АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

05 квітня  2007
року                                                                                                         м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області  в складі:

головуючого
-                                              Панасенкова В.О.

суддів:                                                            ПарапанаВ.Ф..,

Громка Р.Д.,

при
секретарі:                                                Тер-Григоряні
Л.Г.,

за участю:
представника заявниці ОСОБА_2. -
ОСОБА_6., заінтересованої
особи ОСОБА_1., його представника ОСОБА_7.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на
рішення   Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 03  листопада 2006
року

за заявою
ОСОБА_2про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 01 жовтня: 1968 року,

встановила:

30 квітня 2002 року ОСОБА_2.
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3., ОСОБА_1. про встановлення факту
батьківства. В заяві позивачка ОСОБА_2. зазначала, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1року у м.
Борздна Чернігівської області. ЇЇ матір'ю є ОСОБА_5, яка у 1962 році працювала
в Ізмаїльському районному відділі культури разом з ОСОБА_4, який займав посаду
завідуючого цього відділу. Вони проживали сумісно і її матір завагітніла від
ОСОБА_4. Тривалий час вона не реєструвала її народження, оскільки ОСОБА_4. мав
бажання зареєструвати з нею шлюб. Однак під тиском партійних і радянських
органів питання про шлюб не було вирішено. Тому ЇЇ народження було
зареєстровано лише 03 червня 1964 року, в графі
батько поставлений прочерк. Але після її народження ОСОБА_4. визвав своє
батьківство, надавав їй матеріальну допомогу і спілкувався з нею. ІНФОРМАЦІЯ_2року ОСОБА_4.
помер і після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями померлого ОСОБА_4.
є його діти, відповідачі по справі, ОСОБА_3. і ОСОБА_1.

Посилаючись на ці обставини, та на ст. 53 КпШС України, позивачка ОСОБА_2.
просила суд встановити, що ОСОБА_41929 року народження є батьком ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, і місцем народження є м. Ізмаїл Одеської області.

Головуючий у
першій інстанції   Шляхтицький О.І.                                     Справа № 22ц-1378/07

Доповідач
апеляційної інстанції Панасенков В.О.                                        Категорія
ЦП: 66

2

Відповідачі ОСОБА_3., ОСОБА_1. проти позову заперечували
і в своїх поясненнях зазначали, що їх батько ОСОБА_4. ніколи не визнавав
позивачку ОСОБА_2. своєю дочкою. При житті батька ні матір ОСОБА_2. - ОСОБА_8., ні
сама позивачка не зверталися до суду щодо встановлення батьківства.

Справа
розглядалася судами неодноразово.

При новому розгляді справи 04 травня 2006
року ОСОБА_2. звернулася до суду з проханням розглянути її вимоги за заявою
про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини народженої до 01 жовтня 1968 року, з
зазначених вище підстав (а.с. 161,162).

Заінтересована особа ОСОБА_1. проти задоволення заяви
заперечував і в своїх поясненнях зазначав, що їх батько ОСОБА_4. ніколи не
визнавав позивачку ОСОБА_2. своєю дочкою.

Заінтересована особа ОСОБА_3. в судове засідання не з'явився, але звернувся
до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність.

Рішенням суду
першої інстанції заява ОСОБА_2. задоволена.

Суд встановив факт визнання батьківства ОСОБА_4, 11 травня 1929 року
народження, уродженця с Топали Красноокнянського району Одеської області,
громадянина України, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2року, що проживав до смерті в м.
АДРЕСА_1, відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженки м. Борздна
Чернігівської області.

В апеляційній скарзі заінтересована особа ОСОБА_1. просить рішення суду
першої інстанції скасувати й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні
заяви, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним і
необгрунтованим.

Заявниця ОСОБА_2. та заінтересована особа ОСОБА_3. в судове засідання не
з'явилися, але про розгляд справи сповіщені належним чином, про що свідчать
повідомлення про отримання повісток про виклик в суд. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх
неявка в суд не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги
заінтересованої особи ОСОБА_1., пояснення на апеляцію представника заявниці
ОСОБА_2. - ОСОБА_6., заінтересованої
особи ОСОБА_1., його представника ОСОБА_7., перевіривши матеріали справи, законність
і обгрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заінтересованої особи
ОСОБА_1. підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що показаннями
свідків ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11. доведено, що ОСОБА_4. проживав сумісно з
ОСОБА_8. та від їх стосунків народилася дитина, відносно якої він визнавав своє
батьківство, цікавився її життям, передавав гроші на її утримання.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися неможливо,
оскільки обставини справи, які суд вважав встановленими, не доведені, висновки
суду не відповідають фактичним обставинам справи та судом порушені норми
матеріального права.

Головуючий у
першій інстанції   Шляхтицький  О.І.                                    Справа
№ 22ц-1378/07

Доповідач
апеляційної інстанції Панасенков В.О.                                        Категорія
ЦП: 66

3

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення" від 31
березня 1995 року (з
наступними змінами), викладених у п. 15
постанови № 5, заяви
про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року,
розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини
до цієї дати.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання
батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не
вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та
сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала
у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю,
опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Відповідно до змісту ст. 53
КпШС України, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин,
та роз'яснень Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами
деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України" від 12 червня 1998 року,
викладених у п. 13 постанови № 16, доказами визнання батьківства можуть бути
листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення
самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення
бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після
народження дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно актового запису про народження №
44 від 03 червня 1964 року, заявниця ОСОБА_2. народилася ІНФОРМАЦІЯ_1року в м.
Борздна Чернігівської області, записана як ОСОБА_2, її матерю записана ОСОБА_5,
запис про батько відсутній (ах. 5,128).

ОСОБА_4перебував у шлюбі з ОСОБА_12.
з 30 жовтня 1954 року і у них
народилося два сина ОСОБА_16  1956 року народження
та ОСОБА_1 1958 року
народження.

Вони проживали спільно однією сім'єю з лютого 1964 року по жовтень 1976 року за адресою:
м. АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою Комунального підприємства
"Житсервіс-1" від 22 серпня 2002 року та показаннями свідків
ОСОБА_13., ОСОБА_14., ОСОБА_12. та ОСОБА_15. (а.с. 22, 168зв.-170, 171зв.-172).

Рішенням народного суду м. Ізмаїл Одеської області від 25 грудня 1978 року
шлюб між ОСОБА_3. та ОСОБА_12. розірваний (а.с. 21).

Розірвання шлюбу було зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського
стану м. Ізмаїл Одеської області 30 січня 1992 року (а.с. 30).

ІНФОРМАЦІЯ_2року ОСОБА_4. помер (а.с. 20).

Ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної
інстанції не наведені належні докази, яки б з достовірністю підтверджували факт
визнання ОСОБА_3. свого батьківства щодо заявниці ОСОБА_2. до 01 жовтня 1968 року.

Головуючий у
першій інстанції   Шляхтицький  О.І.                                   Справа
№ 22ц-1378/07

Доповідач
апеляційної інстанції Панасенков В.О.                                        Категорія
ЦП: 66

4

Так, суд першої
інстанції помилково послався в рішенні на показання свідка ОСОБА_15., як на
доказ, який підтверджує наявність обставин, що обґрунтовують заяву ОСОБА_2.,
оскільки навпаки, він підтверджує лише обставини, що заперечують проти заяви.

Показання свідків ОСОБА_9., ОСОБА_10. (ах. 171,171 зв.), та
документи партійних і радянських органів, які є у справі (ах. 6, 7, 31), не можна вважати
достовірними доказами, які встановлюють наявність факту визнання ОСОБА_3.
батьківства щодо заявниці.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що в судовому
засіданні не доведений факт визнання ОСОБА_3. свого батьківства відносно
заявниці ОСОБА_2.

Тому заява ОСОБА_2. є необгрунтованою, незаконною і задоволенню не
підлягає.

Не доведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими,
не відповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та
помилкове застосування норм матеріального права, а саме ст. 53 КпШС України,
відповідно до п. п. 1, 3, 4 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування
рішення суду першої інстанції й ухвалення нового рішення про відмову у
задоволенні заяви ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 303,
307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1 п. п. 1, 3, 4, 313, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити, рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 03
листопада 2006 року
скасувати й ухвалити нове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_2про встановлення факту визнання батьківства відмовити.

Рішення суду
апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішенням.