Справа № 2-174/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31 липня 2008 року
Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді:                 Католікяна
М.О.,

при секретарі:              Дятленко
М.О.,

з участю:

- позивача ОСОБА_1

- представника
позивача ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровськ цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОЛ»,
третя особа - ОСОБА_3, про зобов'язання унести запис до трудової книжки,
стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середньої заробітної
плати за час затримки розрахунку при звільненні,

установив:

26 листопада 2007
року позивач звернувся до суду з позовом до Охоронного агентства «ГОЛ» про
зобов'язання унести запис до трудової книжки, стягнення заборгованості по
заробітній платі, стягнення середньої заробітної плати за час затримки
розрахунку при звільненні. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що
квітні - травні 2007 року він працював у відповідача на посаді охоронця. На
початку червня 2007 року він був звільнений за власним бажанням. При звільненні
з позивачем не був проведений розрахунок за травень в сумі 800,00 грн. Крім
того, у трудовій книжці позивача не були унесені відповідні записи про
прийняття на роботу та звільнення. Зазначені обставини явилися причиною
звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості
по заробітній платі за травень 2007 року в сумі 800,00 грн., середньої
заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 4 581,76
грн., зобов'язання унести записи про роботу до трудової книжки (а.с.а.с. 1 -
3).

26 червня 2008 року позивач уточнив позовні вимоги в
частині зазначення назви відповідача (ТОВ «ГОЛ»), а також збільшив суму
середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні до 9
490,84 грн. (а.с.а.с. 34 - 36).

У судовому засіданні позивач, його представник позов
підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився,
був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка (а.с. 54). У справі є
достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності зі вказаною вище обставиною
дає судові підстави для застосування положень

ст. 169 ЦПК України.

У судових засіданнях, які відбулися раніше, представник
відповідача заперечував проти позову, проте визнав факти роботи позивача,
періоду його роботи, сплати йому заробітної плати. У судовому засідання
18.06.2008 р. представник відповідача пояснював, що позивач працював у ТОВ
«ГОЛ» два місяці на іспитовому строку, а згодом змінив свою позицію, пояснюючи,
що останній працював стажером, з ним було укладено не трудовий договір, а усний
цивільно-правовий правочин; позивач перебував на об'єкті охорони разом з іншими
охоронцями, мав вільний графік тощо.

Вислухавши пояснення позивача, його представника,
допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що
позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом було встановлено, що у квітні - травні 2007 року
включно позивач працював у ТОВ «ГОЛ» охоронцем на об'єкті АКБСР «Укрсоцбанк»,
про що свідчать матеріали справи та визнавальні пояснення представника
відповідача (а.с.а.с. 26, 39).

При цьому позивач працював не стажером і без будь-якої
сторонньої допомоги, самостійно перебуваючи на об'єкті охорони, приймаючи та
здаючи зброю тощо, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_4, копією книги
приймання та здачі варти на об'єкті.

За два місяці роботи позивачеві була нарахована до сплати
заробітна плата в сумі 890,00 грн., про що свідчить довідка відповідача № 20/08
від 14.07.2008 р. (а.с. 40).

31 травня 2007 року позивач одержав заробітну плату в
сумі 800,00 грн., що підтверджується копією його розписки (а.с. 27).

Під час звільнення позивач з'ясував, що його трудова
книжка не містить записів про прийняття на роботу та звільнення з роботи (а.с.
28).

Вказані вище спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Кодексом законів про працю України, Інструкцією про
порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях,
затвердженою спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 р. №
58, Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100.

В силу ч.ч. 1, 2, 4 ст. 48 КЗпП України трудова книжка є
основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться
на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або
у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних
працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню. До трудової книжки заносяться відомості про роботу,
заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі,
організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Відповідно до п. 2.4. розділу 2 Інструкції про порядок
ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях усі записи
в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу
або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або
уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше
тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати
тексту наказу (розпорядження).

Ураховуючи зміст приведених норм, а також той факт, що
позивач дійсно працював два повних місяці у відповідача, позовна вимога про
унесення в його трудову книжку відповідних записів про період роботи позивача
підлягає задоволенню.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 43 Конституції України кожен має
право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він
вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання
винагороди за працю захищається законом.

У відповідності з ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові
належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок.

В силу ч. 1 ст. 116 КЗпП України під час звільнення
працівника виплата усіх сум, належних йому від підприємства, установи,
організації, провадиться у день звільнення.

