overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа  № 2-1036/2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 травня 2008 року                                                                          смт
Красногвардійське

Красногвардійський районний суд
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого:  судді             -
Шевченко І.В.,

при секретарі            - Нестеровій М.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Петрівської сільської ради про визнання права
власності на гараж,

в с т а н о в и в :

У квітні 2008 року позивач
звернувся до суду  з позовом до
Петрівської сільради про визнання за ним права власності на гараж, розташований
у АДРЕСА_1,  стверджуючи, що рішенням
Петрівської сільради від 21.03.2008 року йому було надано дозвіл на проведення
робіт з відводу земельної ділянки для будівництва гаражу. У теперішній час гараж
ним збудований, але для отримання правовстановлюючих документів на вказану
земельну ділянку, йому необхідно визнати право власності на новостворену
будівлю.

У
судове засідання сторони не з'явилися, надали суду заяви про слухання справи у
їх відсутність, позивач наполягав на позові, відповідач позов визнав.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено, що рішенням Петрівської сільської ради № 7/551-ХХІV від 21 березня 2008 року ОСОБА_1. надано дозвіл на
проведення робіт з відводу земельної ділянки площею 0,0060 га для будівництва
автогаражу у АДРЕСА_1 (а.с. 5). Судом оглянута копія
технічного паспорту на вищезазначений гараж (а.с. 6-8).

У
відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право
власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. дійсно збудував за дозволом сільради гараж
по АДРЕСА_1 та є його власником, визнання відповідачем позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб.

Керуючись ст.392 ЦК України, ст.ст.10,11, 212-215  ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у строк до 19 червня
2008 року через Красногвардійський районний суд АР Крим шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.
295 ЦПК України.

Суддя
№ 2-466/08
19 червня 2008 року.          Тячівський районний суд Закарпатської
області в складі головуючого судді Розман М.М. , при секретарі Цех Г.М. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про
ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом
до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу. В
позовній заяві зазначила , що шлюб між нею і відповідачем зареєстровано 21
листопада 2006 року. Від шлюбу дітей не мають. Майнових спорів не виникає.
Сім'я розпалася по тій причині , що мають різні характери і погляди на життя ,
внаслідок чого не розуміють одне одного. Примирення вважає неможливим  і просить шлюб розірвати.
Позивачка  в судове засідання не з'явилася , так як
надіслала суду письмову заяву , за якою просить справу розглянути у її відсутності
, примирення не бажає і просить шлюб розірвати.
Відповідач  в судове засідання не з'явився , хоч про час
та місце розгляду був належним чином повідомлений шляхом поміщення оголошення в
пресі , а тому суд в порядку ст.. 169 ЦПК України розглянув справу у його
відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши всі обставини справи ,
суд вважає , що позов підставний і в судовому засіданні доведений..
Сторони  разом не проживають і не підтримують сімейних
стосунків. Наданий їм строк на примирення бажаних наслідків не дав і вони не
примирилися. Дітей від шлюбу не мають і їх ніщо не об'єднує.
Враховуючи наведене , суд вважає ,
що шлюб між сторонами існує тільки формально , подальше спільне життя подружжя
і збереження шлюбу є неможливим  , а тому
шлюб між сторонами слід розірвати.
Витрати , пов'язані з реєстрацією
розірвання шлюбу , покласти на відповідача , звільнивши від сплати державного
Позовних вимог  щодо
поділу спільного майна сторін не
Керуючись ст.ст. 4 , 10
, 60, 69 , 209 , 213-215 ЦПК України , ст.ст.104 , 105 , 110-112 СК України ,
суд ,
Шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , який
зареєстровано 21 листопада 2006 року у виконкомі Тереблянської сільської ради,
актовий запис №26 , р о з і р в а т и.
При реєстрації розірвання шлюбу
стягнути з ОСОБА_2  сімнадцять гривень
державного мита на користь держави , а ОСОБА_1 від сплати державного мита
Позовних вимог щодо  поділу спільного майна сторін  не заявлено.
Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської  області
через Тячівський районний  суд шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення
, з наступним поданням апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Головуючий :
М.М.Розман
Справа
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е
Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 червня  2008 року
Роменський міськрайонний суд в складі:

головуючої
- судді Очиргораєвої О.М., при секретарі - Рибіній Н.В.,

розглянувши
на попередньому  судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка  ОСОБА_1 29.05.2008 року
звернулася до суду з позовом  про
розірвання шлюбу з ОСОБА_2 Свої вимоги мотивувала тим, що з 6 лютого 1993 року
перебуває в шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований  виконкомом Рубанської сільради,
Недригайлівського району, Сумської області, актовий запис №2. Від шлюбу
мають   двох неповнолітніх синів ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Одруження з відповідачем виявилося
невдалим, між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння. Більше року
разом не проживають.

На
попередньому  судовому
засіданні  позивачка  підтримала позовні вимоги і прохала їх
задовольнити.

Відповідач з позовом погодився.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у
справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст. 174  цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання  відповідачем
позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про
задоволення  позову.

Матеріалами  справи  встановлено , що   сторони дійсно перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 6 лютого 1993 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх синів ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Більше року сторони  проживають окремо і шлюбні відносини між ними
фактично припинені. Примирення між ними неможливе.

Таким
чином, визнання відповідачем пред»явленого позову не  суперечить закону, не порушує права, свободи
чи інтереси інших осіб.

Керуючись  ст. ст. 130, 174  ЦПК України , ст.ст. 105, 110, 112, 115 Сімейного кодексу  України ,- суд

В И Р І Ш И В:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати
шлюб між ОСОБА_1, 1974 року народження, та ОСОБА_2, 1971 року народження, який
був зареєстрований у виконкомі Рубанської сільради, Недригайлівського р-ну,
Сумської області,  6 лютого 1993 року,
актовий запис №2.

Витрати,
пов*язані з розірванням шлюбу в розмірі 17 грн. покласти на ОСОБА_2, а ОСОБА_1
- від сплати звільнити.

Рішення
суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Роменський
міськрайонний суд  шляхом подачі в
10-денний строк  з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне  оскарження
і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги , з подачею її копії
до апеляційної інстанції  або в
порядку  ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя ( підпис)…

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ
О.М.  ОЧИРГОРАЄВА
Справа
№2-1230/2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11
червня 2008 року                Хортицький
районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді                         Бондаренко
І.В.

при секретарі                                      Биковій
С.Б.

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та
відсотків за прострочення грошового зобов»язання, -

В С Т А Н О В И
В:

Позивач
подав до суду позов до відповідача. в якому просить стягнути з нього борг за
договором позики в сумі 20382,50 грн.,
3% за прострочення грошового зобов»язання в сумі 321,65 грн., та
понесені ним судові витрати в сумі
237,04 грн..

Відповідач
в судовому засіданні з позовними вимогами погодився в повному обсязі.

Сторони
наполягають на розгляді справи по суті в попередньому судовому засіданні.

В
судовому засіданні встановлено, що 9 жовтня 2007 року між позивачем та
відповідачем був укладений договір позики, згідно з умовами якого відповідач
отримав у позивача гроші в сумі 4230 євро /еквівалент 28500 грн./, які
зобов»язався повернути до 22 жовтня 2007 року.

22
жовтня 2007 року відповідач повернув позивачу частину коштів в сумі 1600 євро,
залишок боргу в сумі 2630 євро зобов»язався повернути до 30 листопада 2007 року
по курсу НБУ.

Вказані
обставини підтверджуються наданими суду оригіналами розписок від 09.10.2007
року та від 22.10.2007 року, викладені в яких обставини сторони не оспорюють.

Проте,
до даного часу відповідач суму боргу позивачу добровільно не повернув та посилається
на відсутність коштів.

Крім
того, на час подання позовної заяви прострочення суми боргу з розрахунком 3%
річних складає 321,65 грн..

Також,
при подачі позову до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 207,04 грн., та
збір на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн..

Вислухавши
сторони та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про
необхідність задоволення позовних вимог, оскільки у відповідності до
ст.ст.1046,1049,1050 ЦК України за договором позики позичальник повинен
повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, яку йому було
передано позикодавцем, а у разі неповернення грошових коштів позичальник у
відповідності до ст.ст.612,625 ЦК України сплачує суму боргу з урахуванням 3%
річних від простроченої суми.

Керуючись
ст.ст.10,60,88,208,212-218 ЦПК України, ст.ст. 612,625,1046,1049,1050 ЦК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов
задовольнити.

