Справа
№ 2 - 167/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26
березня 2007 г.
Індустріальний   районний   суд

м.
Дніпропетровська

у
складі:                 головуючого судді
-  Слюсар Л.П.

при секретарі  -
Олексенко М.В.

за участю
адвокатів - Сватенко Н.А.,

Головльова
С.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську  цивільну

справу  за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа : Комунальне підприємство “
Дніпропетровське  міжміське бюро
технічної інвентаризації” , про визнання
права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом,
проведення його реєстрації і усунення перешкод в володінні, розпорядженні і
користуванні домоволодінням шляхом виселення , зустрічну позовну заяву
ОСОБА_3  до

ОСОБА_1,  ОСОБА_2, третя особа  Комунальне підприємство “
Дніпропетровське  міжміське бюро
технічної інвентаризації”, про усунення від спадкування, встановлення факту
проживання однією сім'єю, про визнання спадкоємцем першої черги на спадок, суд
-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1
в 2005 році звернулася до суду з позовом до відповідачів про

визнання
права власності на домоволодіння, проведення реєстрації, усунення

перешкод
в володінні, розпорядженні та користуванні шляхом виселення.

Відповідачка
ОСОБА_3 в квітні 2005 року звернулася до суду із зустрічним

позовом
про анулювання актового запису, стягнення грошових коштів, усунення від

права
на спадкування. В подальшому ОСОБА_3 доповнила свої вимоги -

просила
встановити факт проживання однією сім'єю з померлим.

Рішенням
Індустріального районного суду від 30 листопада
2005 року в

задоволені
позову  ОСОБА_1 відмовлено, зустрічна
позовна заява задоволена

частково
встановлено юридичний факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3 з ОСОБА_6,  усунено ОСОБА_1 від права на спадкування
майна після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в задоволені іншої частини
вимог зустрічного позову відмовлено.

Ухвалою
Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2006 року

Рішення  Індустріального районного суду  від 30 листопада 2005 року в частині

відмови
в позові ОСОБА_3  залишено без змін. В
іншій частині позовних

вимог
ОСОБА_3, а також в позові ОСОБА_1 вказане рішення скасоване,

та
в цих частинах справу направлено на новий розгляд до того ж суду в іншому

складі.

При
новому розгляді справи позивачка ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримала,

проти
задоволення зустрічного позову заперечувала. В обґрунтування своїх вимог

посилалася
на  що домоволодіння АДРЕСА_1  належало на праві власності її батькові -
ОСОБА_6,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після
смерті батька позивачка у

встановлений
законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про

прийняття
спадщини. Як стало відомо позивачці, окрім неї до нотаріальної

контори
звернулися ОСОБА_2 та ОСОБА_3 На думку позивачки, ОСОБА_3

не
має будь-якого права на спадкування майна ОСОБА_6, а саме спірного

домоволодіння.
Просила суд задовольнити її позов, в задоволенні уточненого

зустрічного
позову  відмовити.

Відповідачка
ОСОБА_2 в судове засідання з'явилася, позовні вимоги ОСОБА_1 визнала. Суду
пояснила, що є рідною сестрою ОСОБА_6, у встановлений законом строк звернулася
до нотаріальної контори після його смерті, але не заперечує проти визнання
права власності на спірне домоволодіння за позивачкою, не претендує на спірне
домоволодіння. В процесі розгляду справи самостійних вимог щодо спадкування
спірного домоволодіння не заявляла. Вказала, що після сварки з братом в
1995-1996 роках був скасований заповіт від 23 липня 1983 року, відповідно до
якого брат заповідав їй домоволодіння АДРЕСА_1.    В задоволенні зустрічної позовної заяви
просила відмовити в повному обсязі.

Відповідачка
ОСОБА_3 в судове засідання з'явилася, позовні вимоги не

визнала,
уточнила  зустрічну позовну заяву,
вказувала на те, що вона з січня

1997
року по квітень 2004 року, тобто
протягом семи років, проживала разом з

ОСОБА_6
однією сім'єю, вели спільне господарство, піклувалися та

підтримували
один одного.   Коли ОСОБА_6 помер,  вона його поховала.

Просила
суд  встановити юридичний факт проживання
однією сім'єю з ОСОБА_6 , починаючи із січня 1997 року по квітень 2004
року,  встановлення даного

факту
необхідно для визнання її спадкоємницею
четвертої черги права на

спадщину
згідно із законом, що відкрилася після смерті
ОСОБА_6 та

змінити
черговість отримання права на спадок, що
відкрився після смерті

ОСОБА_6  з четвертої черги на першу та  визнати її за спадкоємця першої

черги
. Усунути ОСОБА_1    від  права
на  спадкування  майна після

смерті
ОСОБА_6

Відповідачі
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є дітьми ОСОБА_3 в судове

засідання
з'явилися, позовні вимоги первісного позову не визнали, підтвердили

факт
проживання їх матері однією сім'єю з ОСОБА_6 Просили суд в

задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовити.

Представник
КП ДМБТІ  в судове засідання з'явився.
Вказував на те, що вимоги

ОСОБА_1
в частині зобов'язання КП БМБТІ не відповідають вимогам закону,

оскільки
між КП ДМБТІ та позивачкою не існує будь-яких спорів щодо реєстрації

права
власності на спірне домоволодіння, тому вимоги про зобов'язання

реєстрації
є необґрунтованими. В подальшому просили розглянути справу  без їх

участі
за наявними матеріалами та прийняти рішення відповідно до вимог чинного

законодавства
( т.2 а.с.57).

Суд,
вислухавши сторони, свідків, адвокатів, вивчивши матеріали справи,

приходить
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не

підлягають,
а вимоги уточненого  зустрічного позову  ОСОБА_3 підлягають

задоволенню
частково з наступних підстав.

Судом
встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_1

Дніпропетровську  належало на праві власності ОСОБА_6  на

підставі
свідоцтва про  право на спадщину за
заповітом від 10 лютого 1984

року,  виданого державним нотаріусом Шостої
дніпропетровської державної

нотаріальної
контори, зареєстроване в реєстрі за НОМЕР_1 ( а.с.66-67).

Право
власності на домоволодіння  АДРЕСА_1  зареєстровано в КП “ ДМБТІ” за ОСОБА_6

на
підставі дублікату свідоцтва про право
на спадщину 01.07.2004 року ( а.с.

22-25)
.  ОСОБА_6 помер  від цирозу печінки ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.
10).

ОСОБА_6
будь-який заповіт складений не був. Позивачка ОСОБА_1 є  донькою померлого, а саме спадкоємцем першої
черги за законом (а.с. 12).   В передбачений  законом шестимісячний термін  із дня відкриття спадщини , вона звернулася в
Шосту дніпропетровську державну нотаріальну контору  з заявою про прийняття спадщини після смерті
батька.  Відповідно до  Постанови
державного нотаріуса  Драпатої
Ольги Миколаївни  від 09 березня 2005
року  ОСОБА_1 відмовлено в вчиненні
нотаріальних дій - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в
зв'язку з відсутністю у неї Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме мано
-  спадковий житловий будинок в АДРЕСА_1.

Відповідно
до листа  Шостої дніпропетровської
державної нотаріальної контори

від
16 травня 2006 року НОМЕР_2  після
смерті  ОСОБА_6,

померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрито спадкову справу. З заявами про прийняття

спадщини
звернулися: ОСОБА_1 - дочка померлого; ОСОБА_3, яка зазначила себе  в заяві як дружина, ОСОБА_2 - за заповітом (
т.1 а.с. 312).

В спірному домоволодінні мешкає ОСОБА_3 та її
син -  ОСОБА_4. У

відповідності
з довідкою квартального комітету НОМЕР_3 від 25.09.2006 року в

спірному
домоволодінні з 1997 року по теперішній час мешкає ОСОБА_3 та

ОСОБА_4  ( т.2 а.с. 43). Факт постійного сумісного
проживання в спірному

домоволодінні
ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 починаючи з
січня 1997

року  по квітень 2004 року  та ведення сумісного господарства знайшов
своє

підтвердження
в поясненнях свідків. Свідок ОСОБА_7,
який працював із

померлим,  розповів про те, що із ОСОБА_3. він
познайомився в 1997 році,

часто
ходив в гості і йому ОСОБА_6 казав, що це його майбутня дружина.

ОСОБА_3
вела себе як дружина, вона  звичайно була
в халаті, бачив як вона

поралася
по господарству.   Будинок був
доглянутий. Останній раз бачив ОСОБА_6 в лікарні він дуже хворів.

Свідок
ОСОБА_8 - колишня співробітниця померлого.
Вказала, що знала

ОСОБА_6
років 25.  ОСОБА_6 і ОСОБА_3 проживали із
1997 року

разом,
вели спільне господарство. Вони тримали качок, курей , свиней . Вона

неодноразово
була в них в гостях. В 2002 році була присутня на весіллі ОСОБА_5

де
також був ОСОБА_6 Восени 2003 року провідувала ОСОБА_6 після

виписки
із лікарні.  ОСОБА_6  був
хворий на рак.

Свідок
ОСОБА_9-  колишня співробітниця
померлого,  Вказала, що до 1999

року
вона  привозила в домоволодіння
ОСОБА_6  буряки, дерть. ОСОБА_6

і
ОСОБА_3 вели себе як чоловік та дружина. І сприймали їх як чоловіка та

дружину.  Восени 2003 року  возила білизну і їду ОСОБА_6 в лікарню.

Свідок ОСОБА_10 - кума ОСОБА_3Розповіла про
те, що ОСОБА_3

проживала
з ОСОБА_6  по АДРЕСА_1 більше семи
років.  Вони

вели
спільне господарство тримали птицю.
Неодноразово їздили відпочивати на

море.

Свідок ОСОБА_11 - знайома. Повідомила про те,
що після смерті свого

чоловіка,
ОСОБА_3  стала проживати у ОСОБА_6  Вони вели спільне

господарство.  У них було господарство: кури,  качки.
Всі  сприймали їх як

чоловіка
та дружину.   Разом їздили на море,
святкували всі свята. Похорони

оплатила
ОСОБА_3

Свідок
ОСОБА_12 - сусідка, яка  проживає на вул.
Ашхабадській. Розповіла про

те,
що з початку 1997 року  із ОСОБА_6 стала
проживати ОСОБА_3

ОСОБА_6
і ОСОБА_3 проживали однією сім'єю, вели спільне

господарство,
держали господарство курей, свиней.

Свідок
ОСОБА_13  - знайома. Розповіла про те, що
вона познайомила  в 1996

році
ОСОБА_6 із ОСОБА_3. із 1997 року вони стали проживати разом.

Проживали
однією сім'єю. Розповіла про те, що ОСОБА_6 хворів .

Свідок
ОСОБА_14, який був допитаний при першому розгляді справи,

знаходився
на амбулаторному лікуванні разом з ОСОБА_6 та пояснював, що

за
останнім доглядала тільки ОСОБА_3, яка двічі на день приїздила в

лікарню.  ОСОБА_6, говорив йому що це його дружина.

Факт
проживання однією сім'єю підтверджується фотографіями, зробленими у  різні

періоди
часу, на яких зображені ОСОБА_6 разом з ОСОБА_3., ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ( т.1
а.с.а.с. 115-122, т.2 а.с. 76,77), а також фактом того, що у ОСОБА_3
знаходяться домашні архіви (ощадна книжка померлого,його трудова книжка,
пенсійне посвідчення, правовстановлюючі документи на домоволодіння, медичні
довідки та рецепти для ОСОБА_6).

До
пояснень свідків з боку позивачки суд ставиться критично, оскільки  деякі з

них
були в гостях в домоволодінні по АДРЕСА_1
в 1999, 2000 роках

:
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17;  інші
свідки  ОСОБА_18,

ОСОБА_19,
ОСОБА_20,   бачили  різних жінок в тому числі і ОСОБА_3;

а    свідки
ОСОБА_21  ОСОБА_22 нічого не
змогли пояснити по справі.

Свідок
ОСОБА_15- знайома, в 1996-2001 роках працювала страховим агентом

страхової
компанії “ Оранта-Днепр”  і вул.
Ашхабадська  відносилася до її

дільниці.    Вказала, що в будинку АДРЕСА_1 в 1996 році
проживали  ОСОБА_6

та
його дружина ОСОБА_3.  В будинку був
зроблений хороший ремонт. ОСОБА_6

неодноразово
застраховував своє майно.   Зустрічалася
із донькою померлого та

його
сестрою. ОСОБА_3 ніколи не бачила.
Останній раз в домоволодінні

була
в 1999 році.

Свідок ОСОБА_16 - сусід , бував у ОСОБА_6 в
2000 році два рази. На

його
думку ОСОБА_6 проживав  сам.

Свідок
ОСОБА_18 - сусідка . Розповіла про те, що з ОСОБА_6

проживало
багато жінок, вона  не пам'ятає нікого
крім ОСОБА_3.  Жінки приходили і

йшли.  В спілкуванні
ОСОБА_6 сказав їй, що проживає один.

Свідок ОСОБА_19 - сусідка,  Розповіла про те, що не бачила постійної

жінки,   жінки приходили і йшли.  До смерті ОСОБА_6 бачила ОСОБА_3

декілька
разів.

Свідок ОСОБА_20-  сусід, розповів про те, що жінок бачив, але з
ким жив

ОСОБА_6
не знає.  ОСОБА_3 бачив не вулиці, але не
пам'ятає з якого

часу.

Свідок
ОСОБА_17- мати позивачки. Розповіла про те, що коли вона в 2000 році

приходила
в будинок,  то жіночих речей не
бачила.  Вказала, що ОСОБА_6 не

потребував
грошей.

Свідок
ОСОБА_21- двоюрідна  сестра ОСОБА_6 ,
розповіла про те, що в

розмовах
брат не казав їй з ким він проживає.

Свідок
ОСОБА_22 - подруга позивачки, нічого не змогла пояснити по справі.

Свідок ОСОБА_23, яка була допитана при першому
розгляді справи проживала

з
ОСОБА_6 до квітня 1996 року.

Твердження  свідків про те, що ОСОБА_3 ніколи не
проживала з ОСОБА_6, спростовуються і фотографіями з сімейного архіву ОСОБА_6 (
а.с. Т.1 а.

с.115-122)
.

Факт
того, що ОСОБА_6 проживав із ОСОБА_3.
підтверджується актами

сусідів
розташованих  навколо будинків по
АДРЕСА_1, підписи яких підтверджені
головою квартального комітету №4
Кукута  ( т.1 а.с.49, 159).

У
відповідності з ч.5 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення

факту,
зокрема, проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Встановлення  даного факту необхідно  ОСОБА_3
для визнання її

спадкоємцем  четвертої черги права на спадок  ОСОБА_6, що

відкрився
після його смерті , згідно з законом та зміни черговості отримання

права
на спадок з четвертої черги на першу.

Згідно до
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31

березня
1995 року №5 “ Про судову практику  в
справах про встановлення фактів,

що
мають юридичне значення”, справи про встановлення фактів розглядаються,

якщо  згідно із
законом  такі факти  породжують юридичні наслідки, тобто від

них
залежить  виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав

громадян
та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх

встановлення.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом  одержують право на

спадкування
почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує

право
на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування

за
законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті та народжені після його

смерті,
той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до. ст. 1264  ЦК України
у четверту чергу право на спадкування за

законом
мають особи, які проживали зі спадкоємцем
однією сім'єю  не менше як п'

ять
років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України  фізична особа, яка є спадкоємцем за

законом
наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування

разом
із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування , за умови, що

вона
протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала

іншу
допомогу спадкоємцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво

був
у безпорадному стані.

Відповідно
до  виписки  Міської клінічної лікарні №9 від 07.09.2004
року НОМЕР_4

ОСОБА_6
, 24.01.1937 року народження,
знаходився  на  лікуванні
в

терапевтичному  відділенні
9  міської лікарні  з 04.03. по 08.04.2004 року .

Поступив  в
відділення    в останній стадії
захворювання, в  важкому стані.

На
протязі 34 днів перебування в стаціонарі
знаходився в важкому стані, себе

обслуговував
частково, потребував  постійної
сторонньої допомоги.   Родичі

цілодобово
догляд не здійснювали, але відвідування були частими і догляд був

достатнім    (т.1 а.с.64).   Відповідно до  виписки із історії хвороби

НОМЕР_5,  ОСОБА_6 хворіє з листопада 2003 року, але за
медичною допомогою

звернувся
лише в січня 2004 року. Від госпіталізації відмовлявся і стан здоров'

я
погіршувався. Госпіталізований   лише
04.03.2004 року в важкому стані ( т.1 а.

с.165).

Хворобу
і важкий стан  ОСОБА_6  підтверджується лікарняною карткою ( т.2

а.с.43-56).

На
підставі наведеного, суд вважає що позовні вимоги зустрічного позову в

частині
встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спадкоємницею

четвертої
черги  права на спадок  та
зміни черговості одержання права на

спадкування  з четвертої на першу  знайшли своє підтвердження в ході розгляду

справи
та повинні бути задоволені.

Таким
чином, ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги за законом, на час

відкриття
спадщини вона фактично проживала із померлим
і тому її позовні

вимоги
підлягають задоволенню.

Суд
не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_3 в частині

усуненні
від спадщини ОСОБА_1, оскільки в судовому засіданні не знайшли

свого
підтвердження  доводи ОСОБА_3, щодо   ухиляння ОСОБА_1  від

надання
допомоги ОСОБА_6 Суду не надані письмові докази
в цій частині

позовних
вимог.

Позовні вимоги
ОСОБА_1 про визнання  права
власності на домоволодіння

в
порядку спадкування за законом, проведення його реєстрації і усунення

перешкод
в володінні, розпорядженні і користуванні домоволодінням шляхом

виселення
задоволенню не підлягають.  Так
ОСОБА_1   просить визнати за

нею
право  власності на домоволодіння
АДРЕСА_1, як за спадкоємцем першої черги за законом, після смерті ОСОБА_6, яке
складається із житлового будинку  А-1
площею

57,1
кв.м., в який входять , житлова кімната -1-3, площею 20,3 кв.м., сіни 1-1

площею
7,2 кв.м. і кухні 1-2 площею 11,2 кв.м., сараю Б -21,5 кв.м.,

прибудованого
до нього сараю “ в” -4,4 кв.м., погребу В-5,1 кв.м., туалету Г,

сараю
Д-7,9 кв.м., споруд 1,2, Т.   Однак,   оскільки
задоволені вимоги

ОСОБА_3,
щодо   встановлення юридичного факту
проживання однією сім'єю

та
визнання її спадкоємцем  першої черги на
спадок  ОСОБА_6, що

відкрилася
після його смерті, то  згідно до закону
ОСОБА_3 одержала право

на
спадкування разом із спадкоємцями першої черги.

Виходячи
із вищевикладеного не підлягають задоволенню і вимоги ОСОБА_1,

щодо
зобов'язання КП “ ДМБТІ” здійснити державну реєстрацію права власності на

спадщину,
домоволодіння АДРЕСА_1.

Позовні
вимоги ОСОБА_1 в частині  усунення
перешкод в користуванні,

володінні
і розпорядженні домоволодінням АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_3, ОСОБА_4

і
ОСОБА_5 задоволенню не підлягають.

В
судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3
є спадкоємицею першої

черги,
тому  вона має право  за законом,
як член сім'ї власника,  на право

проживати
в  домоволодінні.

Суд
не вбачає підстав щодо виселення ОСОБА_4, оскільки

він  був вселений в домоволодіння , як син  ОСОБА_3 , тобто як член сім'ї.

Щодо
вимог  про виселення   ОСОБА_5 із
домоволодіння АДРЕСА_1 то суд вважає їх безпідставними,   оскільки
ОСОБА_5  не проживає в
спірному  домоволодінні ,  а
проживає за іншою адресою а саме: АДРЕСА_2 .

У
відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи  не інакше

як
за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього

Кодексу,
в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших

осіб,
які беруть участь у справі.

Вирішуючи
питання про судові витрати, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 судові витрати пропорційно частині задоволених позовних вимог в сумі 17
грн.

Керуючись с. 51 Конституції України, ст.1220,
1222,1223, 1224 , 1258,ч.2 ст.

1259
,1269, 1270, ст.ст. 11, 15 , 31, 60, 88, 212-215, п.4 ст.256, п.1 ст.259

ЦПК
України , суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову  ОСОБА_1
відмовити.

Зустрічну
позовну заяву  ОСОБА_3  - задовольнити частковоВстановити  юридичний факт  проживання однією сім'єю ОСОБА_3 і
ОСОБА_6  з січня 1997 року по квітень
2004 року.

Визнати  ОСОБА_3 спадкоємцем першої черги на право на
спадок ОСОБА_6, що відкрилася після його смерті згідно закону.

В
іншій частині позову ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути
із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3  державне
мито в розмірі 17 грн.

Рішення
може  бути оскаржено до апеляційного суду
Дніпропетровської

області
через Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк,

з
дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після

цього
протягом 20-ти днів апеляційної скарги, або без подання заяви про

апеляційне
оскарження, шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з

дня
проголошення рішення.

Суддя

Л.П. Слюсар