Справа 22ц-1670/ 2008
р.             Головуючий в 1-ій
інстанції Василенко Ю.Л.
Категорія цивільна.                     Доповідач Смаглюк Р.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2008 року.           Апеляційний
суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді Литвиненко І.В.,

суддів Смаглюк Р.І., Євстафієва О.К.,

при секретарі Коваленко Ю.В.,

з участю позивача ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_1, її
представника ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в
приміщенні апеляційного суду Чернігівської області в м. Чернігові апеляційну
скаргу відповідачки ОСОБА_1 на рішення Талалаївського районного суду від 30
липня 2008 року справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про  відшкодування матеріальної та моральної
шкоди,  -

встановив:

В червні 2008 року позивач ОСОБА_2 звернувся
з позовом про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 23 жовтня 2007 року через
порушення відповідачкою Правил дорожнього руху, в результаті чого на вул.
Леніна смт. Талалаївка сталося зіткнення його автомобіля ВАЗ-2105, державний
номерний знак НОМЕР_1 з автомобілем ВАЗ-21154 під керуванням відповідачки.

Постановою Талалаївського районного суду від
22 листопада 2007 року визнана винною ОСОБА_1

Внаслідок зіткнення автомобіль позивача
отримав механічні пошкодження, вартість ремонту становить 1609 грн.76 коп.
Відповідачка добровільно заподіяну шкоду відмовилася відшкодувати, тому позивач
просить стягнути на його користь матеріальну шкоду разом з оплатою
товарознавчого дослідження в сумі 1913 грн. 76 коп.

Крім матеріальної шкоди, йому заподіяна
моральна шкода, яка полягає в моральних переживаннях, втраті душевного спокою,
необхідності витрачати час на оформлення відповідних документів, тому на
відшкодування цієї шкоди просить стягнути 2000 грн.

Ухвалою суду від 26 червня 2008 року в якості
співвідповідача до справи залучено ВАТ НАСК „Оранта”.

Рішенням суду першої інстанції позов
задоволено частково. На користь позивача стягнуто з відповідачки матеріальну
шкоду в сумі 1609 грн. 76 коп., витрати за проведення автотоварознавчого
дослідження в сумі 152 грн., судові витрати в сумі 81 грн., а всього - 1842
грн.76 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Суд прийшов до висновку про доведеність вини
ОСОБА_1 в заподіянні шкоди, що підтверджено постановою про притягнення її до
адміністративної відповідальності від 22 листопада 2007 року. Розмір
матеріального збитку встановлений актом товарознавчого дослідження від 6
березня 2008 року. Тому відповідно до ст. 61 ЦПК України вина відповідачки в
заподіянні матеріальної шкоди є доведеною і вона повинна її відшкодувати
відповідно до ст.ст. 1187, 1188 ЦК України.

Вимоги до співвідповідача НАСК „Оранта” не
підлягають задоволенню.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 989 ЦК України
відповідачка зобов”язана була повідомити про страховий випадок страховика,  відповідно до ст. 33 Закону України „Про
обов”язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних
транспортних засобів” учасники ДТП зобов”язані вжити заходів до невідкладного,
але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика, з яким був укладений
договір страхування цивільно-правової відповідальності, про настання ДТП. Але
вказані вимоги закону ОСОБА_1 не виконала. Відповідно до ст. 991 ЦК України
неповідомлення страхувальником страховика про настання страхового випадку є
підставою для відмови у здійсненні страхової виплати. Тому відсутні підстави
для стягнення шкоди з НАСК „Оранта”.

З цих підстав покладена відповідальність на
відповідачку.

Суд не стягнув з неї витрати позивача на
придбання бензину в сумі 152 грн., як витрати пов”язані з ДТП.

Оскільки заподіяння моральної шкоди позивачу
не доведено, суд відмовив в задоволенні цих вимог.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1
просить скасувати вказане рішення і ухвалити нове рішення про відмову в позові,
мотивуючи тим, що суд необґрунтовано послався на постанову про притягнення її
до адміністративної відповідальності від 17 листопада 2007 року, про яку вона
дізналася лише під час розгляду справи, а тому не могла своєчасно її оскаржити.
Сплачений нею штраф в сумі 17 грн. був накладений за перевищення швидкості на
дорозі Київ-Суми.

Позивач ОСОБА_2 не звертався до страхової
компанії з заявою про страховий випадок, оскільки сам винен в порушенні ПДР.
Крім того, суд не звернув уваги, що він брав участь у справі як позивач без
відповідної правової підстави, оскільки власником автомобіля є інша особа. Сума
шкоди визначена без її участі, оскільки її не попереджали про дату огляду і
вона не була при цьому присутня.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду,
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що вона підлягає відхиленню з таких підстав.

Вина відповідачки в заподіянні матеріальної
шкоди позивачу підтверджена
адміністративною справою № 3-1329 та постановою від 22 листопада 2007
року / л.с.7,8/. Доводи ОСОБА_1 про розгляд цієї адміністративної справи без її
участі спростовані вказаною справою, з якої вбачається, що вона була присутня в
судовому засіданні і в той же день сплатила штраф.

Розмір матеріальної шкоди підтверджений актом
товарознавчого дослідження / л.с.13,16-17/, про можливість брати участь в
огляді автомобіля відповідачка була повідомлена телеграмою / л.с.51-52/. Тому
її доводи відносно визначення розміру матеріальної шкоди з порушенням її прав є
необґрунтованими. Крім того, нею не було заявлено клопотання про призначення
повторної експертизи під час судового розгляду справи.

Таким чином, вимоги позивача щодо розміру
шкоди в сумі 1609 грн. 76 коп. відповідачкою ОСОБА_1 нічим не спростовані.

Не підтверджені матеріалами справи і доводи
апеляційної скарги відносно порушення Правил дорожнього руху позивачем ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги щодо участі в
справі ОСОБА_2, як позивача без відповідної правової підстави, не ґрунтуються
на законі. У разі заподіяння шкоди майну вимоги про її відшкодування можуть
бути заявлені як власником цього майна, так і особою, яка хоч і не є власником,
але володіє майном на підставі, передбаченій законом або договором. Позивач
ОСОБА_2 володіє автомобілем, який пошкоджений відповідачкою, на підставі
довіреності /л.с.7/, тому є належним позивачем.

Висновок суду про відсутність підстав для
покладення відповідальності за заподіяну шкоду на НАСК „Оранта”, про
відсутність підстав для стягнення моральної шкоди відповідає встановленим
обставинам.

Досліджені судом першої інстанції докази
обґрунтовують висновок суду про відповідальність за заподіяну шкоду
відповідачки ОСОБА_1 Стягнення цієї шкоди відповідно до вимог ст.ст. 1166,
1187, 1188 ЦК України, ст. 33 Закону України
„Про обов”язкове страхування цивільно-правової відповідальності
власників наземних  транспортних засобів”
відповідає закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують
вказаного висновку. Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 213
ЦПК України і підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317,
319 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Талалаївського районного суду від 30
липня 2008 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути
оскаржена до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох
місяців з дня проголошення.

Головуючий:                                              Судді: