Справа №2-6679
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2007 року                                                           М.
Харків

Московський районний суд м.  Харкова
у складі:

головуючого:                                      судді
Малихіна О.Р.

при секретарі:                                             Тішинської
М. В.

адвоката: розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Харкові цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Московському районі м.  Харко­ва,
Харківської міської ради,  ОСОБА_2
і ОСОБА_3про визнання права власності на 3/6 частин домоволодіння за померлим
ОСОБА_4в порядку спадкування за заповітом і за нею в порядку спадкування за
законом,  і по зустрічному позову
Державної податкової Інспекції у Московському районі м.  Харкова до ОСОБА_1, ОСОБА_3 і ОСОБА_2,  третя особа КП «Харківське міське БТІ»,  про анулювання правової реєстрації на 3/6
частини домоволодіння за померлим ОСОБА_4і про визнання права власності за
державою на 3/6 частини домоволодіння,

встановив:

в 1999 році до суду звернувся з позовом ОСОБА_4 ,  в якому просив визнати за ним право власності
на 3/6 частини домоволодіння АДРЕСА_1,  в
порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_5.

Рішенням суду від 13.04.2000 року позов було задоволено.

Постановою президії Харківського обласного суду від 22.06.2001 року рішення
районного суду відмінено і справа направлена на новий розгляд.

Під час нового розгляду відповідач,
Державна податкова інспекція у Московському районі м.  Ха­ркова (далі ДПІ),  подала зустрічний позов,  в якому просив визнати за ДПІ право власності
на 3/6 части­ни вказаного домоволодіння,
оскільки позивач не прийняв спадщину у встановлений шестимісячний
строк,  а тому спадщина переходить до
держави,  в особі ДПІ.

В грудні 2002 року ДПІ доповнила свої позовні вимоги і просила також
анулювати правову ре­єстрацію на 3/6 частини вказаного домоволодіння у КП
«Харківське міське бюро технічної інвентариза­ції» (далі КП «ХМБТІ») і
притягнути КП «ХМБТІ» до участі в справі в якості третьої особи.

03.11.2004       року
до суду з позовом звернувся ОСОБА_2,
який просив визнати за ним право

власності на 3/6 частини вказаного домоволодіння в
порядку наслідування за законом після смерті ОСОБА_5 ,  яка була його рідною тіткою,  у зв'язку з тім,  що ОСОБА_4
не прийняв спадщину.

В ході розгляду справи по суті ОСОБА_2 від свого позову відмовився,  оскільки визнав,  що ОСОБА_4
прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 ,
у зв'язку з чим,  провадження по
справі за його позовом закрито.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4
помер. Після його смерті до участі в справі вступила правона-

ступниця ОСОБА_1 ,  яка 25.09.2006 року подала до суду уточнений
позов,  в якому просить визнати

за ОСОБА_4  право
власності на 3/6 частини вказаного домоволодіння в порядку спадкування за

заповітом після смерті ОСОБА_5 ,  а також визнати за нею право власності на
вказану частину до­

моволодіння в порядку спадкування за законом після
смертіОСОБА_4.

Рішенням суду від 30.11.2006 року позов ОСОБА_1 був задоволений,  а в задоволенні позову ДПІ було відмовлене.

Ухвалою судовій палати по цивільним справам Апеляційного суду Харківської
області від 21.03.2007 року рішення суду було відмінено і справа направлена на
новий розгляд.

В судовому засіданні ОСОБА_1  підтримала свій позов.
Вказувала,  що ОСОБА_4  після смерті ОСОБА_5  прийняв спадщину,  оскільки він взяв частину майна
померлої,  а також у шестимі­сячний строк
подав по пошті до державної нотаріальної контори заяву про прийняття Ы
спадщини. Але,  нотаріальна контора не
прийняла заяву,  оскільки остання не була
посвідчена нотаріусом.  ОСОБА_4  був хворий,
а тому не мав можливості самостійно з'явитися до нотаріальної контори і
подати на­лежну заяву,  а тому він
звернувся до суду з позовом.

Все своє майно ОСОБА_4  заповідав
ОСОБА_3,  яка відмовилась у шести­місячний
строк від спадщини на її користь,  про що
подала заяву до державної нотаріальної контори.

Померлий ОСОБА_4  її брат і вона є
спадкоємцем другої черги. Вона прийняла спадщину,  подав­ши заяву у встановлений строк до
державної нотаріальної контори.

В судовому засіданні представник ДПІ у Московському районі м.  Харкова позов ОСОБА_1 не визнав,  підтримав позов ДПІ і вказав,  що після смерті спадкодавця ОСОБА_5 ,  яка заповідала на­лежне їй майноОСОБА_4,  останній спадщину не прийняв,  в установлений шестимісячний строк у
володіння або управління спадщиною не вступив і заяву до державної нотаріальної
контори про прийн­яття спадщини не подавав,
а тому спадщина повинна перейти до держави,  оскільки інших спадкоємців на час відкриття
спадщини не було. На підставі рішення суду від 2000 рокуОСОБА_4 зареєстру­вав в
КП «ХМБТІ» право власності на 3/6 частини домоволодіння за собою. На даний час
це рішення відмінено,  а тому правова
реєстрація підлягає анулюванню.

Представник відповідача ОСОБА_2 і відповідачка ОСОБА_3 позов ОСОБА_1 визнали повністю,  а
позов ДПІ не визнали. Вказували,  що
ОСОБА_4  в ше­стимісячний строк після
смерті ОСОБА_5  прийняв спадщину,  оскільки вступив у володіння майном,  забрав собі частину майна померлої,  а іншу частину роздав людям.  Також він подзвзб заяву про прийн­яття
спадщини до нотаріальної контори.

Відповідач Харківська міська рада про дату і час розгляду справи
повідомлена під розписку,  але
представник ради до суду не з'явився і про причини неявки не повідомив.

Третя особа КП «Харківське міське БТІ» про дату і час розгляду справи
повідомлена під розпис­ку,  але
представник БТІ до суду не з'явився і про причини неявки не повідомив.

В судовому засіданні встановлене наступне.

Спірними є 3/6 частини домоволодіння №АДРЕСА_1,  яки були зареєст­ровані на праві власності
заОСОБА_5,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно заповіту,  складеному
ОСОБА_5  у 1983 році,  все належне їй майно вона заповідала ОСОБА_4
.

Згідно  ст.  549 ЦК України 1963
року,  діючого на час відкриття
спадщини,  визначається,  що спад­коємець прийняв спадщину,  якщо він у шестимісячний строк фактично
вступив в управління або воло­діння спадковим майном або якщо він подав до
державної нотаріальної контори за містом відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Як вбачається із пояснень позивачки ОСОБА_1,  представника відповідача ОСОБА_2 і
відповідачки ОСОБА_3,  після смерті
спадкодавця ОСОБА_4  приймав участь в
похованні ОСОБА_5,  а потім забрав частку
майна померлої собі,  а другу частку
майна роздав людям.  Також,  у шестимісячний строк ОСОБА_4  подавав заяву до державної нотаріальної
контори про прийняття їм спадщини.

Із відповіді державного нотаріуса третьої Харківської державної
нотаріальної контори,  яка зна­ходиться
за місцем відкриття спадщини,
вбачається,  що 17.05.1999 року
державною нотаріальною кон­торою було отримано та зареєстровано за вхідним
№11.18-135 заяву ОСОБА_4 ,  що постійно
ме­шкав вАДРЕСА_1,  про прийняття
спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_5
У зв'язку з тим,  що ця заява не
була нотаріально посвідчена,
зареєструвати її в книзі обліку та реєстрації спадкових справ та завести
спадкову справу не було можливим.  Гр.
ОСОБА_4  було надіслано листа з
роз'ясненням відносно його заяви.

Цей факт підтверджується і копією заяви ОСОБА_4  від 14.05.1999 року в 3-ю Харківську державну
нотаріальну контору,  із якої
вбачається,  що він на час надіслання
заяви фактично проживав в спадковому будинку і підтверджував,  що він прийняв спадщину і бажає оформити
спадщину на себе після смерті ОСОБА_5
згідно її заповіту.

Згідно ч.3  ст.  10 ЦПК України кожна сторона повинна довести
ті обставини,  на яки зона посила­ється
як на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків,  встановлених цім
Кодексом.

Представник ДПІ не надав суду належних доказів того,  що ОСОБА_4
у встановлений ше­стимісячний строк не прийняв спадщину,  не вступив в управління або володіння
нею,  і не подав заяву до державної
нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Твердження представника ДПІ про те,
що не дотримання ОСОБА_4  форми
заяви про прийняття спадщини і не прийняття цієї заяви державною нотаріальною
конторою,  свідчить про те,  що ОСОБА_4
не прийняв спадщину,  суд не
приймає,  оскільки в  ст.
549 ЦК України 1963 року,  який
діяв на час відкриття спадщини,
вказано,  що визнається,  що спадкоємець прийняв спадщину,  якщо він подав до державної нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

В цієї статті не вказано як він повинен був подавати до державної
нотаріальної контори заяву і якої фо­рми повинна бути ця заява,  і кім вона повинна бути посвідчена.

Із дій ОСОБА_4  вбачається він подав
заяву про прийняття їм спадщини до державної кон­тор і остання отримала цю
заяву,  а те що держнотконтора не
відкрила спадкову справу не означає,  що
він не виконав дії вказані в  ст.  549 ЦК України.

Оскільки,  ОСОБА_4  у встановлений законом шестимісячний строк
вступив у володіння майном померлої і подав до державної нотаріальної контори
за місцем відкриття спадщини письмову заяву про прииняпя спадщини і оформлення
спадщини на нього після померлої ОСОБА_5 ,
то суд вважає,  що він прийняв
спадщину,  а тому не знаходить підстав в
задоволенні позову ДПІ про визнання права власності на спадщину за державою в
особі ДП! і про анулювання правової реєстрації иа спірну частину домоволодіння
в КП «ХМБТІ» за ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4  помер. Все своє
майно він заповідав ОСОБА_3. Остання у шестимісячний
строк подала до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини
заяву про відмову від спадщини на користь ОСОБА_1,  яка є спадкоємцем другої черги за законом,  як сес­тра померлого ОСОБА_4 .

ПозивачкаОСОБА_1
в установлений законом строк подала заяву до державної
нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого брата,  але оформити свідоцтво про право власності на
спадщину вона не може із-за існуючого спора про право.

У зв'язку з наведеним,  суд
задовольняє позов ОСОБА_1 частково і визнає за нею право власності на 3/6
частини житлового домоволодіння №АДРЕСА_1,
в порядку спадкування за законом після смерті її брата ОСОБА_4 .

В частині визнання права власності на вказану частину домоволодіння за
померлимОСОБА_4 суд не може задовольнити позов,
оскільки за законом за померлим визнати право власності немо­жливо,  а можливо лише встановити факт прийняття їм
спадщини або факт належності йому власності,
яка є спадковим майном,  що суд і
встановив в даному судовому засіданні.

Оскільки такого позову ОСОБА_1  не подавала,  суд зразу визнає право
власності за нею в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4
,  який прийняв спадщину і є власни­ком
спірної частини домоволодіння.

Керуючись  ст.   ст.
10,  11,  60,
213,  215 ЦПК України,   ст.
ст.  524,  525,
534,  549,  ЦК України 1963
року,   ст.   ст.
1258, 1262, 1268, 1273 ЦК України,  суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1право власності на 3/6 частини домоволодіння,  розташованого за адресою: АДРЕСА_1,  в порядку спадкування за законом після сме­рті
ОСОБА_4,  який прийняв спадщину після
смерті ОСОБА_5 в порядку спадкування за заповітом.

В задоволенні зустрічного позову Державної податкової інспекції у
Московському районі м.  Хар­кова
відмовити в повному обсязі.

Судові витрати,  сплачені
сторонами,  звернути у доход держави.

Рішення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана до районного суду
на протязі 10 днів з моменту його проголошення,
а апеляційна скарга може бути подана до районного суду на протязі 20
днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.