Судом було встановлено, що позивачеві при звільненні не
було доплачено 90,00 грн., про що свідчить довідка відповідача від 14.07.2008
р., а тому саме ця сума підлягає стягненню на його користь в якості
заборгованості по заробітній платі.

При цьому суд критично ставиться до тверджень позивача та
його представника про місячний розмір заробітної плати (800,00 грн.), оскільки
такі твердження спростовуються усією сукупністю доказів у справі (а.с.а.с. 26
,41, 46).

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати
з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові
сум у строки, зазначені в

ст. 116 цього Кодексу, підприємство, установа,
організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, ураховуючи те, що позивач при звільненні не
одержав всю заробітну плату, суд вважає, що за час затримки розрахунку при
звільненні з відповідача на користь позивача підлягає стягненню відповідна
компенсація.

Розрахунок компенсації проведено судом у відповідності з
Порядком обчислення середньої заробітної плати.

В силу абз. 3 п. 2 вказаної норми, середньомісячна
заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці
роботи, які передували події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Відповідно до абз. 1 п. 8 Порядку обчислення виплат
провадиться шляхом множення середньоденного (погодинного) заробітку на число
робочих днів/годин. Середньоденна (погодинна) заробітна плата визначається
діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців
робочих днів на число відпрацьованих робочих днів.

Заробітна плата, яка мала бути нарахована позивачеві у
квітні та травні 2007 року відповідно до штатних розкладів склала 965,00 грн.
(а.с.а.с. 41, 46):

Місяць

Заробітна плата

Разом

1

2

3

квітень 2007 року

500,00

500,00

травень 2007 року

465,00

465,00

965,00

Кількість робочих днів згідно з довідкою відповідача від
14.07.2008 р. у вказаний період склала 18 (а.с. 40):

Місяць

Кількість днів

Разом

1

2

3

квітень 2007 року

8

7

травень 2007 року

10

19

18

Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача
складає: 965,00 &divide; 18 = 53,61 грн/день.

Визначаючи кількість робочих днів за розрахунковий
період, суд виходить з наступних даних:

Кількість робочих днів, які підлягають компенсації за час
затримки розрахунку при звільненні, складає (з урахуванням графіку роботи -
доба через три доби):

Місяць

Кількість днів

Разом

1

2

3

Червень 2007 року

9

9

Липень 2007 року

9

9

Серпень 2007 року

9

9

Вересень 2007 року

9

9

Жовтень 2007 року

9

9

Листопада 2007 року

9

9

Грудень 2007 року

9

9

Січень 2008 року

9

9

Лютий 2008 року

9

9

Березень 2008 року

9

9

Квітень 2008 року

9

9

Травень 2008 року

9

9

Червень 2008 року

7

7

115

Таким чином, сума компенсації за затримку розрахунку при
звільненні позивача складає: 115 х 53,61 = 6 165,15 грн. без утримання
прибуткового податку та інших обов'язкових платежів.

Суд критично ставиться до розрахунку середньої заробітної
плати, зробленому представником позивача, оскільки цей розрахунок зроблено без
урахування режиму роботи позивача.

У порядку ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно задоволеній
частці позову в сумі 62,55 грн., а на користь ДП «Інформаційні судові системи»
- витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00
грн.

За змістом ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне
допустити негайне виконання рішення в частині стягнення середньої заробітної
плати у межах суми стягнення за один місяць (480,00 грн.).

Керуючись ст. 43 Конституції України, ст.ст. 47, 48, 116,
117 Кодексу законів про працю України, п. 2.4 Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці
України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту
населення України від 29 липня 1993 року

№ 58, п.п. 2, 8 Порядку обчислення середньої заробітної
плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995
року № 100, ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 79, 81, 88, 169, 208, 209, 212 -
215, 218, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю
«ГОЛ», третя особа - ОСОБА_3, про зобов'язання унести запис до трудової книжки,
стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середньої заробітної
плати за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ГОЛ»
унести до трудової книжки ОСОБА_1 записи про роботу на посаді охоронця з 01
квітня 2007 року по 31 травня 2007 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОЛ»
() на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за
в сумі 90,00 грн., середню заробітну плату за час затримки розрахунку при
звільненні в сумі 6 165,15 грн., разом - 6 255,15 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення
заборгованості по заробітній платі за один місяць в сумі 480,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОЛ»
() на користь держави судовий збір в сумі 62,55 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОЛ»
() на користь Державного підприємства «Інформаційні судові
системи» витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі
30,00 грн.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя: