яке залишилось після померлої, входить весь житловий будинок,
який ми придбали з чоловіком у шлюбі за договором купівлі-продажу, вказаним
вище. Незважаючи на те, що ОСОБА_3. не являлась власницею будинку, нотаріус
включила його до спадкового майна.
Внаслідок цього, було видане Свідоцтво про право на спадщину за законом
№ 8-275 від 08.02.06р., в якому зазначалось, що вона, ОСОБА_1, являюсь
спадкоємицею її доньки ОСОБА_3, а спадкове майно складається з будинку, який
належав померлому ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого
Бобровицькою держнотконторою 27.08.71р. Р № 1519. Вказавши в свідоцтві
відомості, що не відповідають дійсності, державним нотаріусом порушено моє
право власності на будинок, оскільки власницею будинку ОСОБА_3. ніколи не
являлась, так як, по-перше, будинок повністю не належав ОСОБА_2, по-друге - у
ОСОБА_3. право власності ні на будинок, ні на його частину не могло виникнути в
силу п.2 ст. 1299 чинного Цивільного кодексу, оскільки остання не здійснювала
державної реєстрації свого права власності на нього.

Вказавши неправильні відомості в свідоцтві про право на спадщину за
законом від 08.02.06р., нотаріусом Відповідача 2  порушено наступні норми чинного
законодавства, які вже діяли в момент видачі свідоцтва.

Оскільки нотаріус не перевірив склад спадкового майна належним чином, не
витребував документи щодо права власності на будинок, не взято до уваги, що
вона є співвласником будинку в силу ст.ст. 22, 28 КпСШ, а також не враховано
п.2 ст.1299 ЦК. України.

Так як вона фактично вступила в управління і володіння спадковим майном
ісля її померлого чоловіка ОСОБА_2, вона
прийняла спадщину і, в силу ч.2 ст.548 Цивільного кодексу 1963 р.,
спадщина вважається належною їй ні з моменту її відкриття. Оскільки вона як, як
спадкоємець, що прийняв спадщину, має право на отримання свідоцтва про право на
спадщину після закінчення шести місяців з дня смерті спадкодавця і отримання
свідоцтва не обмежується строками, я не зверталась до нотаріальної контори за
видачею свідоцтва про право на спадщину після мого чоловіка до моменту подання
заяви від 03.03.08р. Про те, щоїї  донька
ОСОБА_3 вважається спадкоємицею мого чоловіка вона дізналась тільки після того,
як розпочала оформлення спадщини після її смерті. Таким чином перебіг строку
позовної давності розпочався в момент, коли вона дізналась про порушення свого
права власності

Оскільки  ОСОБА_3 не мала права на
спадкування, оскільки в установлений строк спадщину не прийняла, керуючись ст.
50 ЗУ «Про нотаріат», ст.ст.15,1301 Цивільного кодексу України, 15, 114, 133
Цивільного процесуального кодексу України просить,забезпечити докази, оскільки
в силу ст.8 ЗУ «Про нотаріат» позивач не може їх отримати,  а саме - оригінали правовстановлюючих
документів на будинок та оригінали документів, підтверджуючих той факт, що
ОСОБА_3 у  володіння спадковим
майном  не вступила і у встановленому порядку
спадщину не прийняла, шляхом витребування у Бобровицької державної нотаріальної
контори спадкової справі № 752 за 2003 рік, а
у  Девятої державної нотаріальної
контори міста Києва   спадкову справу №
1350 за 2006 рік;

визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане
державним нотаріусом Бобровицької державної нотаріальної контори 23 жовтня 2003
року і зареєстроване в реєстрі за № 2514 на ім'я ОСОБА_3;

визнати недійсним свідоцтво про
право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Дев'ятої державної
нотаріальної контори 08 лютого 2006 року і зареєстроване в реєстрі за № 8-275
на ім'я ОСОБА_1;

визнати недійсним свідоцтво про
право на спадщину за законом,  видане
державним нотаріусом Дев'ятої державної нотаріальної контори 08 лютого 2006
року і зареєстроване в реєстрі за № 8-277 на ім'я ОСОБА_1;

визнати за нею, ОСОБА_1, право
власності на жилий будинок АДРЕСА_3 у смт. Бобровиця Чернігівської області, &frac12; частина якого є
моєю власністю у спільному майні подружжя, інша &frac12; частина - є моєю власністю,
прийнятою у складі спадкового майна, що залишилось після смерті чоловіка
ОСОБА_2;

визнати за нею, ОСОБА_1 право
власності на земельну ділянку площею 7,92 га, що розташована на території
Бобровицької міської ради і призначена для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2;

визнати за нею право власності на
майновий пай члена КСП у пайовому фонді майна КСП «Світанок» СТОВ «Світанок»,
розташованого в місті Бобровиця Чернігівської області, що належав спадкодавцю
ОСОБА_2.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала і просить його задовольнити в повному об”ємі .В
питанні стягнення державного мита і судових витрат просить не стягувати, тому
суд погоджується з цим. .

Заслухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи, суд  вважає,
що позов є обгрунтованим і підлягає
задоволенню з слідуючих підстав. .

Позивач
ОСОБА_1. звернулася до Бобровицького районного суду з позовом до Бобровицької
державної нотарільної контори, Дев”ятої
Київської державної нотаріальної контори про визнання недійсними
свідоцтв про право на спадщину та про визнання права на спадкове майно
мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2. З ним  вона
перебувалап в зареєстровапнеому шлюбі з 2 лютого 1969 року і по день
смерті.

27 серпня
1971 року вона з чоловіком купили будинок за адресою: АДРЕСА_1 у смт. Бобровиця
Чернігівської області.  Договір купівлі
продажу посвідчено державним нотаріусом Бобровицької державної нотаріальної
контори Щербина В. І. та занесено в реєстр за № 1519 оформлений на ім'я чоловіка
(оригінал договору -  в спадковій справі
№ 752 Бобровицької державної нотаріальної контори (надалі - спадкова справа №
752), а копія -  в спадковій справі №
1350 Девятої державної нотаріальної контори міста Києва (надалі - спадкова
справа № 1350). Рішенням виконавчого комітету Бобровицької міської ради
Бобровицького району Чернігівської області від 17.11.05 р.№ 203, зазначеному
будинку було присвоєно НОМЕР_1, замість НОМЕР_2 (копія рішення - в спадковій
справі № 1350). Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'юУкраїни (надалі -
КпСШ), будинок являється спільною сумісною власністю подружжя. Згідно ст.
28  КпСШ, частки подружжя в спільному
майні визнаються рівними.

Також, її
чоловікові на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 7,92
гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - державний
акт № 1510, виданий на підставі рішення виконкому Бобровицької міської ради від
20.07.01р. № 275 і майновий пай члена ксп. у пайовому фонді майна ксп
«Світанок» у розмірі 38 223 грн. - Свідоцтво про право власності на майновий
пай серія ЧНББ № 009789 (оригінали - в спадковій справі № 752).

Після
смерті її чоловіка я прийняла спадщину у відповідності із ст. ст. 548, 549
Цивільного кодексу України 1963 р., оскільки фактично володіла і управляла
спадковим майном, що залишилось після чоловіка.
Окільки вона являється особою похилого віку, хворіє, а також -  була виснажена тривалою хворобою  чоловіка, що передувала його смерті, вона не
зверталась до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.
Факт вступу в управління і володіння спадковим майном та прийняття спадщини
підтверджується наступними фактами і документами: довідкою ВГФРО Бобровицького
РВ УМВС, довідкою ВАТ по газопостачанню,,довідкою виконкому Бобровицької
міської ради, розрахунком за телефон, довідкою цеху електрозв”язку, факт
прийняття спадщини, заявою до держнотконтори про прийняття спадковогомайна та
другими документами.

Після смерті чоловіка до неї вселилась її
донька ОСОБА_3 разом із своїм чоловіком ОСОБА_4, які зареєструвались в моєму
будинку 09.01.03р. У зв'язку із тим, що донька захворіла, вона 18.07.03 р.
знялась з обліку та виїхала на постійне місце проживання в Київ, де і мешкала
за адресою: АДРЕСА_2 до своєї смерті., Її чоловік до смерті склав заповіт, яким
заповідав все належне йому на день смерті майно, доньці - ОСОБА_3. Однак
остання в установлений ст .549  ЦК 1963
р. строк спадщину не прийняла.

ІНФОРМАЦІЯ_2. її
донька, ОСОБА_3, померла (копія свідоцтва про смерть - додається).  29.11.05 р. вона прийняла спадщину після її
доньки як спадкоємець першої черги шляхом направлення заяви до Дев'ятої
державної нотаріальної контори міста Києва .

