Справа №
головуючий у 1 інстанції - Музичук Н.Ю.
доповідач - Григоренко М.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

7 жовтня   2008 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді -  Мельника Ю.М.,

суддів : Григоренка М.П.,
Ковальчук Н.М.,

при
секретареві Івановій І.С., за участю прокурора Заєць І.С., представника Рівненської
міської ради Чепиля М.І. та представника відповідача - адвоката ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
Рівненського природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі
Рівненської міської ради до ОСОБА_1, про повернення самовільно зайнятої
земельної ділянки, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського
міського суду від 02 червня 2008 року,

ВСТАНОВИЛА  :

Рішенням
Рівненського міського суду від 02 червня 2008 року позовні вимоги Рівненського
природоохоронного прокурора задоволено та зобов'язано відповідача ОСОБА_1
звільнити земельну ділянку площею 28 кв.м. по вулиці Волинській дивізії, 2, яка
відмічена на відповідному плані-схемі рожевим кольором.

В поданій апеляційній скарзі  відповідач ОСОБА_1 вказує, що оскаржуване
рішення суд першої інстанції ухвалив з порушенням норм матеріального і
процесуального права, оскільки  розглянув
справу без його участі, в зв'язку із чим він був позбавлений можливості надати
докази на заперечення заявленого позову.

Судом не було
враховано, що земельна ділянка, на якій розташований його гараж, відноситься до
земель промисловості, транспорту, зв'язку та іншого призначення і тому у
Рівненської міської ради не буде необхідності для використання для суспільних
потреб.

Відповідно до
частини 3 статті 376 ЦК України суд  може
визнати за особою право власності на самочинно збудоване нерухоме майно за
умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під вже збудоване
майно.

Приймаючи до
уваги, що гараж ним був збудований без грубого порушення будівельних норм і
правил і він мав можливість у встановленому порядку отримати земельну ділянку
під вже збудований гараж, тому у суду були відсутні підстав для задоволення
позовних вимог.

Поряд з цим, в
матеріалах справи відсутні дані про місцезнаходження земельної ділянки, її
точні координати, яку він повинен звільнити.

Не з'ясовано
судом чи належним позивачем пред'явлено позов, оскільки прокурором заявлено
позов не інтересах держави, а в інтересах органу місцевого самоврядування, який
не відносить до системи державних органів.

В зв'язку із
викладеним, апелянт просить скасувати рішення Рівненського міського суду від 02
червня 2008 року та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

В ході апеляційного
розгляду справи представник відповідача підтримала апеляційну скаргу свого
довірителя та  просила її задовольнити.

Прокурор та
представник Рівненської міської ради апеляційну скаргу не визнали тому просили
апеляційний суд її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без
змін.

Заслухавши
доповідача, пояснення сторін,
перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи,
апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга  підлягає відхиленню.

Задовольняючи позовні прокурора  суд першої інстанції виходив з того, що   відповідач ОСОБА_1 самовільно зайняв спірну
земельну ділянку та самочинно збудував на ній гараж,  а тому має її звільнити.

З даним рішенням суду першої
інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки  з матеріалів справи вбачається, що спірна
земельна ділянка у порядку, передбаченому статтями 116, 125 ЗК України,
відповідачу ОСОБА_1  не надавалась і
будівництво на ній гаража останній здійснив самочинно,  а тому, згідно статті 212 того ж Кодексу
України, ця земельна ділянка підлягає поверненню її власнику, в даному випадку
Рівненській міській раді.

Доводи апеляційної скарги про те, що
оскаржуване рішення суд першої інстанції ухвалив з порушенням норм
матеріального і процесуального права, не заслуговують на увагу, оскільки
відповідач належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, а
тому суд правильно  ухвалив заочне
рішення по справі.

Відповідно до
частини 3 статті 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме
майно може бути  за рішенням суду визнане
за особою,  яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети,  за
умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Проте, по справі
не встановлено, що ОСОБА_1 взагалі звертався до Рівненської міської ради про
виділення йому спірної ділянки під вже збудоване самочинне будівництво, тому
постановка питання про визнання права власності на це самочинне будівництво в
даному випадку є недоречною.

Так само не має
значення і та обставина до якого саме фонду належать землі, на якій
відповідачем самочинно збудований гараж.

Не заслуговують
на увагу і посилання про  те, що позов
заявлено неналежним позивачем, оскільки, згідно статті 324 ЦК України, земля є
об'єктом права власності  Українського
народу, а відповідно до статті 33 Закону України „Про місцеве
самоврядування  в Україні” саме органам
місцевого самоврядування делеговані повноваження щодо здійснення контролю за
додержанням земельного та природоохоронного законодавства, і тому Рівненський
природоохоронний прокурор, згідно статті 36-1 Закону України „ Про
прокуратуру”, вправі був заявити позов по даній цивільний позов, що також
узгоджується із рішенням  Конституційного
Суду України від 8 квітня 1999 року  у
справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного   суду України та Генеральної прокуратури
України щодо  офіційного тлумачення
положень статті 2 Арбітражного
процесуального кодексу України .

Таким чином,
колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції  були правильно, всебічно і повно  встановлені
обставини справи,  характер
правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які
підлягали застосуванню  при вирішенні
даного спору, в зв'язку із чим рішення Рівненського міського суду від 02 червня
2008 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

На підставі
наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну  скаргу ОСОБА_1  відхилити, а рішення Рівненського міського
суду від 02 червня 2008 року залишити без змін.

Ухвала  набирає законної сили з
моменту її проголошення.

Сторони
та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу  апеляційного суду та рішення суду першої
інстанції  до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвали апеляційного суду, з
подачею касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий
Мельник Ю.М.

Судді
Григоренко М.П.

Ковальчук
Н.М.