АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
№33ц-642 кс/07                        Головуючий
у першій інстанції  Охременко В.А.
Категорія    02                                        Суддя
- доповідач Кутова Т.З.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

8 жовтня
2007 року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області

в складі: Лисенка П.П.,  Данилової О.О.,  Кутової Т.З.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні в м.  Миколаєві
цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1    до   ТОВ "Агро-Гарант-Цукор"     про
поновлення на роботі,  стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди

за
касаційною скаргою

ТОВ
"Агро-Гарант-Цукор"                                  на
рішення    Новоукраїнського

районного суду
Кіровоградської області    від 4 березня
2005 року    та     ухвалу апеляційного суду Кіровоградської
області від   7   червня
2005 p.,

встановила:

В січні
2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ
"Агро-Гарант-Цукор" про поновлення на роботі,  стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Рішенням
Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 4 березня 2005 року
позов задоволено. ОСОБА_1 поновлено на роботі на посаді начальника цеху погруз
очно-розгрузочних механізмів ТОВ "Авто-Гарант-Цукор". Стягнуто на
користь позивача з підприємства 2182 грн. 10 коп. середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та 1000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської області від 7 червня 2005 року вказане
рішення залишено без змін.

В
касаційній скарзі ТОВ "Агро-Гарант-Цукор" просить вказані судові
рішення скасувати,  а справу направити до
того ж місцевого суду на новий розгляд.

Розглянувши
касаційну скаргу,  колегія суддів дійшла
висновку,  що підстави для перегляду
оскаржуваного рішення місцевого суду та ухвали апеляційного суду   відсутні.

Судами
встановлено,  що позивач працював в
підприємстві з 1969 року і з 1980 року на посаді начальника цеху
погрузочно-розгрузочних механізмів.

Наказом
від 13 грудня 2004 року ОСОБА_1 було відсторонено від роботи,  а наказом від 28 грудня 2004 року - звільнено
з роботи по п. 2  ст.  41 КЗпП України за втрату довіри,  в зв'язку з тим,  що позивачем передано у власність трактор
Т-74   сторонній особі.

Суд
першої інстанції при вирішенні спору вірно виходив з того,  що ОСОБА_1,
як матеріально-відповідальна особа,
не приймав зазначений трактор на відповідальне зберігання,   а крім того вказаний транспортний засіб  не перебував

на балансовому обліку в
підприємстві.    Тому місцевий  суд    поновив ОСОБА_1 на займаній
посаді,  стягнув на його користь    2182 грн. 10 коп. середнього заробітку за
час вимушеного прогулу та 1000 грн. моральної шкоди.

Враховуючи
наведене,  апеляційний суд обґрунтовано
погодився з висновками місцевого суду та залишив   його рішення без змін.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального
права,  а передбачені ч. 1  ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судових рішень
відсутні.

Оскільки
з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне
застосування судами норм матеріального чи порушення ним процесуального
права,  колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України та Законом України „Про
внесення змін до Закону України „Про судоустрій України" щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року,  колегія судців,

ухвалила:

Касаційну
скаргу ТОВ "Агро-Гарант-Цукор" - відхилити,  а рішення Ново українського районного суду
Кіровоградської області від 4 березня 2005 року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 7 червня 2005 р. -залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.