Справа № 2-11
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ  УКРАЇНИ

22 липня  2008
року.
м. Кам”янка-Дніпровська

Кам'янсько-Дніпровський районний суд    Запорізької області

у складі
головуючого судді
Комишній  Н.І..,

при секретарі                         Тарасової І.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам'янка-Дніпровська
цивільну  справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,  третя особа
орган опіки та піклування
Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації приватний  нотаріус ОСОБА_5,  про розподіл спільно нажитого майна подружжя
та визнання права власності на майно зустрічний позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_2,  ОСОБА_1 про визнання права
власності  на житловий будинок, теплицю,
балагани, земельну ділянку, опалення в будинку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка  ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до  відповідачів про розподіл майна, вказуючи, що 01.03.2003 року вона
уклала шлюб з відповідачем  ОСОБА_2.   Шлюб між  нею та ОСОБА_2  розірвано
10.11.2005 року про що свідчить свідоцтво про  розірвання шлюбу. Від шлюбу народилась  донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.  За
час  сумісного  сімейного
життя  придбали  майно
- житловий будинок
АДРЕСА_1 та земельну ділянку  за
цією адресою  розміром 0,41га   на ім'я відповідача. Крім цього, за час  шлюбу побудували  АДРЕСА_1 -
два металевих балагани розміром 7.5 на 46 метрів, вартістю 10872
грн.;  теплицю з металу  на твердому
топлеві вартістю 1100 грн.; зробили водяне металеве опалення в будинку,
газифікували мережу, придбали котел, лічильник, піч на все це витратили 6000
грн.; пробили свердловину за 300 грн.; придбали міні-башню вартістю 760 грн.;
придбали обрізки стержньової  арматури
вагою 1.5 тон вартістю 2780 грн; придбали два рулони  плівки
загальною вартістю 950 грн.;
придбали  мобільний телефон за 480
грн.;  переоформили телефон на що
витратили  350 грн.;   купили лантух цукру  за 180 грн.;
11 штук курей  на загальну  суму 200 грн.;  машину перегною  за 300 грн.
Після  розпаду  сім'ї
ОСОБА_1 разом з донькою залишили будинок АДРЕСА_1 та стали проживати
разом зі своєю родиною  АДРЕСА_2.
ОСОБА_2  за рішенням суду сплачує
аліменти на утримання  доньки у розмірі
1/4 частки  з усіх видів заробітку, але
не менше неопадаткованного мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з
16.09.2005 року  і до повноліття дитини.,
яких не вистачає     на  продукти харчування та  одяг. Власного житла та земельної ділянки
позивачка не має. Просить визнати
вищезазначене майно, яке
придбано  за кошти приналежні
ОСОБА_2 і ОСОБА_1. Визначити   з
урахуванням вимог ч.3 ст. 70 СК України
ідеальну частку у будинку
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 з визнанням за нею право власності.
Визначити порядок користування  житловим
будинком. Вселити ОСОБА_1  та її  малолітню доньку ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 у
будинок АДРЕСА_1 Розділити майно яке є спільно нажитим у період шлюбу і визнати  право власності на майно.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали зустрічний позов до
ОСОБА_1 ОСОБА_2, який ними було уточнено і доповнено в ході розгляду справи.
Позивачі зазначають, що після реєстрації шлюбу їх син разом з дружиною ОСОБА_1
проживали  у них вдома АДРЕСА_3.
Працювали на городі де вирощували  рані
овочі, які потім реалізовували. У 2005 році
ОСОБА_3, ОСОБА_4  за власні гроші
придбали для сина  житловий будинок  АДРЕСА_1 та земельну ділянку.    Крім цього,
за зазначенню адресою   ОСОБА_3 за
власні кошти побудував теплицю, балагани, зробив газове опалення в будинку,
пробив свердловину. Просят визнати договір купівлі продажу недійсним та визнати
за ОСОБА_3 право власності  на житловий
будинок та  земельну ділянку, теплицю з
металу на суму 1100 грн., два  металевих
каркасних балагана  на загальну суму
10872 грн., вартість матеріалів по опаленню будинку  в сумі 1604 грн., вартість робіт по монтажу
опалення в сумі 1500 грн..

