Справа № 2-1085/08
РІШЕННЯ

іменем України

25.06.2008 року Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді

Решетова В.В.,

при секретарі

Довгій Л.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
та
ОСОБА_1
в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_2
до
ОСОБА_3
, Фонду комунального майна м. Херсона, третя особа: Орган опіки та піклування дніпровського району м Херсона, КП «Дніпровський ХБК»
про визнання права на користування житловою площею, про визнання свідоцтва про право власності на житло в порядку приватизації та про визнання розпорядження фонду комунального майна м. Херсона від 11.03.2008р. недійсним
, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1
звернулася до суду від свого імені та від імені своєї дитини
ОСОБА_2
з вказаним позовом, пояснивши, що вона вступила у фактичні шлюбні відносини з 16 жовтня 2002р. та стала проживати однією сім’єю разом з його матір’ю в квартирі
АДРЕСА_1
та вела з відповідачем спільне господарство. В 2003р. позивач завагітніла, а 19.04.2004р. матір відповідача померла. 10.04.2004р. народився син
ОСОБА_2
. Проте відповідач заяву на визнання батьківства не подавав, і позивач зареєструвала сина на своє прізвище та вказала прізвище - Миколайович. У кінці жовтня 2007р. відповідач почав робити все, що вижити позивача з квартири. Вважає, що проживаючи разом з відповідачем з 16.10.2002р. позивач разом з дитиною набула право на користування на житловій площі
АДРЕСА_1
. Просить суд визнати за позивачем та її дитиною право на користування житловою площею
АДРЕСА_1
та вселити позивача та її сина у вказану квартиру.

В судовому засіданні позивач та її адвокат доповнили позовні вимоги та просили суд визнати розпорядження Фонду комунального майна м. Херсона від 11.03.2008р. за №23251 «Ж» про передачу у приватну власність
ОСОБА_3

АДРЕСА_1
, визнати свідоцтво про право приватної власності на
АДРЕСА_1
видане фондом комунального майна м. Херсона 11.03.2008р. на ім’я
ОСОБА_3
– недійсним та зобов’язати ХБТІ внести у єдиний державний реєстр власників відомості про відміну права приватної власності за Івасютою М.В. на
АДРЕСА_1
.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що У зазначеній квартирі позивачка не прописана, не зареєстрована і ніколи не була прописана. Відповідач періодично з нею тривалий час зустрічався, інколи тимчасово проживали разом. Проте, вже більше двох років позивачка у спірній квартирі не проживає навіть тимчасово. Жодного разу, за час співжиття, питання про прописку позивачки на спірній житловій площі не ставилося. Оскільки позивачка ніколи не була прописана на цій житловій площі, то і не набувала права на користування квартирою. Стосовно неповнолітнього сина позивачки, вона так само не може довести батьківство відповідача та заперечує цей факт, позивачка є матір'ю одиначкою. Просили суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши сторони та, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з нижченаведених підстав.

Судом встановлено, що відповідно до довідки КП «Дніпровський ХБК» №253 від 29.01.2008р. за адресою
АДРЕСА_1
проживає
ОСОБА_3
, сім’я складається з одної людини, особистий рахунок відкрито на
ОСОБА_3

Згідно з розпорядженням Фонду комунального майна м. Херсона від 11.03.2008р. за №23251 «Ж» квартиру
АДРЕСА_1
передано у власність
ОСОБА_3

Згідно свідоцтва про право приватної власності від 11.03.2008р.
АДРЕСА_1
належить на прав приватної власності
ОСОБА_3

Допитана у якості свідка
ОСОБА_4
пояснила суду, що вона проживає навпроти відповідача у сусідньому домі. Також пояснила, що позивачка періодично проживала у відповідача, проте біля року назад вивезла всі свої речі з квартири відповідача. Відповідач проводив самостійно ремонт у квартирі. Бачила останній раз позивачку восени минулого 2007 року, проте останній час біля 3-4 місяців позивачку не бачила. Факт того, що позивачка проживала не постійно, а лише періодично з відповідачем, також підтвердила допитана у якості свідка
ОСОБА_5

Судом встановлено, що
ОСОБА_1
має дівоче прізвище –
ІНФОРМАЦІЯ_1
, про у судовому засіданні позивач не заперечувала.

Згідно свідоцтва про право власності №
НОМЕР_1
від 15.07.1996р. видане Науково-виробничим об’єднанням «Сільгоспмашсистема», приватизована квартира
АДРЕСА_2
належить на праві спільної сумісної власності гр.
ОСОБА_7
, та членам її сім’ї
ОСОБА_8
,
ОСОБА_1
і та
ОСОБА_6
. Даний факт також підтверджується довідкою Херсонського державного БТІ від 06.06.2008р., що мається у матеріалах справи, в якій вказано, що за
ОСОБА_1
станом на 06.06.2008р. зареєстровано 1/4 частина.

Таким чином
ОСОБА_1
– позивач по справі, будучи власницею 1/4 частини квартири
АДРЕСА_2
, зберігає за собою право користування жилим приміщенням та постійне місце проживання у приватизованому нею жилому приміщенні.

Оскільки за змістом статей 64, 65 ЖК, наймач і члени сім’ї, що проживають разом з ним, набувають права користування одним жилим приміщенням у будинку державного або громадського житлового фонду, то особа, яка вселилась до наймача як член сім’ї, не набуває права користування займаним ним жилим приміщенням, якщо вона зберігає за собою право користування іншим жилим приміщенням у будинку державного чи громадського житлового фонду, крім того за особою, яка проживає у наймача жилого приміщення як член його сім’ї, не може бути визнано право користування цим приміщенням, якщо вона зберігає постійне місце проживання у приватизованому нею жилому приміщенні.

Крім того позивачкою не доведено те, що
ОСОБА_3
є батьком неповнолітнього
ОСОБА_2
10.04.2004р. та нею заперечувався цей факт. Оскільки сторони не дійшли згоди щодо батьківства
ОСОБА_3
, то малолітній
ОСОБА_2
не є членом сім’ї
ОСОБА_3

Відповідно до свідоцтва про народження серія 1-КГ №
НОМЕР_2
від 06.05.2004р.,
ОСОБА_2
народився 10.04.2004р., мати –
ОСОБА_1
, батько
ОСОБА_9

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім’ї разом з батьками або в сім’ї одного з них та на піклування батьків.

Крім того, відповідно до ст. 65 ЖК України, члени сім’ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами. До членів сім’ї наймача належать його діти.

Таким чином неповнолітній
ОСОБА_2
10.04.2004 р.н. має право на користування жилим приміщенням та постійне місце проживання у приватизованому його матір’ю жилому приміщенні 1/4 частини квартири
АДРЕСА_2
.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64,65, ЖК України,
ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства»
,
ст.ст. 10, 60, 146, 213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В позовних вимогах
ОСОБА_1
та
ОСОБА_2
про визнання права на користування житловою площею квартири
АДРЕСА_1
, у визнанні розпорядження фонду комунального майна м. Херсона від 11.03.2008р. за №23251 «Ж» про передачу у приватну власність
ОСОБА_3
квартири
АДРЕСА_1
та у визнанні свідоцтва про право приватної власності на кв.
АДРЕСА_1
видане Фондом Комунального майна м. Херсона 11.03.2008р.
ОСОБА_3
недійсним - відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_1
на користь
ОСОБА_3
750 грн. понесених ним витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Херсона шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня винесення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя В.В.Решетов