Справа №2-2236/2007
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28 серпня 2007 року Луцький міськрайонний суд Волинської
області

в складі: головуючої - судді Крупінської С.С.,

при секретарі - Давидович
А.А.,

з участю позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 до Липинської сільської ради Луцького району,
Корольчук Уляни Іванівни про визнання права власності на частину
будинковолодіння за законом та визнання права власності на частину
будинковолодіння в порядку спадкування,

встановив :

Позивачі
звернулись в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на
частину будинковолодіння за законом та визнання права власності на частину
будинковолодіння в порядку спадкування. Свої вимоги мотивують тим, що після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 , відкрилась спадщина на належну спадкодавцю
на праві спільної сумісної власності 1/2 частину житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами в АДРЕСА_1, який побудований позивачем ОСОБА_1 та
спадкодавцем під час шлюбу, який був
розірваний в 2000 році. Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_2 як діти спадкодавця, є
спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 Вони фактично
прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4, продовжують проживати у житловому
будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1. Мати спадкодавця -
ОСОБА_5 спадщину після смерті сина не приймала, на спадкове майно не претендує.
Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_2
отримати свідоцтво про право на спадщину не можуть, оскільки відсутній
правовстановлюючий документ на будинковолодіння.

Враховуючи
викладене, позивач ОСОБА_1
просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з
надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 як
частку в спільній сумісній власності подружжя та визнати за позивачами ОСОБА_3,
ОСОБА_2 право
власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, а саме по 1/2 частині
будинковолодіння за АДРЕСА_1.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1
підтримала позовні вимоги з вище зазначених підстав, просила їх
задовольнити.

Позивач ОСОБА_3
позовні вимоги підтримав з вище зазначених підстав, просив їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримав з вище зазначених підстав, просив їх задовольнити.

Представник
відповідача - Липинської сільської ради в судове засідання не з'явився.
Липинським сільським головою ОСОБА_6 подано заяву з проханням розглядати справу
без  участі представника сільської ради ,
заперечень проти позову не має. Судом визнано за

2

можливе справу розглядати у відсутності представника   Липинської сільської ради    по наявних у справі матеріалах.

Заслухавши
пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що
позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували в шлюбі з 29 липня 1982 року і 10
травня 2000 року у відділі рацсу Луцького районного управління юстиції
Волинської області зареєстровано розірвання шлюбу, актовий запис №37. Даний
факт стверджується довідкою відділу рацсу Волинського обласного управління
юстиції (а.с.11).

З архівної
виписки від 15.05.2007 року вбачається, що наказом радгоспу «Волинський» с Липини Луцького
району №102 від 15 липня 1988 року виділено ОСОБА_4 земельну ділянку
для будівництва індивідуального житлового будинку в с Липини
Липинської сільської ради народних депутатів площею 0,06 га за рахунок
присадибного фонду радгоспу. Відповідно до рішення виконкому Луцької районної
ради народних депутатів №181 від 11.08.1988 року ОСОБА_4 було надано дозвіл на
будівництво індивідуального житлового будинку з надвірними будівлями та
спорудами в с Липини, року (а.с.13).

З пояснень
позивача ОСОБА_1
вбачається, що за час шлюбу нею та ОСОБА_4 був побудований
житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1.

Згідно заключения ТАМП
«Волиньархпроект» від 10.07.2007 року планування, конструктивні елементи та
габарити приміщень індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 відповідають
дійсним державним будівельним, санітарно - гігієнічним та протипожежним нормам.

У відповідності
до ч.3ст.368 ЦК України
майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю.
Відповідно до ст. 22, 23 КпШС України, що діяв на час виникнення спірних
правовідносин майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною
власністю.

Таким чином,
житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, є спільною
сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_4 помер,
що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ( а.с.10). Після його
смерті в порядку ст.525 ЦК
Української РСР (в редакції 1963 року) відкрилась спадщина на належне
ОСОБА_4 на праві
власності майно , в тому числі на належну спадкодавцю на праві спільної
сумісної власності частину житлового будинку з надвірними будівлями та
спорудами по АДРЕСА_1 .

Відповідно до
ч.2 ст.370 ЦК України
у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Судом
встановлено, що між співвласниками вище зазначеного будинковолодіння не
встановлено домовленості щодо визначення розміру часток у праві спільної
сумісної власності . При таких обставинах суд прийшов до висновку, що кожному
із співвласників -ОСОБА_1,
ОСОБА_4 належить
по 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по
АДРЕСА_1.

Таким чином, після
смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належну йому 1А частину
будинковолодіння.

З копій свідоцтв
про народження позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_2
(a.c.l2)
вбачається, що вони є дітьми ОСОБА_4 і є спадкоємцями першої черги

3

за законом після його смерті, відповідно до ст.529 ЦК Української РСР
( в редакції 1963 року). Відповідач ОСОБА_5 спадщини після смерті сина -
ОСОБА_4 не приймала,
на спадкове майно не претендує.

З пояснень
позивачів , довідки виконавчого комітету Липинської сільської ради (а.с. 15)
вбачається, що ОСОБА_3
та ОСОБА_2 вступили
у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом проживання та догляду за
спадковим будинковолодінням, обробітком присадибної ділянки. Таким чином
позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2
відповідно до ст.549 ЦК
України ( в редакції 1963 року) вважаються такими , що прийняли спадщину
після смерті спадкодавця.

Враховуючи
викладене , суд прийшов до висновку, що підлягають до задоволення позовні вимоги про визнання за позивачем ОСОБА_1
права власності х/г частину будинковолодіння в АДРЕСА_1, як частку в
спільній сумісній власності подружжя та визнання за позивачами ОСОБА_3. та
ОСОБА_2 права
власності на спадкове майно, а саме на належну спадкодавцю на праві спільної
сумісної власності 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та
спорудами в АДРЕСА_1, по 1/2
частині за кожним.

Керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 58,60,
130, 213, 215,223 ЦПК України, на підставі
ст.ст.328,368,370ЦК України,ст.ст.525,529,549ЦКУкраїнської РСР(в редакції 1963 року),
22, 23 КпШС України , суд ,-

вирішив:

Позов
задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та
спорудами в АДРЕСА_1, як
частку в спільній сумісній власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_3 , як спадкоємцем
першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, право власності
на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1.

Визнати за
ОСОБА_2 , як спадкоємцем першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_4, право власності на % частину житлового будинку з надвірними будівлями
та спорудами в АДРЕСА_1.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення .

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.