Справа № 22ц-2770-2007 р.                                            Головуючий
21                                                                                   Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2 березня 2007 року                                          Апеляційний
суд Донецької області

в складі:
головуючого - судді                           Новодворської О.І.

суддів                                                 Кіянової
СВ., Сукманової
Н.В.

при секретарі                                     Ставріновій
Ю.М.

за участю позивача                            ОСОБА_1

та представника відповідача             Кураченко С.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті
Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.Дзержинську на рішення Дзержинського
міського суду Донецької області від 16
січня 2007 року за
позовом ОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Дзержинську про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ::

Позивач
звернувся до суду у грудні 2006
року з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Дзержинську про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що він
тривалий час працював на підприємствах вугільної промисловості. Працюючи у
небезпечних і шкідливих умовах, отримав професійне захворювання - антракосілікатоз
і висновком МСЕК від 13.12.2005
року йому вперше було встановлено 25
% втрати професійної працездатності за вказаним професійним захворюванням,
висновком МСЕК від 7.03.2006
року йому повторно було встановлено 40%
втрати професійної працездатності за тим же професійним захворюванням
безстроково і надано 3 групу
інвалідності. Внаслідок часткової втрати професійної працездатності він
відчуває фізичні страждання, змінилися умови його життя, чим заподіяно моральну
шкоду. Просив стягнути з відповідача на свою користь у відшкодування моральної
шкоди 45000 грн.

Рішенням
Дзержинського міського суду від 16
січня 2007 року
вказаний позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача у
відшкодування моральної шкоди стягнуто 35000
грн. При цьому суд виходив з того, що позивач тривалий час працював у
шкідливих умовах на підприємствах вугільної промисловості і отримав професійне
захворювання - антракосілікатоз.
Висновком МСЕК від 13.12.2005
року йому вперше встановлено 25
% втрати професійної працездатності за вказаним професійним захворюванням
безстроково. Висновком МСЕК від 07.03.2006
року йому повторно за тим же професійним захворюванням встановлено 40% втрати
професійної працездатності безстроково і надано 3 групу інвалідності. Він відчуває фізичні страждання,
змінилися умови його життя, чим спричинено моральну шкоду.

В апеляційній
скарзі відповідач просить скасувати судове рішення і в позові позивачу
відмовити, оскільки судом першої інстанції були порушені норми матеріального та
процесуального права, не враховано, що відповідно до ст.71 Закону України
"Про державний бюджет України на 2007
рік" вказані виплати зупинено незалежно від часу настання страхового
випадку, не наведено мотивів в обгрунтування розміру стягнутої моральної шкоди.

В судовому
засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав доводи
апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Позивач
заперечував проти доводів апеляційної скарги і просив рішення суду залишити без
змін.

2

Заслухавши
доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу відповідача слід задовольнити,
рішення суду скасувати і постановити нове по суті позовних вимог з наступних
підстав.

Судом першої інстанції при розгляді цієї справи
встановлено наступні обставини.

21 грудня 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача і зазначав, що працює у
шкідливих умовах на підприємствах вугільної промисловості більш 31 року і до
теперішнього часу, внаслідок чого отримав професійне захворювання..

Висновком МСЕК
від 13.12.2005 року
йому вперше встановлено 25
% втрати професійної працездатності за професійним захворюванням - антракосілікатоз.
Висновком МСЕК від 07.03.2006
року йому повторно встановлено 40%
втрати професійної працездатності за тим же професійним захворюванням
безстроково і надано 3 групу
інвалідності.

За таких
обставин, ушкодженням здоров'я та стійкою втратою внаслідок цього
працездатності, позивачу спричинено моральну шкоду, оскільки він змушений
внаслідок професійного захворювання додавати багато зусиль для організації
свого життя. Суд першої інстанції дійшов висновку, що викладені позивачем
обставини обгрунтовано наданими довідками та іншими відповідними матеріалами
(а.с.2-3, 8-19) і тому
знайшли підтвердження в судовому засіданні, в зв"язку з чим рішенням від 16 січня 2007 стягнув з
відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 35000 грн.

Але, при цьому
суд першої інстанції не звернув увагу на те, коли у позивача виникло право на
відшкодування моральної шкоди, коли було постановлено рішення суду з цього
приводу і чи є підстави для відшкодування моральної шкоди.

Так, згідно
висновку МСЕК від 13.12.2005
року у позивача виникло право на відшкодування моральної шкоди саме з
моменту встановлення стійкої втрати професійної працездатності. Але, позивач
звернувся до суду з вказаним позовом у 2006
році і рішення по справі було ухвалено 16 січня 2007
року про задоволення вимог позивача. При цьому, судом першої інстанції не було
прийнято до уваги, що відповідно до п.22 ст.71 Закону України "Про
Державний бюджет на 2007
рік" було зупинено дію абзацу четвертого статті 1 (в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від
часу настання страхового випадку) Закону України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Оскільки
зупинення дії закону не дає підстав для його застосування, то у суду першої
інстанції не було підстав для задоволення вказаного позову.

Згідно із п.З
ч.І ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 307
ч.І п.2, 309 ч.І п.З,
313-314, 316 ЦПК
України, апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Дзержинську задовольнити.

Рішення
Дзержинського міського суду Донецької області від 16 січня 2007 року скасувати.

У задоволені
позову ОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Дзержинську про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.