№2-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ

11 травня 2007
року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого                                                                             Лили
В.М.

секретаря                                                                                   Зурак
А.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -

встановив:

позивач
ОСОБА_1. звернувся з позовом до ОСОБА_2., ОСОБА_3. про визнання договору
купівлі-продажу 1/2 частини жилого будинку АДРЕСА_1 розташованої на земельній
ділянці розміром 1000 кв.м., дійсним та визнання права власності, мотивуючі
тим, що 21.03.1999р. вона з відповідачами уклали договір купівлі-продажу
житлового будинку. Продавець передав їй житловий будинок, а вона передала
гроші, та домовилися, що цю угоду вкладено. Коли настав час оформити своє право
власності, то виявилося, що угоду потрібно було вкласти нотаріально чого вона
знала. Відповідачі відмовилися від укладення угоди у нотаріуса.

Позивач ОСОБА_1. в судовому
засідання позов підтримала в повному обсягу.

Відповідачі
в судове засідання не з'явилися, були повідомлені у встановленому законом
порядку про час та дату слухання справи, тому суд на підставі ст. 169 ЦПК
України вважає, що можливо розглянути справу в їх відсутність та винести по
справі заочне рішення.

Суд,
дослідивши докази в підтвердження та заперечення позову вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що між сторонами був
укладений договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку по
АДРЕСА_1розташованого на земельній ділянці розміром 1000 кв.м., від
21.03.1999р., згідно якого позивач прийняла житловий будинок, а відповідачі
отримала гроші, (а.с.4). як вбачається з довідки квартального комітету позивач
в проживає в АДРЕСА_1 з 2000р.(а.с.5).3гідно ст.657 ЦК України договори
купівлі-продажу земельної ділянки, жилого будинку, квартири та іншого
нерухомого майна укладаються у письмовій формі та підлягають нотаріальному
засвідченню та державній реєстрації. У відповідності ст.220 ЦК України у
випадку недотримання вимог закону про нотаріальне посвідчення такий договір є
недійсним. Якщо сторони домовилися про всі істотні умови договору, що
підтверджується письмовими доказами, та відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна сторона ухиляється від його нотаріального засвідчення, суд
може визнати такий договір дійсним. Тому суд дійшов висновку, що договір
купівлі-продажу вкладений між ОСОБА_1.
та відповідачами 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1, та не засвідчений
нотаріально, необхідно вважати дійсним, так як відбулася фактична передача
житлового будинку, та оплата за нього, а також визнати право власності на 1/2
частину житлового будинку за ОСОБА_1.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 331, 657 ЦК України, ст.ст.
10, 60, 169, 212, 213,215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позов
ОСОБА_1задовольнити, визнати договір купівлі-продажу від 21.03.1999р. 1/2
частини житлового будинку по АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці
розміром 1000кв.м, землі держфонду М.Новомосковська Дніпропетровської області
дійсним, та визнати право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку
за ОСОБА_1.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської обл. шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня оголошення рішення,
та на нього може бути подано апеляційну скаргу протягом двадцяти днів з дня
подання заяви про апеляційне оскарження.