АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

10 квітня 2007 року                                                                                       м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого                          Сегеди С.М.,

суддів:                                     Гайворонського
С.П.,

Виноградової Л.Є.,

при
секретарі                          Шкрабак
В.О.,

за
участю:      представника позивача
ОСОБА_3., адвоката ОСОБА_1, апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за заявою ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження
заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 липня 2006 року, по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором
позики, відсотків за несвоєчасне виконання грошового забов'язання, витрат на
юридичну допомогу, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3про визнання угод
недійсними,

встановила:

25 жовтня 2002 року позивач
звернувся з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.05.1999 року між ним та
відповідачкою був укладений договір займу, відповідно до якого він передав
ОСОБА_2. в позику 4500 доларів
СІЛА, а вона прийняла на себе зобов'язання повернути зазначену суму до 01.06.2000 року, на
підтвердження чого видала розписку. 01.07.1999
року між ним та відповідачкою знов був укладений договір займу, відповідно
до якого він передав ОСОБА_2. в позику 2500
доларів США, а вона
прийняла на себе зобов'язання повернути зазначену суму до 01.07.2000 року, на
підтвердження чого також видала розписку. У встановлений договором строк
відповідачка прийняті на себе зобов'язання не виконала, повернувши через
півтора року після спливу строку на виконання зазначених договорів лише 1100 доларів США,
відмовившись від повернення решти боргу в сумі 4900 доларів США,
що на час звернення до суду складає 26117
грн. Посилаючись на зазначені підстави позивач звернувся до суду з позовом,
в якому просив стягнути з відповідачки суму боргу. Крім цього, позивач просив
стягнути з відповідачки 3% річних за несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання, що складає 2851 грн., витрати на юридичну допомогу в розмірі 1500
грн., а також завдану йому у зв'язку з невиконанням умов договору моральну
шкоду в розмірі 5000 грн. В подальшому від позовних вимог в частині стягнення
моральної шкоди відмовився.

Відповідач позовні вимоги не визнала, посилаючись на відсутність будь-яких
боргових зобов'язань перед позивачем. Зазначила, що 01.07.1999 року позивач
дійсно передавав їй 2500
доларів США, але не в
порядку позики, а в порядку сумісної діяльності, із яких вона 2100 доларів США йому повернула,
а 400 доларів США за взаємною згодою
були зараховані у рахунок боргу ОСОБА_3. перед нею.

Крім цього, відповідач звернулася до суду з зустрічним
позовом, в якому вона зазначених вище підстав просила суд визнати договір
позики від 28.05.1999 року
мнимою угодою, яка була вчинена без наміру створення юридичних наслідків, а
угоду від 01.07.1999 року
визнати удаваною, укладеною з метою приховати їх спільну підприємницьку
діяльність у сфері громадського харчування.

Головуючий
у 1-й інстанції:
Федусик А.Г.                          Справа
№22ц-1699/2007 р.

Доповідач:
Сегеда С.М.                                                        Категорія:
ЦП: 18

2

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 05 липня 2006 року позовні
вимоги ОСОБА_3. були задоволені частково, та було стягнуто з ОСОБА_2. на
користь ОСОБА_3. заборгованість за договорами позики у розмірі 24745 грн., а також
три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 2851 грн. В решті
вимог та в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2. було відмовлено.

14.02.2007 року
ОСОБА_2. звернулася до апеляційного суду Одеської області із заявою про
поновлення пропущеного строку на подачу апеляційної скарги на вказане рішення
суду.

Апелянт мотивує свою заяву тим, що про вказане рішення суду їй стало відомо
лише в серпні 2006 року
після отримання копії рішення по справі. Після цього вона подала заяву про
перегляд заочного рішення і 16.01.2007
року заяву було залишено без задоволення.

Заява про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач не була присутня у судовому
засіданні, в якому було ухвалене заочне рішення. Після отримання копії
зазначеного судового рішення, 16.08.2006
року подала заяву про скасування заочного рішення, яка була залишена без
руху через недоліки.

Виправивши недоліки, 05.10.2006
року відповідач надала заяву про скасування заочного рішення і лише після постановления ухвали суду
першої інстанції 16.01.2007
року про залишення без задоволення заяви, 26.01.2007 року подала заяву про апеляційне оскарження судового
рішення і 14.02.2007 року - апеляційну
скаргу.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав і основоположних свобод людини кожна людина при визначенні її
громадянських прав і обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд
впродовж розумного строку належним і безстороннім судом, створеним відповідно
до закону.

За таких обставин строк на апеляційне оскарження судового рішення за заявою
ОСОБА_2. підлягає поновленню, оскільки був пропущений апелянтом з поважних
причин.

Керуючись ст.ст. 72;
73; ч. 2 ст. 222; ч.3 ст. 294; 313-315; 317; 319 ЦПК
України, судова колегія,

ухвалила:

Заяву ОСОБА_2
задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення
Суворовського районного суду м. Одеси від 05
липня 2006 року, по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором
позики, відсотків за несвоєчасне виконання грошового забов'язання, витрат на
юридичну допомогу, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3про визнання угод
недійсними.

Призначити справу до судового розгляду про суті апеляційної скарги на 15 травня 2007 року, на 11 год. 00 хв.

У судове
засідання викликати осіб, котрі беруть участь у справі

Ухвала
оскарженню не підлягає.