справа № 2 «ц»-93208р.
РІШЕННЯ

іменем України

18 серпня
2008 року
Барський районний суд Вінницької області

в складі:         головуючого  судді
Хитрука В.М.

при секретарі  Чепельській Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні  в м. Бар Вінницької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про визнання правочину дійсним,
визнання права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

В
заяві до суду позивач ОСОБА_1 вказав, що в квітні 2008 року він купив у
відповідачки належну її земельну ділянку, площею 0,15 га, призначену для
будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель,
розташовану по АДРЕСА_1. Після сплати грошових коштів в розмірі 3000 грн. він
отримав від ОСОБА_2 правовстановлюючі документи на землю та почав нею
користуватися. Однак, відповідачка умисно ухиляється від належного оформлення
договору купівлі-продажу в нотаріальній конторі. Як наслідок, позивач
позбавлений можливості вільно володіти, розпоряджатися та користуватися
придбаною земельною ділянкою. За таких обставин, юридично оформити договір
купівлі - продажу позивач не має можливості, а відтак не може отримати
правовстановлюючий документ. Тому, ОСОБА_1 змушений звернутися до суду та
просив постановити рішення, яким визнати правочин купівлі-продажу земельної
ділянки дійсним та визнати за ним право власності на зазначене нерухоме
майно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав
повністю та  наполягав на їх
задоволенні.

Відповідач по справі ОСОБА_2 позов
визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення, пояснивши суду, що
ухилялася від оформлення договору купівлі-продажу в нотаріуса через відсутність
коштів.

Свідок
ОСОБА_3 пояснила суду, що вона була присутня при укладенні позивачем  з відповідачкою договору купівлі продажу
земельної ділянки та передачі коштів.

Суд,
заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши та оцінивши
матеріали справи, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно
задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з слідуючого.

Так, ОСОБА_2являється власником
земельної ділянку, площею 0,1500 га, яка призначена для будівництва та
обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташована по
АДРЕСА_1, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю
серії І-ВН № 037248 від 28.12.2002 року.
Позивач ОСОБА_1 купив у відповідача належну її земельну ділянку за що
заплатив три тисячі гривень.

Відповідно
до ст. 655 ЦК України  за договором
купівлі - продажу  одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другої
сторони (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується  прийняти майно і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідач
ОСОБА_2 частково виконала умови договору, а саме отримавши гроші вона
передала  позивачу правовстановлюючий
документ на землю, а саме Державний акт. ОСОБА_1 почав користуватися земельною
ділянкою

Відповідно
до вимог ст. 220 ЦК України та п. 4 Постанови Пленуму ВСУ „ Про судову
практику  в справах про визнання угод
недійсними”, якщо сторони домовилися
щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими
доказами, і відбулося повне або часткове
виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального
посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Факт укладення між сторонами договору купівлі
- продажу земельної ділянки підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 та
не заперечувала відповідачка.

Статтею
657 ЦК України встановлено, що  договір
купівлі-продажу земельної ділянки укладається у письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Однак,
відповідачка умисно ухиляється від належного оформлення договору
купівлі-продажу в нотаріальній конторі. Як наслідок, позивач позбавлений
можливості вільно володіти, розпоряджатися та користуватися придбаною земельною
ділянкою. За таких обставин, юридично оформити договір купівлі - продажу
позивач не має можливості, а відтак не може отримати правовстановлюючий
документ.

Судом
встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх
внутрішній волі. Правочин був спрямований на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним, як вимагає ст. 203 п. 3 ЦК України. Відповідно до
ст. 204 ЦК України  правочин  є правомірним, якщо його недійсність прямо не
встановлена законом або  якщо він не
визнаний судом недійсним.

Позивачем
виконано всі, передбачені законом, умови договору.

За
таких обставин суд, керуючись ст.ст. 5, 10, 60, 212, 213 ЦПК  України, ст.ст.655, 657, 662, 629,203,204,
220 ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ„ Про судову практику  в справах про визнання угод недійсними”, -

В И Р I Ш И В :

Позов
задовольнити повністю.

Визнати
правочин купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,1500 га,  розташованої по АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 дійсним.

Визнати
за ОСОБА_1 право приватної власності на нерухоме майно: земельну ділянку,
площею 0,1500 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового
будинку і господарських будівель, розташовану по АДРЕСА_1. (Державний акт на
право приватної власності на землю серії І-ВН № 037248 від 28.12.2002 року).

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької  області через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя: