Справа
Р І ШЕННЯ

Іменем України

20.02. 2007
року  Якимівський районный суд Запорізької
області у складі: головуючого - Самойленко В.В.

за участю секретаря - Стаднік В.А.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду    смт.Якимівка Запорізької

області цивільну справу    за позовом
ОСОБА_1до

ОСОБА_2,Зя особа: Якимівський                                                    РВ      УМВС

України в
Запорізькій області про виселення особи з жилого приміщення.

Встановив:

27.12.2006 р. позивачка звернувся до суду з позовом в
якому вказала,що відповідно до рішення Якимівського районного суду Запорізької
області від 19 жовтня 2006 року вона є власником житлового АДРЕСА_1. Зазначені
обставини підтверджуються копіями рішення та витягом з реєстру права власності
на нерухоме майно.. В зазначеному будинку зареєстрован та фактично проживає
відповідач мати позивачки- ОСОБА_3та її колишній співмешканець ОСОБА_4. Після
того,як позивачка стала власницею зазначеного будинку,вона не може їм
користуватися як своєю власністю,а саме не може вселитися,використовувати його
для проживання для себе та членів сім"ї. Таке становище сталося внаслідок
того, що мати позивача -ОСОБА_3 під час сумісного проживання з відповідачем та
в період,коли вона була власником будинку,дозволила відповідачу проживати в
вказаному будинку,він був зареєстрований за вказаною адресою. Але на протязі
останніх п"яти років відповідач постійно свариться з ОСОБА_5.,порушує
порядок співмешкання,внаслідок чого неодноразово притягувався до
адміністративної відповідальності. Після укладення договору дарування,відповідач
відмовляється виселитися з будинку,робить мешкання позивачки там неможливим.
Позивачка просить висилити відповідача,зобов"язати ВГІРФО Якимівського РО
зняти реєстрацію відповідача за даною адресою.

В судовому засіданні позивачка підтвердила дані,вказані в позовній
заяві,просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач на початку судового засідання підтвердив
фактичні дані, вказані в позові, але позовні вимоги не визнав,пояснив, що бажає
зберегти сім"ю з ОСОБА_3 У судових дебатах позовні вимоги визнав в повному
обсязі.

Представник
третьої особи в судове засідання не з"явився, просив розглянути справу без
його участі, задоволення позовних вимог залишив на розсуд суду. В судовому
засіданні були вивчені такі докази по справі:

- показання свідка ОСОБА_3 про те ,
що з відповідачем мешкала разом

багато років. В
останні роки відповідач став зловживати спиртними напоями,

в
зв"язку  з  чим
постійно  свариться  з
нею,пошкоджує  майно,погрожує

фізичною   розправою,лає   її,
внаслідок   чого   сумісне
мешкання   стало

неможливим.   На
цій   підставі   вона
не   може   вільно
спілкуватися   з

донькою,онуком,які   бояться
залишатися   у  неї
вдома, коли   відповідач  в

нетверезому
стані..

Договір дарування житлового будинку
( а.с.5)

витяг з реєстру
БТИ ( а.с.6)

свідоцтво про
одруження ( а.с.7)

свідоцтво про
народження (а.с.8)

законодавством
право власності на нерухоме майно набувається з моменту реєстрації майна .
Тобто у позивачки виникло право власності з на будинок зі9.12.2006 р. В
зв"язку з тим, що позивачкою суду не було надано доказів того, що
відповідач порушував її права власності та перешкоджав в користуванні будинком
після 19.12.2006 р., за його думкою нема підстав для задоволення позову.

В судовому засіданні були досліджені
слідуючи докази по справі:

· покази
свідка ОСОБА_6,яка була допитана в судовому засіданні і пояснила, що вона
знайома з подружжям Краснокутських приблизно десять років, з якими проживала по
сусідству. ОСОБА_2 неодноразово бив свою дружину ОСОБА_1, вижинав її з
помешкання, при цьому на дворі було холодно. Після цього ОСОБА_1 йшла до
міліції для написання відповідної заяви. Свідок також зазначив, що минулий рік
позивачка разом із дитиною проживала у неї. Вона не була присутня під час
сварок, але бачила на обличчі позивачки синці. Зі слів позивачки стало відомо,
що відповідач її бив і в будинку і на вулиці.

· покази
свідка ОСОБА_7 ,яка була допитана в судовому засіданні і пояснила, що вона
знайома з подружжям Краснокутських приблизно десять років. Підтримувала
нормальні відносини зі сторонами. Відповідач дуже сильно бив позивачку. Вона
особисто бачила, як в листопаді 2006 року відповідач вигнав позивачку з
будинку, потім вона бачила, як до будинку подружжя Краснокутських приїздила
міліція. Позивачка разом з дитиною проживала у неї дома. Відповідач зловживав
спиртними напоями та влаштовував сварки. їй стало відомо, що відповідач
відмовився від своїє дитини, ніякої матеріальної допомоги не надавав.

· покази
свідка ОСОБА_8 ,яка була допитана в судовому засіданні і пояснила, що вона є
хрещеною матір"ю сумісної дитини позивачки з відповідачем. Позивачка
скаржилась їй на те, що відповідач постійно бив її, відповідач бажає позбавити
її будинку та всього майна. Відповідач зловживав спиртними напоями та влаштовував
сварки. Позивачка неодноразово скаржилась на те, що відповідач її б"є.

А також
матеріали справи: -копія паспорту позивача /а.с.4/,

-рішення Якимівського районного
суду /а.с.5/,Згідно якого в мотивувальній частині рішення в 2 абзаці вказано :
«10 серпня 1999 р. між ОСОБА_1та ОСОБА_2, ОСОБА_9 Було укладено договір
куплі-продажу відповідно до якого ОСОБА_1 Купила у ОСОБА_2,ОСОБА_9 Належні їм часті АДРЕСА_1

витяг про реєстрацію права
власності на нерухоме майно /а.с.6/,

-свідоцтво про розірвання шлюбу між
сторонами /а.с.7/,

-постанова № 3-2241/06 Якимівського
районного суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за
ст. 173 КупАП /а.с.8/,

-постанова № 3-4679/06 Якимівського
районного суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за
ст. 173 КупАП /а.с.9/,

-постанова №
3-5024/06 Якимівського районного суду про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за ст. 173 КупАП /а.с.8/,

-виписку з домової книги /
а.с.11-12/.

Згідно ст.47 ЦК України (1963
р.) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, яка вимагає
нотаріального посвідчення, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення
угоди, суд вправі за вимогою виконаної угоду сторони визнати угоду дійсною.

Згідно ст. 128 ЦК України
(1963р.) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту
передачі речі, якщо інше не передбачене законом або договором.

Згідно ст. 227 ч.І ЦК
України (1963 р.)
договор куплі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально
посвідчений якщо хоча б одна із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги є
підставою для визнання договору недійсним.

Згідно п.4 Прекінцевих та перехідних положень ЦК України - ЦК України
застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

ст.3 ЦК України
передбачає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків,
встановлених Конституцією України та законом, судовий захист цивільного права
та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовими рішеннями у
цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили,
не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 8 ЦК України
якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного
законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього
кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом
цивільні відносини (аналогія закону) - на підставі якою застосовується ст. 116
ЖК

Відповідно до вимог ст. 116 Житлового Кодексу України
якщо наймач

систематичним порушенням правил співжиття робить
неможливим для інших

проживання
із   ними       в   одному   будинку,
а   заходи   запобігання
виявились

безрезультатними,
виселення винного на вимогу наймодавця провадиться без надання іншого житлового
приміщення.

Згідно ч.І ст.З83 ЦК
України власник житлового будинку, квартири має право використовувати
помешкання для власного проживання.

Згідно ст.391 ЦК України
власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм майном.

Розглянув
вищевказані докази в судовому засіданні, заслухав думку сторін суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних
підстав. На підставі ст.61 ЦПК України суд вважає встановленим той факт, що
позивачка придбала у відповідача та третьої особи належні їм частини АДРЕСА_110
серпня 1999 р.Хоча форма договору не була посвідчено нотаріально, однак
рішенням суду на підставі вказаного договору куплі-продажу було визнано право
власності на будинок за позивачкою, тобто вказаний договір - дійсним. В
зв"язку з цим, суд вважає, що право власності у позивачки на вказаний
будинок виникло не з моменту реєстрації, а з моменту укладення договору, згідно
чинного на той час законодавства.Також на підставі ст. 61 ЦПК України суд також
вважає встановленими факти скоєння відповідачем правопорушень відносно
позивачки, тобто відповідач своїми діями робив неможливим проживання з ним в
одному будинку.

.Керуючись
ст..47,128,227ЦК України 1963 р.,п.4 Прекінцевих та перехідних положень ЦК України,ст.ст.З,8,383,386,39ЩК
України,ст.П6 ЖК України, ст.ст.61,88,213,215,226 ЦПК України, а також
принципом справедливости
та розумності, що передбачені чинним ЦК
України, суд-

ВИРІШИВ :

Позов
ОСОБА_1до ОСОБА_2,Зя особа: Якимівський РВ УМС України в Запорізькій області
про виселення особи з житлового приміщення задовольнити повністю.

Висилити
ОСОБА_2 з АДРЕСА_1Запорізької області.

Зобов»язати
Якимівський РВ УМВС України в Запорізькій області зняти з реєстрації ОСОБА_2 з
АДРЕСА_1.

На рішення може
бути подана апеляційна скарга в Якимівський районний суд Запорізької області
протягом 20 днів з дня подачі заяві про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження подається до Якимівського районного суду Запорізької
області протягом 10 днів з моменту проголошення рішення.