2-867/2008 р.                            РІШЕННЯ
Балаклійський районний суд Харківської області в складі:
Судді Гуцал Л.В., при секретарі Матюшенко І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
17 березня 2008 року ОСОБА_1.
звернулась   до суду з вимогою про
розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем  в 2001
судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, просить суд розірвати шлюб
з відповідачем, оскільки  шлюбні стосунки
не підтримуються на протязі двох років, мешкають вони окремо. Сім”я розпалась
внаслідок того, що відповідач зловживав спиртними напоями, допускав подружню
невірність. Така сімейна атмосфера
негативно впливала  на стан її
здоров”я та на виховання дитини. Вони з чоловіком прийшли до висновку, що
подальше сімейне життя є неможливим. Дитина проживає з нею, а з відповідача за
рішенням суду стягнуті аліменти на утримання сина.

Відповідач
позов визнав, просив розірвати шлюб, оскільки примирення між ним та позивачкою
неможливе, формальне збереження сім”ї є недоцільним. Не спростовував і ту
обставину, що сім»я розпалась внаслідок його поведінки.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що
сторони перебувають у шлюбі з 08 вересня 2001 року, мають сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження. Внаслідок конфліктних ситуацій, що виникли між
сторонами, сім”я розпалась. Така сімейна атмосфера негативно впливала на
стан  здоров”я позивачки та на виховання
дитини. Сторони стверджують, що сім”я фактично не існує, оскільки шлюбні
відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Після розлучення дитина
залишиться з позивачкою, а відповідач
буде сплачувати аліменти. Спору про майно між сторонами не має.

За ст.112 СК України, суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають
істотне значення.

Згідно ст. 51 Конституції України,
ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Примушування до
шлюбу не допускається.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що подальше  спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їх малолітньої дитини
і визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та
інтересів інших осіб.

Витрати, пов”язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАГС суд
покладає на відповідача.

Враховуючи
наведене, на підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24, 110, 112 СК
України , керуючись ч.4 ст. 174, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Розірвати
шлюб, зареєстрований Вербівською сільською радою Балаклійського району Харківської
області 08 вересня 2001 року між  ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3року народження, актовий
запис №13.

При
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
державне мито - 17 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

СУДДЯ