справа № 2-19108р.
Барський районний суд Вінницької області
в складі:            головуючого,  судді
при секретарі  Чепельській Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні  в м. Бар Вінницької області
цивільну справу за позовом Військової частини А 0853 м. Бар Вінницької області
до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди , -
заяві до суду позивач вказав, що відповідач ОСОБА_1. проходив військову службу
за контрактом у військовій частині А 0853 на посаді техніка відділення
зберігання. Згідно актів прийому-передачі прапорщику ОСОБА_1. було передано на
відповідальне зберігання товарно-матеріальні цінності. З відповідачем  був укладений договір про повну матеріальну
відповідальність. Наказом № 29-ПМ від 16.11.2007 року відповідача ОСОБА_1. було
звільнено в запас із закінченням строку дії контракту. В процесі здавання справ
та посади внутрішньою перевірочною комісією було виявлено втрату та пошкодження
військового майна, про було складено
відповідні акти та довідки-розрахунки. В результаті недбалого відношення
прапорщика ОСОБА_1. до своїх службових обов'язків, а також безвідповідального
ставлення до зберігання техніки та майна, було заподіяно майнову шкоду на суму
9719,23 грн. На підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.1995
року № 880 за нестачу військового майна винні особи зобов'язані відшкодувати
його вартість у трикратному розмірі.
Відтак, сума матеріальної шкоди, яку зобов'язаний відшкодувати
відшкодувати завдану шкоду позивач змушений звертатися до суду та просив
ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь держави матеріальну
В судовому засіданні представники
позивача Войцехівська Ю.В. та Предиткевич О.С. свої позовні вимоги підтримали
повністю та наполягали на їх повному задоволенні.
відповідача ОСОБА_2, яка діє за дорученням від 11 січня 2008 року, в судовому
засіданні позов не визнала, пояснивши суду, що
відповідач ОСОБА_1. дійсно допустив нестачу ввіреного йому майна, але в
меншому розмірі та частково погасив завдану шкоду.  Після цього, представник відповідача ОСОБА_2
та відповідач ОСОБА_1. будучи  належно
повідомленими про день розгляду
справи  в суді,  неодноразово викликалися повісткою під
розпис, а саме на 28.03.2008 року,
11.04.2008 року, 24.04.2008 року, 16.05.2008 року та 28.05.2008
року,  але в судове засідання не
з'явилися без поважної причини, не повідомили про причини свої неявки, позову
не оспорили. Тому, суд вважає, що відповідач та його представник навмисно
ухиляються від розгляду справи в суді та вирішив провести заочний  розгляд справи на підставі наявних у ній
доказів та ухвалити заочне рішення.
Суд,
заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його слід
задовольнити частково. До такого висновку суд дійшов з слідуючого.
ОСОБА_1. проходив військову службу за контрактом у військовій частині А 0853 с.
Балки Барського району на посаді техніка відділення зберігання. Його посада
пов'язана із зберіганням товарно-матеріальних цінностей та включена до Переліку
осіб, які несуть повну матеріальну відповідальність, затверджений Постановою
Державного комітету Ради Міністрів СРСР з праці та соціальних питань та
Секретаріату  ВЦСПС від 28.12.1977 року.
Наказом командира вч А0853 від 03.01.2006 року № 1 за ОСОБА_1. було закріплено
військову техніку (а.с.34). Згідно актів прийому-передачі прапорщику ОСОБА_1.
було передано на відповідальне зберігання товарно-матеріальні цінності. З
відповідачем був укладений договір про повну матеріальну відповідальність від
03.01.2006 року (а.с.12) та проведено інструктаж.
№ 29-ПМ від 16.11.2007 року відповідача ОСОБА_1. було звільнено в запас із
закінченням строку дії контракту (а.с.14). В процесі здавання справ та посади
внутрішньою перевірочною комісією було виявлено втрату та пошкодження
військового майна, про що було складено
акти (а.с.37-55), довідки-розрахунки (36.62.70.76.85). В результаті
недбалого відношення прапорщика ОСОБА_1. до своїх службових обов'язків, а також
безвідповідального ставлення до зберігання техніки та майна, було заподіяно
майнову шкоду на суму 9719,23 грн. На підставі Постанови Кабінету Міністрів
України від 02.11.1995 року № 880 за нестачу військового майна винні особи
зобов'язані відшкодувати його вартість у трикратному розмірі. Відтак, сума
грн., що підтверджується Наказом командира вч А0853 від 24.12.2007 року № 238
(а.с.16). Відповідач ОСОБА_1. визнавав втрату військового майна, про що
свідчать його розписки (а.с.39.60.72.81.82.83)
та зобов'язання добровільно відшкодувати завдану шкоду. Розмір
заподіяної шкоди визначений за фактичними витратами на підставі даних обліку
виходячи з вільних оптово-роздрібних чи договірних цін, що діють на період
розгляду питання про матеріальну відповідальність, як того вимагає п. 16
Постанови Верховної Ради України № 24395-ВР від 23.06.1995 року «Про
затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за
шкоду, заподіяну державі».
Відповідно до ст. 134 КЗпП України
працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди,
заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації у випадках, коли між
працівником та організацією, підприємством, установою відповідно до ст. 135-1
цього Кодексу було укладено письмовий договір про взяття працівником на себе
повної матеріальної відповідальності за незабезпечення  цілісності майна та інших цінностей,
переданих йому для зберігання або інших цілей. Протиправна поведінка
відповідача була виражена як в його діях, які заборонені законом так і в
бездіяльності, коли працівник був зобов'язаний вчинити певні дії внаслідок
своїх трудових обов'язків, але не вчинив їх. Згідно п. 13 Постанови Верховної
Ради України № 24395-ВР від 23.06.1995 року
«Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність
військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» військовослужбовці і призвані
на збори військовозобов'язані несуть матеріальну відповідальність у повному
розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі.
Тому, сума завданої шкоди в розмірі
вимог ч. 4 ст. 1193 ЦК України, вважає можливим зменшити відповідачу розмір
відшкодування шкоди до 9719,23 грн. оскільки в
нього на утриманні перебуває мати інвалід першої групи ОСОБА_2, за якою
він здійснює догляд та перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального
захисту населення, що підтверджується довідкою № 362 від 21.02.2008 року
а.с.102, не має постійного місця проживання, не працює та не отримує доходів,
малозабезпечений, а тому відшкодування шкоди у повному розмірі є неможливим та
таким, що поставить відповідача у скрутне матеріальне становище.
таких обставин суд, керуючись ст.ст. 5, 10, 60, 212, 213,224-233 ЦПК України,
ст.134 КЗпП України, ч. 4 ст. 1193 ЦК
Позов задовольнити частково.
з ОСОБА_1 на користь держави 9719 гривень 23 копійки завданої матеріальної
рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя: