У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 травня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Балюка М.І., Григор'євої Л.І.,

Данчука В.Г., Косенка В.Й.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України,
Міністерства закордонних справ України про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
судді судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 14
грудня 2007 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку
ст. 56 Конституції України, ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження»,                ст. ст. 1166, 1167 ЦК України з
позовом про стягнення з відповідачів у солідарному порядку 150 000 гривень
завданої матеріальної та моральної шкоди.                                 В
обгрунтування своїх вимог зазначав, що згідно з рішенням суду, яке набрало
законної сили, на його користь із Гарантійного страхового фонду Республіки
Польща було стягнуто 25 380 гривень матеріальної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини громадянина цієї республіки.
Рішення суду було направлене до Міністерства юстиції України для виконання
через Міністерство закордонних справ. Оскільки відповідачі ухилилися від
виконання своїх обов'язків щодо захисту його прав, позивач вважаючи, що вони
повинні відшкодувати заподіяну шкоду, після уточнення своїх вимог просив
стягнути на його користь 25 380 гривень матеріальної шкоди та 150 000 гривень
моральної шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19
вересня 2006 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою судді судової палати у цивільних справах
апеляційного суду                     м.
Києва від 8 листопада 2006 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на вказане рішення
місцевого суду залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку на апеляційне
оскарження.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області від 20 липня 2007 року як суду касаційної
інстанції вказану ухвалу апеляційного суду від 8 листопада 2006 року скасовано
з передачею питання про прийняття апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення
місцевого суду до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду м. Києва від 23 листопада 2007 року ОСОБА_1 поновлено строк
на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвалою судді судової палати у цивільних справах
апеляційного суду
м. Києва від 26 листопада 2007 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2006 року залишено без
руху й скаржнику надано строк для усунення її недоліків до 14 грудня 2007 року
(невідповідність скарги вимогам ст. 295 ЦПК України та несплата витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи).

Ухвалою судді судової палати у цивільних справах
апеляційного суду
м. Києва від 14 грудня 2007 року апеляційну скаргу визнано неподаною й
повернуто скаржнику у зв'язку з невиконанням вимог ст. 295 ЦПК України.

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України з касаційною
скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції від 14
грудня 2007 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Залишаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення місцевого
суду без руху, суд апеляційної інстанції зобов'язав скаржника  виконати вимоги ст. 295 ЦПК України, а також
оплатити витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи; у
зв'язку з невиконанням вимог суду визнав цю скаргу неподаною.

Проте з висновком апеляційного суду про визнання
апеляційної скарги неподаною погодитися не можна.

Відповідно до правил ч. 2 ст. 297 ЦПК України до
апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295
цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору чи неоплати витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи застосовуються положення
ст. 121 цього Кодексу.

Суддя, встановивши, що позовну заяву (у даному випадку
апеляційну скаргу) подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119 і 120
цього Кодексу, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача
(скаржника) і надає йому строк для усунення недоліків (ч. 1 ст. 121 ЦПК
України).

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до вимог
ст. 295 ЦПК України в апеляційній скарзі (а.с. 87) і на виконання вимог суду в
уточненні до апеляційної скарги (а.с. 150) ОСОБА_1 указав, що судом першої
інстанції неповно досліджені обставини справи, порушені строки розгляду справи
й норми матеріального права та не видана копія рішення суду, а також 6 грудня
2007 року сплатив витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи. У зв'язку з цим у суду не було достатніх підстав визнавати скаргу
неподаною.

За таких обставин у силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК
України ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням
справи до цього ж суду для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги
ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2006
року.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Ухвалу судді судової палати у цивільних справах
апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2007 року скасувати, а справу передати
до цього ж суду для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги
ОСОБА_1на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2006
року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.В. Гнатенко

Судді:

М.І. Балюк

Л.І Григор'єва

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко