Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 липня 2007
року Красноармійський міськрайонний суд донецької області

у
складі:               головуючого - судді
Заруцької Г.М.

при секретарі Терещенко 0.1. за
участю:      позивача ОСОБА_1.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Красноармійську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Позивач,  ОСОБА_1,
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про витребування майна з чужого
незаконного володіння.

В
обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказував,  що наприкінці листопада 2006 року він
проводив ремонтні роботи в своєму будинку та замінював вікна та двері. У
робітників,  які проводили заміну вікон
він запитав,  чи не могли б вони йому
порадити когось,  хто виготовляє металеві
двері.

Наступного
дня йому зателефонував ОСОБА_2 та повідомив про те,  що він займається зварними роботами і може
виготовити йому металеві двері у двотижневий термін. На таку пропозицію
відповідача ОСОБА_2. він погодився і через декілька днів з ним зустрівся та
надав йому завдаток у розмірі 2500 грн.,
про що відповідач видав квитанцію,
підписану ним.  Окрім того
відповідач пообіцяв йому,  що після
новорічних свят він зателефонує до нього та повідомить про точну дату,  коли можна забрати двері. Однак,  після новорічних свят відповідач йому так і
не зателефонував. На неодноразові його звернення з проханням до відповідача віддати
двері,  які він у нього замовив,  той завжди відповідав що двері можна забрати
завтра-післязавтра.

В
березні 2007 року він замовив двері в іншого приватного підприємця,  які і установили.

Потім,  він звернувся до відповідача з вимогою про
повернення йому грошей в сумі 2500 грн.,
на що відповідач відповів відмовою.

22
березня 2007 року він звернувся до Красноармійського МРВ ГУМВС України в
Донецькій області з заявою стосовно незаконних дій відповідача,  однак у порушенні кримінальної справи щодо
ОСОБА_2. було відмовлено через відсутність складу злочину. Тому він
вважає,  що відповідач безпідставно
одержав за його рахунок гроші в розмірі 2500 грн.,  які відмовляється добровільно повертати,  що і змусило його звернутися до суду з цим
позовом.

Таким чином,  позивач просив
у позові задовольнити його вимоги у сумі 2500 грн. та покласти на відповідача
всі судові витрати: судовий збір у сумі 51 грн.,  витрати на інформаційно-технічне забезпечення
в сумі 30 грн.,  та витрати на правову
допомогу.

В
судовому засіданні позивач доводи позовної заяви підтримав та наполягав на її
задоволенні.

Відповідач
в судове засідання не з'явився. Про місце і час судового засідання
повідомлявся,  про що свідчать розписки в
матеріалах справи. Причин своєї неявки в судове засідання не повідомив. Зі
згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,  що відповідає положенням  ст.
224 ЦПК України.

Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами
справи встановлено,  що позивач у справі
ОСОБА_1 передав відповідачу ОСОБА_2. у завдаток на виконання останнім двері
броньованої з накладками 2500 грн.,  що
підтверджується квитанцією від 27.12.2006 р. на ас.  5. З цієї ж квитанції вбачається,  що загальна вартість дверей складає 2890 грн.

Зателефонувавши
позивачу,  відповідач зазначав,  що має змогу виготовити двері у двотижневий термін.
Після отримання суми завдатку від позивача,
обіцяв узгодити дату виконання зобов'язання,  проте,
такої дати не узгодив,  вказаного
замовлення не виконав,  суми завдатку за
замовлення дверей,  внесеної
позивачем,  останньому не повернув.

Викладене
підтверджується не лише поясненнями позивача,
а й матеріалами про відмову в порушенні кримінальної справи.

Так,  з досліджених в судовому засіданні матеріалів
та постанови про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_2. від 31
березня 2007 року вбачається,  що
останній затримав виготовлення замовлених позивачем дверей,  через що позивач відмовився від одержання
дверей і просив повернути внесену суму завдатку в розмірі 2500 грн.,  на що відповідач погодився (а.с.  6,
а.с.  5-6 матеріалів про відмову в
порушенні кримінальної справи). Постанова про відмову в порушенні кримінальної
справи від 31 березня 2007 року відповідачем оскаржена не була.

Відповідач
до теперішнього часу вказаної суми завдатку позивачу не повернув і факту
повернення вказаної суми відповідачем,  у
судовому засіданні,  при розгляді
справи,  судом не встановлено,  таких доказів не надано.

Відповідно
до  ст.
387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно
від особи,  яка незаконно,  без відповідної правової підстави заволоділа
ним.

Так,  частиною першою  ст.
1212 ЦК України
передбачено,  що особа,  яка набула майно або зберегла його у себе за
рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),  зобов'язана
повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді,  коли підстава,  на якій воно було набуте,  згодом відпала.

Таким
чином,  з викладеними положеннями
законодавства узгоджуються обставини справи.

Саме на
підставі замовлення на виготовлення дверей відповідач отримав від позивача суму
грошей у завдаток в розмірі 2500 грн.,
та від цього замовлення позивач відмовився через невиконання його
відповідачем.

У своєму
позові позивач також просив окрім судових витрат,  які складаються з судового збору та витрат
пов'язаних з розглядом справи,  а
саме,  витрат на інформаційно-технічне
забезпечення,  стягнути також відповідача
витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1  ст.  84 ЦПК України витрати,  пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі права,
несуть сторони,  крім випадків
надання безоплатної правової допомоги.

Витрати
на правову допомогу - це витрати сторін,
які вони несуть у зв'язку із оплатою допомоги адвоката або іншого
фахівця у галузі права,  які беруть
участь у справі.

Суд
вважає необхідним зазначити на те,  що
склад та розмір витрат,  пов'язаних із
оплатою правової допомоги,  належить до
предмета доказування у справі.

Позивачем
суду на підтвердження таких обставин доказів не надано. Крім того,  слід зазначити,  що адвокат участі у справі не брав.

Ця вимога
позивача судом не може бути задоволена.

Проте,  позивачем понесені судові витрати,  які у відповідності до  ст.  88
ЦПК України необхідно покласти на відповідача,
а саме 51 грн. судового збору та ЗО грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи (а.с. 1-2).

Враховуючи
всі вище наведені обставини суд приходить до висновку,  що позов підлягає частковому задоволенню.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  387,  1212 ЦК
України,   ст.  ст.
10,  11,  88,
209,  214-215,  224-226 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ.

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 в рахунок повернення майна,  одержаного без достатніх правових підстав
2500 грн.,  а також,  51 грн. судового збору та 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,  а всього 2581 грн. (дві тисячі п'ятсот
вісімдесят одна грн).

В
задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через
Красноармійський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.

Заочне
рішення може бути переглянуте Красноармійським міськрайонним судом Донецької
області за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.