№2-224/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е
М    У К Р А Ї Н И

11
березня 2008 року
Володарський районний суд
Донецької області в складі:

судді                                                  Демочко Т.Є.

при
секретарі                                     Гранкіної О.В.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в залі суду
смт.Володарське
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

розірвання  шлюбу та стягнення аліментів на утримання
дитини, -

в с т а н о
в и в:

Позивачка
звернулась до суду за наступними підставам:

З
відповідачем перебуває у зареєстрованному шлюбі з 15.09.2006 року, шлюб
зареєстрован міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського
міського управління юстиції Донецької області, за актовим записом №731, від
якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка вважає, що
щлюб розпався остаточно, збереження сім*ї не можливо, тому як між подружжям
відсутне взаєморозуміння, відповідач з 15.08.2007 року з родиною не мешкає,
зловживає спиртними напоями, тому просить суд розірвати шлюб та стягувати з
відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку (доходів) до його
повноліття.

Позивачка у
судове засідання не з*явилась.

Відповідач у
судове засідання не з*явився, але залишив суду письмову заяву, в якій позовні
вимоги визнав та просить розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши
матеріали справи, розглянув письмову заяву відповідача, суд прийшов до
висновку, що вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі, тому що
позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього,
що свідчить про те, що подальше збереження сім*ї стало не можливим, а тому шлюб
необхідно розірвати та з відповідача на користь позивачки слід стягнути
аліменти на утримання неповнолітнього сина, у розмірі &frac14;  частини всіх видів заробітку
(доходів) до його повноліття. Крім того, суд вважає за необхідне, витрати пов*язані з видачею свідоцтва про розірвання шлюбу
покласти на відповідача, звільнивши позивачку від сплати держмита.

Керуючись
ст.ст. 174, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст.105,112,180-184 Сімейного Кодексу
України, суд, -

в и р і ш и
в :

1.Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зареєстрованний міським відділом реєстрації актів цивільного стану
Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 15 вересня 2006
року, за актовим записом №731.

2.
Неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на вихованні позивачки -
ОСОБА_1.

3. Стягнути
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва,
працюючого матросом у Маріупольському торговому порту на буксирі “Іванченко” на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі &frac14;  частини  всіх видів заробітку (доходу) до його повноліття, починаючи з 27.02.2008 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку

4. Стягнути
з ОСОБА_2 на користь держави держмито у розмірі 17(сімнадцять) гривен при  видачі свідоцтва про розірвання шлюбу ,
звільнивши від сплати ОСОБА_1.

5. Стягнути
з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 51 /п*ятидесяти однієї/ гривні та 30 /тридцять/
гривень
витрат за інформаційно-технічний розгляд справи.

Рішення  суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, рішення набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.

На рішення
може бути подана заява про апеляційне оскарження або апеляційна скарга в
Апеляційний суд м. Маріуполя Донецької області через Володарський районний суд
протягом 10  днів з дня його
проголошення.

Апеляційна
скарга може бути подана до Апеляційного суду м. Маріуполя Донецької області
протягом 20 днів, у випадку подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10
днів.

Суддя                                                                                                                               Т.Є. Демочко