Стягнути
з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу
- 20382,50 грн., відсотки за несвоєчасне повернення боргу в сумі 321,65 грн.,
сплачені судові витрати в сумі 237,04 грн., а всього стягнути 20941,19 грн.
/двадцять тисяч дев»ятьсот сорок одну грн. 19 коп./.

На
рішення протягом 10 днів з дня його проголошення може бути подана заява про
його апеляційне оскарження, а апеляційна скарга - протягом 20 днів з дня
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Справа № 2-1034/2008 року
року               Лубенський
міськрайонний суд Полтавської області
складі  :      головуючого судді Чередникова С.М.,
при секретарі Ануфрієвій Н.М.
у відкритому судовому засіданні в м. Лубни  цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до територіальної громади в
особі Лубенської міської Ради про визначення часток у
спільній сумісній власності   ,-
В С Т А Н О В И В   :
Позивач  звернувся до суду з позовом
до  Лубенської міської
про визначення часток у праві спільної часткової власності,
вказавши в заяві, що він разом з ІНФОРМАЦІЯ_1 дружиною ОСОБА_2 є співвласниками
квартири АДРЕСА_1, однак частки у власності не виділені, що позбавляє позивача
можливості оформити спадщину після померлої.
Прохає суд визнати за ним та померлою
право власності по 1/2 частину
судовому засіданні позивач   позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.
Лубенська міська Рада Полтавської області позов підтримує.
Друга Лубенська нотаріальна контора, Лубенське МБТІ, КЄВ м. Полтава в
судове засідання не з"явились, надали письмову заяву в якій прохають
справу слухати без їх участі, проти позову не заперечують.
Заслухавши  учасників, дослідивши матеріали справи, суд
вважає , що позов підлягає задоволенню.
відповідності ст.41 Конституції
України, ст..328 ЦК України право приватної власності набувається в
порядку визначеному і не забороненому законом.
Згідно ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності
Встановлено, що ОСОБА_1, та ОСОБА_2 яка ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку приватизації  є співвласниками квартири АДРЕСА_1, їх частки
у власності є рівними, з чим позивач погоджується.
За таких обставин позовні вимоги слід задовольнити, визнавши за учасниками
приватизації житла право власності на 1/2 частину спірної квартири кожному.
Конституції України, ст. 328 ч.1, 357  ЦК України,  ст.ст. 5- 11, 212-215 ЦПК  України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1  до
територіальної громади Лубенської міської Ради про визначення часток у праві спільної  власності
Визнати за ОСОБА_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2., на час її смерті, частки у праві
власності на квартиру АДРЕСА_1 по  1/2
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області
протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, яка
подається протягом 10 діб з дня проголошення.

Суддя
Лубенського

міськрайонного
суду                                                                                       Чередников
С.М.
З А О Ч Н Е    Р І Ш Е Н Н Я            Справа № 2-314/2008р.
6 червня 2008 р.                                    Южний
міський суд Одеської області
в складі : головуючого судді :  Котова
при секретарі :  Гнатюк Л.М.
в відкритому судовому засіданні м.Южного цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Сторони знаходяться у шлюбі з 4 листопада 2004
року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану
Дніпровського районного управління юстиції у м.Київі, актовий запис №1597.
шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
просить розірвати шлюб, пояснивши при цьому, що спільне життя з відповідачкою
не склалося, почуття кохання та поваги сторонами втрачені. З січня 2006 року
вони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведеться.
Відповідачка в судове
засідання без поважних на то причин не з'явилася, хоча про день та час слухання
справи була повідомлена своєчасно оголошенням в газеті «Урядовий кур'єр» №84
(3744) від 08.05.2008 року, про причини неявки до суду не повідомила.
таких обставинах суд приходить до висновку, що шлюб зберегти неможливо, сторони
миритися не бажають, створити здорову та міцну родину не змогли, шлюб в
теперішній час носить формальний характер та підлягає розірвання.
Судові
витрати при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу покласти на позивача.
ст.ст. 10, 60, 169, 212, 215, 224, 226 ЦПК України та ст.ст. 104, 105, 109,
110, 112 Сімейного Кодексу України, суд -
ОСОБА_1та ОСОБА_2, зареєстрований 4 листопада 2004 року відділом реєстрації
актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Київі,
актовий запис №1597 - розірвати.
свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 - 17 грн. на користь держави.
Рішення може
бути переглянуте Южним міським судом Одеської області за письмовою заявою
відповідача протягом десяти днів з дня отримання копії рішення або рішення може
бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області шляхом подання
до Южного міського суду Одеської області заяви про апеляційне оскарження
рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а також подання
апеляційної скарги до Южного міського суду Одеської області протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.

Суддя
В.Г.Котов
Справа  № 2-1035/2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 травня 2008 року                                                                          смт
Красногвардійське

Красногвардійський районний суд
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого:  судді             -
Шевченко І.В.,

при секретарі            - Нестеровій М.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Петрівської сільської ради про визнання права
власності на гараж,

в с т а н о в и в :

У квітні 2008 року позивач
звернувся до суду  з позовом до
Петрівської сільради про визнання за ним права власності на гараж, розташований
уАДРЕСА_1,  стверджуючи, що рішенням
Петрівської сільради від 21.03.2008 року йому було надано дозвіл на проведення
робіт з відводу земельної ділянки для будівництва гаражу. У теперішній час гараж
ним збудований, але для отримання правовстановлюючих документів на вказану
земельну ділянку, йому необхідно визнати право власності на новостворену
будівлю.

У
судове засідання сторони не з'явилися, надали суду заяви про слухання справи у
їх відсутність, позивач наполягав на позові, відповідач позов визнав.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено, що рішенням Петрівської сільської ради № 7/551-ХХІV від 21 березня 2008 року ОСОБА_1. надано дозвіл на
проведення робіт з відводу земельної ділянки площею 0,0030 га для будівництва
автогаражу у АДРЕСА_1 (а.с. 5). Судом оглянута копія
технічного паспорту на вищезазначений гараж (а.с. 6-9).

У
відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право
власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. дійсно збудував за дозволом сільради гараж
по АДРЕСА_1 та є його власником, визнання відповідачем позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб.

Керуючись ст.392 ЦК України, ст.ст.10,11, 212-215  ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у строк до 19 червня
2008 року через Красногвардійський районний суд АР Крим шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.
295 ЦПК України.

Суддя
Справа  2 - 1043 / 2008 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2008 року                                                              Хортицький районний суд м. Запоріжжя

в складі   головуючого судді Панкеєва О.В.,

при секретарі Голівщук Т.М.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача  ОСОБА_2

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду
в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1
звернулася з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, у розмірі 1/3 частини доходів відповідача
щомісячно до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що діти
проживають з нею, але відповідач не допомагає матеріально.

Відповідач у
попередньому розгляді справи позов визнав повністю, заперечень не має, тому суд
за згодою сторін ухвалив розглядати справу на підставі поданих матеріалів
справи, виносячи рішення при попередньому розгляді справи. Вислухавши сторони,
вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В судовому  засіданні встановлено, що сторони перебувають
у шлюбі з 03.08.1990 року. Від сумісного життя народились діти ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, які
проживають з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Батько працює, має
постійний дохід але матеріальної допомоги на утримання  дітей не надає.

Відповідно  до  ст.
180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття. При цьому за рішенням суду кошти на утримання дітей
присуджуються у частці від доходу її батька чи матері, на користь одного з
батьків, з ким проживають діти.

Оскільки,
батько працює, він має можливість і зобов'язаний надавати допомогу на утримання
дитини. Виходячи з вимог позивача, суд вважає за можливе стягнути з відповідача
аліменти в розмірі 1/3 частини доходів відповідача.

Керуючись
ст. 10,11, 60,130,  209, 212-215,218 ЦПК
України, ст. ст.   180, 181, 183,  СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні
вимоги задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, у розмірі
1/3 частини доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого законодавством щомісячно починаючи з 16.04.2008 року до
досягнення дітьми повноліття.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь місцевого бюджету держмито
в сумі 51 гривні та  витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень .

Рішення в
частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду
через суд першої інстанції  шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження в 10 - денний строк з дня оголошення
рішення,  поданням після цього протягом
20  днів апеляційної скарги.

Суддя:                                                                                                                      О.В.
Панкеєв