overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У Х В А Л А

Іменем  України

15
травня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:
Григор'євої Л.І.,

Балюка М.І.,
Данчука В.Г., -

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою відповідальністю “Агротехреммаш” ( далі - ТОВ
“Агротехреммаш”) про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, за
касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від
5 липня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 6
листопада 2007 року,

встановила:

У березні 2007 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ТОВ “Агротехреммаш” про стягнення невиплаченої заробітної плати
за період з лютого по 26 грудня 2005 року та за час вимушеного прогулу з січня
2006 року по квітень 2007 року, що становить 9 423 грн.

Рішенням   Михайлівського   районного
суду   Запорізької  області
від

5 липня
2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від
6 листопада 2007 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ
“Агротехреммаш” на користь ОСОБА_1 заборгованість   по
заробітній   платі  за
період з  1  березня
2005  року  по

26
грудня 2005 року із розрахунку по 262 грн. на місяць, а всього 2 620 грн.

У касаційній скарзі
ОСОБА_1 просить скасувати зазначені
судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись
на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені
в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали
справи не дають підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм матеріального
права  або порушення норм процесуального
права, а отже, відсутні передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України підстави для
скасування вказаних судових рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1  відхилити.

Рішення   Михайлівського   районного
суду  Запорізької   області
від

5  липня
2007   року  та
ухвалу  апеляційного  суду
Запорізької  області  від

6
листопада 2007 року  залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

М.І.
Балюк

В.Г.
Данчук
У х в а л а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

7 травня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Данчука В.Г.,
Косенка В.Й.,-

розглянувши
справу за позовомОСОБА_1 доОСОБА_2про усунення перешкод у побаченнях з дитиною,

в с т а н о в и л а:

У червні 2007 року ОСОБА_1. звернувся із зазначеним
позовом посилаючись на те, що з 17 листопада 2001 року він перебуває з
відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітню дитину
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне проживання
з відповідачкою припинено у лютому 2007 року. З цього часу ОСОБА_2  не надає позивачу можливості зустрічатися з
дитиною. Згідно висновку Органу опіки та піклування Стаханівського
міськвиконкому від 4 травня 2007 року ОСОБА_1. встановлені дні побачень із
сином у неділю з 10. 00 год. до 16. 00 год. по місцю проживання батька або по
місцю проживання матері. Однак це рішення відповідачка не виконує. Просив
задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Стаханівського міського суду Луганської області
від 6 вересня 2007 року позов задоволено. Встановлено дні побачення ОСОБА_1. з
сином ОСОБА_3 у неділю з 10.00 год. до 16.00 год. за місцем проживання батька з
обов'язковою присутністю ОСОБА_2 Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкод
ОСОБА_1. у спілкуванні з сином.

28 вересня 2007 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на
рішення Стаханівського міського суду Луганської області від 6 вересня 2007 року
та просила поновити строк на апеляційне оскарження.

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 10 січня
2008 року у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне
оскарження рішення суду відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду
апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального
права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалу апеляційного суду постановлено з додержанням норм процесуального
права. Доводи скарги висновків суду не спростовують. Підстав для її скасування
не встановлено.

Керуючись статтями 332, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргуОСОБА_2відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Луганської області від 10 січня
2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                            В.І.
Гуменюк

Судді:
В.Г. Данчук

В.Й. Косенко
Справа
№  2-101
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

10 квітня
2008  р.                                             Чечельницький
районний суд

Вінницької
області

в складі:
головуючого судді                       Задорожного В.П.

при секретарі                                    Захарчук
А.Б.

розглянувши
у відкритому  судовому засіданні в смт.
Чечельник справу за позовом
ОСОБА_1до  ОСОБА_2про визнання
договору куплі - продажу дійсним та визнання права власності на придбане
майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач  ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до  ОСОБА_2, про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на придбане майно, позов
обгрунтовує тим, що 5 січня 2004 року у своєї прабабки ОСОБА_3за 2000 тисячі
гривень придбав будинок, який розміщений в АДРЕСА_1, в присутності свідків
передавши гроші, про, що свідчить розписка. Так як ОСОБА_3 була хвора
вирішили  нотаріально посвідчити будинок
після її одужання, але 12.03.2005 року
вона померла, не посвідчивши договір.

В судовому
засіданні позивач  ОСОБА_1 просить
задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, попередньо визнавши договір
купівлі-продажу дійсним та визнати право власності на житловий будинок.

Відповідач
ОСОБА_2проти задоволення позову не заперечує.

Суд,
вислухавши сторони, які підтвердили факт купівлі позивачем житлового будинку у
ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню як
законний та обгрунтований по слідуючих підставах:

Згідно  п. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України
сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання  договору, але одна із сторін ухилилася від
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Згідно
копії свідоцтва про смерть  (а.с. 4)  ОСОБА_3 дійсно померла  ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно
копії свідоцтва про право власності та технічного паспорта  (а.с. 6-7) весь  житловий будинок  належав
ОСОБА_3

Згідно
розписки (а.с.10) ОСОБА_1 в присутності свідків передав гроші, а ОСОБА_3
отримала, про, що свідчать їх підписи.

Керуючись
ст. 8,10,11,60,209,212-215 ЦПК України ст. 220
п. 2 ЦК України, суд-

РІШИВ :

Позов
задовольнити.

Визнати
дійсним договір купівлі продажу житлового будинку розміщеного в АДРЕСА_1,  між ОСОБА_1та ОСОБА_3, що мав місце в с.
Тартак, 5 січня 2004  року.

Визнати
право власності на житловий АДРЕСА_1 за ОСОБА_1

ОСОБА_1звільнити
від сплати судового збору на підставі п.18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів
України "Про державне мито".

На рішення
може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя :
Справа №2-48/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2008 року                                                                      с.
Мазурівка

Чернівецький районний суд
Вінницької області в складі:

головуючого: судді
Суперсона С.П.,

при секретарі Яворській М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2008 року ОСОБА_1. звернулася до районного суду
із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що шлюб з відповідачем розпався
остаточно і подальше збереження сім'ї є неможливим.

В судове засідання позивачка не з*явилася, однак, подала
до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, свої вимоги
підтримує на умовах, викладених у позовній заяві, просить розірвати шлюб.

Відповідач в судове засідання не з*явився, однак подав до
суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, оскільки
з*явитися до суду не взмозі, позов визнає у повному обсязі і не заперечує проти
їх задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 28
січня 2001 року у виконкомі Мазурівської сільської ради Чернівецького району
Вінницької області, актовий запис № 1 / а. с. 4 /.

В подружжя від даного шлюбу є неповнолітня дитина: син -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, яка проживає біля позивачки та перебувають на
її утриманні.

Причиною розпаду сім'ї є те, що  у подружжя розбіжні погляди на життя та
ведення домашнього господарства, сімейне життя не склалося і сімейні стосунки
фактично припинилися більше одного року.

З'ясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини
позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б як їх інтересам, так і інтересам неповнолітньої дитини, що
відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України дає підстави ля розірвання
шлюбу.

На підставі ст. 110, 112 СК України, керуючись ст. 10,
11, 60, ст.174 ч.4, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1та ОСОБА_2, який зареєстрований
28 січня 2001 року у виконкомі Мазурівської сільської ради Чернівецького району
Вінницької області, актовий запис № 1.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути
з ОСОБА_2  державне мито в дохід держави
в розмірі 17 /сімнадцяти/ гривень.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подана протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга на
рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

„З оригіналом
вірно”

Голова
Чернівецького районного суду                                  Суперсон
С.П.
Справа № 2-663
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И

23  травня 2008 року                            Томашпільський
районний суд Вінницької області

в складі
головуючого                      Семко
Г.В.