В  судовому  засіданні
позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 позов підтримали в повному обсязі, зустрічний позов  не визнали та
пояснили, що  за час шлюбу  за спіль кошти було придбане майно, а саме просить задовольнити, судові витрати, які були  понесені
під час розгляду справи  покласти на
обидві сторони порівну.

Відповідач
ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав,
вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4  визнав в
повному обсязі.

ОСОБА_3 та його представник  ОСОБА_8 що житловий будинок   АДРЕСА_1
були придбані  у громадянки
ОСОБА_9 за власні кошти, які вони отримали від
продажу земельної ділянки та
грошових чеків. Розрахунок з подавцем за
придбаний   житловий будинок та
земельну ділянку  проводив ОСОБА_3. Крім
цього,  за зазначенню адресою   ОСОБА_3 за власні кошти побудував теплицю,
балагани, зробив газове опалення в будинку, пробив свердловину.   На протязі всього  часу,
після укладення  шлюбу з їх
сином   ОСОБА_1  на присадибній  земельній ділянці АДРЕСА_3  не працювала, так як вона  була вагітною, а після  родів
доглядала дитину,  крім
цього,  вона  навчалась
та їздила  на сесію складала державні  іспити.

ОСОБА_4
та  її представник ОСОБА_10 позов
підтримали в повному обсязі , позовні
вимоги ОСОБА_1 не визнали.

Третя
особа приватний нотаріус ОСОБА_5 просить справу розглянути у його  відсутність.

Представник органу опіки та піклування  Кам”янсько-Дніпровської районної державної
адміністрації  Пугач Л.Г. вважає, що  позовні вимоги  ОСОБА_1 підлягають   задоволенню. ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
задоволенні   зустрічного позову слід
відмовити, з тих підстав, що житловий будинок
АДРЕСА_1  було  придбано
під час  шлюбу, що  є спільною сумісною власністю подружжя.  Мити ОСОБА_1 разом з донькою  ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 прописані у
вищезазначеному будинку. В зв'язку з розірвання
шлюбу, мати разом з донькою залишили будинок АДРЕСА_1, так як це житло
належало на праві власності її чоловіку
ОСОБА_2, та стала проживати разом зі своєю родиною  АДРЕСА_2.
Майно, яке придбано  за час шлюбу
належить  батькам та повинно
забезпечувати належні умови проживання, розвиток та відпочинок дитини. На даний
час  ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1  позбавлена права проживати у будинку  АДРЕСА_1 де вона зареєстрована та змушена проживати  разом з матір'ю та родичами, де не має
власної кімнати.

Помічник
Кам”янсько-Дніпровського
міжрайонного прокурора Панчук Р.В. вважає, що позов ОСОБА_1 є
обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. ОСОБА_3, ОСОБА_4 в задоволенні
позовних вимог  слід відмовити, так як
він є безпідставний.

Вислухавши пояснення   позивача ОСОБА_1, відповідача  ОСОБА_2, позивачів по зустрічному позову  ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх представників ОСОБА_8,
ОСОБА_10, представника органу опіки та піклування  Кам”янсько-Дніпровської районної державної
адміністрації  Пугач Л.Г., помічника   Кам”янсько-Дніпровського  міжрайонного прокурора Панчук Р.В. вивчивши
матеріали справи, суд приходить до наступного.

В
судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі  з 01.03.2003 року,
про  що свідчить  свідоцтво про
одруження  ( т.1 а.с. 6).

Шлюб
між  ОСОБА_1 та ОСОБА_2  розірвано
10.11.2005 року про що свідчить свідоцтво про  розірвання шлюбу (т.1 а.с. 8).

Від
шлюбу народилась  донька ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.7).

За час сумісного
сімейного  життя   придбали
майно  -   житловий будинок  АДРЕСА_1 та земельну ділянку  за цією адресою  розміром 0,41га.( т.1 а.с.30,32)  на ім'я відповідача.

Відповідно   до ч.1 ст.60 СК України   є   спільною
сумісною  власності незалежно від того,  що один з
них не мав з поважної причини (навчання,
ведення домашнього   господарства,   догляд
за   дітьми,  хвороба
тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 63 СК України дружина  та
чоловік  мають  рівні
права  на   володіння, користування  і
розпоряджання  майном,  що
належить  їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

В
судовому засіданні встановлено, що
між  дружиною та чоловіком  домовленості
про володіння,  користування  і
розпоряджання  майном   не було.

Позивачка
ОСОБА_1 , не надала суду докази які б
підтверджували  факт  придбання подружжям  вище зазначеного майна.

Тому
суд вважає, що  в задоволенні  заявлених вимог, щодо  визнання
вищезазначеного майна, таким, що було придбано за кошти подружжя  ОСОБА_1
та ОСОБА_2 та  його розподілу між
ним слід відмовити.

Відповідно
ч.3 ст. 70 СК України за
рішенням суду частка майна дружини,
чоловіка може бути збільшена,  якщо з нею, ним проживають діти, а також
непрацездатні

повнолітні син,
дочка,  за умови,  що розмір аліментів,  які вони одержують,
недостатній  для   забезпечення   їхнього
фізичного, духовного
розвитку та лікування.

ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір'ю ОСОБА_1.

Як
вбачається з виконавчого листа № 2-1066/2005 виданий  03.10.2005 року Кам”янсько-Дніпровським
районним судом  з ОСОБА_2 стягнуто
аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання
доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1  у
розмірі ј частки  з усіх видів заробітку,
але не менше неопадаткованного мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи
з 16.09.2005 року  і до повноліття
дитини. (т.2 а.с.67).

Як
вбачається з повідомлення про простий переказ ОСОБА_1 отримує гроші у сумі від
220 грн. до  241 грн. 49 коп. (т.2
а.с.68).

Згідно
ст. 58 Закону України “Про  Державний
бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України”  на 2008 рік  прожитковий мінімум  на одну особу дітей віком до 6 років складає:

-     з 1 січня -
526 грн;

-     з 1 квітня -
538 грн.;

-     з 1 липня 540
грн..

Як
вбачається з довідки про середню заробітну плату  ОСОБА_1
має середній заробіток  454 грн.
(т.2 а.с. 66).

ОСОБА_1
не має власного житла та земельної ділянки про що свідчить  довідка Водянської сільської  ради від 15.12.2005 року за № 3222 (т.1 а.с.
170).

Таким чином, суд вважає, що розмір аліментів,  які  одержує ОСОБА_1,  недостатній
для   забезпечення      фізичного, духовного розвитку та лікування  доньки ОСОБА_6.

Виходячи з вищенаведеного суд  вважає, що
частку майна дружини слід збільшити, а саме визначив ідеальну частку у
будинку АДРЕСА_1  розміром  6/10, з визнанням за ОСОБА_1 право
власності  на 6/10 частки, а за ОСОБА_2
на  4/10 частки.

В зв'язку з чим суд вважає, що  ОСОБА_1 з її донькою ОСОБА_6 слід
всилити  в житловий будинок  АДРЕСА_1, так як  дружина
та  чоловік  мають
рівні  права  на
володіння, користування  і  розпоряджання
майном,  що  належить
їм на праві спільної сумісної власності, .

Що
стосується земельної ділянки площею 0,41 га. , яка знаходить  АДРЕСА_1, то суд вважає, що зазначена ділянка
є спільною сумісною власністю подружжя
та підлягає  розподілу в рівних
частках з визнанням за кожним право власності.

Позивачка  ОСОБА_1 стверджує, що вона  разом з чоловіком  за час
шлюбу побудували  АДРЕСА_1 -  два металевих балагани розміром 7.5 на 46
метрів, вартістю 10872 грн.;  теплицю з
металу  на твердому  топлеві вартістю 1100 грн.; зробили водяне
металеве опалення в будинку, газифікували мережу, придбали котел, лічильник,
піч на все це витратили 6000 грн.; пробили свердловину за 300 грн.; придбали
міні-башню вартістю 760 грн.; придбали обрізки стержньової  арматури вагою 1.5 тон вартістю 2780 грн;
придбали два рулони  плівки  загальною вартістю 950 грн.;  придбали
мобільний телефон за 480 грн.;
переоформили телефон на що витратили
350 грн.;   купили лантух цукру  за 180 грн.;
11 штук курей  на загальну  суму 200 грн.;  машину перегною  за 300 грн.;
чоловіком  були взяті з  сімейних грошей  на невідомі цілі  3500 грн..

Згідно  ст. 60 ЦПК України сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

ОСОБА_1
не надала суду докази, які підтверджують
придбання подружжям під час шлюбу вищезазначеного  майна

Таким
чином, суд вважає, що ОСОБА_1  в
задоволенні іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Вимоги  по зустрічному позову  задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Як в
позовній заяві так і в судовому засіданні
ОСОБА_3, ОСОБА_4 стверджують, що
ними за кошти, які вони отримали від
продажу земельної ділянки та
грошових чеків у громадянки ОСОБА_9був придбан житловий будинок та
земельна ділянка АДРЕСА_1. Крім цього,
за зазначенню адресою   ОСОБА_3 за
власні кошти побудував теплицю, балагани, зробив газове опалення в будинку,
пробив свердловину. Тому  вони просят
визнати договір купівлі продажу недійсним та визнати за ОСОБА_3 право
власності  на житловий будинок та  земельну ділянку, теплицю, балагани,  газове опалення в будинку,   свердловину.

В обґрунтування
своїх позовних вимог, а саме визнання договору купівлі - продажу недійсним та
визнання за ОСОБА_3 право власності  на
житловий будинок та  земельну ділянку,   позивачі посилаються  на
показання  свідка ОСОБА_9, яка
була допитана Нікопольським  міжрайонним
судом Дніпропетровської області  та
розписку  ОСОБА_9, з якої вбачається,
що  житловий будинок у неї купив ОСОБА_3
для свого сина.

Суд не
може прийняти до уваги показання  свідка
ОСОБА_9та  дану нею розписку, так як це
спростовується  нотаріально засвідченим
договором купівлі - продажу, який був укладений між ОСОБА_9та   ОСОБА_2.

З п.4
договору купівлі - продажу житлового будинку від 03.09.2004 року  вбачається, що ОСОБА_9 продала  житловий будинок за 11 400 грн., які отримала  повністю від ОСОБА_2 до підписання договору
(т1 а.с.30).

З п.5
договору купівлі - продажу житлового будинку від 03.09.2004 року  вбачається, що ОСОБА_9 продала  земельну ділянку за 10000 грн., які отримала  повністю від ОСОБА_2 до підписання договору
(т1 а.с.32).

Договір
купівлі продажу житлового  будинку та
земельної ділянки було оформлено належним чином, а саме: в письмовій формі та
засвідчено нотаріально, сторонам при укладенні договорів було роз'яснено
наслідки їх укладення. Сторони підтвердили, що зазначені угоди відповідають
їх  дійсним намірам і не носить характеру
мнимої та удаваної,  а також не є
зловмисною.

Крім
цього, в розписці зазначено, що  з
ОСОБА_9 розрахунок за будинок проводив ОСОБА_3, від якого вона отримала  03.09.2004 року  гроші в сумі 21400 грн., але  з зазначеної розписки суд не вбачає, саме за
який будинок ОСОБА_9 отримала гроші від ОСОБА_3 (т.1 а.с.29).

Суд не
може прийняти до уваги  показання
свідків  ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13,ОСОБА_14,  оскільки свідки в
судовому засіданні пояснили, що не володіють
інформацією про належність грошових коштів, витрачених на придбання
арматури, будівництва балагана та інші оздоблення будинку.

Позивачі  ОСОБА_3, ОСОБА_4  не надали суду жодних доказів в
підтвердження   зобов'язань з боку
ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 повернути  гроші їм через два роки, а також  борг за теплицю, свердловину, балагани та за
роботу по монтажу опалення в будинку.

