Справа №
року    Смілянський міськрайонний суд
Черкаської області в складі:
- судді               Гудзюка І.В.,
секретарі                         Хлівній
адвоката                   ОСОБА_1 ,
у відкритому судовому засіданні в м.
Смілі справу за позовом ОСОБА_2 до
військової частини А 2076,  третя особа
Міністерство Оборони України,  про
стягнення грошової компенсації за неотримане речове майно,  -
проходила військову службу в військовій частині А 2076 на посаді старшого
солдата радіотелеграфіста 1 розвідувального відділення 2 розвідувального взводу
2 розвідувальної роти і у період проходження служби знаходилася на
матеріальному забезпеченні. Наказом № 75 від 12 квітня 2007 року ОСОБА_2.
звільнена із військової служби в запас на підставі п. 85 підпункту «а» (у
зв'язку із закінченням строку контракту) Положення про проходження військової
служби солдатами,  сержантами і
отримала від відповідача належне їй речове майно в повному обсязі,  тому при звільненні їй була нарахована
грошова компенсація замість речового майна на суму 81 грн. (станом до 2000
року) та 3289 грн. 23 коп. після 2000 року,
а. всього 3370 грн. 23 коп.,  що
вбачається із довідки-розрахунку №6. (а.с.
на ці обставини позивачка звернулася в суд до відповідача і просить стягнути на
свою користь грошову компенсацію за речове майно в сумі 3370 грн. 23 коп.
відповідача подав на позов заперечення в якому вважає,  що позов підлягає до часткового задоволення
лише в частині виплати компенсації за неотримане речове майно в сумі 81
грн.,  яке належало до видачі до дня
набрання чинності ЗУ
«Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів»,  тобто в частині стягнення компенсації за
неотримане речове майно в грошовому виразі до 11 березня 2000 року.
третьої особи також надав заперечення проти позову,  в яких вказує,  що в позові слід відмовити,  оскільки
ст.  2 ЗУ «Про деякі заходи
щодо економії бюджетних коштів» від 17 лютого 2000 року призупинено дію п.
9-1 ЗУ «Про соціальний
і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» стосовно отримання
військовослужбовцями,  які проходять
службу за контрактом грошової компенсації за належне до видачі речове
майно,  а тому кошти на вказані цілі
Міністерству Оборони України не виділяються.
до задоволення виходячи з наступного.
до ч. 1  ст.  9 Закону України "Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує
військовослужбовцям достатнє матеріальне,
грошове та інші види забезпечення в обсязі,  що відповідає умовам військової служби,  стимулює закріплення кваліфікованих
військових кадрів,  а згідно ч. 2  ст.  91 цього
Закону військовослужбовці,  які проходять
військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі
мають право на отримання замість належних їм за нормами забезпечення предметів
речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених предметів.
підставі Постанови КМУ №1444 від 28 жовтня 2004 року «Про речове забезпечення
військовослужбовців збройних сил та інших формувань у мирний час» та Положення
«Про порядок речового забезпечення військовослужбовців збройних сил та інших
формувань у мирний час» військовослужбовці,
звільнені в запас або відставку з правом носіння військової форми
одягу,  за бажанням можуть отримати речове
майно,  яке вони не отримали під час
звільнення,  або грошову компенсацію за
нього за цінами на день підписання наказу про звільнення.
положень ЗУ «Про деякі
заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17 лютого 2000 року,  то рішенням Конституційного Суду України
№5-рп від 20 березня 2002 року у справі за конституційним поданням 55 народних
депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності)
58,  60 ЗУ «Про Державний бюджет
України на 2001 рік» та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції
України (конституційності) положень п.п. 2, 3, 4, 5, 8, 9 ч. 1  ст.  58
ЗУ «Про Державний бюджет України на 2001 рік» і підпункту 1 п. 1 ЗУ «Про деякі
заходи щодо економії бюджетних коштів» (справа щодо пільг,  компенсацій і гарантій) такі положення
зазначеного Закону визнано такими,  що не
відповідають Конституції України (є неконституційними). Зокрема,  в п.3 мотивувальної частині рішення
Конституційного Суду України зазначено,
що Конституція України виокремлює й інші категорії громадян,  які потребують додаткових гарантій
держави,  зокрема гарантій соціального
захисту. До них насамперед належать громадяни,
які відповідно до  ст.  17 Конституції України перебувають на службі
в органах,  що забезпечують суверенітет і
територіальну цілісність України,  її
економічну та інформаційну безпеку.
ЗУ «Про Державний бюджет України на 2001 рік» пільг,  компенсацій і гарантій для зазначених
категорій громадян без відповідної матеріальної компенсації є порушенням
гарантованого державою права на їх соціальний захист та членів їх сімей.
Суд України зазначає,  що багато таких
«пільг» встановлених відповідними законами,
є не пільгами,  а гарантіями та
іншими засобами забезпечення професійної діяльності окремих категорій громадян
ефективного функціонування відповідних органів.
чином суд знаходить вимоги позивачки обгрунтованими і такими,  що підлягають до задоволення.
того,  з відповідача слід стягнути на
користь держави 51 грн. судового збору та 30 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи
на користь ТУ ДСА України в Черкаській області.
підставі наведеного,  ч.5  ст.
Конституції України. ч.2  ст.  9 ЗУ
"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей",  керуючись  ст.
60,  213, 215 ЦПК України,  суд, -
з військової частини А 2076 м.
Новоград-Волинський Житомирської області на користь ОСОБА_2 компенсацію за
неотримане речове майно в розмірі 3370 грн. 23 коп.
з військової частини А 2076 на користь держави 51 грн. судового збору,  та 30 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи на
користь ТУ ДСА України в Черкаській області
перегляд заочного рішення відповідач може протягом 10 днів з дня отримання його
копії подати до Смілянського міськрайонного суду.
денний строк з дня проголошення заочного рішення позивачем може бути подана
заява про його оскарження до апеляційного суду Черкаської області через
міськрайонний суд та протягом 20 днів після подання заяви - апеляційна скарга.
Апеляційна скарга може бути подана позивачем і в 10 денний строк з дня
проголошення рішення без попереднього подання заяви про його оскарження.
Рішення
набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження,  а в разі його оскарження - після розгляду
справи апеляційним судом,  якщо воно не
буде скасоване.