Колегія суддів Судової палати у цивільних
справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
Берднік І.С., Костенка А.В.,
Лященко Н.П., Пшонки М.П., -
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до відкритого акціонерного товариства “Охтирська
швейна фабрика”, приватного підприємства “Тристан” про визнання недійсним договору
оперативної оренди нерухомого майна та зобов'язання звільнити приміщення, за касаційною
скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2на рішення апеляційного суду Сумської області від 9 січня 2008 року,
У травні 2007 року ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 звернулись у суд із позовом до відкритого акціонерного товариства “Охтирська швейна фабрика” (далі - ВАТ “Охтирська швейна
фабрика”), приватного підприємства
“Тристан” (далі - ПП
“Тристан”) про визнання нікчемним договору оперативної оренди нерухомого
майна та зобов'язання звільнити приміщення.
Позивачі зазначали, що ОСОБА_1 є
власником приміщення їдальні площею 229, 5 кв. м, а ОСОБА_2 є власником
приміщення клубу площею 225, 20 кв. м, що знаходяться по АДРЕСА_1у
м. Охтирці, які були ними придбані
з прилюдних торгів з аукціону
12 листопада 2002 року.
У подальшому, 27 листопада 2004
року, вони отримали свідоцтва про право приватної власності на ці приміщення.
9 червня 2004 року ВАТ “Охтирська
швейна фабрика” передала указані приміщення в оренду ПП “Тристан” на підставі
Посилаючись на те, що вони є
власниками цих приміщень, а договір оренди укладений поза їх волевиявленням і
без їх участі, позивачі просили визнати нікчемним договір оренди, примусово
звільнити приміщення клубу та їдальні та передати їх власникам, стягнути судові
Під час розгляду справи ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 уточнили свої вимоги, просили визнати недійсним договір оренди від 9
2004 року з підстав невідповідності
його вимогам закону, примусово звільнити приміщення клубу та їдальні й передати
їх власникам, а також стягнути судові витрати.
Рішенням Охтирського міськрайонного суду
Сумської області від 1 листопада 2007 року позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволено.

Рішенням апеляційного суду Сумської області
від 9 січня

2008 року рішення Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 1 листопада 2007 року скасовано, у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1,
ОСОБА_2, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального й
процесуального права, просять рішення апеляційного суду Сумської області від 9
січня 2008 року скасувати й залишити в силі рішення Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 1 листопада 2007 року.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 12 листопада 2002 року на
прилюдних торгах з аукціону з продажу арештованого нерухомого
майна ВАТ “Охтирська
швейна фабрика” ОСОБА_1
придбала приміщення їдальні площею 229, 5 кв. м,
а ОСОБА_2 - приміщення клубу площею

225, 20 кв. м, що знаходяться
по АДРЕСА_1у м. Охтирці.

27 листопада 2004 року вони отримали свідоцтва про право
приватної власності на ці приміщення, які були зареєстровані в Охтирському МБТІ.

9 червня 2004 року між ВАТ
“Охтирська швейна фабрика” та ПП “Тристан” було укладено договір оперативної
оренди, згідно з яким фабрика передала указані приміщення в оренду ПП
“Тристан”.

Рішенням господарського суду
Сумської області від 14 листопада 2003 року, залишеним без змін постановою
Харківського апеляційного господарського суду від 27 січня 2004 року, визнано
недійсними прилюдні торги від 12 листопада 2002
року з реалізації спірних приміщень і свідоцтва про право власності на
ці приміщення, видані ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Постановою Вищого господарського
суду України від 10 червня 2004 року зазначені судові рішення були скасовані, а
справа - передана на новий розгляд.

При новому розгляді рішенням
господарського суду Сумської області від 15 березня 2005 року, залишеним без
змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11 травня
2005 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 7 грудня

2006  року, у задоволенні позову відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що договір оренди
приміщень їдальні та клубу між ВАТ “Охтирська швейна фабрика” та ПП “Тристан”
від

9 червня 2004 року не відповідає
вимогам закону, оскільки укладений ВАТ “Охтирська швейна фабрика”, яка не була
власником цих приміщень.

Такий висновок суду ґрунтується на
матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК
України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Частиною 1 ст. 761 ЦК України визначено,
що право передання у найм має власник речі або особа, якій
належать майнові права.

Оскільки рішення господарського
суду Сумської області від

14 листопада 2003 року та постанова
Харківського апеляційного господарського суду від 27 січня 2004 року, якими
було визнано недійсними прилюдні торги від 12 листопада 2002  року з реалізації спірних приміщень і
свідоцтва про право власності на ці приміщення, видані ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у
подальшому були скасовані як незаконні; ВАТ “Охтирська швейна фабрика” не була
власником цих приміщень, а тому відповідно до ч. 1 ст. 761 ЦК України не мала
права передавати приміщення в найм (оренду).

Договір оперативної оренди від 9
червня 2006 року як укладений на підставі незаконних судових рішень, які були в
подальшому скасовані, також не відповідає вимогам закону.

З огляду на викладене висновок суду
першої інстанції про задоволення позовних вимог щодо визнання договору
оперативної оренди від 9 червня 2008 року недійсним, зобов'язання відповідачів
звільнити спірні приміщення та передати їх власникам є таким, що ґрунтується на
вимогах закону, а саме: ст. ст. 203, 216, 386, 387, 761 ЦК України.

Рішення суду першої інстанції помилково
було скасоване судом апеляційної інстанції, який дійшов неправильного висновку про
наявність у ВАТ “Охтирська швейна фабрика” як власника спірних приміщень права на
укладення цього договору.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2задовольнити.

Рішення апеляційного суду Сумської області
від 9 січня 2008 року скасувати.

Залишити в силі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської
області від 1 листопада 2007 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік   А.В. Костенко   Н.П. Лященко   М.П. Пшонка