У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 березня 2008 року                                                              м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Барсукової В.М.,

Косенка В.Й.,

Прокопчука Ю.В.,

Берднік І.С.,

Костенка А.В.,

Пшонки М.П.,

Гнатенка А.В.,

Левченка Є.Ф.,

Романюка Я.М.,

Гуменюка В.І.,

Лихути Л.М.,

Сеніна Ю.Л.,

Григор'євої Л.І.,

Охрімчук Л.І.,

Шабуніна В.М.,-

Данчука В.Г.,

Патрюка М.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту
населення                м. Харцизька про
стягнення заборгованості по щорічній допомозі на оздоровлення за скаргою
ОСОБА_1 про перегляд рішення Харцизького міського суду від 26 травня 2004 року,
ухвали апеляційного суду Донецької області від 18 серпня 2004 року та ухвали
апеляційного суду м. Києва від 27 квітня 2007 року у зв'язку з винятковими
обставинами,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2003 року ОСОБА_1. звернувся з зазначеним позовом, посилаючись на
те, що він є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, в
результаті чого йому встановлено третю групу інвалідності. Статтею 48 Закону
України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” передбачена щорічна виплата компенсації за шкоду,
спричинену здоров'ю в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітних плат на
момент виплати. Цю компенсацію відповідач не виплатив. ОСОБА_1.  просив задовольнити його позов та стягнути з
відповідача компенсацію по щорічній допомозі в розмірі 740 грн.

Рішенням
Харцизського міського суду Донецької області від 26 травня 2004 року у
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 18 серпня 2004 року рішення
Харцизського міського суду Донецької області від 26 травня 2004 року залишено
без змін.

Ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 27 квітня 2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1. на
рішення Харцизського міського суду Донецької області від 26 травня 2004 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької області від 18 серпня 2004 року відхилено.
Рішення Харцизського міського суду Донецької області від 26 травня 2004 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької області від 18 серпня 2004 року залишено без
змін.

3
липня 2007 року до Верховного Суду України надійшла скарга ОСОБА_1., у якій
заявник ставить питання про перегляд усіх судових рішень у зв'язку з
винятковими обставинами з посиланням на неоднакове застосування одного і того
самого положення закону, зокрема, в аналогічній справі за позовом ОСОБА_2. до
Управління праці та соціального захисту населення Калінінської районної ради м.
Донецька про стягнення заборгованості з виплати щорічної допомоги на
оздоровлення Вищим адміністративним судом України прийнято протилежне рішення,
а також в аналогічній справі за позовом ОСОБА_3 до Торезького управління праці
та соціального захисту населення Донецької області про стягнення заборгованості
по щорічній допомозі на оздоровлення колегією суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного Суду України також прийнято протилежне
рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 354 ЦПК України підставою
оскарження у зв'язку з винятковими обставинами судових рішень у цивільних
справах після їх перегляду у касаційному порядку є неоднакове застосування
судом касаційної інстанції одного і того ж положення закону.

Факт неоднозначного застосування апеляційним судом м. Києва, як судом
касаційної інстанції, пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України, а саме: касаційні скарги (подання), у
справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, подані і не
розглянуті до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України,
розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом, стверджується судовими
рішеннями у справі за позовом ОСОБА_2. до Управління праці та соціального захисту населення Калінінської
районної ради м. Донецька про стягнення заборгованості з виплати щорічної допомоги
на оздоровлення та у справі за позовом ОСОБА_3 до Торезького управління праці та соціального
захисту населення Донецької області про стягнення заборгованості по щорічній допомозі
на оздоровлення.

Перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в цьому
випадку має місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції пункту 7
Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відповідно до частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства
України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового
вирішення.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1. та Управлінням праці і соціального захисту населення м.
Харцизька виник публічно-правовий спір, а тому він має вирішуватись на підставі
положень Кодексу адміністративного судочинства України.

У справі за позовом ОСОБА_2. до Управління праці
та соціального захисту населення Калінінської районної ради м. Донецька про стягнення
заборгованості з виплати щорічної допомоги на оздоровлення, а також у справі за
позовом  ОСОБА_3 до Торезького управління
праці та соціального захисту населення Донецької області про стягнення заборгованості
по щорічній допомозі на оздоровлення Вищий
адміністративний суд України та колегія суддів судової палати в
адміністративних справах Верховного Суду України виходили з того, що ці спори
являються публічно-правовими і мають вирішуватись на підставі положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 27 квітня 2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1. на рішення Харцизського
міського суду Донецької області від 26 травня 2004 року та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 18 серпня 2004 року відхилено на підставі положень Цивільного
процесуального Кодексу України.

Враховуючи, що судом, при розгляді справи у касаційному порядку, не
виконано вимог пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України, а розглянута справа за правилами
Цивільного процесуального кодексу України після набрання чинності Кодексу
адміністративного судочинства України зазначена ухвала підлягає скасуванню з
направленням справи до Вищого адміністративного суду України для розгляду
касаційної скарги з підстав, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 358,
статтею 359  ЦПК України.

Керуючись статтями 358, 359 ЦПК України, статтею 17 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 квітня 2007 року скасувати, а
справу направити до Вищого адміністративного суду України для розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                               А.Г. Ярема

Судді:                  В.М.
Барсукова                             Є.Ф.
Левченко

І.С.
Берднік                                    Л.М.
Лихута

А.В.
Гнатенко
Л.І. Охрімчук

Л.І. Григор'єва
М.В. Патрюк

В.І. Гуменюк                                  Ю.В.
Прокопчук

В.Г. Данчук                                    М.П.
Пшонка

В.Й.Косенко                                   Я.М.
Романюк

А.В. Костенко                               Ю.Л.
Сенін

В.М. Шабунін