Справа №22ц-1458/2008 р.          Головуючий у першій інстанції - Косач І.В.
Категорія - цивільна                       Доповідач - Скрипка А.А.
29 серпня 2008 року                                                                     місто  Чернігів
А п е л я ц і й н и й   с у д
Чернігівської  області  в
Головуючого  -  судді  Литвиненко І.В.
суддів  -  Скрипки А.А., Євстафіїва О.К.
при  секретарі - Штупун О.М.
- ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, представника
акціонерного товариства комерційний банк
ПриватБанк”  Колениченко  В.О.
відкритому  судовому  засіданні в м. Чернігові   в
приміщенні  суду цивільну справу
за апеляційною скаргою закритого акціонерного товариства комерційний банк
„ПриватБанк” на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 04 липня
2008 року по справі за позовом ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства
комерційний банк „ПриватБанк”,
відкритого  акціонерного
товариства  акціонерний  банк „ Приватінвест”  про визнання кредитного договору недійсним, -
Оскаржуваним рішенням Новозаводського
районного суду м. Чернігова  від 04 липня 2008
року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсним кредитний договір від
30 грудня 2004 року  №11-0105, укладений
на ім'я ОСОБА_1 на суму 2124 грн . 90 коп. Стягнуто з  закритого акціонерного товариства  комерційний банк  „ПриватБанк” на користь ОСОБА_1 600 грн.
витрат за проведення експертизи та 1454 грн. витрат на правову допомогу, а
також 24 грн. 50 коп. судових витрат.
В апеляційній скарзі  закрите акціонерне товариство  комерційний
банк  „ПриватБанк” просить
скасувати зазначене рішення  суду першої
інстанції, як незаконне та необґрунтоване і ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог. Апелянт
посилається  на неправильне
застосування судом  першої інстанції при
вирішенні справи по суті норм матеріального права. Вказує, що при укладанні 16
серпня 2005 року  між  відкритим акціонерним товариством  акціонерний банк  „ Приватінвест ” та  закритим
акціонерним товариством
комерційний банк „ ПриватБанк” договору відступлення прав вимоги,  „ПриватБанку „ не було відомо про недійсність
кредитного договору №11-0105, а тому апелянт вважає, що його вимоги до позивача
виконати умови кредитного договору є правомірними. Згідно статті  519 Цивільного  кодексу України, як вказує апелянт,  первісний кредитор у зобов'язанні відповідає
перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги. Апелянт  зазначає , що однією із сторін, з якою був
укладений спірний договір, є  відкрите
акціонерне товариство  акціонерний банк
„Приватінвест”, а тому закрите акціонерне товариство  комерційний банк  „Приватбанк” не може нести відповідальність
за недійсність правочину, укладеного між іншими особами, і відповідно, на думку
апелянта,  закрите  акціонерне товариство  комерційний банк  „ПриватБанк” не може бути відповідачем у
даній справі.
Як вбачається з матеріалів справи,
06 грудня 2007 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до  відкритого акціонерного товариства
акціонерний банк  „Приватінвест”, в якому
просила визнати недійсним кредитний договір від 27 грудня 2004 року, укладений
на її ім'я ( а. с. 3) . Позивачка
посилалася  на те, що зазначений
договір на суму 2034 грн. 69 коп. укладено
ОСОБА_3, яка скористалася  її
паспортом. За  вказані  кошти ОСОБА_3 придбала побутову техніку - холодильник,
телефон, міксер та утюг, проте кошти за кредитним договором не сплачувала,
внаслідок чого утворилась заборгованість. Позивачка вказує, що вона не
уповноважувала ОСОБА_3 укладати від свого імені будь-які договори та особисто
не підписувала спірний кредитний договір. Позивачка просила визнати  кредитний договір  від 27 грудня
2004 року, укладений  на ім'я
ОСОБА_1 на суму 2034 грн. 69 коп.  недійсним.
18 березня 2008 року  ( а. с. 50 - 52) до участі в справі в якості
співвідповідача  судом залучено  закрите акціонерне товариство   комерційний банк „ПриватБанк”.
31 березня 2008 року ОСОБА_1 подала
до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила визнати недійсним
кредитний договір від 30 грудня 2004 року №11- 0105 на суму 2124 грн.90 коп.
10 червня 2008 року ОСОБА_1 подала
до суду заяву про збільшення позовних вимог
та просила стягнути з ЗАТ КБ „ПриватБанк” на свою користь судові витрати
по оплаті експертизи в сумі 600 грн. 96 коп. та витрати за послуги адвоката в
Вислухавши суддю - доповідача,
пояснення учасників судового  процесу ,
дослідивши матеріали справи та перевіривши
доводи апеляційної скарги, апеляційний
суд  приходить до висновку , що
апеляційна скарга підлягає   відхиленню ,
а оскаржуване рішення суду  першої
інстанції  -   залишенню без змін, оскільки воно ухвалено з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Як регламентують правила
статті 308 ЦПК України, не може бути скасоване
правильне по суті  і справедливе
рішення суду з одних лише  формальних
міркувань.

В судовому засіданні апеляційного
суду представник закритого акціонерного товариства  комерційний банк  „ ПриватБанк”   уточнив вимоги апеляційної скарги, пояснивши
, що апелянт вважає незаконним та необґрунтованим рішення суду першої інстанції
лише в частині стягнення на користь позивачки з
закритого акціонерного товариства  комерційний банк „ПриватБанк”  відшкодування витрат , пов'язаних з розглядом
справи   та  судового збору .

