Справа №2о-63/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27.03.2008 року              Кіровоградський районний суд
Кіровоградської області в складі головуючого - судді Терещенко Д.В.,

при секретарі-Гонтаренко В.В.,

при попередньому судовому засіданні
в  місті
Кіровограді     розглянувши заяву
ОСОБА_1,заінтересована особа Друга Кіровоградська державна нотаріальна
контора  про встановлення юридичного
факту

ВСТАНОВИВ:

Заявник
звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту

В
судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2. заяву підтримав.

Заінтересована особа в судове
засідання не з”явилася.

Судом встановлено,що ОСОБА_3 та її
чоловікові ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право власності на житло,
виданого 27 лютого 1996 року Кіровоградською міською Радою народних депутатів
за № 16247 належала квартира під АДРЕСА_1. Вказана квартира  належала їм на праві приватної спільної
сумісної власності і була набута ними в результаті реалізації права на
приватизацію.

07 травня 1996 року Другою Кіровоградською
державною нотаріальною конторою, по реєстрам № 4-995 та 4-996 були посвідчені
заповіти згідно яких ОСОБА_4 та ОСОБА_3. заповідали заявнику все своє майно, де
б воно не було і з чого б воно не складалося.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_2
помер ОСОБА_4. Після кожного із них заявник
подала заяву про прийняття спадщини.

В лютому 2008 року заявник  звернулася до нотаріуса з метою оформлення
спадщини. Після вивчення документів нотаріус
пояснила, що свідоцтво про право на спадщину не зможе видати через об'єктивні
причини,так, як  квартира знаходилася в спільній сумісній
власності обох садкодавців, тобто частки кожного з власників не виділені, а для
нотаріуса ця обставина є перепоною в видачі свідоцтва про право на спадщину, бо
він не може конкретизувати на яке майно видається свідоцтво про право на
спадщину після кожного із них.

Відповідно до п. 224 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 року встановлено, що
нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом
після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після
виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України
встановлено, що  у разі поділу майна, яке
знаходиться у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників
у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Ніяких домовленостей, договорів чи
судових рішень з цього приводу не було, тобто обидва спадкодавці фактично були
співвласниками квартири в рівних частках, але в свідоцтві про право власності
саме ця обставина не зазначена.

Таким чином, для того, щоб заявник
змогла реалізувати своє право на спадкове майно вона змушена звернутися до суду з  заявою.

На підставі ст. 372 ЦК України,  та керуючись ст.ст. 130, 256-259 ЦПК
України,суд -

ВИРІШИВ :

Встановити
факт, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2,  належала, на підставі
свідоцтва про право власності на житло виданого 27 лютого 1996 року
Кіровоградською міською Радою народних депутатів за № 16247, квартира під
АДРЕСА_1 в рівних частках, тобто по 1/2 частині кожному.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду протягом 10 днів з наступного дня після його проголошення
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути
подана протягом 20 днів з  дня подачі  заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: