Справа
№22Ц-1568/2008р.                                              Головуючий у 1 інстанції
Малишенко Т.О. Категорія 01,41,44                                                            Доповідач
у 2 інстанції Приходько К.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 квітня 2008 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого    Приходька К.П.,

суддів               Даценко Л.М., Коцюрби О.П.,

при секретарі   Зозулі Н.С.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на
рішення Славутицького міського суду Київської області від 14 лютого 2008 року у
цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2, яка діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3, треті особи орган опіки та піклування виконкому
Славутицької міської ради, комунальне підприємство «ЖКЦ» про визнання особи
такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зустрічним
позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1треті
особи орган опіки та піклування виконкому Славутицької міської ради, комунальне
підприємство «ЖКЦ» про зміну договору найму жилого приміщення,

встановила:

у
грудні 2007 року позивач ОСОБА_1. звернувся до суду із позовом обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що його неповнолітній син ОСОБА_1. не проживає в спірній
квартирі з 2000 року, оскільки переїхав проживати на постійне місце проживання
до матері ОСОБА_2. у м. Київ.

Позивач
просив визнати ОСОБА_1. втратившим право користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1у зв'язку з вибуттям на інше постійне місце проживання.

У
січні 2008 року ОСОБА_2., яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1.
звернулася до суду із зустрічним позовом в якому просила суд змінити договір
найму спірного житлового приміщення.

Рішення суду від 14 лютого 2008
року у задоволені первісного позову відмовлено, зустрічна позовна заява задоволена. Змінений договір найму
житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 і виділено неповнолітньому ОСОБА_3. у користування кімнати
площею 12,9кв.м., та 19,2 кв.м., виділено позивачу ОСОБА_3.  у користування кімнати площею 20,3кв.м., та
16,8кв.м. інші приміщення залишені у загальному користуванні сторін.

Зобов'язано
КП «ЖКЦ» укласти із ОСОБА_2., яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1.
окремий договір найму виділеного у користування житла та окремий договір найму
житла із позивачем ОСОБА_1з врахуванням долі кожного у приміщеннях загального
користування при визначенні розміру по оплаті за житлово - комунальні послуги.

Позивачем ОСОБА_1подана апеляційна скарга на рішення суду
в якій він просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про
задоволення його позовних вимог, а в задоволені зустрічного позову просить
відмовити посилаючись на те, що рішення суду постановлене з невідповідністю
висновків суду обставинам справи та недоведеністю обставинам справи, що мали
значення для справи, які суд вважав встановленими та з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим. Законним воно
вважається тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив
справу згідно із законом. Обґрунтованим - у разі ухвалення його на основі повно
і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх
вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому
засіданні.

Судом встановлено, що у
відповідності до рішення виконкому Славутицької міської ради за №25 від 10
лютого 1989 року позивачу на склад сім'ї він, його дружина на той час ОСОБА_2.,
донька відповідача ОСОБА_4., батьки позивача - ОСОБА_5. та ОСОБА_6., було
надано у користування житлове приміщення у вигляді ізольованого будинку
(котедж) який склався із чотирьох кімнат, розташований за адресою: АДРЕСА_1

01 вересня 1991 року у позивача
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. народився вин ОСОБА_1. і відповідно до довідки з місця
проживання він був зареєстрований у спірному будинку.

03 грудня 2003 року шлюб між
ОСОБА_1і ОСОБА_2. був розірваний і оскільки між ним склалися неприязні стосунки
ОСОБА_2. переїхала проживати до м. Києва.

Неповнолітній ОСОБА_1. згідно
поданих документів навчається у спеціалізованому навчальному закладі у м.
Києві, гімназія №143 Оболонського району.

У відповідності з вимогами ч.2
ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне
проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж
населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня
вибуття. Якщо з житлового приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму
жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибуває, втрачає право
користування цим приміщенням з дня вибуття.

Із пояснень сторін, допитаних по
справі свідків та поданих матеріалів справи встановлено, що неповнолітній син
позивача ОСОБА_1., ОСОБА_1. дійсно проживає у своєї матері в м. Києві у зв'язку
із навчанням. Неповнолітній ОСОБА_1. постійно на вихідні дні та канікули
приїздив до спірного будинку, мав у будинку свою кімнату на другому поверсі де
були його особисті речі і до жовтня 2007 року проживав у будинку без будь -
яких перешкод із боку позивача ОСОБА_1. Після отримання неповнолітній
ОСОБА_1паспорта громадянина України позивач ОСОБА_1. запропонував йому
виписатися із спірного будинку, і після відмови неповнолітнього ОСОБА_1.
виписатися між ними виник спір щодо користування спірним будинком.

Згідно до ч.3 ст.160 СК України
якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла
чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно з вимогами ч.1 ст.60 ЦК
України кожна сторона зобов'язано довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем ОСОБА_1не подано суду
доказі того, що його неповнолітній син ОСОБА_1. вибув на постійне місце
проживання до м. Києва і тому суд першої інстанції правильно постановив рішення
про відмову у задоволені первісного позову.

Спірна квартира складається із
чотирьох ізольованих кімнат, розмір житлової площі яких становить
69,2кв.м.

Відповідно з вимогами ч.1 ст.104 ЖК
України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які
проживають разом з ним, укладення окремого договору найму, якщо жилу площу, що
припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає
вимогам статті 63 цього Кодексу.

У відповідності з вимогами ч.2
ст.104 ЖК України у разі відмови членів сім'ї дати згоду на укладення окремого
договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору
спір може бути вирішено в судовому порядку.

Суд, враховуючи розмір житлової
площі спірної квартири, а також те, що в ній прописані та проживають позивач
ОСОБА_1. та його неповнолітній син ОСОБА_1. правильно прийшов до висновку про
виділ їм у користування конкретних кімнат у квартирі та про залишення у їхньому
користуванні решти приміщень спірної квартири. Виділені позивачу ОСОБА_3. та
його неповнолітньому сину ОСОБА_3. приміщень відповідає вимогам ст.63 ЖК
України.

Посилання скаржника на те, що рішення суду постановлене з
невідповідністю висновків суду обставинам справи та недоведеністю обставинам
справи, що мали значення для справи, які суд вважав встановленими, з порушенням
норм матеріального та процесуального права не приймаються судом до уваги
оскільки не ґрунтуються на зібраних матеріалах справи. Доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що рішення
суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і
підстав для його скасування не має.

На підставі наведеного, керуючись:
ст.ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України колегія,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1на рішення
Славутицького  міського суду Київської області
від 14 лютого 2008 року відхилити, рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий -

Судді -