за  участю секретаря                         Клімочко С.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт.
Томашпіль справу за позовом ОСОБА_1  до
Нетребівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно ,-

В С Т А Н О В И В:

13  травня 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
цим позовом  посилаючись на те, що 25 ІНФОРМАЦІЯ_1померла
його мати ОСОБА_2.  Після його смерті
відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме
на  грошові  вклад  які знаходяться  на
рахунках  НОМЕР_1, НОМЕР_2в Томашпільському ТВБВ Ощадбанку.                                                                                                                                                                                                        Єдиним
спадкоємцем за законом залишився позивач ОСОБА_1
Однак оформити право на
спадщину позивач не взмозі, з причини пропуску шестимісячного строку для
прийняття спадщини, передбаченого ст. 1270 ЦК України, а тому за захистом свого
права він змушений звернутись до суду, так як фактично прийняв спадщину.                                                                  .
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1  позов підтримав  повністю, зіславшись  на  ті
ж обставини, що  і  в
позовній  заяві, попросив  суд його
задоволити .

Відповідач -  голова Нетребівської  сільської
ради в  судове засідання не  з»явився
однак  направив  на
адресу  суду  заяву
в  якій  просить
справу  розглянути в  його відсутності, з позовними вимогами
згідний, не заперечує проти їх задоволення.                            Суд, заслухавши пояснення позивача,
розглянувши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим, який підлягає
задоволенню,  відповідно  до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець,  який постійно
проживав  разом з  спадкодавцем на  час
відкриття  спадщини,
вважається  таким,  що
прийняв  спадщину. ОСОБА_1  фактично
прийняв спадщину, на  час
відкриття  спадщини  постійно
проживав з  спадкодавцем, є  спадкоємцем
першої  черги, що  підтверджується  довідкою Нетребівської сільської ради, інших
спадкоємців за  законом чи  за заповітом
немає, визнання  відповідачем  позову не
суперечить і не  порушує  права, свободи та  інтереси
інших  осіб , тому  позовна заява
підлягає  задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,60, 212-215 ЦПК України , 1216-1218,
1222,  1258, 1261, 1268 ЦК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати
за ОСОБА_1право власності на грошові вклади з
належними компенсаційними виплатами внесеними на  рахунках НОМЕР_1, НОМЕР_2  в Томашпільському без  балансовому  відділенні Ощадного банку України, в
порядку спадкування після смерті його матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана  протягом десяти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду
Вінницької області через Томашпільський районний суд.

Суддя:
Справа № 2-1397, 2008р.
РІШЕННЯ

И М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

16 травня
2008р.                                             м.
Саки

Сакський
міськрайонний суд Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого
судді:
О.В. Копичинського

При
секретарі:
Є.Ф. Кузьменко

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про розірвання шлюбу.

Позов мотивований тим, що міцної сім'ї збудувати вони не змогли тому, що
за відсутністю взаєморозуміння на протязі останніх років сумісного життя між
ними виникали сварки, що сприяло втраті почуття любові та поваги, що й стало
підставою для неможливості подальшого спільного життя подружжя і збереження
сім'ї. Через подружню зраду з боку відповідачки вони перестали підтримувати
шлюбно-сімейні стосунки з жовтня 2006р.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просив їх
задовольнити.

Відповідачка, яка про час і місце судового засідання повідомлялася
належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової
повістки, в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не
повідомила.

Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, вивчивши і дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість задовольнити позов з
подальших підстав.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.10.2003р., а.с.4,
від якого мають неповнолітню дочку ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1., а.с.5, яка проживає з
відповідачкою.

Свідок ОСОБА_4. підтвердила пояснення позивача про те що з 2006р.
позивачка живе у м. Москві і у неї нова сім'я.

Судом встановлено, що несумісність характерів сторін, втрата почуття
любові та поваги, подружня зрада з боку відповідачки сприяло розпаду сімейних
відносин між сторонами, які вони не підтримують з жовтня 2006 року.

На підставі зазначеного вище суд дійшов висновку, що за час сумісного
проживання сторони не змогли скласти здорової та міцної сім'ї. Шлюб між
сторонами носить формальний характер. Примирення між сторонами не можливо. У
зв'язку з цим шлюб підлягає розірванню.

З пояснень позивача випливає, що майновий спір між ним та відповідачкою
не вирішувався.

На підставі ст. 112 СК України і керуючись ст.ст.
10,11,60,88,209,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Шлюб, укладений 03 жовтня 2003р. відділом РАЦС Сакського міського
управління юстиції АР Крим, актовий запис № 182, між ОСОБА_1і ОСОБА_2 -
розірвати.

Під час видачі свідоцтва про розірвання шлюбу, стягнути з ОСОБА_1в доход
держави держмито в сумі 15грн., а ОСОБА_2 від сплати держмита звільнити.

*

Копію рішення направити відповідачці.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
АР Крим шляхом подачі до Сакського міськрайсуду АРК заяви про апеляційне оскарження
у 10-денний строк з дня проголошення рішення і подання після цього протягом 20
днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя:
У х в а л а

іменем  України

7 квітня 2008 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України Прокопчук Ю.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду                                      м.
Дніпропетровська від 27 березня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 29 листопада 2007 року в справі за позовом
товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Три К» до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю фірми «Три К», ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання
договору оренди недійсним,

в с т а н о в и в :

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від             27 березня 2007 року, залишеним
без зміни ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області  від 29 листопада 2007 року, первісний позов
товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Три К» задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Три К» 13312
грн. 77 коп. матеріальної шкоди,
134 грн. сплаченого державного мита, а всього 13446 грн. 77 коп.                            У задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постановлені у справі судові
рішення, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права,
ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні первісного позову товариства з
обмеженою відповідальністю фірми «Три К» та задоволення його зустрічного
позову.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких
підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні
в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку,
що судами при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави
для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись пунктом 5 частини 3 статті 328 ЦПК
України

у х в а л и в:

ОСОБА_1 у
відкритті касаційного провадження в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Три К» до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю фірми «Три К», ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання
договору оренди недійсним відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути
скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України                                                           Ю.В. Прокопчук
Справа № 2-о-1-08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

05 травня 2008 року Павлоградський міськрайонний
суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Литвиненко В.М.

при секретарі Гармаш Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Павлограді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних
відносин,

В С Т А Н О В И В:

03
квітня 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про  встановлення факту родинних відносин,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2. Він звернувся до
нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, але йому
було відмовлено, оскільки він не надав доказів родинного зв'язку з померлою.

У
судовому засіданні заявник підтримав заяву.

Представники заінтересованих осіб - Першої Павлоградської державної
нотаріальної контори та виконавчого комітету Павлоградської міської ради у
судове засідання не з'явились.

Суд,
вислухавши пояснення заявника, свідків, вивчивши матеріали справи,   вважає, що заява підлягає задоволенню на
підставі  ст.256 ЦПК України.

Згідно свідоцтва про смерть (а.с.4), ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2.

У
свідоцтві про народження заявника (а.с.5) його матір'ю записана ОСОБА_2.

Свідок
ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона з 1988 року є дружиною заявника.
Мати чоловіка ОСОБА_2 жила з ними, чоловік єдиний син у матері.

Свідок
ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що з 1955 року вона живе по сусідству з
заявником, їх батьки дружили, вона добре знала матір заявника ОСОБА_2. Заявник
був єдиним сином у матері, мати виховувала його без батька. Ще за життя матері
заявника виникали проблеми через те, що в паспортах помилково записане прізвище
матері ОСОБА_2, а прізвище сина ОСОБА_1. Вона підтверджує той факт, що заявник
є рідним сином ОСОБА_2.

У суду
немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів,
повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду
справи немає, їх показання  не суперечать
іншим зібраним у справі доказам.

За
таких обставин суд вважає можливим встановити факт родинних відносин між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 10, 60, 131 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Заяву
ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідним сином ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подана в
Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення
рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд
Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
В.М. Литвиненко