Справа № 22ц-1347/2008
Головуючий у 1 інстанції-Бабич О.І.
Доповідач - Бойко О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2008
року

м.
Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді:

Бойко О.В.

суддів:

Лазоренка М.І., Смаглюк Р.І.

при
секретарі: за участі

Рачовій І.І.  сторін,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Талалаївського районного суду Чернігівської області від 11 червня 2008 року в
справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення грошової компенсації за частку
у спільному майні подружжя,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в
якому просила виділити ОСОБА_2 автомобіль „Ланос” вартістю 46 000 грн., а  на її користь стягнути 23 000 грн. грошової
компенсації замість її частки в спільному майні. Також, просила стягнути з
відповідача 230 грн. в повернення витрат по сплаті судового збору та 30 грн.
витрат на оплату  ІТЗ.

Рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 11
червня 2008 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто на користь
ОСОБА_1 з ОСОБА_2 11 000 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд 1 інстанції виходив з того,
що оскільки 30 000 грн. на придбання автомобіля відповідачу позичив його
батько, які він зобов”язаний повернути, то вони поділу не підлягають, бо не є
об”єктом спільної сумісної власності. Поділу підлягають тільки 17 000 грн., які
були взяті подружжям в кредит для придбання машини. Тому з урахуванням інтересів
дитини,   та з урахуванням понесених
судових витрат, суд стягнув на користь позивачки 11 000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду 1 інстанції змінити та
задовольнити її вимоги в повному обсязі. Апелянт вважає, що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи та суд невірно застосував норми
матеріального права, а саме ст.ст. 60, 63, ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу
України, встановивши, що автомобіль придбаний під час спільного проживання, а
отже є спільною сумісною власністю подружжя. Також, суд прийшов до невірного
висновку про те, що вона не набула права власності на гроші отримані від батька
відповідача, безпідставно посилаючись на ст. 328 ЦК України, оскільки
відповідно до п.2 ст. 60 Сімейного кодексу України кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об”єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши
матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення
апеляційної скарги, зміни рішення суду 1 інстанції з ухваленням нового рішення
про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21 вересня
1996 року по 11 квітня 2008 року.

В зв”язку з недосягненням згоди з приводу поділу спільно нажитого майна,
а саме автомобіля „Ланос”,  придбаного 19
червня 2007 року за 47 935 грн., який з урахуванням його використання позивачка
оцінила в 46 000 грн., і просить залишити автомобіль відповідачу, а на її
користь стягнути грошову компенсацію у розмірі 23 000 грн.

Відповідач не заперечує сплатити
позивачці грошову компенсацію, але із розрахунку 17 000 грн., які були взяті в
кредит для придбання автомобіля, а 30 000 грн. особисто для нього позичив
батько,  тому вони поділу не підлягають.

Частково задовольнивши позовні вимоги та
стягнувши на користь позивачки 11 000 грн. із розрахунку, що поділу підлягають
тільки 17 000 грн., суд 1 інстанції припустився помилки.

Відповідно до ч.2 ст. 60 Сімейного
кодексу України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є об”єктом права спільної сумісної  власності подружжя.

Відповідно до ч.3 ст. 61 Сімейного кодексу України,  якщо одним із подружжя укладено договір в
інтересах сім”ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були
одержані за цим договором, є об”єктом права спільної сумісної власності.

Отже, виходячи із вищезазначених норм Сімейного кодексу України,
автомобіль, який був придбаний під час перебування у шлюбі, підлягає розподілу
між сторонами, виходячи з повної його вартості.

Посилання відповідача на те, що він для придбання автомобіля частково
брав гроші у борг у батька, а тому ці кошти не повинні ділитись, не можуть бути
взяті судом до уваги, оскільки сторони на час придбання автомобіля перебували у
шлюбі, автомобіль куплявся для сім”ї, а значить і боргові зобов”язання, якщо
такі мали місце, були в інтересах сім”ї.

За таких обставин автомобіль підлягає
поділу, виходячи з ціни позову.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України
частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.2, 4 ст. 71 СК України
неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними.

Позивачка не заперечує проти того, щоб автомобіль залишився у
відповідача, а їй була сплачена грошова компенсація.

Враховуючи пояснення відповідача з приводу того, що автомобіль знятий
ним з реєстрації та проданий, а коштами він розпорядився на свій розсуд;
виходячи з рівності часток; ціни автомобіля у сумі 46 000 грн., проти чого не
заперечував відповідач у суді 1 інстанції, позовні вимоги підлягають
задоволенню, на користь позивачки слід стягнути грошову компенсацію у розмірі
23 000 грн. замість її частки у праві спільної сумісної власності на
автомобіль.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Враховуючи, що позивачка сплатила 230 грн. 00 коп. судового збору та 30
грн.00 коп. витрат з ІТЗ  при подачі
позову до суду (а.с.1,2), 115 грн. судового збору (а.с.61,70) та 30 грн.00
витрат з ІТЗ (а.с.62), які необхідно було сплатити за подання апеляційної
скарги, то з відповідача на її користь підлягає стягненню 405 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, 316, 317, 319, 324 ЦПК
України,        ст. ст. 60, 61, 70, 71
Сімейного кодексу України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Рішення Талалаївського районного суду
Чернігівської області від 11 червня 2008 року змінити в частині розміру
стягнення на користь ОСОБА_1, стягнувши з ОСОБА_2на користь ОСОБА_123 000 грн.
грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на
автомобіль „Ланос”, 345 грн. 00 коп. в повернення витрат по сплаті судового
збору та 60 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,
а всього 23 405 грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту
його проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом 2-х місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :
Судді :