Справа №2 -141/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ          УКРАЇНИ

28 березня 2008 року                                                                              м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запорожжя в складі:

головуючого судді:                                                                                            Амброскіна В.Л.,

при секретареві:                                                                                                 Нікончик
Н.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2, який також представляє інтереси малолітнього ОСОБА_3, за участі третіх
осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яка також представляє інтереси малолітньої ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, КП «ВРЕЖО №5»,
орган опіки та піклування Комунарської районної адміністрації Запорізької
міської ради та відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб
Комунарського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області, про визнання особи
такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з
реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
з вищевказаними вимогами. В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві
позивач зазначила, що вона є відповідальним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1.
В цієї квартирі також мешкають та зареєстровані її син ОСОБА_4, донька ОСОБА_7
та онучка ОСОБА_6. Також за адресою зазначеної квартири зареєстрований, але фактично
в неї не проживає її син відповідач по справі ОСОБА_2, який з січня 1992 року
вибув із спірної квартири переїхавши на інше постійне місце проживання
АДРЕСА_2, де проживав протягом декількох років з дружиною у зареєстрованому
шлюбі, який згодом було розірвано. З листопада 2004 року ОСОБА_2 став постійно
мешкати АДРЕСА_3 разом із своєю співмешканкою ОСОБА_8, з якою він проживає
однією сім'єю та вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з моменту свого
народження постійно проживає разом із матерю. Відповідач ОСОБА_2 без відома
наймача спірного житлового приміщення зареєстрував свого сина ОСОБА_3, не
зважаючи на те, що на той час він сам втратив право користування спірною
квартирою з моменту вибуття на постійне проживання до іншого житлового приміщення,
а тому дання реєстрація є незаконною. Тому позивач просить визнати ОСОБА_2
таким, що втратив право користування спірною квартирою з дня вибуття на інше
місце проживання та зобов'язати відділ громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб Комунарського РВ ЗМУ УМВС України в
Запорізькій області зняти з реєстраційного обліку за адресою спірної квартири
ОСОБА_2 та його сина ОСОБА_3.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що її син
ОСОБА_2 у січні 1992 року переїхав на постійне проживання до своєї колишньої
дружини та постійно проживав з нею АДРЕСА_2, куди перевіз всі свої речі. Також
позивач зазначила, що відповідач в спірної квартирі разом із своєю дружиною
проживати не міг, оскільки квартира є маленькою та вони займають в квартирі
лише 3 кімнати. Після того, як відповідач розлучився із дружиною він повернувся
у спірну квартиру, а потім у жовтні - листопаді 2004 року він переїхав на
постійне проживання до своєї співмешканки у її квартиру АДРЕСА_3, куди перевіз
всі свої речі та де він проживає по теперішній разом із сином ОСОБА_3. З 1992
року відповідач ОСОБА_2 в спірній квартирі не проживає, його особистих речей у
квартирі немає, але він іноді періодично приходить у гості. ОСОБА_2 без згоди
інших мешканців спірної квартири зареєстрував у лютому-березні 2007 року свого
сина ОСОБА_3 за спірною адресою. Раніше з приводу визнання сина таким, що
втратив право користування спірною квартирою вона до суду не зверталася, але
зараз виникло питання приватизації, у зв'язку із чим вона вирішила звернутися
до суду із зазначеним позовом.

Відповідач ОСОБА_2, який також
представляє інтереси малолітнього ОСОБА_3, у
судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю та пояснив, що він у 1992
році переїхав на тимчасове проживання до своєї колишньої дружини АДРЕСА_2, куди
частково забрав свої речі, але інші свої речі залишив у спірній квартирі. У
1997 році він розірвав шлюб із дружиною та повернувся проживати у спірну
квартиру. У вересні 2004 року він познайомився із ОСОБА_8, після чого з січня
2005 року він став тимчасово проживати у неї АДРЕСА_3, де проживає по
теперішній час та у них народився син ОСОБА_3, якого він зареєстрував за
адресою спірної квартири. У спірної квартирі залишилися його особисті речі та у
нього весь час з 1992 року є ключі від спірної квартири, куди він періодично
приходить ночувати та відпочивати. В квартирі співмешканки він проживає
тимчасово, вони з нею у зареєстрованому шлюбі не перебувають, іншого житла крім
спірної квартири він не має.

