РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

17 липня 2007
року      Добропільський міськрайонний
суд Донецької області в складі.толовуючого- судді Тітової Т.А

при секретарі
Михайловській Т.П

за участю
позивача ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2.

Представника 3-
особи ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в
місті Добропілля справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  3-тя особа Добропільський МРВ ,  про визнання особи такою,  що втратила право користування жилим
приміщенням,

встановив:

Позивач
звернулась в квітні 2007 року з цим позовом до відповідача про визнання його
втратившим право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1,  посилаючись на те,  що він з 1995 року в квартирі не
проживає,  шлюб розірвали,  і колишній чоловік фактично живе в
будинку,  який залишився після смерті
його матері,  але знятися з
реєстраційного обліку не бажає,  що тягне
додаткові витрати по комунальним платежам.

В судовому
засіданні ОСОБА_4позов підтримала і пояснила,
що з відповідачем зареєстрували шлюб в жовтні 1992 року,  він вселився в квартиру за вказаною
адресою,  наймачем якої вона є,  був зареєстрований. Коли вона захворіла,  визнана інвалідом,  іх життя перестало складатися,  і відповідач покинув ії, забрав все своє
майно і став жити у матері,  згодом вони
розірвали шлюб.

Відповідач
ОСОБА_2 позов визнав і підтвердив,  що з
листопада 1995 року він покинув колишню дружину,  не проживає в квартирі   ,
куди вселився до позивача після укладення вступу з нею в шлюбу,  але залишається там зареєстрованим.  Фактично з зазначеного часу проживає у
будинку,  що залишився після матері в
АДРЕСА_1.Ніяких перешкод для проживання в спірній квартирі йому не чинилося,  він покинув житло добровільно.

Представник 3-ї
особи ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення позову.

Суд вважає,  що позов підлягає задоволенню.

Відповідно
до  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як
встановлено,  сторони 24 жовтня 1992 року
зареєстрували шлюб,  що підтверджується
ксерокопією наданого суду свідоцтва про укладення шлюбу,  виданого відділом РАЦС м.  Добропілля 27 жовтня 1992 року. Шлюб
розірвано 29 липня 2003 року,  що
підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу,  виданим Добропільським міським відділом РАЦС
29 липня 2003 року.

Згідно копії
особистого рахунку жилого приміщення в АДРЕСА_2 ,  виданого КП " Добропільська служба
єдиного замовника",  відповідач з
додержанням реєстрації 9 липня 1993 року вселився в дану квартиру,  наймачем якої виступає позивач.3а
правилами  ст.  64 ЖК України він є членом сім"ї
наймача.

Як визнав
відповідач,  він з листопада 1995 року не
проживає в спірній квартирі без поважних причин.

Згідно  ст.  71
ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів  сім"ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.

А статтею 72 ЖК
України передбачено,  що визнання особи
такою,  що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок  відсутності
цієї особи понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку.

Таким
чином,  дослідивши обставини справи,  докази,
суд приходить до висновку,  що
визнання відповідачем ОСОБА_2позову про визнання його втратившим право на
зазначене жиле приміщення не суперечить закону,
не порушує права,  свободи чи
інтереси інших осіб. Тому виносить рішення про задоволення позову

Оскільки
позивачка,  яка інвалід 2 групи,
звільнена від сплати судового збору,  ці
витрати на користь держави за  ст.  88 ЦПК України суд стягує з відповідача в
розмірі 8, 50 грн.,  з якого суд
присуджує позивачу витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду
справи.

Відповідно
до  ст.
ст.  71, 72 ЖК України,    ст.
ст.  10, 60, 209 ЦПК України, суд

вирішив :

ОСОБА_2,  1959 року народження,  уродженця м.
Родинське Донецької області,
визнати таким,  що втратив право
користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь держави судовий збір 8 грн. 50 коп.,  а на користь ОСОБА_1- 7 грн. 50 коп понесених
нею витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи.

На рішення може
бути подана апеляція до апеляційного суду Донецької області через даний суд
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів
у зазначеному порядку.