Справа №22ц-7759/07 р.                                Головуючий
у 1 інстанції - Кочур А.Т.
- 36                                                  Доповідач
-     Зінов'єва А.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

29
жовтня 2007 p.
Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого
судді:                         Денисенко Л.Л.

суддів:                                             Соломаха
Л.І. Зінов'євої А.Г.

при
секретарі:                                 Проляпі
О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне
рішення Новогродівського міського суду від 11 вересня 2007 р. по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
відділ державної виконавчої служби Новогродівського міського управління юстиції
(далі ВДВС) про встановлення мінімального розміру аліментів, стягнення
заборгованості та пені, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним
рішенням Новогродівського міського суду від 11 вересня 2007 р. були частково
задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 і на її
користь з відповідача стягнуто заборгованість по аліментам та пеню у розмірі 1%
від суми боргу у розмірі 4327 грн. 46 коп.,
в іншій частині позовних вимог відмовлено. На відповідача також покладено
понесення судових витрат у загальному розмірі 81 грн.

Не
погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1
принесла апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду змінити, оскільки
висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи у суперечать нормам
матеріального права. Просила стягнути на утримання неповнолітніх дітей аліменти
у твердій грошовій сумі - по 292 грн. 50 коп. на кожну дитину щомісячно.
Стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення виплати аліментів у
розмірі 4403 грн., зарахувавши стягнуту судом суму у розмірі 3128 грн. 66 коп. в рахунок
стягнення частки заборгованості. Зобов'язати ВДВС перерахувати розмір
аліментів, виходячи з мінімального його розміру без урахування 50% прожиткового
мінімуму на кожну дитину.

В
обґрунтування доводів апеляційної скарги позивачка посилалася на те, що суд
неправильно провів розрахунки заборгованості по аліментам і пені у зв'язку з
простроченням їх виплати. Крім того, оскільки відповідач має нестабільний
заробіток, суд повинен був стягнути на її користь аліменти у твердій грошовій
сумі, але не меншій ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину.

До
судового засідання сторони не прибули, про день, час га місце слухання справи
повідомлені належним чином.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд за таких
підстав.

Задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_1. і
стягуючи на її користь заборгованість по аліментам і пеню у розмірі 1% від суми
несплачених аліментів за кожен день прострочення виплат, суд виходив з того, що
відповідач дійсно зобов'язаний виплачувати аліменти на користь позивачки на
утримання двох неповнолітніх дітей. Аліменти він сплачує нерегулярно, мас
заборгованість, розмір якої правильно визначений виконавчою службою і тому,
відповідно до вимог ч.2 ст. 196 СК України суд нарахував і стягнув на користь
позивачки пеню.

Між тим, такі
висновки суду є передчасними.

Як
вбачається з матеріалів справи, суд розглянув справу у відсутності відповідач,
якого не було належним чином повідомлено про день, час та місце слухання
справи, чим позбав останнього можливості надати відповідні докази та
заперечення щодо заявленого позову.

Розглядаючи
справу у відсутності відповідача, суд вважав, що його про слухання справи було
повідомлено належним чином і вважав за можливе ухвалити заочне рішення. Але
такі доводи суду не відповідають дійсності.

Порядок вручення
судових повісток передбачено ст.ст. 74,76 ЦПК України.

Зокрема,
відповідно до вимог ч.1 та 2 ст. 76 ЦПК України, судові повістки, адресовані
фізичним особам, вручаються їм під розписку. Розписка про одержання судової
повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали,
повертається до суду.

Згідно
ч.9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, місце проживання (перебування чи роботи)
або місцезнаходження якого позивачеві невідоме, навіть після його звернення до
адресного бюро і органів внутрішніх справ, викликається в суд через оголошення
у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається
повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило
частини четвертої цієї статті.

Згідно
ст. 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених
статтею 157 цього Кодексу, у разі неявки в судове засідання однієї із сторін
або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких нема
відомостей, що їм вручені судові повістки.

Такі ж
вимоги щодо вручення повістки пред'являються і в разі ухвалення судом заочного
рішення (ст. 224 ЦПК України).

Як
вбачається з матеріалів справи, до неї долучені лише одна розписка на ім'я
відповідача про виклик його до суду на 6 вересня 2007 р. (рішення по справі
ухвалене 11 вересня 2007 р.),
в якій невідомо ким зроблений запис про те, що відповідач від отримання
повістки відмовився.

Таким
чином, в матеріалах справи відсутні передбачені законодавством дані про належне
повідомлення відповідача про день, час та місце слухання справи. Вказані обставини,
відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 311 ЦПК України, являються безумовною підставою
для скасування рішення суду з направленням на новий судовий розгляд.

При
повторному розгляді справи суду необхідно усунути вказані недоліки, з'ясувати
та перевірити надані сторонами докази і в залежності від встановленого вирішити
питання по суті позовних вимог.

На
підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 303-304, 307. 311 ч.1 п.3,
313, 314 ч.1 п.2, 315 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Заочне
рішення Новогродівського міського суду від 11 вересня 2007 р. скасувати і
справу повернути на новий розгляд у той же суд в іншому складі суддів.

Ухвала
набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання чинності.