Справа
№ 2-17/2008
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

5 травня 2008 року                          Глибоцький районний
суд  Чернівецької області

у складі головуючого судді                        Герасименко Н.І.

при секретарі
Затолошній Р.В.

за участю позивача                                      ОСОБА_1

відповідача -                                                ОСОБА_2

представників відповідачів   ОСОБА_3, ОСОБА_4

третіх осіб на стороні
відповідачів  :

представника  Коровійська сільська рада  -
Олександрюк С.І.

представника Товариства власників
індивідуальних гаражів №2 - Дим»янчук В.Н.

представника  Глибоцького віділу земельних ресурсів -
Яценюк С.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Глибока справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_5 про встановлення земельного сервітуту; треті особи: Коровійська
сільська рада, Товариство власників індивідуальних гаражів №2,-

В С Т А
Н О В И В :

ОСОБА_1
звернулася до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог
посилалася на те, що відповідач ОСОБА_2 на межі його та позивачки земельних
ділянок, що розташовані на території Коровійської сільської ради, яку займає
Товариство власників індивідуальних гаражів №2, викопав траншею глибиною 80 см
та шириною 50 см. В такий спосіб ОСОБА_2 припинив доступ позивачки до власної
земельної ділянки, оскільки іншого під'їзду до неї не існує. Відтак відповідачі
не дотримуються правил добросусідства, захопивши при цьому частину земельної
ділянки позивачки, що унеможливлює під'їзд ОСОБА_1 до власної земельної
ділянки. У зв'язку з наведеним позивачка просить позов задовольнити та
постановити рішення, яким встановити земельний сервітут - право проїзду на
транспортному засобу по наявній дорозі, розташованій на земельних ділянках, які
перебувають у приватній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_5 і розташовані в с. Коровія
Глибоцького району Чернівецької області поряд з
територією Товариства власників індивідуальних гаражів №2 до  її земельної ділянки, площею 0,05 га, що
межує із земельною ділянкою ОСОБА_2, зобов'язавши ОСОБА_2 та ОСОБА_5.
ліквідувати траншею на дорозі та надати ОСОБА_1 вільний доступ до власної
земельної ділянки.  В послідуючому
ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги   та
просить ухвалити рішення про встановлення постійного безоплатного сервітуту -
право проїзду на транспортному засобі по наявній дорозі на земельних ділянках,
які перебувають у приватній власності ОСОБА_2, ОСОБА_5. і розташовані в с.
Коровія Глибоцького району поряд з територією Товариства власників
індивідуальних гаражів №2 до її земельної ділянки площею 0,05 га, що межує з
земельною ділянкою ОСОБА_2, зобов»язавши відповідачів ліквідувати траншею на
дорозі та надати їй вільний доступ до власної земельної ділянки та не чинити
будь-яких перешкод в такому доступі.

У
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримала,
підтвердила обставини, викладені нею в позовній заяві та просила уточнені
позовні вимоги  задоволити. Раніше
існував пішохідний прохід був і якщо відповідач ОСОБА_6 побудує стіну то в неї
не буде проходу, з іншої сторони заїзду не має. Між її земельною ділянкою та
ОСОБА_2 проїзду не існувало. В майбутньому також планує побудувати гараж.

Відповідач
по справі ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги не визнав та пояснив суду, що коли
купив земельні ділянки він купив по частинах, зараз він зробив земельну ділянку
єдину, там стояла межа, дороги між земельними ділянками не було. Він сам
побудував частину дороги по своїй земельній ділянці яка примикає до
кооперативної дороги . Є дорога від ОСОБА_7, і позивачка звідти може зробити
дорогу. Просить відмовити в позові.

Представники
ОСОБА_3, ОСОБА_4 позов не визнали та пояснили суду, що ОСОБА_1 має доступ до
своєї земельної ділянки - стежку. Дороги там ніколи не існувало. Якщо встановлювати
земельний сервітут буде порушено право власності на дані земельні ділянки. Є
інший доступ до даної земельної ділянки, позивачка не надала проектну
документацію з приводу укладення земельного сервітуту, тому просить відмовити в
позові.

Представник
індивідуальних гаражів №2  - Дим»янчук
В.Н. позов визнав та пояснив суду, що позивачка є членом Товариства власників
індивідуальних гаражів №2 з 1996 року. Сім»я ОСОБА_7 фактично проживає
всередині гаражів, так як там залишилась їх земельна ділянка та будинок з
господарськими спорудами. Між  земельними
ділянками ОСОБА_7, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була доріжка. Зі сторони ОСОБА_7 заїзду
немає, там є ще будинок та надвірні споруди. ОСОБА_1 користувалась заїздом
дороги кооперативу.

Представник
Коровійської с/Ради  - Олександрюк
С.І.  позов визнав та пояснив суду, що
сім»я ОСОБА_7 продавала земельні ділянки частинами і їх будинок з надвірними
спорудами оточений будівлями гаражів. Земельна ділянка ОСОБА_1 розташована між
землями ОСОБА_2 та ОСОБА_7. До земельної ділянки ОСОБА_1 заїзду немає. Просить
винести рішення на розгляд суду.

Представник
Глибоцького відділу земельних ресурсів - Яценюк С.Г. позов визнав та пояснив
суду, що їх відділ зробив заміри земельних ділянок як ОСОБА_2, ОСОБА_5. так і
ОСОБА_1 і в відповідачів виявлено 0,0128 га лишніми. У ОСОБА_2 тільки на дві
земельні ділянки є Державні акти, на дві інші земельні ділянки він
правовстановлюючих документів немає і використовує він земельні ділянки не за
призначенням. ОСОБА_1 дійсно немає заїзду до своєї земельної ділянки і по плану
горизонтальної зйомки який зроблений відділом земельних ресурсів це видно.

Вислухавши
пояснення позивачки, відповідачів та ознайомившись з матеріалами справи, суд
дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтовані та не підлягають
до задоволення з наступних підстав.

Свідок
ОСОБА_7 пояснила суду, що земельні ділянки продавала вона, її брат і їхнє
господарство опинилось в межах товариства індивідуальних гаражів. Вони  та ОСОБА_8 продали частину земельних ділянок
ОСОБА_2, потім ОСОБА_8 продав ОСОБА_1. Земельна ділянка ОСОБА_1 межує з однієї
сторони з землями ОСОБА_2, з другої сторони з її земельною ділянкою, по
боках  розташовані гаражі кооперативу. В
них є кусочок землі яку вона не приватизувала від земельної ділянки ОСОБА_1 і
вона спеціально залишила його, щоб там була дорога. Земля ОСОБА_1 впирається в
стінку гаража, а рядом вона буде продавати.

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що виїхавши на
місце, вони виявили самовільне будівництво ОСОБА_2 гаражів, так як скаржилась
ОСОБА_7  Було встановлено, що ОСОБА_7и
продавали частини земельних ділянок . У ОСОБА_2 знайшли пару лишніх квадратів
земельної ділянки. Ніхто з них: ні товариство гаражів, ні ОСОБА_7, ні ОСОБА_2,
ні ОСОБА_1 не звертались щоб зробити інвентаризацію землі. Якби вони були б
звернулись вони б зробили їм інвентаризацію землі і заїзд до неї.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 згідно Державного акту на право приватної власності на
землю користується земельною ділянкою площею 0,0500 у межах згідно з планом.
Цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства і
розташована с. Коровія Глибоцького району на підставі договору купівлі- продажу
від 8.07.2004 року між нею та ОСОБА_8, що підтверджується як Державним актом
так і договором купівлі-продажу.

ОСОБА_2
та ОСОБА_5. користуються земельними ділянками: в розмірі 0,500 , 0,03 га,0,0063
га,, 0,087 га, що підтверджується як державними
актами про право власності на земельні ділянки так і договорами
купівлі-продажу даних земельних ділянок.

Згідно
листа Коровійської с/Ради Глибоцького району від 19 березня 2007 року за №30
вбачається, що ОСОБА_1  користується
дорогою, що належить кооперативу і має продовження по земельних ділянках
ОСОБА_2 площею 0,05 і 0,03 га, яку ОСОБА_2 на своїх земельних ділянках
облаштував частково дорогу сам та побудував 6 гаражів, а на межу земельної
ділянки з ОСОБА_1 викопав траншею шириною 50 см і глибиною 80 см для
влаштування огорожі.

Листом
товариства власників індивідуальних гаражів від 10.04.2007 року підтверджено,
що як позивачка так і відповідач є членами товариства власників індивідуальних
гаражів і їхні гаражі  знаходяться на
земельній ділянці, яка не належить товариству, а знаходиться в їх власності.

Згідно
Державного акту на право приватної власності на землю на ОСОБА_7 вбачається, що
вона мала в приватній власності 0,2557 га, цільове призначення земельної
ділянки було будівництво та обслуговування будівель і по Державному акту  на право приватної власності на землю
проходили зміни у межах та розмірах земельної ділянки.

Листом
Глибоцького районного відділу земельних ресурсів від 11 квітня 2008 року та
планом горизонтальної зйомки підтверджено, що земельна ділянка ОСОБА_1 межує з
землями ОСОБА_2, ОСОБА_5., ОСОБА_7, з двох доків з товариством власників
індивідуальних гаражів.

Позивачкою
не надано докази - не підтверджено
технічною документацією що заїзд
на її земельну ділянку можливий тільки зі сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Виходячи
із плану горизонтальної зйомки вбачається, що і землі ОСОБА_2, ОСОБА_5.  та ОСОБА_7. приватизовані і як такої дороги
між земельними ділянками ОСОБА_2, ОСОБА_5.
та ОСОБА_1 не існувало. ОСОБА_1 не надано докази , що можливий заїзд
тільки зі сторони ОСОБА_2,   ОСОБА_5.  і не надані докази, що заїзд зі сторони
ОСОБА_7 неможливий.

Згідно ст. 98 ЗК України - земельний сервітут
здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо
якої він встановлений.

Згідно статті 99 ЗК України - власники можуть
вимагати встановлення таких земельних сервітутів: право проїзду на
транспортному засобі по наявному шляху.

З
пояснень самої позивачки, відповідачів, третіх осіб на стороні відповідачів
вбачається, що ніякого наявного шляху, що пролягає через земельні ділянки
ОСОБА_2, ОСОБА_5. та ОСОБА_1 не існувало і не існує. Це підтверджується і
листом Коровійської с/Ради Глибоцького району від 19 березня 2007 року за №30.
Встановлення земельного сервітуту не повинно виходити за межі цільового
призначення земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Із пояснень
позивачки видно, що вона бажає змінити цільове призначення земельної ділянки -
побудувати в майбутньому гараж.

Згідно
ст. 100 ЗК України - власник має право встановлення земельного сервітуту для
обслуговування своєї земельної ділянки, який встановлюється за домовленістю між
власниками сусідніх земельних ділянок на підставі договору або за рішенням
суду.

Крім цього відповідно до ст. 401 ЦК України -
право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо земельної
ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна
для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим
способом.

Таким чином, закон вимагає від позивача
надання суду доказів того, що нормальне господарське використання своєї
земельної ділянки неможливе без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки.
При цьому слід довести, що задоволення потреб сервітуарія неможливо здійснити
яким-небудь іншим способом.

Зазначених
обставин позивачка не довела, чим не виконала вимоги ст..10 ЦПК України,
відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог.

З
наданих матеріалів як з пояснень позивачки, відповідача, третіх осіб на стороні
відповідачів вбачається, що як з одної сторони так і з другої сторони земельні
ділянки належать іншим особам на праві власності. В судовому засіданні зі слів
ОСОБА_7 частина земельної ділянки яка належить ОСОБА_7 ще не приватизована.
Виходячи із плану горизонтальної зйомки яке надав Глибоцький відділ земельних
ресурсів вбачається, що  відстань до
заїзду до земельної ділянки ОСОБА_1 буде майже одинаковий як зі сторони
ОСОБА_2,. ОСОБА_5. так і зі сторони ОСОБА_7

Позивачка
не надала доказів того, що вона зверталась до ОСОБА_7 з проханням обговорити
умови встановлення сервітуту.

При таких обставинах позов не підлягає до
задоволення.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 90, 91, 98, 99, 100 Земельного кодексу
України , ст.. 400, 401 ЦК України, ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

В позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5,
третіх осіб на стороні відповідачів: Коровійської  с/Ради, товариства власників індивідуальних
гаражів, Глибоцького відділу земельних ресурсів про встановлення постійного
безоплатного земельного сервітуту відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку  до Апеляційного суду  Чернівецької області через Глибоцький
районний суд  шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього терміну протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку  ст.
295 ЦПК України.

СУДДЯ :