УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАНИ

23 листопада
2007 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Одеської області в складі:

Бабія
А.П..,  Гайворонського СП.,
Ступакова О.А

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Одесі справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2та ОСОБА_3 про стягнення боргу
за касаційною скаргоюОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 24 лютого 2006 року та ухвалу Апеляційного суду
Запорізької області від 27 квітня 2006 року,

встановила:

ОСОБА_13вернулася
до Верховного Суду України з касаційною скаргою на рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької області від 24 лютого 2006 року,  яким частково задоволений позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3про стягнення боргу,
стягнуто зОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 75 750
грн.,  в задоволенні інших позовних вимог
відмовлено,  на ухвалу Апеляційного суду
Запорізької області від 27 квітня 2006 року якою рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

В
обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування
судами норм матеріального права,  в
зв'язку з чим ставить питання про скасування судових рішень та постановления нового рішення
про задоволення її позовних вимог в повному обсязі.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Суд
першої інстанції задовольняючи частково позов посилався на те,  що ОСОБА_13а договорами позики надала ОСОБА_2
15 000 доларів США,  що становить 75 750
грн.. ОСОБА_2 не повернув позивачці суму боргу за договором позики,  чим порушив вимоги  ст.
1049 ЦК України.
В матеріалах справи відсутні докази,  що
відповідачка - ОСОБА_3є стороною в договорах позики укладеними між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2

Апеляційний
суд погодився з таким висновком суду першої інстанції,  однак зазначив,  що до правовідносин між сторонами підлягають
застосування положення  ст.  374,
375 ЦК УРСР в
іншій частині залишив його рішення без змін.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Справа  № 33ц-1501/07                                                                                        Категорія
ЦП: 32

АПП

Головуючий у
першій інстанції Колодіна Л. В.

Доповідач
Ступаков О.А.

Згідно  ст.  335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Одеської області

ухвалила:

Касаційну
скаргуОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 лютого 2006
року та ухвалу Аеляційного суду Запорізької області від 27 квітня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.