Справа № 22-1042/2008 рік                    Головуючий суддя 1
інстанції: Ковальов І.М.
Категорія : 37                                                           Суддя-доповідач
У Х В А Л А

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

30 вересня 2008 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого
судді  : Василевича В.С.

суддів :
Гордійчук С.О., Шимківа С.С.

при
секретарі : Омельчук А.М.

з участю
представників: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянула у відкритому
судовому засіданні в м.Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
(правонаступник ОСОБА_4) на рішення Рівненського міського суду від 05 березня
2008 року в справі за позовом ОСОБА_4 (правонаступник ОСОБА_3) до ОСОБА_5  (правонаступник ОСОБА_6), третя особа Перша
Рівненська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним.

Заслухавши доповідача,
пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги колегія суддів,-

в с т а н о в и л а  :

Рішенням
Рівненського міського суду від 05 березня 2008 року в задоволенні позову  ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Перша
Рівненська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним
відмовлено.

В поданій на рішення
апеляційній скарзі позивач вказує на його незаконність, оскільки  суд не врахував, що по даній справі бала
проведена посмертна судово-психіатрична експертиза, згідно якої хворий ОСОБА_7
станом на 01.11.1994 року дезорієнтований в часі, стан його тяжкий, хворий в
свідомості. Відсутні записи в медичній картці про складання заповіту. Також,
позивач вказує, що на двох екземплярах заповіту різні підписи, і дані підписи
не належать ОСОБА_7.

Суд не
врахував, що дата в заповіті виправлена, що є порушенням законодавства про
нотаріат і правил складання таких документів. Крім того, при посвідченні
заповіту були присутні сторонні люди, чим порушена таємниця нотаріальної дії.

Просить
рішення скасувати і ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги апеляційний суд вважає, що скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

З матеріалів
справи вбачається, що під час розгляду справи судом позивач ОСОБА_4 померла у
1997 році, а відповідач ОСОБА_5 в 2001 році у зв'язку з чим судом в якості
правонаступників сторін залучені ОСОБА_3 та ОСОБА_6, які приймали участь у
справі.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом
1 листопада 1994 року ОСОБА_7 склав заповіт, яким на випадок своєї смерті
заповів належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 своїй сестрі ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_7 помер.

Відповідно
до ст.55 ЦК України (в ред. 1963 року), угода укладена громадянином, хоч і
дієздатним, але який в момент її укладання перебував у такому стані, коли він
не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними. може бути визнана судом
недійсною за позовом цього громадянина.

Пред'являючи
позов ОСОБА_4, який підтримала правонаступник ОСОБА_3, посилалась на те, що в
момент складання заповіту 1.11.1994 року ОСОБА_7 перебував у такому стані, коли
не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, у зв'язку із гострим
порушенням мозкового кровообігу, його свідомість була затьмарена так як під час
лікування приймав ліки, що містять наркотичні речовини.

Відповідно до норм
процесуального права передбачається, що обставини цивільних справ з'ясовуються
на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів.

Щодо
обов'язку доказування і подання доказів, то відповідно до ст.10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.( ст.60 ЦПК України)

Однак,
будь-яких достовірних та достатніх доказів, про те що померлий  на момент укладення угоди перебував у такому
стані , коли він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними ні ОСОБА_4
ні її правонаступник суду не надали і судом їх не здобуто. Навпаки в судовому
засіданні свідки ОСОБА_8 (а.с.141) та ОСОБА_9 (а.с.30) ствердили, що
волевиявлення ОСОБА_7 було спрямоване на залишення квартири після його смерті
саме ОСОБА_5 і при складані заповіту він був у свідомості і розумів значення
своїх дій.

За таких обставин,
відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції правильно виходив з того,
що сторона не довела наявність підстав для визнання заповіту недійсним,
складеного 01.11.1994 року на користь ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги
проте, що заповіт складений з порушенням вимог діючого на той час законодавства
не заслуговують на увагу, оскільки з цих підстав позовні вимоги не заявлялись.

Враховуючи, що рішення
постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія
суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.
307,308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу
ОСОБА_3 (правонаступник ОСОБА_4) на рішення Рівненського міського суду від 05
березня 2008 року відхилити.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею чинності.

Головуючий :

Судді :