Товарний чек від 08.07.2005 року про купівлю в
ПП “Титанік” металевих труб на суму 1604 грн., поданий ОСОБА_3, на доказ того,
що труби куплені ним суд до уваги не приймає, оскільки первинний запис містить
відомості про оплату за туби ОСОБА_2, що мешкає АДРЕСА_1, виправлення внесені
без дотримання порядку виправлень, не зазначено дату виправлення, посаду,
прізвище, ініціали особи, що їх внесла, та підстави внесення виправлень (т.1
а.с.44).

Згідно
ст. 60 ЦПК України сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_3 не надав суду   докази, які підтверджують вартість робіт по
монтажу опалення  будинку в сумі 1500
грн.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково, позивачем
ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в сумі
251 грн., тому на підставі статті 88 ЦПК України  з ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір  на користь ОСОБА_1 в сумі 84 грн. та  30 грн. витрат на інформаційно технічне
забезпечення розгляду справи. За проведення
експертизи ОСОБА_1 сплатила 1200 грн., суд вважає, що ці витрати
необхідно покласти на обидві сторони, тому
з відповідача  ОСОБА_2 слід
стягнути на користь ОСОБА_1 600 грн. компенсації за проведення експертизи.  Позивачами по зустрічному позову  було сплачено
судовий збір в сумі 257 грн.,  В
ході судового розгляду справи позивачі збільшили  свої позовні вимоги, але судовий збір не
доплатили та не сплатили витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду
справи в сумі 30 грн., тому суд вважає, що
з ОСОБА_3, ОСОБА_4 необхідно стягнути судовий збір в сумі 107 грн.
та  30 грн. витрат на інформаційно
технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись  ч.1 ст.60 ст. 63 ч.3 ст.70 СК України, ст. 58
Закону України “Про  Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України”  на 2008 рік,    ст.ст.   60, 61, 215, 256, 291, 292, 294 ЦПК України
, суд -

В И Р І
Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  третя особа орган опіки та
піклування  Кам'янсько-Дніпровської
районної державної адміністрації про розподіл спільно нажитого майна подружжя
та визнання права власності на майно - задовольнити частково.

Визнати
майно, яке  придбано  за кошти приналежні ОСОБА_2 і ОСОБА_1,   що складається з :  житлового будинку з господарськими спорудами
та присадибної земельної ділянки площею 0.4100 га., які  розташовані АДРЕСА_1 спільною сумісною
власністю  ОСОБА_2 і ОСОБА_1

Визначити ОСОБА_1  з урахуванням вимог ч.3 ст. 70 СК
України  ідеальну частку у будинку  АДРЕСА_1 у розмірі  6/10 частки.

Розділити
майно яке є спільно нажитим у період шлюбу і визнати  право власності на майно наступним  чином :

ОСОБА_1:  610 частки у будинку з надвірними забудовами
АДРЕСА_1.

ОСОБА_2:
410 частки у будинку з надвірними забудовами АДРЕСА_1,

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на   610
частки у будинку з надвірними забудовами
та   12 частину земельної ділянки
АДРЕСА_1.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на   410
частки у будинку з надвірними забудовами та
1 2 частину земельної ділянки АДРЕСА_1.

Вселити
ОСОБА_1  та її  малолітню доньку ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 у
будинок АДРЕСА_1

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  судовий
збір в сумі  84 грн., 30 грн. на
інформаційно технічне забезпечення
розгляду справи,   600 грн.
компенсації за проведення експертизи.

Стягнути  солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 судовий  на користь
держави  судовий збір в сумі  107 грн., 30 грн. на інформаційно технічне
забезпечення  розгляду справи.

В іншій
частині позовних вимог
ОСОБА_1  - відмовити.

В
задоволенні зустрічного  позову ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_2,  ОСОБА_1 про визнання
права власності  на житловий будинок,
теплицю, балагани, земельну ділянку, опалення в будинку - відмовити.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку  подання заяви на апеляційне оскарження, якщо
заяву про апеляційне оскарження не буде подано. Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подане протягом десяти днів з дня проголошення  рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Судья                                                                                                 Н.І. Комишня