overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г.,
розглянувши                       28
травня 2008 року касаційну скаргу ОСОБА_1на рішення
Апеляційного суду Чернігівської області від 17 березня 2008 року в справі за позовом ОСОБА_2до
ОСОБА_1про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2. звернулась до
суду з указаним позовом посилаючись на те, що вона з відповідачкою є власниками
в рівних частках квартири АДРЕСА_1, однак остання ухиляється від свого
обов'язку щодо утримання квартири, внаслідок чого вона вимушена сплачувати дані
витрати в повному обсязі.

Просила стягнути з
відповідачки витрати на утримання квартири за період з листопада 2004 року по
жовтень 2007 року в розмірі 4551 грн. 82 коп.

Рішенням Новозаводського районного суду м.
Чернігова від                   16 січня
2008 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду
Чернігівської області від 17 березня 2008 року зазначене рішення суду
скасовано, ухвалено нове, яким позов задоволено частково та стягнуто з
відповідачки на користь позивачки витрати на утримання квартири в розмірі 4461
грн. 82 коп.

У обґрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1. посилається на невідповідність висновків апеляційного суду обставинам
справи, неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм
процесуального права і ставить питання про скасування рішення апеляційного суду
й залишення в силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не  може  встановлювати або (та) вважати
доведеними  обставини,  що
не  були  встановлені
в  рішенні  судів першої та апеляційної інстанції чи
відкинуті   ними,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого доказу
та  про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку про те, що апеляційним
судом допущено неправильне застосування норм матеріального права чи порушено
норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно
до п.  5 ч. 3  ст. 328
ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені  в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328  ЦПК України,

у
х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_2до ОСОБА_1про стягнення коштів за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 17 березня 2008 року
відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Верховного Суду України                                             А.Г. Ярема
Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України у складі :
Левченка Є.Ф., Романюка Я.М., Сеніна Ю.Л.,
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання їх такими, що втратили право
користування жилим приміщенням,
ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4. звернулися до суду з зазначеним позовом,
посилаючись на те, що відповідачі більше п'ятнадцяти років без поважних причин
не проживають у квартирі АДРЕСА_1, комунальні послуги не оплачують, інтересу до
визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.
Рішенням Луцького
міськрайонного суду від 17 травня 2007 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Волинської області від 20 грудня 2007 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5просить
скасувати ухвалені в справі судові рішення та постановити нове рішення про
відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до
ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав для висновку, що судами при розгляді
справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які
передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому
доводи касаційної скарги в цій частині не можуть
бути визнані як підстава для призначення
справи до судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалені
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5
відхилити, рішення Луцького міськрайонного суду від 17 травня 2007 року та
ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 20 грудня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:
Є.Ф.Левченко

Я.М.Романюк

Ю.Л.Сенін
У х в а л а

іменем
україни

22 травня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Пшонки М.П.,                 Костенка А.В.,             Романюка Я.М., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення в регресному порядку
боргу по солідарному зобов'язання, за касаційною скаргою ОСОБА_2на рішення
апеляційного суду Запорізької області від 5 лютого 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2004 року ОСОБА_1. звернувся до суду із зазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що за домовленістю з відповідачем 20 листопада
2001 року вони придбали у ЗАТ «Запоріжжяводбуд» в рівних долях 11/100 частин
комплексу будівель, що знаходиться у м. Василівка Запорізької області, вартістю
80 тис. грн., про що уклали договір купівлі-продажу. Оскільки відповідач
відмовився від виконання солідарних зобов'язань за договором, просив
задовольнити позов.

Рішенням Василівьського районного суду Запорізької області від           1 червня 2005 року в задоволенні
позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 5 лютого           2008 року рішення районного суду
скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2. на
користь ОСОБА_1.        40 тис. грн., 400
грн. витрат по сплаті держмита, 200 грн. судового збору,       2 тис. грн. витрат по оплаті допомоги
адвоката.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2. порушує питання про скасування рішення апеляційного
суду та залишення в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного
суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права,
відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу ОСОБА_2відхилити, а рішення апеляційного суду Запорізької області від 5
лютого 2008 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                     Костенко
А.В.                      Романюк Я.М.
СУДОВИЙ НАКАЗ
14.05.2008 рік                                                                              Справа №
Суддя
Михайлівського районного суду Запорізької області Міняйло Н.С. розглянувши  заяву Запорізької обласної кредитної спілки
«Довіра» Михайлівської Філії ЗОКС «Довіра» до ОСОБА_1 про видачу судового
наказу на стягнення   заборгованості
за  кредитним договором  у розмірі 4300 гривень  відповідно до ст. ст. 526, 625 ЦК України,
ст. ст. 98, 102 ЦПК України ,-
1. Стягти з ОСОБА_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1на
користь Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра», яка розташована за
Михайлівському відділенні ЗОД «Райффайзен Банк АВАЛЬ» м. Запоріжжя, ЄДРПОУ, МФО
313827  заборгованість  за кредитним
договором  в сумі  4300 гривень.
2.Стягти з боржника на користь держави судовий збір у
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя
Згідно зі ст. 104 ЦПК України, боржник має право в разі заперечення проти
вимог стягувача  протягом 10 днів  з дня отримання судового наказу подати заяву
про його скасування.
Відповідно до ст. 105 ЦПК України  у
разі ненадходження заяви від боржника протягом трьох днів після закінчення
строку на її подання та за наявності даних про отримання  боржником копії наказу, судовий наказ набирає
законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.
Заява боржника про скасування судового наказу, що подана в установлений
строк, розглядається судом протягом п'яти днів з дня  її надходження без судового розгляду і
виклику сторін, про що постановляється ухвала, якою скасовується судовий наказ
( ст.1-6 ЦПК України).
Судовий
наказ вступив в законну силу з 24.05.2008 року.
Суддя
про виконання судового наказу
Дата надходження судового наказу
Повне найменування установи, підприємства, організації,
в якому знаходився судовий наказ на виконанні
Загальна сума, відрахована за судовим наказом
Дата повернення судового наказу до ДВС чи стягувачеві
Підстава повернення судового наказу
Підпис керівника установи, підприємства, організації,
(з прикладанням печатки)
24.05.2008 рік № 2 «Н» - 57/2008
Вам копію судового наказу за № 2 «Н» -57/08,
судового наказу на 1 арк.
Суддя Михайлівського районного суду                                                Н.С.
Справа № 2-875 / 2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

7 травня 2008 року      Козелецький районний суд  Чернігівської області  в
складі : головуючого судді
Іванюка Т.І.,

при секретарі              Дідовець М.І.,

розглянувши у
попередньому відкритому судовому засіданні в смт. Козелець цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И
В    :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом
в якому просить розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2, мотивуючи тим, що 24
квітня 1998 року зареєструвала із відповідачем шлюб. Від даного шлюбу дітей не
мають. Сімейне життя не склалося із вини відповідача, який зловживає спиртними
напоями та влаштовує вдома сварки і скандали. На даний час шлюбні відносини
припинили та  проживають окремо.

Позивачка ОСОБА_1. та відповідач ОСОБА_2
у судове засідання не з'явилися, але при цьому подали суду заяви про розгляд
справи у їх відсутності. На розірванні шлюбу наполягають, на примирення не
згодні.

В ситуації, що склалася суд, вбачає
стійкій розлад подружніх стосунків.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд
вважає, що за таких умов не можливе подальше сімейне життя, оскільки відповідно
до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки.

Відповідач по справі визнав позов, а тому суд
вважає за необхідне задовольнити його відповідно до ст. 174 ЦПК України, яка
передбачає, що у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того
підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи обставину, що
сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у
подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали
недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім'ю ОСОБА_1 зберегти
немає можливості, тому шлюб за вимогою позивачки розриває.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 24, 112 СК України, ст. ст. 60, 130, 174, 209, 213, 215  ЦПК України, суд   -

В И Р І Ш И В     :

Позовні вимоги ОСОБА_1
з а д о в о л ь н и т и.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований Остерською міською радою Козелецького району, Чернігівської
області 24 квітня 1998 року,  актовий
запис № 17.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах
РАЦС обов'язок щодо сплати державного мита в сумі 17 грн. покласти на ОСОБА_2,
звільнивши від вітрат ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку  до апеляційного
суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти
денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції  або в порядку ч. 4
ст. 295 ЦПК України.

Суддя
:
справа № 2-65608р.
РІШЕННЯ

іменем України

17 червня 2008 р.
Барський районний суд

Вінницької області

в складі :
головуючого  Хитрука В.М.

при секретарі  Чепельській Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар
Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів  на утримання неповнолітньої
дитини ,-

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду позивачка повідомила, що від
спільного проживання з відповідачем в них народилися двоє неповнолітніх дітей.
На даний час вони з відповідачем разом не проживають  i останній відмовляється добровільно надавати
допомогу на утримання дитини. А тому, просить суд стягнути з відповідача на
свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки зі
всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду i до
досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивачка заявлені
позовні вимоги підтримала повністю, надала суду відповідні пояснення і
обґрунтування, посилаючись на діючі законодавчі акти України та  наполягає на їх задоволенні.

Відповідач по справі позов не визнав та
пояснив, що він не бажає сплачувати аліменти на утримання дітей.

Суд заслухавши пояснення учасників процесу,
дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та
обґрунтований i його слід задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов
з слідуючого.

Так, відповідач являється батьком неповнолітніх
дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвами про їх народження. Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.  Згідно довідки виконкому Івановецької сільської
ради №521 від 12.05.08р., неповнолітні діти перебувають на утриманні матері.
Відповідач відмовляється добровільно надавати
допомогу на утримання неповнолітньої дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5,
10, 60, 212, 213 ЦПК України та ст.ст.180,182,183 СК України ,-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Стягнути
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця
та  жителя с. Микулинці
Літинського району Вінницької області на користь ОСОБА_1, жительки с. Іванівці
Барського району Вінницької області аліменти на утримання неповнолітніх дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки всіх видів
доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку починаючи з 30.05.2008 року i до їх повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 державне мито на користь
держави в сумі  51 гривню та 7 грн. 50
коп. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної
справи.

Заяву
про апеляційне оскарження  рішення суду
може бути подано протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя:
Новоодеський  районний  суд
Миколаївської  області
Справа №
року                                                                м.  Нова
Суддя    Новоодеського   районного
суду  Миколаївської області
Задунайський  В.В.   розглянувши    заяву
Закритого   акціонерного  товариства
ПРИВАТБАНК”    про  видачу
судового  наказу  на
кредитним  договором  і                                     33 грн. 01
коп.  судового  збору
витрат  на                                 інформаційно-технічне  забезпечення
на  підставі  кредитного
договору  укладеного  сторонами
року,  ст.ст. 526, 527, 530, 536,
1046, 1049, 1050  та  1054
ЦК  України,  керуючись
ст.ст.  95,  102,                        103  ЦПК
ІНФОРМАЦІЯ_1народження,  уродженки  с.м.т. Попільня  Житомирської
області,    жительки  АДРЕСА_1ідентифікаційний  код
НОМЕР_1  на  користь
Закритого   акціонерного  товариства комерційний  банк „ПРИВАТБАНК”,                                 м.
Дніпропетровськ,   вул. Набережна  Перемоги, 50,
погашення  заборгованості ),              рах.
судових  витрат),                          МФО №  305299 заборгованість  в
сумі   6602 (  шість
тисяч  шістсот                       дві )  грн.
з  ОСОБА_1на  користь                               ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК»  48 (
сорок  вісім ) грн. 01  коп. судових
3.  Судовий
наказ  після  набрання
Суддя :
_______________________
104  Цивільного  процесуального  кодексу
України ( далі - ЦПК  України
заперечення  проти  вимог
стягувача  протягом  десяти
отримання       судового  наказу
ненадходження   заяви  від
боржника  протягом  трьох
днів  після  закінчення
про  отримання  боржником
копії  наказу  судовий
наказ   набирає  законної
сили   і  суд
видає  його  стягувачеві
для  пред'явлення   до
про  скасування  судового
в  установлений  строк,
розглядається  судом   протягом
дня  її  надходження
без  судового  розгляду
про  що  постановляється  ухвала,
якою  скасовується  судовий
наказ  ( стаття  106
Судовий    наказ
набрав  чинності   «____»__________________2008  року
Суддя
__________________________                  В.В.  Задунайський
Відмітки  про  виконання
судового  наказу
надходження  судового  наказу
найменування  установи,   підприємства,  організації,  в
якому  знаходився  судовий
наказ  на  виконанні
відрахована  за  судовим
повернення  судового  наказу
до  відділу  державної
виконавчої  служби  чи
повернення  судового  наказу
Підпис керівника  установи,  підприємства, організації ( з  прикладанням  печатки )
_____________________________________________
Справа  №  2-856
Р І Ш Е Н НЯ

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

26   травня  2008 року

Новоодеський   районний  суд
Миколаївської  області

в складі :  головуючого  - судді   Задунайського  В.В.

при  секретарі  -
Шведовій  Я.О.

з  участю  позивача - ОСОБА_1

та відповідача  ОСОБА_2

розглянув  у  відкритому судовому   засіданні  в залі   суду  в                                   м. Нова  Одеса справу  за  позовом
ОСОБА_1до  ОСОБА_2про  визнання права  власності  на земельну  ділянку  в порядку    спадкування  по закону

В С Т А Н О В И В  :

16  травня   2008 року    позивач    ОСОБА_1 звернулася  в  суд з  позовом  про визнання    за нею  права  власності на    земельну  ділянку в  рівних  долях з  відповідачкою  в порядку    спадкування  по закону  після  смерті їх   батька -  ОСОБА_3.

В  судовому засіданні  позивач    попросила позов  задовольнити  повністю.

Відповідач   ОСОБА_2 в  судовому  засіданні позов  визнала  повністю.

З  матеріалів справи   видно,  що
ІНФОРМАЦІЯ_1помер   ОСОБА_3-   батько
ОСОБА_1  та  ОСОБА_2.
Після  його  смерті лишилося  спадкове  майно, а  саме : житловий  будинок по
АДРЕСА_1,  а  також земельна  ділянка  площею 0,10  га  для обслуговування  житлового  будинку.
Даний  житловий  будинок і  земельну  ділянку
ОСОБА_3  купив  у
ОСОБА_4  та  ОСОБА_5 але  договір  купівлі-продажу  не був  оформлений  нотаріально.
Рішенням  Новоодеського  районного суду  Миколаївської  області від  16  грудня 2005  року  даний договір                       купівлі-продажу  був визнаний   дійсним  і за  ОСОБА_3  визнано право  власності   на вказаний   житловий  будинок по  АДРЕСА_1,  а також  на  земельну ділянку  площею  0,10 га  для  обслуговування  житлового будинку.   ОСОБА_3  не встиг  отримати  державний акт  на  право власності  на  вказану земельну  ділянку    і
ІНФОРМАЦІЯ_1  помер.    Згідно ст. 1261  ЦК України  ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 являються  спадкоємцями першої  черги  по закону   на  спадкове майно  батька,  інших спадкоємців  першої  черги немає.  В  державній нотаріальній  конторі  ОСОБА_1 відмовили  в  нотаріальних діях  по  оформленню земельної  ділянки,  так як  остання  належним чином  не  переоформлена.

З  наведеного видно,  що  позов обґрунтований  і    підлягає задоволенню.

Керуючись  ст.ст. 10,  11,  130, 174,  209,  212-215 та  218  ЦПК
України,  суд

В И Р І Ш И В  :

Позов  задовольнити.

Визнати  за
ОСОБА_1та  ОСОБА_2право  власності в  порядку  спадкування по  закону   на земельну  ділянку  площею 0,10  га  по
АДРЕСА_1в  рівних  частинах.

Рішення  може бути  оскаржене  повністю або  частково  до апеляційного   суду  Миколаївської області   через   Новоодеський районний  суд.

Заяву  про апеляційне  оскарження  рішення суду  може  бути подано  протягом   10 днів  з  дня проголошення  рішення.  Апеляційна скарга  на  рішення суду  подається  протягом 20  днів  після подання  заяви  про апеляційне  оскарження.

Головуючий  :