У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2008 року

м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

головуючого     Гнатенка А.В.,

суддів:               Данчука В.Г.,

Косенка В.Й., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визначення місця проживання дитини, позбавлення батьківських прав, за
касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення
Жовтневого районного суду м. Луганська від 23 січня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Луганської області від 31 жовтня 2007 року,

в
с  т  а
н  о  в
и  л  а :

У лютому
2004 року позивачка звернулася в суд із вищевказаним позовом посилаючись на те,
що з 24 вересня 1994 року по 25 грудня 2002 року перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі від якого вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спочатку
після розлучення син проживав у кожного з батьків почергово, потім ОСОБА_2.
забрав сина до себе та забороняє йому з нею бачитись.  Звернувшись 19 листопада 2003 року до органів
опіки та піклування із заявою про визначення місця проживання з позивачкою вона
дізналась, що відповідач раніше звертався до вказаної установи з алогічною
заявою і місце проживання сина було визначено з ОСОБА_2 Оскільки рішення органу
опіки та піклування було винесено без урахування того, що вона має постійне
місце проживання, батько взагалі не приділяє ніякої уваги вихованню сина,
чинить на нього психологічний тиск, що призводить до нервових зривів у дитини,
перешкоджає у зустрічах з сином просила суд позов задовольнити, визначити місце
проживання неповнолітнього ОСОБА_3 разом із нею.

Відповідач
звернувся в суд із зустрічним позовом посилаючись на те, що ОСОБА_1. сама
відсторонилась від виховання сина, не цікавиться його навчанням та станом
здоров'я, не має наміру проживати разом із дитиною й створити всі необхідні
умови для нормального проживання та всебічного розвитку, просив суд зустрічний
позов задовольнити, позбавитиОСОБА_1 батьківських прав щодо її малолітнього
сина ОСОБА_3 та визначити місце проживанняОСОБА_3. разом із батьком.

Рішенням
Жовтневого районного суду м. Луганська від 23 січня 2007 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 31 жовтня 2007 року,  в задовленні позову відмовлено. Зустрічний
позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визначено місце проживання
малолітньогоОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1 з його батьком, ОСОБА_2., за місцем його
проживання. У задоволенні вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1. щодо
її сина,ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1  -  відмовлено за необґрунтованістю.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. ставиться питання
про скасування судових рішень з підстав порушення судами норм матеріального та
процесуального права і ухвалення нового рішення про задоволення її позовних
вимог.

Згідно ст. 324
ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути лише
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або
(та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з
матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається порушення судами
норм матеріального та процесуального права колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів

у
х в а л и л а :

Касаційну
скаргуОСОБА_1  відхилити.

Рішення  Жовтневого районного суду м. Луганська від 23
січня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 31 жовтня
2007 року залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.В. Гнатенко

Судді:                                                                                   В.Г.
Данчук

В.Й. Косенко