Справа №2-3 2007
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ     УКРАЇНИ

30 січня 2007 року                                      Коростенський
міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді                                 Скобельський
С.І.

при секретарі                                           Мейнарович Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростені
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю
«Юридична консалтингова фірма Легарс» про стягнення  заробітної плати та моральної шкоди,суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача в якому зазначив,що він з 9 вересня2002 року працював директором Дружбівської філії «Легарс». З жовтня 2003 року отримав тілесні ушкодження в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

У зв,язку з тяжкою травмою тривалий час знаходився на лікуванні в різних
лікувальних закладах,а саме: з жовтня 2003 року по 29 березня 2004
року і 5
квітня 2004
року йому встановлена 2
група інвалідності загального захворювання.

26 квітня 2004
року був госпіталізований і знаходився в Коростенській
міській лікарні.

Вважає,що за час лікування відповідачем було порушеного ряд норм трудового
законодавства,а саме:не сплачена заробітна плата за дні роботи в жовтні 2003 року в сумі 130,43
грн;не оплачені листки непрацездатності за час
знаходження на лікуванні з 3 .10 2003 року по 29.03.2004 року в сумі 7870,06
грн; та з 26.04.по 7.05. 2004 року, заробітна плата за час перебування у черговій відпустці з 30.03. по 20.05.2004
року в сумі 1413,84 грн; середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 1085,04 грн; компенсацію за невикористану відпустку в сумі 1031 грн,73 коп; вихідну допомогу при звільненні в сумі 3797,55 грн; суму індексації невиплачених коштів -3108,64 грн,всього 18437,29
грн. та вважає,що йому заподіяна моральна шкода,яку він
оцінює в розмірі 50
000 грн. У випадку неправильності розрахунків просить суд
розрахувати по всім вимогам станом на 1 січня 2007 року і задовільнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і
просить їх задоволити   з підстав
викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги що до виплати
заробітної плати за три дні жовтня 2003 року визнала
повністю,а інші позовні вимоги не визнала і пояснила суду,що позовні вимоги
позивача є

необгрунтованими, не доведеними і задоволенню не підлягають. Лікарняних

листків він не здавав, здав лікарняний лише за грудень 2003 року йому

встановлена група інвалідності,відпустку він також не узгоджував з

керівництвом підприємства, не видавалось наказів на відпустку а йому

передбачена компенсація за на використану відпустку,але така компенсація є

набагато меншою ніж зазначає представник позивача та
вважає,що компенсація

повинна становити 1126 грн 25 коп. за весь період роботи.,за прогули позивачу

оголошена догана. Відповідно до рішення суду позивача звільнено з роботи за

власним бажанням тому в такому випадку оплата вихідної допомоги не

проводиться,немає підстав для виплати і моральної шкоди         оскільки

доказів в цій частині   позивачем не
надано.

Допитавши представника позивача,представника відповідача, дослідивши
матеріали справи в їх сукупності суд прийшов до висновку ,що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково.

Судом встановлено, що позивач працював на ТОВ «ЮКФ Легарс» директором
Дружбівської філії «
Легарс»(Дружбівський кар,єр) з 9.09.2002 року. В жовтні 2003
року позивач працював 3 дні: 1,2,3 числа.

З жовтня 2003
року позивач в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 3
березня 2006
року відмовлено ОСОБА_1 у встановленні.факту нещасного випадку на виробництві,що
стався 3.10
2003 року.

У зв,язку з отриманням тілесних ушкоджень в результаті ДТП ОСОБА_1
знаходився на лікуванні з 3.10.2003 року по 29.03. 2004 року та з 26.04.по 7.05.
2004 року,що стверджується   копіями листків непрацездатності.

За час роботи у відповідача позивач не знаходився у
чергових щорічних відпустках про що не заперечує і
представник відповідача.

Із ухвали апеляційного суду Київської області від 5 жовтня 2004
року видно, що ОСОБА_1 4 .06.2004 року звернувся з письмовими заявами на ім,я директора ЮКФ «Легарс» про
звільнення його з роботі за власним бажанням і відповідно до судових рішень ЮКФ
« Легарс» зобов,язано звільнити ОСОБА_1 з роботи за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України.

Таким чином,
дату звільнення слід вважати 4 червня 2004 року.

Обмірковуючи питання про   стягнення
заборгованості по заробітній,заробітної плати за час затримки розрахунку  та компенсації втрати частини доходів у
зв,язку з порушенням строків їх виплатити то суд вважає,що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

У відповідності до ст. ст.94,115 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена у грошовому виразі, яку
власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану
ним роботу та виплачується працівникам
регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але
не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів.

Згідно вимог ст.ст. 116-116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день
звільнення працівника, або наступного дня після пред,явлення звільненим
працівником вимог про розрахунок.

В разі невиплати з вини власника належних звільненому
працівникові сум у зазначені строки підприємство повинно виплатити
працівникові середній заробіток за весь час затримки розрахунку.

Відповідно до Закону України « Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у зв,язку з порушенням строків їх виплати» та
Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у
зв,язку з порушенням термінів їх виплати
затвердженого    Постановою
Кабінету Міністрів України   від 21
лютого 2001 року із змінами і доповненнями
компенсація проводиться у разі затримки на один і більше календарних
місяців виплати грошових доходів. Компенсації підлягають такі грошові доходи
разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території
України і не мають разового характеру:
допомога при тимчасовій
непрацездатності, заробітна плата. Сума компенсації обчислюється як
добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний ( після
утримання податків і обов,язкових платежів ) і приросту індексу споживчих цін
(індексу інфляції ) у відсотках для визначення суми компенсації,   поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом
множення місячних індексів споживчих цін за період не виплати грошового
доходу.   При цьому індекс споживчих цін
у місяці,за який виплачується дохід до розрахунку не включається.

Нараховуючи розмір невиплаченої заробітної плати суд виходить із того, що . як видно із довідки позивач працював два повних місяця у серпні і вересні 2003 року і його щомісячна заробітна плата складає 1500 грн. У серпні 2003
року було 21 робочий день, а
у вересні 22
робочі дні, а всього: 21+22 =43 робочі   дні. Середньоденна заробітна
плата буде складати: 1500
х 2=3000:43=69,77
грн. а за три робочі дні заробітна плата   буде становити 69,77 х 3=209,3
грн. без відповідних відрахувань.

Із заробітної плати слід відрахувати: 2% до пенсійного
фонду (ПФУ); 0,5
% до фонду зайнятості населення( ФЗН); 0,5 до фонду соц. страхування ( ФСС); 13 % податок з прибутку, що буде відповідно складати: 4,19 +1,04 + 1,04
+26,39 = 32,66 грн. Підлягає виплаті: 209,3 - 32.66= 176.34 грн.

Сума компенсації буде складати: 176.64 х (1.015
xl.123xl.108x 1.116 =1.409) :100 = 2.48
грн.

Обмірковуючи питання про стягнення заробітної плати за
час затримки розрахунку то суд виходить із того, що перед отриманням травми у
позивача була середньоденна заробітна плата 69. 77 грн. Із пояснень представника позивача позивач працевлаштувався 1 липня 2004
року то йому слід нарахувати заробітну плат за час
затримки розрахунку починаючи з дня звільнення - 4 червня 2004
року і по час працевлаштування. У цей період було 17 робочих днів.

Заробітна плата за цей час буду складати:

17
х 69.77=
1186.09 грн. Із цієї
суми слід відрахувати: ПФУ - 2%;
ФЗН -0.5%;   ФСС- 0.5%
; под. на приб. -13%., що відповідно
становить: 23.72
+ 5.93 + 5.93 + 154,92 = 190.5 грн. Підлягає
стягненню:  1186.09 - 190.5 =
995,59 грн.

Компенсація становить: 995.59 х (
0.999 х 1.013
х 1.022
х 1.016
х 1.024
х 1.108
х 1.116):
100 =13.24 грн.

Таким чином:
підлягає стягненню   невиплачена
заробітна плата 176.34
+ 2.48 компенсації + заробітна плата
за час затримки розрахунку - 995,59 +13,24 компенсації     = 1187.65 грн.

Обмірковуючи
питання про стягнення допомоги за період непрацездатності
то суд вважає,що необхідно встановити скільки робочих днів позивач
знаходився на лікуванні.

Позивач знаходився
на лікуванні у 2003
році:у жовтні - 20;
листопаді -20 ;     грудні -23 ;     у 2004 році: січень -20:   лютий
-20 ;   березень -20;   та
з 26.
04 по 7.05   2004 року - 9,а всього:20+20+23+20+20 +20+9= 132.

Відповідно до чинного законодавства виплачується допомога за весь період
непрацездатності до відновлення працездатності або до встановлення
медико-_соціальною комісією (МСЕК) інвалідності незалежно від звільнення.
Оплата проводиться із середньої заробітної плати за останні шість місяців, які
передували випадку захворювання. Із довідки видно,що у позивача заробітна плата
за останні повні шість місяців ,що передували нещасному випадку складала 1500 грн ,
а робочих днів за цей період було: у квітні 22; травні-19;
червні-21; липні -23; серпні-21;
вересні-22, а всього: 22+19 + 21+23 +
21+22=128.

Середньоденна заробітна плата за цей період буде складати: 1500 х 6
= 9000 : 128 робочі дні =70,31 грн. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача виплат за час
знаходження на лікуванні:

У 2003
році з врахуванням компенсації втрати втрати частини
доходів у зв,язку з порушенням строків їх виплати:

- жовтень: 20
р.д. х 70.31 середньоденна заробітна
плата =
1406.2. відрахування:   2% до ПФУ та 13
% податку на прибуток,що складає 28.12 +

182.8
= 210.92 грн. До виплатити: 1406.2 - 210.92 = 1195.28 грн.

Компенсація: 1195.28
х ( 1.015 х 1.123 х 1.108 х 1.116 0:100 = 17.51 грн..

-   листопад:
20 х 70.31 =1406.2 грн..   Відрахування: 2
% ПФУ та 13 %

податку на прибуток,що складає : 28.12 + 182.8 =
210.92 грн. До виплати: 1406.2

-210.92 =1195.28 грн.

Компенсація: 1195 .28 х ( 1.123 х 1.108 х 1.116 ) : 100 =
16.6 грн.

-грудень: 23x70.31 = 1617.13грн. Відрахування: 2%    ПФУ та 13 % податку на
прибуток,що складає: 32.34 + 210.21 = 242.55 грн. До виплати: 1616.13
- 242.55 = 1374.58 грн

Компенсація: 1374.58 х ( 1004 х1.004 х 1.007 х 1007 х 1007 х 0.999 х
1.013 х
1.022x1.016x1.024x1.108x1.116) : 100=
18.55 грн.

У 2004 році:

-   січень: 20 х 70.31 =1406.2
грн.. Відрахування: 2%
ПФУ та 13 %

податку на
прибуток, що складає: 28.12 +182.8 = 210.92 грн. До виплати:

1406.2-210.92=1195.28.

Компенсація: 1195.28
х (1.004 х 1.007 х 1007 х 1.007 х 0,999 х 1.013х 1.022 х   1.016 х
1.024 х 1.108   х 1.116) : 100
=11.96грн.

-   лютий: 20х 70.31 =1406.2
грн. Відрахування: 2 % ПФУ та 13 % податку

на прибуток, що складає:32.34 + 210.21 = 242.55 грн. До виплати: 1406.2
-

210.92 = 11.95.28
грн.

Компенсація:  1195.28 х (1.007 х 1.007 х 1.007 х0.999 х
1.013 х 1.022 х 1.016x1.024x1.108x1.116) ;100= 16 грн.

-березень: 20
х 70.31 = 14.06 .2 грн. Відрахування: 2 % ПФУ та 13 % податку на
прибуток, що складає: 32.34 + 210.21 = 242.55 грн. До виплати: 1406.2-242.55
=1195.28 грн.

Компенсація: 1195.28 х ( 1.007 х
1.007 х 0.999 х 1.013 х 1.022 х 1.016 х 1.024x1.108x1.116):
100 = 15.98 грн.

-квітень-травень:
9 х 70.31 = 632.79 грн. Відрахування : 2   % ПФУ та 13 % податку на
прибуток, що складає : 12.6.5 + 82.26 = 94.91 грн. До виплати 632.79-94.91-
537.88 грн.

Компенсація:537.88 х (
1.007хо.999 х 1.013 х 1.022 х 1.016x1.
024 х 1.108x1.116): 100 = 7.11 грн.

Допомога по листкам непрацездатності становить: 1195.28 + 1195.28 +      1374.58+ 1195.28+1195.28 +1195.28 +
537.88 =7888.86 грн.

Компенсація: 17.51 +16.6+ 18.55 + 11.96+16+ 15.98 + 7.11=103.71 грн.

Із     пояснень представника позивача,що
не спростовано і відповідачем,позивач за весь період роботи у відповідача,
починаючи з 9.09.2002
року не знаходився у відпустці по день його звільнення.
Із ухвали колегії суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Київської області від 5 жовтня 2004
року видно,що позивач звільнився з роботи 4.06.2004 року за ст.38 КЗпП України за власним бажанням, так  як в результаті   ДТП
отримав   тілесні ушкодження і
йому була встановлена   2-га

група інвалідності.

Відповідно до
вимог ст.75   КЗпП   України щорічна основна відпустка надається
працівникам не менш, як 24
календарних дні за відпрацьований робочий   рік, який
відлічується з дня укладення трудового договору. Виходячи з цього
положення слід вважати, що за відпрацьований місяць надається два календарних
дні. В даному випадку позивач відпрацював у відповідача    18 місяців
15 днів Позивачу слід нарахувати за цей період роботи відпустку    в кількості 37   робочих днів та нарахувати компенсацію за
цей період.

Відповідно до вимог ст.24    Закону України «Про відпустки» грошова

компенсація за невикористані щорічні відпустки у разі
звільнення працівника

йому виплачується за всі не використані ним дні щорічної
відпустки, а також

додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.
Виходячи з цього

положення грошова компенсація    позивачу
за   не  використану

додаткову щорічну відпустку при
звільненні не виплачується.

Нарахування виплат за час щорічної відпустки провадиться шляхом ділення
сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців на відповідну кількість календарних днів року за винятком
св,яткових і неробочих днів встановлених законодавством. Одержаний результат
перемножується на число календарних днів відпустки

Оскільки позивач працював постійно до дня отримання травми повні місяці з
жовтня 2002
року по жовтень 2003 року і його
щомісячна заробітна плата складала 1500 грн за
виключенням липня 2003
року де заробітна плата становила 750 грн.,
аза 12 місяців:  11x1500= 16 500+750 =17 250 грн. За цей період робочих днів було: у
2002 році:
жовтень-23, листопад -21, грудень
-22,а у 2003
роц:січень- 21,лютий -20, ,березень-21,
квітень -22, травень-20,червень -
21,липень -23, серпень -21,вересень -22,а всього: 23+21+22+21+20 +21+22
+20 +21+23 +21 +22 =257.Середньоденна
заробітна плата за цей період буде складати: 17 250 :257=67,12 грн.

Таким чином,компенсація за
невикористану відпустку буде складати:

37х 67,12 =2483.44.грн. без відповідних   відрахувань, які повинен провести відповідач при виплаті даних коштів.

Обмірковуючи питання про задоволення позовних вимог в частині стягнення
вихідної допомоги з відповідача на користь позивача то суд вважає,що вони
задоволенню не підлягають .Судом встановлено,що
позивач звільнений з роботи за власним бажанням у зв,язку з отриманням
тілесних ушкоджень і встановлення йому другої
групи інвалідності за ст. З8 КзпП України.

У   відповідності
до ст.44 КЗпП   України   встановлено
конкретний перелік випадків    виплати вихідної допомоги при припиненні
трудового договору в тому числі внаслідок порушення власником законодавства про
працю колективного чи трудового договору ( ст.ст.38 і 39 КЗпП України).

Суд
не може прийняти, як доказ,     відомості про   про виплату заробітної плати позивачу та
допомоги по листкам непрацездатності та інші виплати оскільки зазначені
документи не мають відповідних реквізитів і вони викликають у суду сумнів щодо
їх правдивості .

Обмірковуючи
питання про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь
позивача моральної шкоди то відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником моральної шкоди працівнику провадиться
у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих    зв,язків і
вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя , але   позивач таких доказів суду не
надав то у зв,язку з цим суд  прийшов до
висновку, що в цій частині позовних
вимог необхідно відмовити .

Суд вважає,що не підлягають задоволенню і позовні вимоги про оплату за час
вимушеного прогулу,оскільки в цій частині позивачем не надано доказів про час
таких прогулів та з чиєї вини вони допущені.

На підставі викладеного та керуючись   Законами України «Про відпустки», «
Про оплату праці «, « Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у зв,язку з порушенням строків їх виплати»,
ст. ст. 75,
94,115,116,117 КЗпП України, ст. ст. 212, 213, 214,215, Цивільно -процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1  задоволити
частково.

Стягнути з ТОВ «
Юридичної консалтингової фірми «Легарс» на користь
ОСОБА_1 невиплаченої заробітної плати 176.34 грн.,компенсації 2.48
грн., заробітної плати за час затримки розрахунку 995,59 грн та 13.24
грн. компенсації,допомоги за період непрацездатності 7888.86 грн та компенсації 103.71
грн., а всього 9180.22 грн. з проведеними відрахуваннями та 2483.44 грн компенсації за невикоритану відпустку без відповідних відрахувань.

Стягнути  з  позивача
37  грн  за
інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Стягнути з відповідача на користь держави 116,63
грн судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через
Коростенський міськрайонний суд протягом 20 днів після
подачі заяви про апеляційне оскарження , яка подається
протягом 10
днів з дня оголошення рішення , з одночасною подачею апеляційної скарги до апеляційного суду .