Справа № 2-96/08р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

28 березня 2008року Старовижівський районний суд
Волинської області

В складі:

головуючого- Кошелюк Л.О.,

при секретарі Сулеві Н.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Стара
Вижівка справу за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності на будинковолодіння
у порядку успадкування,

в с т а н о в и в :

Позивач
ОСОБА_1 посилається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати, ОСОБА_2, яка проживала у
власному будинку одна АДРЕСА_1. Однак останні 2 роки вона жила у позивача  у м. Бресті, де померла. При житті нею
зроблено заповіт на своє майно у користь позивача, але не виготовлено свідоцтва
про право власності на будинок.

Через
відсутність у покійної правовстановлюючих документів на будинковолодіння
держнотконторою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Просить
визнати за ним право власності на будинок і господарську споруду в порядку
успадкування.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав і пояснив, що він єдиний син
у спадкодавиці і за прийняттям спадщини звертався з відповідною заявою до
Старовижівської держнотконтори у встановлений законом строк та отримав
свідоцтво про право на спадщину на земельний і майновий паї та грошові
заощадження.

Заслухавши
пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що
позов підставний.

У
відповідності зі ст.ст.1217,1220,1223,1233,1268 ч.3 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за законом.

Спадщина
відкривається внаслідок смерті особи...

Право на
спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Заповітом
є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

-2-

Спадкоємець,
який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,
вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку,встановленого ст.
1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Судом
встановлено з  пояснень позивача, що його
матір'ю є ОСОБА_2, яка з чоловіком (батьком позивача) розлучилася ще до
народження сина. Він  єдина дитина у
матері. Остання побудувала будинок і господарську споруду ще в 60-х роках
АДРЕСА_1 Волинської області, де проживала сама.
17.05.04 року нею складено заповіт у користь позивача. Однак при житті
не виготовлено правовстановлюючих документів на будинковолодіння. Останні 2
роки проживала без реєстрації з позивачем у його помешканні у м. Бресті, де й
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і там похована. Спадкоємець у встановлені законом строки
звернувся за прийняттям спадщини до Старовижівської держнотконтори і 27.08.07р.
отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельний і майновий
паї та грошові заощадження.

Доказами
по справі є: копія свідоцтва про право на спадщину Старовижівської
держнотконтори; копія свідоцтва про смерть спадкодавиці; копія заповіту; копії
паспорта і актового запису про народження позивача; довідка Дубечненської
сільради про склад сім'ї спадкодавиці на день смерті; копія технічного паспорта
на спадкове будинковолодіння  і
повідомлення Старовижівської держнотконтори про прийняття спадщини позивачем.

З
врахуванням викладеного позов підлягає до задоволення, бо згідно зі ст. 328 ЦК
України позивач набуває права власності на законних підставах.

Керуючись
ст. ст. 10,60,212-213 ЦПК України , ст.ст. 328,1217,1220,1223,1233,1268 ч.3 ЦК
України суд -

в и р і ш и в :

Позов
задовольнити.

Визнати
право власності на будинок і господарську споруду, що знаходяться АДРЕСА_1 за
ОСОБА_1 ( у порядку спадкування після ОСОБА_2)

Рішення
набирає законної сили через 10 днів з дня проголошення, якщо протягом цього
часу не поступить заява до апеляційного суду Волинської області через
Старовижівський райсуд про апеляційне оскарження та послідуюча апеляційна скарга
протягом 20 днів.

ГОЛОВА
СУДУ
Л.О.КОШЕЛЮК