РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                УКРАЇНИ

9 січня 2007
року. Ново московський міськрайонний суд у складі:

головуючого
судді-                                                                                      Гречаного
В. А.,

при секретарі-                                                                                              Паляничка
C.O.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного

суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Новомосковської районної

державної
адміністрації про узаконення самочинних споруд та їх переобладнання, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом про узаконення
самочинних споруд та їх переобладнання по тих підставах, що 21.01.1994 року її мати
ОСОБА_2 за договором дарування подарувала їй домоволодіння з надвірними
прибудовами, розташоване в АДРЕСА_1:
будинок глинобитний -
А жилою площею 17,3 кв. м з
надвірними прибудовами -
літньою кухнею - Б,
сараєм - В, сараєм-погрібом
- Е, сараєм - Ж, убиральнею - Г, парканом - 2.

Спочатку домоволодіння було побудоване й прийняте до експлуатації в 1947 році, відповідно
до технічного паспорта, виданого 23.07.1987
року. Але 23.11.1993
року мати позивачки ОСОБА_2 одержала дозвіл в архітектора Новомосковського
району на проведення переобладнання в будинку. В даний час позивачкою завершено
переобладнання домоволодіння, 14.08.2006
року нею одержано технічний паспорт, в якому вказано, що не узаконеними
вважаються побудови: жилий будинок -
за проектом А, в технічному паспорті -
І, І - будинок,
тамбур; літня кухня - за
проектом Б, в технічному паспорті -
І, 3 - нова
літня кухня; сарай - за
проектом В, в технічному паспорті -
Е, Л - сарай,
баня; гараж - за
проектом Г, в технічному паспорті -
М, Н - теплиці;
баня - за
проектом Д, в технічному паспорті -
О сарай; убиральня -
за проектом Є, в технічному паспорті П-гараж.

20.05.1994
року позивачка одержала Державний акт на право приватної власності на землю
на своє ім'я, відповідно до якого їй належить в с Новоселівка 0,43
га землі: 0,25 га для
обслуговування жилого будинку та 0,18
га для ведення особистого підсобного господарства.

Оскільки позивачка являється власником земельної ділянки,
її домоволодіння не порушує права інших осіб, тому вона звернулася до суду з
позовом про визнання права власності за нею на самочинні споруди, а саме жилого
будинку І площею 141,1 кв. м;
тамбура І площею 6,1 кв. м;
навіс Г площею 11,4 кв. м.; літню
кухню 3 площею 50,8 кв. м.; сарай Е
площею 18,8 кв. м;
баню Л площею 4,6 кв. м; теплиці
М, Н площею 8,1 та 12,3 кв. м; сарай О
площею 37, 8 кв. м;
гараж П площею 36,4 кв. м.

В судовому засідання представник позивачки підтримала позов та пояснила
суду, що домоволодіння АДРЕСА_1 було
подаровано позивачці її матір'ю, але в ньому є не узаконенні споруди. 20.05.1994 року позивачка
одержала на своє ім'я державний акт на право приватної власності на землю. Але
на цій земельній ділянці є нерухоме майно, яке не узаконено, тому представник
позивачки просить визнати право власності позивачки на ці споруди, а саме на:
жилий будинок І площею 141,1
кв. м; тамбур І площею 6,1
кв. м; навіс Г площею 11,4 кв. м; літню
кухню 3 площею 50,8 кв. м; сарай Е
площею 18,8 кв. м;
баню Л площею 4,6 кв. м; теплиці
М, Н площею 8,1 та 12,3 кв. м; сарай О
площею 37, 8 кв. м; гараж П площею 36,4 кв. м.

Представник відповідача до суду не з'явився, від Новомосковської районної
державної адміністрації надійшла заява з проханням розглядати справу за
відсутності їх представника, тому що позов відповідач визнає в повному обсязі
(а.с. 26).

Суд, заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

В судовому засіданні встановлено, що 21.01.1994
року ОСОБА_2 подарувала позивачці домоволодіння по АДРЕСА_1, а

саме:
будинок глинобитний - А жилою
площею 17,3 кв. м з надвірними прибудовами -літньою кухнею - Б, сараєм - В,
сараєм-погрібом - Е, сараєм - Ж, убиральнею - Г, колодязем -І, парканом -2. Це
підтверджується копією договору дарування від 21.01.1994 року (а. с. 6-7).

Як убачається з копії технічного паспорта на
домоволодіння по АДРЕСА_1 (ас. 18-22),
наявність самочинно зведених побудов, а саме: жилого будинку та надвірних
побудов підтверджується внесенням відповідних відміток в технічному паспорті.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, право
власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди
тощо) виникає з моменту завершення будівництва.

На підставі ч. 5 ст. 376 ЦК України, на
вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших
осіб.

Тому, в зв'язку з тим, що позивачка є власником домоволодіння по АДРЕСА_1,
в якому є самочинно збудовані жилий будинок з надвірними побудовами,
будівництво яких вже завершено, а також є власником земельної ділянки і
самочинно збудовані споруди не порушують права інших осіб, за позивачкою слідує
визнати право власності на самочинно збудовані споруди, а саме на: жилий
будинок І площею 141,1 кв. м;
тамбур І площею 6,1 кв. м;
навіс Г площею 11,4 кв. м; літню
кухню 3 площею 50,8 кв. м; сарай Е
площею 18,8 кв. м; баню
Л площею 4,6 кв. м;
теплиці М, Н площею 8,1 та 12,3 кв. м; сарай О
площею 37, 8 кв. м;
гараж П площею 36,4 кв. м.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212, 215 ЦГЖ України, ст.
ст. 331, 376 ЦК України,
суд,-

вирішив:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовані споруди: жилий
будинок І площею 141,1 кв. м;
тамбур І площею 6,1 кв. м;
навіс Г площею 11,4 кв. м; літню
кухню 3 площею 50,8 кв. м; сарай Е
площею 18,8 кв. м;
баню Л площею 4,6 кв. м; теплиці
М, Н площею 8,1 та 12,3 кв. м; сарай О
площею 37, 8 кв. м;
гараж П площею 36,4 кв. м,
розташовані в домоволодінні АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області
протягом десяти днів з дня проголошення рішення без попередньої подачі заяви
про апеляційне оскарження або протягом двадцяти днів після подачі заяви про
апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.