Справа № 2-389/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня  2008р.

Суворовський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого
судді - Кисельова В.К.

при
секретарі -  Журик Т.В.

за участю
позивачки - ОСОБА_1., представника позивачки - ОСОБА_3

відповідача
-ОСОБА_2., представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного набутого майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом  до ОСОБА_2 про розподіл спільного набутого
майна подружжя. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона перебувала у
шлюбі з відповідачем з 06.11.1998 року, який був зареєстрований відділом РАЦС
Центральної районної райадміністрації виконкому Одеської міської Ради, актовий
запис НОМЕР_1. Від шлюбу дітей не має.

Позивачка стверджує, що під час
шлюбу вони спільно з чоловіком придбали квартиру АДРЕСА_1. На підставі
викладеного, вона просили визнати за нею право власності на &frac12; частини
вищевказаної квартири.

В судовому засіданні позивачка, а
також її представник підтримали позовні вимоги та просила визнати право
власності на &frac12;
частини АДРЕСА_1.

Відповідач, а також його представник
позовні вимоги не визнали. В свої запереченнях відповідач стверджує, що
квартира була придбана за його особисті кошті, а саме 4045 доларів США, якій
він отримав як заробітну плату до шлюбу. Крім того, йому ОСОБА_5. була надана
сума у розмірі 7300 доларів США, як компенсація за його частку у праві спільної
часткової власності на АДРЕСА_1 На вищевказані кошті, він з початку придбав
квартиру АДРЕСА_1, а після її продажу на виручені кошти придбав АДРЕСА_1

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так, судом встановлено, що у шлюбі з
відповідачем з 06.11.1998 року, який був зареєстрований відділом РАЦС
Центральної районної райадміністрації виконкому Одеської міської Ради, актовий
запис НОМЕР_1.

Вищевказаний шлюб був розірваний
22.05.2007р. на підставі  рішення
Суворовського районного суду м. Одеси.

Судом також встановлено, що
24.12.2001р. між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу
нерухомого майна, який був посвідчений Одеською універсальною біржею „Вітязь”
за № 2001-028К4. Відповідно до умов вищевказаного договору у власністьОСОБА_2.
переходила АДРЕСА_1. Вищевказана квартира була придбана за 8380 гривень, що за
курсом НБУ на той час складало суму у розмірі 1584,12 доларів США

ОСОБА_2 стверджував, що він купив
квартиру за його особисті кошти. Так отримав до укладення шлюбу, суму у розмірі
4045 доларів США які ввіз на територію Україна за
митною декларацію. Крім того, йому ОСОБА_5. була надана сума у розмірі 7300
доларів США, як компенсація за його частку у праві спільної часткової власності
на АДРЕСА_1

Судом дійсно встановлено, щоОСОБА_2.
ввіз на територію України суму у розмірі 4045 доларів США 25 липня 1998р.,
тобто до укладення шлюбу.

Однак договір купівлі-продажу першої
квартири був укладений 24.12.2001р., тобто з моменту декларування валюти
пройшов певний час, у зв'язку з чим, фактично неможливо з достовірністю
встановити, що саме ця валюта, у той кількості та ін.., була сплачена
відповідачем за квартиру.

Відповідач також стверджував, що він
отримав від ОСОБА_7 суму у розмірі 7300 доларів США, в якості доказу того надав
копію власноручної розписки від 20.12.2001р. Суд вважає, що вищевказаний доказ
не відповідає дійсним обставинам справи, а навпаки навмисно наданий
відповідачем з метою ухилення від рішення суду.

Так, згідно довідки КП „ОМБТІ і РОН”
заОСОБА_2. зареєстрована 1/5 частина АДРЕСА_1
Відповідач не надав жодного доказу здійснення правочину направленого
на   відчуження  цієї частини квартири ОСОБА_7

03.12.2002 ОСОБА_2. продав належну
йому квартиру АДРЕСА_1ОСОБА_8  Продаж
здійснено за 8376 гривень, що на той час
за курсом НБУ складало склало суму у розмірі 1571,48 долара США

В цей же день, між ОСОБА_9 та
ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу, згідно якогоОСОБА_2.  придбав за 57240 гривень (або 10739,21 долара
США за курсом НБУ)  квартиру АДРЕСА_1

Таким чином, також не відповідає
дійсно твердженняОСОБА_2. проте, що квартира по АДРЕСА_1 була придбана за
рахунок коштів, які були одержані від продажу квартири по АДРЕСА_1 тобто
фактично різниця склала суму у розмірі (10739,21-1571,48= 9167,73) 9167, 73 долара США.

Статтею 22 КпШтС України було  встановлено, що майно,
нажите  подружжям  за
час  шлюбу,  є
його   спільною сумісною  власністю.
Кожен  з подружжя має рівні права
володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно  до
ст. 28 КпШтС України             в
разі  поділу  майна,
яке  є  спільною
сумісною  власністю подружжя,  їх
частки  визнаються рівними.

На підставі викладеного, суд вважає,
що необхідно визнати,  що квартира АДРЕСА_1 була об'єктом спільної сумісної власності
ОСОБА_1. таОСОБА_2.      та визнати за
сторонами право власності по &frac12; частини вищевказаної квартири.

Керуючись  ст.ст. 22,28
КпШтС України ст.  10, 11, 76, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.   Позов  ОСОБА_1 - задовольнити.

2. Визнати
за ОСОБА_1 право власності на &frac12; частину квартири АДРЕСА_1

3. Визнати за
ОСОБА_2 право власності на &frac12;
частину квартири
АДРЕСА_1

3.  Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати державне мито у розмірі 286 (двісті вісімдесят шість) гривень, а
також витрати за інформаційне-технічне забезпечення у розмірі 30 (тридцять)
гривень.

Рішення суду
може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м.
Одеси шляхом подачі в 10-ти денний строк з
дня проголошення рішення заяви
про  апеляційне  оскарження
рішення  суду і поданням після
цього  протягом двадцяти днів апеляційної
скарги, або в порядку п. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя