Справа №2-143/07 РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ                   УКРАЇНИ
11 червня ІНФОРМАЦІЯ_207 року                                   Рівненський
міський суд
судді - Ковальова
при секретарі - Панчук І.В.
з участю адвоката -ОСОБА_1
у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю та зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування ,-
Рівненського міського суду звернулася ОСОБА_2 з позовом про усунення перешкод в
користуванні власністю -
квартирою АДРЕСА_1 шляхом
зняття з реєстрації за вказаною адресою ОСОБА_3
28.10.ІНФОРМАЦІЯ_204 року пред'явив до ОСОБА_2 зустрічний позов про визнання
недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 як такого, що укладений
внаслідок помилки щодо обставин, які мали істотне значення, оскільки він мав
намір укласти не договір дарування, а договір довічного утримання.
судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала,
зустрічний позов не визнала, суду показала, що квартиру АДРЕСА_1 їй на день
народження подарував її батько ОСОБА_3 відповідно до договору дарування від 27
січня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського та
районного нотаріального округу ОСОБА_4 Протягом останніх 18 років ОСОБА_3
перебував в громадянському шлюбі з ОСОБА_5, з якою постійно проживав за
АДРЕСА_2. Всі його особисті речі знаходяться за місцем фактичного проживання.
Вона часто відвідувала ОСОБА_3 та ОСОБА_5, допомагала по господарству,
підтримувала матеріально. Після укладення договору дарування вона вселилася в
подаровану їй однокімнатну квартиру, де й проживає з січня 1999 року до даного
постійного проживання в квартиру не повертався, його особистих речей в квартирі
немає. Вона самостійно оплачує житлово-комунальні послуги, особові рахунки у
відповідних житлово-комунальних службах міста оформлені на неї як на власника
квартири. ОСОБА_3 добровільно знятися з реєстрації в її квартирі відмовляється,
в зв'язку з чим вона не може зареєструвати своє місце проживання за вказаною
адресою, оскільки житлово-комунальні платежі будуть нараховуватися на двох
зареєстрованих мешканців. Для усунення зазначених перешкод в користуванні
належною їй на праві власності квартирою звернулася з позовом до суду.
судового розгляду справи позовні вимоги, викладені в зустрічному позові,
підтримав, позов ОСОБА_2 не визнав, суду показав, що під час підписання
договору дарування квартири він фактично мав намір укласти договір довічного утримання.
Іншого місця проживання крім, спірної квартири, в нього немає. З 1999 року змушений
проживати у знайомих, у сестри, з ОСОБА_5 в громадянському шлюбі не проживає. В
подальшому ОСОБА_3 подав до
суду заяву про зміну підстав та предмету позову, в якій просить визнати договір
дарування недійсним як такий, що ним не укладався. Суду показав, що підпис на
договорі дарування йому не належить. Разом з тим ствердив, що майже
ІНФОРМАЦІЯ_2 років він проживав з ОСОБА_5 в належному їй приватному будинку по
АДРЕСА_2. В них були дуже хороші стосунки, ОСОБА_5 йому готувала, прала, він
віддавав їй свою пенсію, вони разом працювали по господарству. В ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_5 померла. Крім нього інших спадкоємців після ОСОБА_5 немає. В даний
час він проживає у своєї сестри ОСОБА_6 В будинку по АДРЕСА_2 він проживати не
хоче, тому що там все нагадує йому про
ОСОБА_5 Там залишилися його
особисті речі, в нього є ключі, городом користується сусідка з його дозволу.
Просить суд визнати недійсним договір дарування квартири. З реєстрації не
знімається, тому що хоче в квартирі проживати, а дочку необхідно виселити.
Суд, заслухавши
пояснення сторін та їх представників, дослідивши зібрані в справі докази,
приходить до висновку , що
первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов -відхиленню з
Судом
встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на
праві приватної власності належить ОСОБА_2 відповідно до договору дарування від
посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського та районного нотаріального
округу ОСОБА_4, реєстровий НОМЕР_1.
Договір дарування зареєстровано в Рівненському міському бюро технічної
інвентаризації 01 лютого 1999 року, запис в
реєстровій книзі НОМЕР_2.
ОСОБА_3 зареєстроване за АДРЕСА_1.
протягом майже ІНФОРМАЦІЯ_2
років він фактично проживав за АДРЕСА_2, куди виселився добровільно, там
знаходилися всі його особисті речі.
судовому засіданні свідок ОСОБА_4, приватний нотаріус Рівненського міського
нотаріального округу, суду показала, що 27.01.1999
року нею було посвідчено договір дарування квартири АДРЕСА_1. Особу дарителя ОСОБА_3 та
обдарованої ОСОБА_2 нею було встановлено відповідно до вимог Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій. Дієздатність та волевиявлення сторін
перевірено, роз'яснено наслідки вчинюваної нотаріальної дії. Жодних підстав,
які викликали б сумніви стосовно намірів сторін на укладення договору
дарування, не було. Договір було підписано сторонами особисто.
Свідок ОСОБА_7 суду показав, що ОСОБА_3 він знає з 1974 року, стосунки
між ними дружні. ОСОБА_3
проживав з жінкою по імені ОСОБА_8 в Басовому Куті, він неодноразово бував
в них вдома. ОСОБА_3 йому
повідомляв, що подарував своїй дочці від попереднього шлюбу квартиру, радів з
цього приводу, пропонував випити.
показання свідка ОСОБА_7, ОСОБА_3
підтвердив суду їх правдивість.
Свідок ОСОБА_9 суду показала,
колишній чоловік, з яким розлучилися в 1982
році. Біля ІНФОРМАЦІЯ_2 років ОСОБА_3 проживав з іншою жінкою по АДРЕСА_2.
В січні 1999 року він подарував своїй єдиній дочці ОСОБА_2 на її день
народження квартиру, мотивуючи цей вчинок батьківськими почуттями до дитини,
яку залишив і якою мало опікувався.
показання свідка ОСОБА_9, ОСОБА_3
підтвердив суду їх правдивість.
суду показала, що з січня 1999
року вона неодноразово бувала в квартирі своєї знайомої ОСОБА_2, яка їй
повідомила, що квартиру подарував батько. В квартирі знаходяться лише особисті
Судові виклики направлялися ОСОБА_3 за АДРЕСА_2, в судові засідання ОСОБА_3
з'являвся, що свідчить про його проживання за вказаною адресою.
показала суду, що ОСОБА_3, її рідний брат, після розірвання шлюбу ніяких
відносин з дочкою ОСОБА_2 не підтримував. Проживав в її квартирі по АДРЕСА_3
або у родичів в с.Жорнові. По АДРЕСА_2 ОСОБА_3
не проживав. В даний час вона по дорученню отримує військову пенсію ОСОБА_3
ОСОБА_6 суд оцінює критично як такі, що не відповідають матеріалам справи та
суперечать показанням ОСОБА_3
криміналістичної почеркознавчої експертизи від 24.03.ІНФОРМАЦІЯ_205р.,
встановити, ким ОСОБА_3 чи іншою особою виконано підпис в графі «Даритель» договору
дарування від 27.01.1999
року, не виявилося можливим через недостатню кількість зразків, поданих для
експертного дослідження.
Оглянутими судом
розрахунковими книжками по особовому рахунку за АДРЕСА_1 встановлено, що
всі оплати житлово-комунальних послуг з січня 1999 року до даного часу здійснюються ОСОБА_2
статті 60 ЦК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 61 ЦК України,
обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.
суду жодного об'єктивного доказу на підтвердження своїх позовних вимог, а судом
таких доказів не встановлено.
змістом ст.257, ст.261 ЦК
України в чинній редакції, та ст. 71,
в редакції 1963 року,
загальний строк позовної давності встановлюється у три роки і обчислюється від
дня, коли особа довідалася або повинна була довідатися про порушення свого
розгляду справі відповідачем-позивачем ОСОБА_3 не представлено, а судом не
здобуто доказів щодо поважності причин пропуску ним строку позовної давності.
Його посилання на те, що він дізнався про існування договору дарування квартири
після пред'явлення позову ОСОБА_2, не заслуговують на увагу, оскільки будь-якими
доказами по справі не стверджені.
Суд
вважає, що вимоги позивача-відповідача ОСОБА_2 про зняття з реєстрації в
квартирі ОСОБА_3 є обґрунтованими та законними. Позивач, як власник квартири,
відповідно до вимог ст.ст. 4,48 Закону України «Про власність», має право на
свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належною їй квартирою,
може вимагати усунення будь-яких порушень її права власності, хоч би ці
порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Реєстрація відповідача
ОСОБА_3 в квартирі порушує права позивачки ОСОБА_2, оскільки вона,
зареєструвавши своє місце проживання за вказаною адресою, змушена нести
додаткові невиправдані витрати по оплаті житлово-комунальних послуг.
власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права
користування та розпоряджання своїм майном.
Враховуючи вище викладені обставини в їх сукупності суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення, а позовні вимоги
ОСОБА_3 до задоволення не підлягають.
ст. ст. 10,60,212,213,214,215,294,
ЦПК України, суд, ст. ст. 215,
391 ЦК України, СТ. 48
Про власність", суд ,-
вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю
задоволити повністю.
перешкоди в користуванні та розпорядженні належною ОСОБА_2 на праві приватної
власності квартири АДРЕСА_1 шляхом
зняття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку з спірної квартири.
у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування
за недоведеністю позовних вимог.
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне