Справа № 2-992/2008 РОКУ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2008 року Автозавод
ський райсуд м. Кременчук
а У складі: головуючого - суд
ді - Соболева В.А., при секретар
і - Підвисоцькому А.О.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Креме
нчуці цивільну справу за поз
овом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про відшкодуванн
я шкоди, завданої ушкодження
м здоров"я, стягнення моральн
ої шкоди, стягнення щомісячн
их платежів і поновлення стр
оку позовної давності,

встановив:

ОСОБА_1 18 січня 2007 року звер
нулась до суду з позовом, уто
чненим в ході судового розгл
яду, до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про відшкодування шкоди, з
авданої ушкодженням здоров"я
, стягнення моральної шкоди,
стягнення щомісячних платеж
ів і поновлення строку позов
ної давності, вказуючи, що 10 к
вітня 1997 року сталась ДТП: авто
мобіль "Форд Таурас", що належ
ав на праві власності ОСОБА
_3, під керуванням ОСОБА_2
з-за розриву шини правого пер
еднього колеса перекинувся в
кювет, внаслідок чого вона,
ОСОБА_1, отримала тілесні
ушкодження, стала інвалідом
2 групи. Просила суд поновити
їй строк позовної давності, с
тягнути солідарно з ОСОБА_2
та ОСОБА_3 на свою корист
ь втрачений заробіток в сумі
13496 грн, витрати на лікування в
сумі 9053 грн. 82 коп, у відшкодува
ння моральної шкоди 20000 грн, зо
бов"язати відповідачів щоміс
ячно сплачувати їй на лікува
ння по 200 грн до повного виздор
овлення
Представник ОСОБА_1 - О
СОБА_4 її позов підтримав, п
росив його задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_2, О
СОБА_3 просили відмовити у з
адоволенні позову.
Вислухавши пояснення стор
ін, вивчивши матеріали справ
и, суд знайшов, що в задоволен
ні позову необхідно відмовит
и.
Судом встановлено, що дійс
но 10 квітня 1997 року ОСОБА_2 з
а дорученням керував автомоб
ілем "Форд Таурас", що належав
на праві власності ОСОБА_3
, рухався в напрямку Кременч
ука по трасі Комсомольськ-Кр
еменчук. В автомобілі знаход
ились три пасажири, серед

яких була ОСОБА_1.3-за роз
риву шини автомобіль з"їхав у
кювет та перекинувся, ОСОБ
А_1 отримала тілесні ушкодж
ення. Кримінальна справа від
носно ОСОБА_2 була закрита
за ст. 6 п. 2 КПК України (за відс
утністю в його діях складу зл
очину).
На протязі декількох місяц
ів ОСОБА_1.3находилась на с
таціонарному лікуванні, від
повідачі надавали їй певну м
атеріальну допомогу, що пози
вачка не заперечувала у позо
вній заяві та в судовому засі
данні.
Вирішуючи питання про прав
омірність позовних вимог О
СОБА_1 до ОСОБА_3 на підст
аві того, що остання на той ча
с була власником автомобіля,
суд дійшов до висновку, що ці
вимоги є безпідставними і за
доволенню не підлягають, оск
ільки ОСОБА_2 на законних
підставах керував автомобіл
ем за дорученням, тобто був н
а час ДТП володільцем автомо
біля.
Згідно з п. 4 Постанови Плену
му Верховного Суду України "П
ро практику розгляду судами
цивільних справ за позовами
про відшкодування шкоди" від
27.03.1992 року № 6 зі змінами, внесен
ими
постановами Пленуму ВСУ ві
д 8.07.1994 року № 7 та від 30.09.1994 року № 11 п
ід володільцем джерела підви
щеної небезпеки розуміється
юридична особа або громадян
ин, що здійснють експлуатаці
ю джерела підвищеної небезпе
ки по довіреності. Тому всі ви
моги позивачки до ОСОБА_3
є безпідставними.
Суд не знайшов підстав для п
оновлення строку позовної да
вності ОСОБА_1 для стягнен
ня втраченого заробітку за п
еріод з 30.07.1997 року по 29.05.2003 року, а т
акож для стягнення витрат на
лікування за період поза меж
ами трирічного строку позовн
ої давності, оскільки поважн
і причини для цього відсутні
, строк цей є значним, позивач
ка далеко не весь цей час мала
хворобливий стан чи знаходи
лась на стаціонарному лікува
нні, працювала на підприємст
ві.
Що ж стосується витрат на лі
кування в межах строку позов
ної давності, то суд не знайш
ов переконливими докази, над
ані представником позивачки
: квитанції, чеки про придбан
ня медикаментів, оскільки во
ни не підтверджують напряму,
що саме ОСОБА_1 придбавал
а ці ліки, що придбання їх пов
"язане з наслідками ДТП. (придб
авались і перев"язочні матер
іали, антисептики, проносні
і т.д.), більшість з них неможл
иво прочитати.
Суд також врахував і той фак
т, що дані докази представлен
і лише в останньому судовому
засіданні, до цього представ
ник позивача навіть не посил
ався на них.
Оскільки згідно зі ст. 83 ЦК У
країни в редакції 1963 року позо
вна давність не поширюється
на вимоги, що випливають з по
рушенням особистих немайнов
их прав, крім випадків, перед
бачених законом, суд знайшов
, що в задоволенні вимоги про
стягнення моральної шкоди н
еобхідно відмовити тому, що в
ини в діях ОСОБА_2 не було,
після ДТП відповідачі надал
и в добровільному порядку ма
теріальну допомогу позивачц
і для лікування, придбали сан
аторно-курортну путівку.

Що ж стосується щомісячних
платежів у розмірі 200 грн, поз
ивачкою та її представником
не надано ніяких доказів, поя
снень, обгрунтувань, розрах
унків щодо них.
Виходячи з того, що одним з п
ринципів цивільного процесу
є змагальність, сторони пови
нні представляти докази суд
вважав необхідним відмовити
позивачці в задоволенні ціє
ї вимоги.
Згідно зі ст. 450 ЦК України в
редакції 1963 року організації
і громадяни, діяльність яких
пов"язана з підвищеною небез
пекою для оточення, зобов"яза
ні відшкодувати шкоду, запод
іяну джерелом підвищеної неб
езпеки, якщо не доведуть, що в
она виникла внаслідок непере
борної сили або умислу потер
пілого.
Керуючись ст. ст. 71, 83, 450 ЦК У
країни в редакції 1963 року, ст.
ст. 209, 213, 215 ЦПК України, п. 4 Пост
анови Пленуму Верховного Суд
у України "Про практику розгл
яду судами цивільних справ з
а позовами про відшкодування
шкоди" від 27.03.1992 року № 6 зі зміна
ми, внесеними
постановами Пленуму ВСУ ві
д 8.07.1994 року № 7 та від 30.09.1994 року № 1, с
уд

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 у задо
воленні позову.
Заяву про апеляційне оска
рження рішення суду може бут
и подано протягом десяти дні
в з дня його проголошення. Апе
ляційна скарга на рішення су
ду подається протягом 20 днів п
ісля подання заяви про апеля
ційне оскарження через Автоз
аводський райсуд м. Кременчу
ка.
В разі неподання заяви про а
пеляційне оскарження рішенн
я набирає чинності після зак
інчення десятиденного термі
ну з дня його проголошення, а
в разі неподання апеляційно
ї скарги - після закінчення дв
адцятиденного терміну.