overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа
№2о-31/2008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня   2008
року.          Кіровоградський
районний суд  Кіровоградської області в
складі: головуючого - судді Мурашко С.І.,

при секретарі - Переверзєвій І.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в м. Кіровограді справу за заявою
ОСОБА_1  про встановлення  факту належності правовстановлюючого
документа, зацікавлена особа Управління пенсійного фонду України в
Кіровоградському районі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
просить встановити  факт належності йому
трудової книжки колгоспника виданої на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, посилаючись на те, що з 1970 року по 1999 рік він працював у
колгоспі “Кіровоградський” і відділом кадрів в 1983 році на його ім'я була
заповнена трудова книжка колгоспника. При заповненні книжки була допущена
помилка в написанні його імені замість ОСОБА_1, як це зазначено в його
свідоцтві про народження та паспорті, записали ОСОБА_2.  Встановлення належності йому трудової книжки
обумовлено необхідністю  оформлення
документів для отримання  пенсії.

Заінтересована
особа Управління пенсійного фонду України в Кіровоградському районі свого
представника в судове засідання не направило, а надало заяву, що не заперечує
проти задоволення вимог заявника, просить справу  розглянути без участі їх представника,  про що суду надано відповідну заяву.

Суд,
заслухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява
підлягає задоволенню і рішення можливо постановити у попередньому судовому
засіданні.

Судом
встановлено,  що заявник з 1970 року по
1999 рік працював у колгоспі “Кіровоградський” і відділом кадрів в 1983 році на
його ім'я була заповнена трудова книжка колгоспника. При заповненні книжки була
допущена помилка в написанні його імені, замість ОСОБА_1, як це зазначено в
свідоцтві про народження заявника та паспорті, записали ОСОБА_2.               Таким
чином суд вважає встановленим факт належності трудової книжки колгоспника
заявнику.

Відповідно
до ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності
правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час
народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові,
прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про
народження або в паспорті.

Оскільки
виправити допущену  помилку в даний час
не можливо  і вона являється перепоною
для оформлення відповідних документів для отримання пенсії заявнику, його
вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись
ст. ст. 130, 174, 256, 259  ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Заяву
ОСОБА_1  задовольнити.

Встановити
факт, що трудова книжка  колгоспника яка
заповнена 27.07.1983 року на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
Справа № 2-267/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
березня 2008 року
Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в
складі :  головуючого - судді Семеняки
О.М.

при секретарі -
Дашковській Н.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.Канів Черкаської області  справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій вказала, що з відповідачем зареєстрували
шлюб 10 серпня 1996 року у відділі РАГС Канівського міськвиконкому Черкаської
області, актовий запис № 111. Шлюб перший. Від спільного проживання мають дочку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження. Сумісним подружнім життям з відповідачем проживали
до грудня 2007 року. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, відповідач
зловживає спиртними  напоями, через що в
сім'ї виникли часті сварки, непорозуміння, зникла повага один до одного.
Просить шлюб розірвати.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, та посилаючись
на вказані у позові обставини
просить  розірвати шлюб.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча
був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Повідомлення
про причини неявки в засідання відповідача до суду не надійшло, а тому суд
вважає за можливе відповідно до п.4 ст. 169 ЦПК України провести заочний
розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не
заперечує проти  такого вирішення
справи.

Суд вислухавши думку позивача та вивчивши
матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Сторони втратили
повагу один до одного, позивач миритися категорично не бажає, а тому подальше
збереження сім'ї та примирення не можливі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, ч.4 ст. 169, 212-215,
224-228, 294 ЦПК України, ст.ст.104,

110, 112 СК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов
задовольнити.

Шлюб зареєстрований 10 серпня 1996 року у відділі реєстрації
актів громадянського стану виконкому Канівської міської ради Черкаської
області, актовий запис № 111, між ОСОБА_2та ОСОБА_1- розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп. на
користь держави та судовий збір в сумі 17 грн. за реєстрацію розірвання шлюбу в
органах РАЦСу. ОСОБА_1звільнити від таких витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив
за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
О.М. Семеняка
У Х В А Л А

У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

12 березня
2008 року                                                                                         м. Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

в складі:

Левченка Є.Ф.,
Лихути Л.М., Охрімчук Л.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, третіх осіб: Ржищівської міської державної
нотаріальної контори, Кагарлицького бюро технічної інвентаризації про визнання
права власності на спадкове майно, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Кагарлицького районного суду Київської області від 11 травня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Київської області від 11 вересня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У березні 2007 року
ОСОБА_1. звернулася в суд із позовом до
ОСОБА_2., третіх осіб: Ржищівської міської державної нотаріальної
контори, Кагарлицького бюро технічної інвентаризації про визнання права
власності на спадкове майно.

Рішенням
Кагарлицького районного суду Київської області від 11 травня 2007 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 11 вересня
2007 року, позов ОСОБА_1. задоволено.

Визнано за
ОСОБА_1. право приватної власності на жилий будинок та господарські споруди
вартістю 18 744 грн. згідно даних паспорта від 11 січня 2007 року, що
розташовані поАДРЕСА_1

У касаційній
скарзі ОСОБА_2. просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись
на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування судом
норм матеріального права.

Колегія суддів
Судової палати Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст.
324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до
вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і
це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням судом норм матеріального і процесуального права і доводи скарги їх
висновків не спростовують.

Керуючись
ст.ст. 331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Кагарлицького районного суду Київської області від 11 травня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Київської області від 11 вересня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України :                                                                      Левченко Є.Ф.

Лихута Л.М.

Охрімчук Л.І.
Справа
№2-809/2008
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 березня 2008 року Київський районний суд м. Сімферополя у складі:
головуючого судді - Бєлоусова М.М., при секретарі - Красненковій Г.А., за
участю представника позивачів - ОСОБА_4., розглянувши цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з
позовом до ОСОБА_3. про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, зазначаючи, що 14 травня
2006 року на 9 км траси Сімферополь-Феодосія-Керчь о 14-00 години було скоєно
ДТП за участю водіїв ОСОБА_1, та ОСОБА_3. Автомобіль ВАЗ 21099 д/н НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_3. при виконанні маневру-повороту наліво  не впевнився в його безпеки, не подавая
сігналу покажчиком лівого повороту, виїхав на полосу зустрічного руху, де
допістив зіткнення із зустрічним автомобілем ВАЗ 21214 д/н НОМЕР_2, під
керуванням   водія ОСОБА_1

У судовому  засіданні сторони зробили
спільну заяву і надали суду  укладену та
підписану мирову угоду з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок.
За умовами мирової угоди позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовляються від позову про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в наслідок ДТП.

ОСОБА_3 відшкодовує позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2. через  їх представника ОСОБА_4. суму нанесенної
матеріальної та моральної шкоди в наслідок ДТП від 14 травня 2006 року в
розмірі 10 000 грн. (десять тисяч).

Зазначена спільна заява та мирова угода приєднані до справи. Сторонам роз&cent;яснені
наслідки такого рішення та закриття провадження у справі, що передбачені ст.
206 ЦПК України.

Враховуючи, що мирова угода, укладена сторонами, не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах обох сторін,
суд у відповідності до ст. 175, п.4 ч.1 ст. 205 ЦПК україни ухвалою закриває
провадження у справі.

Керуючись п.4 ч.1 ст.205 ЦПК України,

У х в а л и в:

Визнати мирову угоду, укладену
представником позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3, за якою:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовляються від позову про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної в наслідок ДТП.

ОСОБА_3 відшкодовує позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2. через  їх представника ОСОБА_4. суму нанесенної
матеріальної та моральної шкоди в наслідок ДТП від 14 травня 2006 року в
розмірі 10 000 грн. (десять тисяч).

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в наслідок
дорожньо-транспортної пригоди - закрити.

На ухвалу може бути принесена заява про апеляційне оскарження протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали, апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до
Апеляційного суду АР Крим, через Київський районний суд м. Сімферополя.

Суддя:
Справа
№2-164/2008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого   2008
року.        Кіровоградський  районний суд
Кіровоградської області в складі: головуючого -  судді Мурашко С.І.,

при секретарі - Переверзєвій І.О.,

за участю сторін,

розглянувши у попередньому  судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу  за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

Позивач  звернулася до суду з позовом в якому
просить  розірвати шлюб з ОСОБА_2

Відповідач
позовні вимоги визнав,  не заперечує
проти розірвання шлюбу,  про що суду
надав  відповідну заяву.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому
ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для такого законних підстав ухвалює
рішення  про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що сторони  перебувають у
зареєстрованому  шлюбі з
30.08.1997 року.  Від шлюбу мають сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження. Сімейне життя сторін не склалося у
зв'язку з несумісністю характерів,
непорозуміння одне одного, що призвело до розпаду сім”ї, сторони
проживають окремо.

З
врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася,
відновлена бути не може, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам  сторін.

Правовідносини,
що виникли між сторонами, регулюються: п.1 ст. 110,  п.2 ст. 112 Сімейного кодексу  України.

Витрати
на сплату державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд
покладає на  позивачку за її ініціативою.

Керуючись
ст. ст. 110,112,114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 130,174ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб,
укладений між  ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 30 серпня 1997 року Бережинською сільською радою,  актовий запис № 14 - розірвати.

При
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС
стягнути з ОСОБА_1 на користь держави державне мито в розмірі 17 гр.,
ОСОБА_2 від витрат у справі звільнити.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги  до апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст. 295 ЦПК України.

Суддя
Справа
№2-159/2008р.
20 березня 2008 року. Кіровоградський районний суд
Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Мурашко С.І.,
при секретарі - Переверзєвій І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про розірвання
звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з ОСОБА_2
Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялася належним
чином, про що свідчать розписки про одержання судової повістки, причину своєї
неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
пояснення позивача  щодо фактичних
взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу,  дослідив матеріали справи і оцінив наявні у
справі докази в їх сукупності, суд встановив, що сторони перебувають у  зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 1976 року.
шлюбу неповнолітніх дітей не мають.
Сімейне життя у них не склалося у зв'язку з  психологічною несумісністю характерів,
непорозуміння одне одного, що призвело до розпаду сім'ї, шлюбні відносини
припинені в  2000  року які позивач відновлювати не бажає.
що виникли між сторонами, регулюються:
Сімейного кодексу  України, відповідно до
якого позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Сімейного кодексу  України, відповідно до
якого суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.
підставі встановленого, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася,
відновлена бути не може, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам  сторін.
на сплату державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд
покладає на позивача за його ініціативи.
ст. ст. 110,112,114 Сімейного кодексу України,
ст. ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 224-226  ЦПК України, суд
ОСОБА_1   задовольнити.
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зареєстрований 30 жовтня 1976 року Крупською сільською радою
Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис №13 - розірвати.
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС
стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави державне мито в розмірі 17  грн., ОСОБА_2
від витрат у справі звільнити.
Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги  до апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст. 295 ЦПК України.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
Справа № 2-371 / 2008 року
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ  УКРАЇНИ

14 березня 2008 року    Канівський міськрайонний суд Черкаської
області

в складі : головуючого судді               Литвина В.М.

при секретарі
Тарасенко С.Г.

розглянувши у попередньому  відкритому судовому засіданні у м.Канів,
Черкаської області  справу за позовом

ОСОБА_1до

ОСОБА_2

про стягнення  аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ
:

Позивач  ОСОБА_1
звернулася в Канівський міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_2  про стягнення аліментів на  утримання дитини, в якій вказала, що
відповідач є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, який  проживає
разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач
матеріальної допомоги на утримання та виховання дитини не надає. В зв'язку з
цим позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить суд
стягнути з ОСОБА_2  на її  користь аліменти на утримання дитини, в
розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала та пояснила, що син ОСОБА_3 проживає разом з нею та перебуває на її
повному утриманні, а відповідач, як батько, не надає матеріальної допомоги на
утримання та виховання дитини, хоча відповідно до чинного законодавства
зобов'язаний це робити. Просить суд стягнути з
ОСОБА_2  аліменти на її користь на
утримання неповнолітнього сина  в розмірі
1/4 частки від всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку.

Відповідач в судовому засіданні
позов визнав,  не заперечує проти
стягнення з нього аліментів.

Суд, вислухавши
думку сторін та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до  задоволення. Так, згідно ст.. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття, але батько ухиляється від
утримання своєї дитини.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 10, 60, 212-215, 294, 367 ЦПК України, ст.ст.180-183 Сімейного кодексу України,  суд,

ВИРІШИВ :

Позов
задоволити. Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, жителя АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3народження, жительки АДРЕСА_2, аліменти на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, в розмірі 1/4 частки від всіх
видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 02.03.2008 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати за
інфомаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7,50 гривень..

ОСОБА_2 звільнити від сплати
судового збору як потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС.

Рішення в частині стягнення
аліментів допустити до негайного виконання.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Головуючий
В.М.Литвин
Справа 2-315/2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27 лютого 2008 року                                                           Канівський міськрайонний суд

Черкаської області

В
складі: головуючого - судді Штих  К.М.

при
секретарі -  Десятник О.А.

розглянувши на попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі
справу за позовом ОСОБА_1до Територіальної громади с. Кононча в особі
Конончанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

В с т а н о в и в:

Позивачка звернулася в суд з позовом до Територіальної
громади с. Кононча в особі Конончанської сільської ради Канівського р-ну
Черкаської обл. про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що вона являється спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_1
в установлений законом строк прийняла спадщину за заповітом, шляхом
оперативного управління спадковим майном: робила поточні ремонти в будинку,
щорічно обробляла земельну ділянку та користувалася рухомим майном матері, але
в нотаріальному оформлені АДРЕСА_1., їй було відмовлено, в зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця. Оскільки, за
життя ОСОБА_2 паспортизація не була проведена, то Канівське об'єднане бюро
технічної інвентаризації виготовило технічний паспорт, але без зазначення
власника і документу про право власності.

В судовому засіданні позивачка позов
підтримала
та просить визнати за нею право власності, як за спадкоємцем за
заповітом  на АДРЕСА_1

Представник
відповідача в судовому засіданні позов визнав та не заперечує щодо його
задоволення.

Суд,
вивчивши матеріали справи,
вислухавши пояснення учасників процесу, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

-             В судовому засіданні з
достовірністю встановлено, що АДРЕСА_1., належало ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1

-             ОСОБА_1являється спадкоємцем після
смерті ОСОБА_2 за заповітом, посвідченним секретарем виконкому Конончанської
сільської ради, Канівського р-ну, Черкаської обл. 18.05.1994 року і
зареєстрованого в реєстрі за № 7, інші спадкоємці  відсутні (а.с. 10, 12).

Таким
чином, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог, поскільки судом
встановлено, що позивач, відповідно до ст.ст. 1223, 1270 ЦК України, є
спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину, після смерті  ОСОБА_2 (а.с. 11).

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 130, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 328, 1222,1223,1270  ЦК
України, суд -

В и р і ш и в:

Позов  задоволити.
Визнати за ОСОБА_1, 1950 р.н., право власності на АДРЕСА_1,
яке за життя належало ОСОБА_2 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду
через міськрайонний суд
шляхом подачі в
десятидений строк
з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти
днів апеляційної скарги.

Головуючий
К.М. Штих