Справа № 22-К-2402/07
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2007
року
м. Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі :

Євтушенко
О.І.,            Мороз Л.Л.,                   Білич І.М.

розглянувши в
попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 червня 2004 року
та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 16 серпня 2004 року в справі
за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Шахта
«Красноармійська-Західна № 1» про. відшкодування шкоди внаслідок ушкодження
здоров'я на виробництві.

встановила:

У жовтні 2003
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що з 14 серпня
1991 року він знаходився у трудових відносинах з відповідачем. 14 листопада
2000 року при виконанні трудових обов'язків з ним стався нещасний випадок серцевий
напад. 03 квітня 2002 року за висновком МСЕК йому було встановлено третю групу
інвалідності по загальному захворюванню. За рішенням Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області від 27 серпня 2002 року відповідач
повинен був скласти акт за формою Н-1. І лише у відповідності до висновку МСЕК
від 13 лютого 2003 року позивачу було встановлено 50 % втрати професійної
працездатності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві і підтверджена
третя група інвалідності. Відділення Фонду соціального страхування від нещасних
випадків та професійних захворювань України в місті Красноармійську сплатило
йому одноразову допомогу та сплачує щомісячні платежі по відшкодуванню шкоди
починаючи з 13 лютого 2003 року. Однак , позивач вважає , що відповідач зобов'язаний
сплатити йому одноразову допомогу і втрачений заробіток починаючи з 02 березня
2001 року, а також моральну шкоду в сумі 5000 гривень.

Рішенням
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 червня 2004 року
залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 16 серпня
2004 року   ОСОБА_1 відмовлено в
задоволенні заявлених вимог.

В касаційній
скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування постановлених судових рішень.
Просить постановити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги.
Мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм матеріального права.

2

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно з
частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення процесуального права.

Відповідно до
вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішені
суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це
вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права, відсутні передбачені статтею 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
статтями 332, 337 ЦПК України та Законом України «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22 лютого 2007 року № 697 та глави 2 розділу V ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва, -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1, відхилити.

Рішення
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 червня 2004 року
та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 16 серпня 2004 року залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.