Третя особа ОСОБА_4 у судовому
засіданні показав, що він проживає та зареєстрований у спірній квартирі, в якої
також зареєстрований його брат ОСОБА_2 із своїм сином ОСОБА_3, які в цієї
квартирі не проживають. Відповідач ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживає з
1992 року та більше в цю квартиру не повертався, але коли він знаходиться у
стані алкогольного сп'яніння то його співмешканка виганяє його із квартири, де
вони зараз мешкають й тоді він приходить до спірної квартири ночувати, що буває
приблизно 1 раз на місяць з 2004 року по теперішній час. Ключі від спірної
квартири у відповідача є та все було нормально поки він не зареєстрував свого
сина за спірною адресою.

Третя особа ОСОБА_5, яка також представляє інтереси малолітньої ОСОБА_6, у
судовому засіданні показала, що з 1992 року ОСОБА_2 виїхав на постійне
проживання до своєї дружини та забрав всі свої речі. Потім він часто повертався
назад до спірної квартири, коли вони із дружиною сварилися, але потім знов
уходив зі спірної квартири. У листопаді 2004 року ОСОБА_2 познайомився із
ОСОБА_8 та у січні 2005 року він переїхав до неї на постійне проживання, де
проживає по теперішній час. Але у нього залишилися ключі від спірної квартири
та він періодично ночує в неї, коли його у стані сп'яніння не пускає до дому співмешканка,
оскільки йому нікуди йти.

Представники КП «ВРЕЖО №5», органу
опіки та піклування Комунарської районної
адміністрації Запорізької міської ради та відділу громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб Комунарського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій
області у судове засідання не з'явилися, але до суду надійшли заяви про розгляд
справи за відсутності зазначених представників.

Вислухавши пояснення осіб, що
беруть участь у справі та дослідивши інші докази, які є у справі, суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно із
довідки ЖЕД №13 від 17.04.2007 року випливає, що АДРЕСА_3 зареєстровані
ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Відповідно до копії
особового рахунку на квартиру АДРЕСА_1, випливає, що відповідальним
квартиронаймачем трьох кімнат зазначеної квартири є ОСОБА_1. Відповідно до
копії акту затвердженого начальником ЖЕД №13 від 17.04.2007 року, випливає, що
комісія у складі робітників ЖЕД №13 та мешканців квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5
встановила, що відповідачі зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1, але фактично у
зазначеній квартирі не проживають з 1992 року. Згідно із свідоцтва про
народження НОМЕР_1, виданого Комунарським відділом РАЦС Запорізького міського
управління юстиції від 15.07.2007 року, випливає, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є
сином ОСОБА_2 та ОСОБА_8. Згідно із довідки Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Істок М8» №72 від 20.04.2007 року, випливає, що
квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_8 та в цієї квартирі мешкають без реєстрації
її малолітній син ОСОБА_3, 2007 року народження, який знаходиться на грудному
вигодуванні, а також з листопада 2004 року - ОСОБА_2.

Дані обставини підтверджуються
дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до ст.11 ЦПК України,
суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичної особи, поданою згідно
вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, особа, яка бере участь у
справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті
обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.107 Житлового
кодексу Української РСР, у разі
вибуття  наймача та членів  його сім'ї
на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле
приміщення в тому ж  населеному пункті
договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо
з  жилого
приміщення вибуває  не  вся
сім'я,  то  договір
найму  жилого приміщення не
розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим
приміщенням з дня вибуття.

Суд приходить до висновку, що
ствердження позивача ОСОБА_1, яка від допиту заявленого нею свідка відмовилася,
вважаючи його допит у судовому засіданні не потрібним, про те, що відповідач
ОСОБА_2 з січня 1992 року вибув на постійне проживання в інше житлове
приміщення та втратив право користування спірною квартирою з дня вибуття,
жодними належними доказами не підтверджується, а навпаки спростовуються
показаннями відповідача, про те, що в інших місцях він проживає тимчасово та
іншого житла немає, а також показаннями третіх осіб, які підтвердили, що у
відповідача залишилися ключі від спірної квартири, що він періодично повертався
проживати у спірну квартиру та коли його виганяють з теперішнього його місця
проживання він приходить до спірної квартири.

Згідно із ч.4 ст.29 Цивільного
кодексу України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років,
є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.

Суд вважає, що оскільки відповідач
ОСОБА_2 О.В не втратив право користування спірною квартирою, тому його
малолітній син ОСОБА_3 також має право на проживання разом із своїм батьком.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд
вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а позов таким, що не
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 11, 60, 208, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні цивільного позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, КП
«ВРЕЖО №5», орган опіки та піклування Комунарської районної адміністрації
Запорізької міської ради та відділ громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Комунарського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області, про
визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та
зняття з реєстрації - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його
проголошення та подання апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:
В.Л. Амброскін