Як встановлено в ході судового
розгляду даної справи, і дані обставини підтверджуються матеріалами
справи,  30 грудня 2004 року між  ОСОБА_1 та
відкритим акціонерним товариством
акціонерний банк „ Приватінвест” ( а. с.45)  було
укладено кредитний договір № 11- 0105 від  30 грудня 2004 року  на суму 2124 грн.  90 коп.

Відповідно до договору  №  11 -
0105 відступлення прав вимоги  від 16
серпня 2005 року ( а. с. 47) , предметом
цього договору є відступлення ВАТ АК „ Приватінвест „  ЗАТ  КБ
„ Приватбанк”  у повному обсязі прав
вимоги  до ОСОБА_1 , що випливають з
кредитного договору   №  11- 0105 від 30 грудня 2004 року . Договір
застави  № 11- 0105  від 30 грудня
2004 року.   Відповідно до
зазначеного договору  ЗАТ КБ „
ПриватБанк” перейшли права вимоги отримання
на свою користь від ОСОБА_1
платежів по кредиту , відсоткам, комісіям , іншим платежам, неустойки у
повному обсязі , що випливають з кредитного договору  № 11-0105 від 30 грудня  2004 року на суму  2 124 грн. 90 коп.

Як регламентує стаття 514  Цивільного кодексу України,  до нового кредитора переходять права  первісного кредитора  у зобов'язанні  в обсязі і на умовах, що існували на
момент  переходу цих прав,  якщо інше не встановлено договором  або законом.

Відповідно до п. 1 Договору
відступлення прав вимоги , до  ЗАТ
КБ  „Приватбанк” ( а. с. 47) перейшло
право  вимоги на свою користь  від позивача платежів, що випливають з
договору  № 11- 0105 від  30 грудня
2004 року.

Згідно правил статті 519
Цивільного кодексу України,  первісний
кредитор у зобов'язанні  відповідає перед
новим кредитором  за недійсність
переданої йому  вимоги.

В даному випадку  недійсність переданого права вимоги  полягає в тому, що  воно засновано на недійсному правочині .
Оскільки судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що  ОСОБА_1 кредитний договір  від 30 грудня 2004 року  №
11-0105 на суму  2124 грн. 90
коп.  не укладався. Дана обставина  підтверджується висновком  судово - почеркознавчої експертизи  № 511-ц
від 22 квітня 2008 року ( а. с. 94-98), згідно якого  позивачка
кредитний договір  не
підписувала  , і  відповідно, кредитний договір  від 30 грудня 2004 року  № 11- 0105 , укладений на ім'я ОСОБА_1 на
суму  2124 грн. 90 коп. судом вірно  визнано недійсним на  підставі положень статтей : 203, 215, 216
Цивільного кодексу України .

Як встановлено в ході судового
розгляду даної справи, закрите акціонерне товариство комерційний банк „
ПриватБанк” , як кредитор , вимагає від позивачки сплати  боргу за недійсним  кредитним договором , чим порушує її законні
права та  інтереси  . Тому
оскаржуваним рішенням суду першої інстанції ,  з врахуванням положень статті 519 Цивільного
кодексу України та статті 88 ЦПК України, обгрунтовано стягнуто з  закритого акціонерного товариства  комерційний банк „ ПриватБанк” на користь
позивачки витрати за проведення експертизи в сумі  600 грн.
96 коп. ( а. с. 118), витрати на правову допомогу в сумі  1454 грн. та
24 грн. 50 коп.  в рахунок
відшкодування   понесених позивачкою
витрат  по сплаті судового збору та
витрат  на інформаційно - технічне
забезпечення  розгляду справи   ( а. с.1-2).

Доводи апеляційної скарги відносно
того, що  : - закрите акціонерне
товариство  комерційний банк „
ПриватБанк”   не було стороною при
укладенні кредитного договору   на ім'я
ОСОБА_1 від 27 грудня 2004 року; - закритому
акціонерному  товариству  комерційний банк „ ПриватБанк „ не було
відомо про  недійсність укладеного
кредитного договору , а тому він вважав , що
його вимоги до  ОСОБА_1  щодо
виконання  умов кредитного договору
є правомірними ; - при стягненні грошових коштів на користь ОСОБА_1 з закритого
акціонерного товариства  комерційний банк
„ Приватбанк” суд першої інстанції не врахував положення статті 519 Цивільного
кодексу України, і тому оскаржуваним судовим рішенням невірно стягнуто на
користь ОСОБА_1 з закритого  акціонерного
товариства  комерційний банк  „ПриватБанк” витрати за проведення
експертизи, витрати на правову допомогу та
понесені позивачкою  витрати по
сплаті судового збору і витрати  на
інформаційно - технічне забезпечення
розгляду справи , не можуть бути підставою для скасування вірного  по суті рішення суду першої інстанції.
Оскільки зазначені доводи апеляційної скарги не спростовують правильності
висновків оскаржуваного рішення, ухваленого на основі  повно з'ясованих обставин, на які сторони
посилалися  як на підставу своїх вимог і
заперечень , підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому
засіданні.

Крім того, оскаржуване рішення
суду першої інстанції не позбавляє закрите акціонерне товариство  комерційний банк „ ПриватБанк”  скористатися своїми правами,
регламентованими  статтею 519 Цивільного
кодексу України щодо відповідальності
первісного  кредитора у  зобов'язанні.

Керуючись статтями :   209, 218,
303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України , апеляційний
суд ,-

У  Х  В
А  Л  И
В  :

Апеляційну скаргу закритого
акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк”   відхилити .

Рішення Новозаводського районного суду
м.Чернігова від 04 липня 2008 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає  законної сили з моменту
її  проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею   законної сили.

Головуючий:

Судді: