Справа № 2–19672008
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕМНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2008 року м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Кочевої І.В., при секретарі – Вороніній О.В., за участю представника відповідача –
ОСОБА_1
, що діє за ордером, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_2
до
ОСОБА_3
про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином,

В С Т А Н О В И В :

Вказаний позов був заявлений позивачем при розгляді Василівським районним судом Запорізької області кримінальної справи за звинуваченням відповідача –
ОСОБА_3
та позивача –
ОСОБА_2
за ст.125 ч.2 КК України Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 28.07.2008 року вирок у вказаній кримінальній справі, за яким позивача та відповідача визнано винними у скоєнні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України – у частині цивільного позову вирок скасований та направлено на новий розгляд у порядку цивільного судочинства.

Позивач, доповнивши свої позовні вимоги вказав, що 11 вересня 2005 року о 9 год. на території садівничого товариства «Схід» біля шахти Таврійського ГЗКу відповідач завдав йому тілесних ушкоджень – струс головного мозку, рани в області голови, правого передпліччя, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою розлад здоров`я. Позивач вимушений був звернутися за медичною допомогою, на лікування витратив 1782 грн. 10 коп. Крім того, позивач вказав, що вимушений був лікуватися в санаторії, за що сплатив з урахуванням коштів на проїзд до санаторію – 6116 грн. 07 коп. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь завдану матеріальну шкоду (1782 грн. 10 коп.+6116 грн. 07 коп.) 7898 грн. 17 коп.

Позивач у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи є його заява з проханням розглянути справу без його участі, за участю представника –
ОСОБА_4
, що діяла за довіреністю.

Представник позивача
ОСОБА_4
у судове засідання також не з`явилася, суду надала заяву з проханням розглянути справу без її участі. У попередніх судових засіданнях суду надала додатково документи про витрати позивача та підтримала його позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач позов визнав частково, а саме згоден з позовними вимогами щодо стягнення коштів на лікування позивача від завданих ним тілесних ушкоджень на суму 199 грн. 14 коп., іншу частину позовних вимог не визнав, мотивуючи тим, що позивач лікувався у зв’язку з хронічними хворобами, чим було викликано і санаторно – курортне лікування.

Представник відповідача суду пояснив, що позивач витратив на лікування завданих відповідачем тілесних ушкоджень 199 грн. 14 коп., та не потребував санаторно-курортного лікування, оскільки крім завданих тілесних ушкоджень лікував хронічні хвороби, які не викликані струсом головного мозку.

Спеціаліст
ОСОБА_5
, оглянувши матеріали справи та надані представником позивача документи про призначення лікування
ОСОБА_2
суду пояснив, що лікування струсу мозку, ран голови та передпліччя, забиття плеча; супутній діагноз – ішемічна хвороба серця, кардіосклероз … - у позивача проводилося з 11 по 27 вересня 2005 року, про що свідчить довідка від 06.11.2008 року Запорізької клінічної лікарні екстреної та швидкої медичної допомоги, де позивач перебував на лікуванні. У вказаній довідці зазначено ліки, які були призначені для лікування позивача за вказаний період. Ліки, що вказані у довідці – були призначені для лікування струсу мозку. Відповідно до виписного епікризу
НОМЕР_1
позивач після лікування струсу мозку, рани голови справа, рани правого передпліччя та забиття правого плеча виписаний 27.09.2008 року у задовільному стані під нагляд невропатолога за місцем проживання. Причини госпіталізації позивача у цей же день до кардіологічного відділення з діагнозом – гіпертонічна хвороба – незрозумілі, бо при виписці позивача з неврологічного відділення нічого лікарем не вказано щодо погіршення стану позивача у зв’язку з гіпертонічною хворобою. Струс мозку виліковується після проходження хворим відповідного курсу лікування та не є хронічною хворобою, потреби у санаторно-курортному лікуванні струсу мозку та ран – не має. Гіпертонічна ж хвороба, або підвищення тиску, та інші супутні діагнози, що були встановлені позивачу – це хронічні хвороби, пов’язані з віком людини, станом здоров’я та не викликаються струсом мозку та забиттями.

Вислухавши пояснення учасників процесу, спеціаліста, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, матеріали кримінальної справи №17808, суд вважає необхідним позов задовольнити частково виходячи з наступного.

Згідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно ст.58 ч.1 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст.59 ч.2 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Як видно з матеріалів справи відповідач вироком Василівського районного суду Запорізької області від 22 травня 2008 року, що вступив в законну силу, відповідач
ОСОБА_3
засуджений за ст.125 ч.2 КК України та визнаний винним у завданні позивачу тілесних ушкоджень – струсу головного мозку, рани у правій теменній області.

Відповідно до ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили обов’язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та громадян…

Таким чином, судом встановлено, що неправомірними діями відповідача, які кваліфіковані судом як злочин, позивачу було завдано тілесних ушкоджень - струс головного мозку, рани у правій теменній області (відповідно до вироку суду).

Вказані тілесні ушкодження, відповідно до висновку СМЄ, який є у матеріалах кримінальної справи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров’я.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовують у повному обсязі.

Ст.1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи - відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У зв’язку з завданими тілесними ушкодженнями позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 11 по 27 вересня 2005 року, про що свідчить довідка від 06.11.2008 року Запорізької клінічної лікарні екстреної та швидкої медичної допомоги.

Як встановлено з пояснень спеціаліста
ОСОБА_5
та змісту вказаної довідки позивачу було призначено та проведення лікування, а саме призначено наступні медикаменти: фуросемід – 7 ампул; анальгін – 16 ампул; димедрол – 16 ампул; цефазолін – 14 флаконів; кавинтон – 48 таблеток; пірацетам – 48 таблеток; мікстура Павлова; мілдронат 5,0 – 9 ампул; енап – 16 таблеток; нейровітан – 48 таблеток; мідокалм – 16 таблеток; гліцисед – 36 таблеток та еуфілін 2,9% - 1 ампула. На придбання вказаних ліків позивачем було витрачено 228 грн. 90 коп., що підтверджено наданими представником позивача чеками, а саме:

•
13.09.2005 року – 1 ампула мілдронату – 4 грн. 10 коп.;

1 ампула мілдронату – 4 грн. 13 коп.;

2 флакони цефазоліну по 4 грн. 60 коп. на 9 грн. 20 коп.;

4 шприци на 1 грн. 60 коп.;

мілдронат 1 ампула на 4 грн. 10 коп.;

2 флакона цефазоліна на 9 грн. 20 коп. (чек №6),

всього на 32 грн. 33 коп.;

•
14.09.2005 року – 30 таблеток нейровітану – за 20 грн.;

2 флавони цефазоліну по 4 грн. 60 коп. кожен на суму

9 грн. 20 коп., всього зі знижкою – 26 грн. 28 коп. (чек №3);

•
15.09.2005 року – мідокалм – 2 ампули по 2 грн. 70 коп. на 5 грн. 40 коп.;

мілдронату 2 ампули по 4 грн. 13 коп. на 8 грн. 26 коп.;

2 флакони цефазоліну по 4 грн. 60 коп. на 9 грн. 20 коп.;

Шприци на суму 3 грн. 40 коп., а всього 26 грн. 26 коп.

(чек №4);

Цефазолін на 8 грн. 28 коп. (чек №10);

Мідокалм на 13 грн. 50 коп., димедрол на 1 грн. 80 коп.;

Аналгін на 3 грн. 10 коп.; нейровітан на 20 грн. , всього

на суму 38 грн. 40 коп.(чек №11);

•
16.09.2008 року - гліцисед на 1 грн. 44 коп. (чек №120;

•
17.09.2005 року – фуросемід 2 ампули на 44 коп.;

5 ампул анальгіна на 1 грн. 40 коп.;

5 дімедрола на 1 грн.;

2 флакона цефазоліна на 8 грн.;

кавінтон на 30 грн.;

15 шприців на 5 грн. 75 коп.;

спирт, вата – на 5 грн. 40 коп.;

мілдронат – 24 грн. 20 коп. (чек №8)

всього на суму 76 грн. 19 коп.

•
19.09.2005 року – гліцісед – 10 таблеток – 1 грн. 44 коп.(чек №5);

•
23.09.2005 року – гліцисед – 10 таблеток на 1 грн. 45 коп.(чек №7);

•
20.09.2005 року – нейровітан на 16 грн. 83 коп. (чек №9).

Усі інші медичні документи, надані представником позивача – виписки, виписні

епікрізи, амбулаторні карти, дані медичних обстежень, чеки на придбання ліків, що стосуються лікування позивача після виписки його 27.09.205 року з Запорізької клінічної лікарні екстреної та швидкої медичної допомоги, на думку суду не стосуються лікування тих тілесних ушкоджень, що були завдані
ОСОБА_2
протиправними діями відповідача, а вказують на лікування позивачем хронічних хвороб. Крім того, позивачем надано чеки про придбання ним ліків у більшій кількості , ніж було призначено для лікування за період з 11 по 27 вересня 2005 року (чеки №10, 11, 12, 13). Причинний зв'язок між лікуванням гіпертонічної хвороби, інших супутніх діагнозів та завданими позивачу тілесними ушкодженнями 11 вересня 2005 року позивачем та його представником у суді не доведено.

Крім того, позивач та його представник не надали доказів, які б підтверджували необхідність проведеного позивачем санаторно-куротного лікування саме у зв’язку з завданими відповідачем тілесними ушкодженнями позивачу – струсом мозку та рани у правій теменній області. Позивач дійсно проходив санаторне курортне лікування на яке витратив 6116 грн. 07 коп., але як вказано у довідці на отримання путівки та у путівках – проводилося лікування захворювань серцево-судиної системи, а не струсу головного мозку та рани.

Від проведення судово-медичної експертизи для встановлення переліку та кількості ліків, що необхідні були для лікування завданих позивачу тілесних ушкоджень, встановлення необхідності санаторно-курортного лікування у зв’язку з завданими позивачу тілесними ушкодженнями – сторони відмовилися.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач
ОСОБА_2
витратив на лікування завданих йому тілесних ушкоджень діями відповідача – 228 грн. 90 коп., саме у цій частині позов підлягає задоволенню, в іншій частині позову суд вважає необхідним відмовити у зв’язку з недоведеністю їх у суді.

На основі викладеного, керуючись ст.3, 124-125 Конституції України, ст.ст.22, 23, 1166, 1192, 1193 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 14, 57-60, 88, 208, 209, 214 -215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_3
на користь
ОСОБА_2
228 грн. 90 коп. у рахунок погашення матеріальної шкоди, в іншій частині позову - відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана у строк, встановлений ст.294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. Уразі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Кочева І.В.