Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22 травня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка
А.В.,

суддів:

Балюка
М.І.,

Барсукової
В.М.,

Берднік І.С.,

Григор'євої
Л.І.,

Гуменюка
В.І.,

Косенка
В.Й.,

Костенка
А.В.,

Левченка
Є.Ф.,

Лихути
Л.М.,

Лященко
Н.П.,

Охрімчук
Л.І.,

Патрюка  М.В.,

Прокопчука
Ю.В.,

Пшонки
М.П.,

Сеніна
Ю.Л.,

розглянувши скаргу відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про
перегляд у зв'язку з винятковими обставинами рішення Дзержинського районного
суду м. Кривого Рогу від 3 вересня 2004 року, ухвали Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 3 лютого 2005 року та ухвали колегії суддів з
касаційного розгляду справ Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 12
листопада 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1та ОСОБА_2, в її інтересах та в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань  України  в
м.  Кривому Розі  Дніпропетровської  області,
АТП № 14170  про відшкодування
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У червні 2003 року ОСОБА_1. та ОСОБА_2 в її інтересах та
в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 звернулися в суд із позовом до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області (далі - ВВД ФСС), АТП № 14170 про відшкодування
моральної шкоди.

Зазначали,  що  29
березня  2001  року з
ОСОБА_4 - чоловіком ОСОБА_2. та батьком ОСОБА_1 і неповнолітньої
ОСОБА_3, який перебував у трудових відносинах із АТП № 14170, стався нещасний
випадок на виробництві, внаслідок якого потерпілий загинув.

1 квітня 2001 року ВВД ФСС здійснило виплату одноразових
страхових сум та  щомісячно проводить
виплату страхового відшкодування неповнолітній ОСОБА_3

Вважаючи, що відповідачі повинні відшкодувати й моральну
шкоду, позивачки просили суд стягнути з кожного із відповідачів по 24975 грн.
компенсації моральної шкоди кожній.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від
3 вересня                   2004 року,
залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 3
лютого 2005 року та ухвалою колегії суддів з касаційного розгляду справ
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 12 листопада 2007 року, позов
задоволено частково: стягнуто з ВВД ФСС на користь ОСОБА_1 та  ОСОБА_2.
по  24000 грн.  компенсації
моральної  шкоди  кожній та 20000 грн.  компенсації
моральної  шкоди  на
користь  неповнолітньої ОСОБА_3, а
в решті вимог відмовлено.

У скарзі ВВД ФСС просить скасувати судові рішення та
ухвалити нове рішення про відмову в позові, посилаючись на неоднакове
застосування судом касаційної інстанції норм матеріального та процесуального
права.

Колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи спір,  суди виходили з
наступних обставин справи.

ОСОБА_4 внаслідок нещасного випадку, що стався на підприємстві АТП № 14170, загинув ОСОБА_4

На час смерті ОСОБА_4 перебував у шлюбі з ОСОБА_2 та мав
двох доньок - ОСОБА_1 та неповнолітню ОСОБА_3

Частково задовольняючи позов, місцевий суд, з висновками якого погодились
суди  апеляційної  й
касаційної  інстанцій, виходив з
того, що позивачі на підставі ст. 21 Закону України “Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” (далі - Закон
№ 1105-ХІV) мають право на відшкодування моральної шкоди, як члени сім'ї
потерпілого від нещасного випадку на виробництві.

Проте погодитись з таким висновком  не можна,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України судові рішення у
цивільних справах можуть бути переглянуті у зв'язку з винятковими обставинами
після їх перегляду у касаційному порядку, якщо вони оскаржені з мотивів
неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одного і того
самого положення закону; визнання судового рішення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана Україною, таким, що порушує міжнародні
зобов'язання України.

Колегія суддів визнає, що при вирішенні даної справи
судом касаційної інстанції норми одного і того самого
положення закону були застосовані неоднаково.

Встановлено, що Судовою палатою у цивільних справах
Верховного Суду України за наслідками розгляду цивільної справи за позовом
ОСОБА_5  до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Біляївському районі Одеської області про
відшкодування шкоди постановлено ухвалу від 15 лютого 2006  року, в якій суд касаційної інстанції дійшов
висновку, що судові рішення в частині стягнення з відповідача на користь
позивачки моральної шкоди суперечать ст.ст. 21, 28 і 34 Закону № 1105-ХІV, оскільки зазначені норми передбачають відшкодування моральної
шкоди потерпілим, а не членам їх сімей.

Згідно ст. 21 Закону № 1105-ХІV (в редакції, що діяла на час вирішення справи в судах) дійсно
передбачалося, що у разі   настання   страхового
випадку   Фонд  соціального страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому законодавством порядку виплатити грошову суму за
моральну шкоду за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому.

Таким чином, при вирішені позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2. в її
інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 судами помилково застосовано до
спірних правовідносин положення Закону № 1105-ХІV, що
на них не поширюються, та вирішено питання про задоволення позову за
відсутності правових підстав.

Оскільки фактичні обставини справи встановлені судами вірно, але
неправильно застосовані норми матеріального закону, колегія суддів вважає за
необхідне, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, ухвалені судові рішення
в частині стягнення з ВВД ФСС моральної шкоди скасувати й постановити нове
рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 357, 358 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

в и р і ш и л а :

Скаргу  відділення   виконавчої
дирекції   Фонду соціального
страхування від  нещасних  випадків
на   виробництві   та
професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської
області задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого
Рогу від 3 вересня 2004 року, ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 3 лютого 2005 року й ухвалу колегії суддів з касаційного розгляду
справ Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 12 листопада 2007 року
в частині часткового задоволення вимог ОСОБА_1та
ОСОБА_2, в її інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних  випадків
на  виробництві  та
професійних   захворювань  України в м. Кривому Розі Дніпропетровської
області про відшкодування моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення, яким у позові відмовити.

Рішення оскарженню не
підлягає.

Головуючий                                                                      А.В. Гнатенко

Судді:                                                                                     М.І.
Балюк

В.М. Барсукова

І.С. Берднік

Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк

В.Й.
Косенко

А.В.
Костенко

Є.Ф.
Левченко

Л.М.
Лихута

Н.П.
Лященко

Л.І.
Охрімчук

М.В. Патрюк

Ю.В.
Прокопчук

М.П.
Пшонка

Ю.Л.
Сенін