Як виявилось в
процесі оформлення спадщини після її доньки, остання в жовтні 2003 року
написала заяву до Бобровицької нотаріальної контори про прийняття спадщини
після її чоловіка та її батька, ОСОБА_2. На підставіі цієї заяви померлій
доньці було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 23.10.03р.
та зареєстровано в реєстрі за № 514. За цим свідоцтвом їй належала земельна
ділянка площею 7,92 га та майновий пай члена ксп.

Державний нотаріус Бобровицької державної нотаріальної контори Л. М.
Андрюхіна визнала, що спадкоємець ОСОБА_3. прийняла спадщину на підставі
довідки від 04.07.03р. № 2965, виданої Виконавчим комітетом Бобровицької
міської ради Бобровицького району Чернігівської області.В довідці значиться, що
ОСОБА_3. прийняла спадщину і це виразилось у похованні померлого, догляді за
спадковим майном та сплаті всіх платежів.

Вищезазначена
довідка не являється доказом прийняття спадщини, оскільки не вказує на вступ в
управління та володіння спадковим майном. Ніяких доказів догляду за спадковим
майном, а також сплати яких-би то не було платежів в спадковій справі також не
існує.

Свідоцтво про право на спадщину за
заповітом видане незаконно, оскільки:

-     ОСОБА_3.
звернулась із заявою до нотаріальної контори з пропуском     шестимісячного строку, встановленого для
прийняття спадщини;

-     доказів вступу в управління і володіння
майном ОСОБА_3. не надала.

враховуючи факт того, що всі платежі, що стосуються будинку,
здійснювались нею і цьому є безаперечні докази, незрозумілим є яким чином  вступила у володіння і управління спадковим
майном ОСОБА_3.

Видаючи свідоцтво про право на спадщину
за заповітом, державний нотаріус відповіача і
порушив наступні норми чинного законодавства.

Державний нотаріус Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори,
зробивш и запит до Бобровицької державної нотаріальної контори, отримав копії
вищезазначених документів, на підставі яких було зроблено хибний висновок щодо
прийняття спадщини померлою ОСОБА_3. Цей нотаріус також неправомірно зробив
висновок, що до складу спадкового майна, яке залишилось після померлої, входить
весь житловий будинок, який ми придбали з чоловіком у шлюбі за договором
купівлі-продажу, вказаним вище. Незважаючи на те, що ОСОБА_3. не являлась
власницею будинку, нотаріус включила його до спадкового майна.  Внаслідок цього, було видане Свідоцтво про
право на спадщину за законом № 8-275 від 08.02.06р., в якому зазначалось, що
вона, ОСОБА_1, являюсь спадкоємицею її доньки ОСОБА_3, а спадкове майно
складається з будинку, який належав померлому ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого Бобровицькою держнотконторою 27.08.71р. Р № 1519.
Вказавши в свідоцтві відомості, що не відповідають дійсності, державним
нотаріусом порушено моє право власності на будинок, оскільки власницею будинку
ОСОБА_3. ніколи не являлась, так як, по-перше, будинок повністю не належав
ОСОБА_2, по-друге - у ОСОБА_3. право власності ні на будинок, ні на його
частину не могло виникнути в силу п.2 ст. 1299 чинного Цивільного кодексу,
оскільки остання не здійснювала державної реєстрації свого права власності на
нього.

Вказавши неправильні відомості в свідоцтві про право на спадщину за
законом від 08.02.06р., нотаріусом Відповідача 2  порушено наступні норми чинного законодавства,
які вже діяли в момент видачі свідоцтва.

Оскільки нотаріус не перевірив склад спадкового майна належним чином, не
витребував документи щодо права власності на будинок, не взято до уваги, що
вона є співвласником будинку в силу ст.ст. 22, 28 КпСШ, а також не враховано
п.2 ст.1299 ЦК. України.

Так як вона фактично вступила в управління і володіння спадковим майном
ісля її померлого чоловіка ОСОБА_2, вона
прийняла спадщину і, в силу ч.2 ст.548 Цивільного кодексу 1963 р.,
спадщина вважається належною їй ні з моменту її відкриття. Оскільки вона як, як
спадкоємець, що прийняв спадщину, має право на отримання свідоцтва про право на
спадщину після закінчення шести місяців з дня смерті спадкодавця і отримання
свідоцтва не обмежується строками, я не зверталась до нотаріальної контори за
видачею свідоцтва про право на спадщину після мого чоловіка до моменту подання
заяви від 03.03.08р. Про те, щоїї  донька
ОСОБА_3 вважається спадкоємицею мого чоловіка вона дізналась тільки після того,
як розпочала оформлення спадщини після її смерті. Таким чином перебіг строку
позовної давності розпочався в момент, коли вона дізналась про порушення свого
права власності

