Справа №2-3393/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 серпня 2007 р. Святошинський районний
суд м.  Києва в складі:

головуючої
- судді:                                                                   Т.О.Величко,

при
секретарі:                                                                           В.О.Оберемко,

розглянувши у
відкритому   попередньому судовому
засіданні в м.  Києві   цивільну

справу за
позовом

ОСОБА_1до ОСОБА_2    про

розірвання
шлюбу,  суд,  -

ВСТАНОВИВ:

Сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 1999 р.

Від
шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1народження.

У
позивачки це другий шлюб,  від першого
шлюбу вона має неповнолітню дитину: сина ОСОБА_4  ІНФОРМАЦІЯ_2 народження.

Позивачка
просить суд розірвати шлюб з відповідачем,
посилаючись не те,  що вони з
квітня 2007 року не підтримують подружніх стосунків,  не ведуть спільного господарства. Причиною
розпаду сім»ї з пояснень позивачки є відсутність між нею та відповідачем
взаєморозуміння та різниця у поглядах на життя. Між позивачем та відповідачем
часто виникають сварки,  що призвели до
втрати почуття любові один до одного. Конфліктні ситуації,  що систематично виникають у їх сім»ї
негативно впливають на виховання дітей,
тому шлюбні стосунки більше не можуть бути збережені. Всі заходи
збереження шлюбу,  які були вжиті
позивачкою не дали жодного результату.

Позивачка
в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх
задовольнити,  посилаючись при цьому на
обставини справи викладені в позовній заяві. Інших письмових доказів суду
надано не було.

Майнового
спору та спору щодо місця проживання дочки: ОСОБА_3 під час подання позовної
заяви та розгляду справи у позивачки та відповідача не виникало.

Відповідач
у судовому засіданні позов визнав,  проти
заявлених позовних вимог не заперечував. Пояснив,  що дійсно з квітня 2007 року вони з
позивачкою не підтримують сімейно-шлюбних стосунків,  не ведуть спільне господарство,  вважає,
що примирення між ним та позивачкою не можливе.

На пропозицію
суду укласти мирову угоду позивачка і відповідач відмовилися.

Відповідно
до ч.3  ст. 105 СК України,  шлюб припиняється внаслідок його розірвання
за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно
до ч.2  ст. 112 СК України,  суд,
постановляє рішення про розірвання шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

Суд,  заслухавши пояснення позивача,  відповідача,
дослідивши матеріали справи,
вважає,  що причини,  що спонукали сторони на розірвання шлюбу є
обгрунтованими,  оскільки судом
достовірно встановлено,  що подальше
спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливе,  а тому позов підлягає задоволенню,  сторони фактично з квітня 2007 року не
підтримують шлюбних стосунків,  не ведуть
спільного господарства,

позивачка    наполягає на розірванні шлюбу посилаючись
на те,  що    подальше спільне проживання з відповідачем
та збереження шлюбу неможливе.

Керуючись  ст.
ст.  104,  105,
110,  112 Сімейного Кодексу
України,   ст.  ст. 10,
11,  60,  61,
130, 174, 212-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Шлюб,  зареєстрований 26 листопада 1999 року в
відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління
юстиції у м.  Києві між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 про що є актовий запис №1663 - РОЗІРВАТИ.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути на користь
держави з ОСОБА_2 25 (
двадцять п»ять ) грн.,  ОСОБА_1 від
сплати державного мита звільнити.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду м.
Києва через Святошинський районний суд м.  Києва,
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом
десяти днів з дня його проголошення,  та
подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження рішення.