РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
грудня 2007 року                                                                                    м.
Одеса

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого                        Ткачук О.О.

суддів                         Галушко Л.А. Ісаєвої
Н.В.

при
секретарі                       Ісаєвої
ЮС.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за апеляційною
скаргою ВАТ «Насінницький радгосп «Перемога» на рішення Ренійського районного
суду Одеської області від 18 квітня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ВАТ «Насінницький радгосп «Перемога» про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановила:

У жовтні
2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ВАТ «Насінницький радгосп
«Перемога» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали, пояснивши,
що позивач працював на підприємстві з 2004 року на посаді юрисконсульта.  Позивач недбало відносився до виконання своїх
службових обов'язків. Результативність його роботи була дуже низькою.
Підготовкою проектів договорів та наказів, їх візуванням,  він не займався. Не займався претензійною
роботою та питаннями стягнення дебіторської заборгованості. Тому було прийнято
рішення про скорочення посади юрисконсульта. ОСОБА_1 було запропоновано роботу
експедитором з реалізації насіння. Порушень вимог законодавства при звільненні
позивача з посади допущено не було.

Позивач
у ході судового розгляду справи підтримав свої вимоги, пояснивши, що згідно
штатного розкладу з 03.05.2004 р. він працював на підприємстві на посаді
старшого юрисконсульта. З липня 2005 p., оскільки його сім'я знаходилася у м. Ізмаїл та за
домовленістю сторін, у нього був вільний графік - 2 робочі дні на тиждень. З
наказом про звільнення він ознайомився 23.09.2006 р. Його звільнення з посади
старшого юрисконсульта є незаконним. Між ним та керівником підприємства перед
його звільненням сталися напружені відносини у зв'язку з дуже низькою оплатою
його праці. Скорочення посади старшого юрисконсульта проведено з порушенням
законодавства, на підставі тільки одного наказу керівника підприємства. В
дійсності скорочення не було, оскільки, з урахуванням часу, підприємство не
може працювати без фахівця в галузі права. Це підтверджується тим, що інтереси
підприємства за довіреністю представляють інші фахівці. Про засідання профкому
його повідомили, але на засіданні профкому, де розглядалось питання про надання
згоди на його звільненні за скороченням штату, він не був, оскільки в цей день
працював на підприємстві на збиранні врожаю винограду. Але профком розглянув це
питання за його відсутності і надав згоду на його звільнення.

Справа
№22ц-3923/2007 р.                                        Головуючий
1-ої інстанції Заїкін А.П.

Категорія: 40                                                                Доповідач:
Ткачук О.О.

Про його
майбутнє звільнення за скороченням штату його повідомили за два місяці, але за
два місяці перед звільненням з посади йому не запропонували іншу роботу. Інша
робота була йому запропонована в день його звільнення 21 вересня 2006 р. З
травня 2006 р. за домовленістю він підробляв охоронцем у історичному музеї м.
Ізмаїл. Після звільнення з посади старшого юрисконсульта він був прийнятий там
на роботу. Заробітну плату отримує на рівні мінімальної заробітної плати.

Рішенням
Ренійського районного суду Одеської області від 18 квітня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково, стягнуто на його користь з відповідача
заробітну плату за час вимушеного прогулу у сумі 113, 28 грн., поновлено
ОСОБА_1 на роботі у ВАТ «Насінницький радгосп «Перемога» на посаді
юрисконсульта з 21 вересня 2006 року.

На дане
рішення принесена апеляційна скарга ВАТ «Насінницький радгосп «Перемога», в
якій ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у
повному обсязі.

Заслухавши
доповідача, яка доповіла зміст оскаржуваного рішення, доводи апеляційної
скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість
рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Судом
першої інстанції було вірно встановлено, і цей факт не заперечували сторони, що
за заявою ОСОБА_1 його було прийнято на роботу до ВАТ «Насінницький радгосп
«Перемога» на посаду юрисконсульта наказом №74-к від 14 червня 2004 року,
наказом №88-к по ВАТ «Насінницький радгосп «Перемога» від 21 липня 2006 року,
ОСОБА_1 був переведений на 16-ті годинну робочу неділю з оплатою у розмірі 244
грн. 40 коп.

21 липня
2006 року по ВАТ «Насінницький радгосп «Перемога» було прийнято наказ №89-к про
скорочення посади юрисконсульта з 21 вересня 2006 року. Одночасно, в наказі
було вказано про необхідність попередити ОСОБА_1 про майбутнє скорочення посади
юрисконсульта. 24 липня 2006 року ОСОБА_1 був ознайомлений з цим наказом, тобто
був попереджений про майбутнє звільнення за скороченням посади юрисконсульта.

Задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_1 та поновляючи його на роботі у ВАТ
«Насінницький радгосп «Перемога» на посаді юрисконсульта з 21 вересня 2006
року, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті наказу про
скорочення посади юрисконсульта ОСОБА_1,
адміністрація ВАТ «Насінницький радгосп «Перемога» не запропонувала
позивачеві іншої роботи на підприємстві.

Проте, з
таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки такі висновки
не відповідають обставинами справи, суд невірно застосував норми матеріального
закону.

Судова
колегія вважає, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення
справи, а тому на підставі пп. 3, 4 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої
інстанції скасовує та ухвалює нове рішення з наступних підстав.

Як вже
вказувалось вище, підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 було те, що
при скороченні посади юрисконсульта ОСОБА_1 не було запропоноване іншої роботи
за два місяці перед звільненням.

Проте,
суд першої інстанції не врахував, що на момент попередження ОСОБА_1 про
наступне звільнення на підставі п.1 ст.40 КЗпП України йому не була
запропонована інша робота, оскільки на той час іншої роботі у радгоспі взагалі
не було, до того ж, позивач працював за трудовим договором на іншій роботі -
охоронцем Ізмаїльського історичного музею імені О.В. Суворова.

У
зв'язку з цим, за його заявою, наказом №88-к по ВАТ «Насінницький радгосп
«Перемога» від 21 липня 2006 року, ОСОБА_1 був переведений на 16-ті годинну
робочу неділю (два дні на тиждень - середа та четвер) з оплатою у розмірі 244
грн. 40 коп.

Позивач
у судовому засіданні суду першої інстанції проти цих фактів не заперечував.

Також судом не
був прийнятий до уваги той факт, що у 2006 році на період збору нового  врожаю
попит  на  сільськогосподарську  продукцію
різко  впав,  і  тому
для

прискорення
процесу її реалізації було прийнято рішення ввести у штатному розкладі ВАТ
«Насінницький радгосп «Перемога» посаду експедитора - реалізатора даної продукції.

Оскільки
на той момент ОСОБА_1 вже був попереджений про майбутнє звільнення, йому була
запропонована нова посада експедитора - реалізатора сільськогосподарської
продукції на момент звільнення (наказ №113К від 21 вересня 2006 року), від якої
він відмовився, оскільки на той час працював у м. Ізмаїл Одеської області.

Згідно
п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9
«Про практику розгляду судами трудових спорів» з наступними змінами та
доповненнями, суд має з'ясувати, чи мав власник або уповноважений ним орган
можливість перевести робітника при звільненні на підставі п.1. ст. 40 КЗпП України
на іншу роботу з його згоди та тому ж підприємстві, установі, організації.

Відсутність
такої можливості у ВАТ «Насінницький радгосп «Перемога» судом першої інстанції
до уваги прийнята не була.

Таким
чином, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції при ухваленні
рішення допустив порушення норм матеріального права, а також висновки суду не
відповідають обставинами справи, тому рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_1 задоволенні його
позовних вимог.

Керуючись ст.
309 ч.1 пп. 3, 4, 313, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ВАТ «Насінницький радгосп «Перемога» - задовольнити.

Рішення
Ренійського районного суду Одеської області від 18 квітня 2007 року -скасувати.

Ухвалити нове
рішення.

Відмовити
ОСОБА_1 у задоволенні його позову до ВАТ «Насінницький радгосп «Перемога» про
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено на протязі
двох місяців з дня проголошення до Верховного Суду України.