Оскільки  ОСОБА_3 не мала права на
спадкування, оскільки в установлений строк спадщину не прийняла, керуючись ст.
50 ЗУ «Про нотаріат», ст.ст.15,1301 Цивільного кодексу України, 15, 114, 133
Цивільного процесуального кодексу України просить,забезпечити докази, оскільки
в силу ст.8 ЗУ «Про нотаріат» позивач не може їх отримати,  а саме - оригінали правовстановлюючих
документів на будинок та оригінали документів, підтверджуючих той факт, що
ОСОБА_3 у  володіння спадковим
майном  не вступила і у встановленому
порядку спадщину не прийняла, шляхом витребування у Бобровицької державної
нотаріальної контори спадкової справі № 752 за 2003 рік, а  у
Девятої державної нотаріальної контори міста Києва   спадкову справу № 1350 за 2006 рік;

визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане
державним нотаріусом Бобровицької державної нотаріальної контори 23 жовтня 2003
року і зареєстроване в реєстрі за № 2514 на ім'я ОСОБА_3;

визнати недійсним свідоцтво про
право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Дев'ятої державної
нотаріальної контори 08 лютого 2006 року і зареєстроване в реєстрі за № 8-275
на ім'я ОСОБА_1;

визнати недійсним свідоцтво про
право на спадщину за законом,  видане
державним нотаріусом Дев'ятої державної нотаріальної контори 08 лютого 2006
року і зареєстроване в реєстрі за № 8-277 на ім'я ОСОБА_1;

визнати за нею, ОСОБА_1, право
власності на жилий будинок АДРЕСА_3 у смт. Бобровиця Чернігівської області, &frac12; частина якого є
моєю власністю у спільному майні подружжя, інша &frac12; частина - є моєю власністю,
прийнятою у складі спадкового майна, що залишилось після смерті чоловіка
ОСОБА_2;

визнати за нею, ОСОБА_1 право
власності на земельну ділянку площею 7,92 га, що розташована на території
Бобровицької міської ради і призначена для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2;

визнати за нею право власності на
майновий пай члена КСП у пайовому фонді майна КСП «Світанок» СТОВ «Світанок»,
розташованого в місті Бобровиця Чернігівської області, що належав спадкодавцю
ОСОБА_2.

На підставі вищевикладеного, керуючимсь ст. ст. 213-215 ЦПК України,
у

відповідності  до    ст. ст. 1299, 1301 ЦК  України, с у д

В И Р І Ш И В  :

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі ОСОБА_5 до Бобровицької державної
нотаріальтної контори, Дев”ятої Київської державної нотаріальної контори про
визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та про визнання права на
спадкове майно  з а д о в о л ь н н и т
и.

визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане
державним нотаріусом Бобровицької державної нотаріальної контори 23 жовтня 2003
року і зареєстроване в реєстрі за № 2514 на ім'я ОСОБА_3;

визнати недійсним свідоцтво про
право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Дев'ятої державної
нотаріальної контори 08 лютого 2006 року і зареєстроване в реєстрі за № 8-275
на ім'я ОСОБА_1;

визнати недійсним свідоцтво про
право на спадщину за законом,  видане
державним нотаріусом Дев'ятої державної нотаріальної контори 08 лютого 2006
року і зареєстроване в реєстрі за № 8-277 на ім'я ОСОБА_1;

визнати за нею, ОСОБА_1, право
власності на жилий будинок АДРЕСА_3 у смт. Бобровиця Чернігівської області, &frac12; частина якого є
моєю власністю у спільному майні подружжя, інша &frac12; частина - є моєю власністю,
прийнятою у складі спадкового майна, що залишилось після смерті чоловіка
ОСОБА_2;

визнати за нею, ОСОБА_1 право
власності на земельну ділянку площею 7,92 га, що розташована на території
Бобровицької міської ради і призначена для ведення товарного сільськогосподарського
виробництва, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2;

визнати за ОСОБА_1  право власності на майновий пай члена КСП у
пайовому фонді майна КСП «Світанок» СТОВ «Світанок», розташованого в місті
Бобровиця Чернігівської області, що належав спадкодавцю ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом
двадцяти днів з моменту подачі заяви про апеляційне оскарження, яка подається
протягом десяти днів з моменту проголошення рішення через Бобровицький районний
суд Чернігівської області.

Суддя

вик. І. Іванюк