Справа № 2-578/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11"
червня 2007 року     Бориспільський
міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді -                І.В.
Муранової

при секретарі -                        О.В.
Бондаренко

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в М.Борисполі Київської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_1   до   ОСОБА_2,
про   відшкодування   шкоди, спричиненої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

31 січня
2007 року ОСОБА_1 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду з даним позовом
до відповідача ОСОБА_3 про стягнення завданої їй в наслідок
дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди у розмірі 5 179 гривень 74
копійки та моральної шкоди в сумі 10000 гривень, а також понесених судових
витрат. Ухвалою суду від 08 червня 2007 року за клопотанням позивача відповідач
ОСОБА_3 був замінений належним відповідачем ОСОБА_2

Свої
вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 9 листопада 2006 року о 13-30 годині на
37 км автодороги „Київ-Харків" з вини відповідача ОСОБА_2 сталась
дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль „ВАЗ-21074"
державний номерний знак НОМЕР_1, що належитьпозивачу на праві власності,
отримали механічні пошкодження. Згідно з висновком експертної оцінки ПП
„Авто-експрес" матеріальні збитки внаслідок пошкодження автомобіля
належного позивачу автомобіля складає 4729 гривень 74 копійки. Крім того за
послуги по складанню експертного висновку позивачем сплачено 450 гривень.
Позивач також стверджувала, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй
завдана моральна шкода, вона отримала нервове потрясіння, а також внаслідок
пошкодження автомобіля вона втратила моди вість його використовувати, що завдає
позивачу додаткових незручностей. Завдану моральну шкоду вона оцінює в сумі
10000 гривен.

В
судовому засіданні позивач підтримала позов про відшкодування матеріальної
шкоди та зменшила розмір позовних вимог щодо відшкодування моральної, на
відшкодування якої просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 500 гривень.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав
повністю.

Заслухавши
пояснення сторін дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

В
судовому засіданні встановлено, що 9 листопада 2006 року о 13 годині 30 хвилин
на 37 км автодороги „Київ-Харків"
сталась дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля „ВАЗ-21074"
державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія - позивача у справі
ОСОБА_1 та автомобіля „ЗАЗ-ДЕУ" державний номерний знак НОМЕР_2 під
керуванням відповідача ОСОБА_2, внаслідок якої автомобілі отримали механічні
пошкодження.

Відповідно
до вимог частини 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд
розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторонам по
справі були роз'яснені їх процесуальні права та обов'язки а також наслідки
вчинення чи не вчинення процесуальних дій, в тому числі щодо обов'язку сторін
довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи
заперечень.

Підстави
звільнення від доказування наведені в статті 61 Цивільного процесуального
кодексу України. Так, відповідно до частини 4 вказаної статті постанова суду у
справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

З
постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 27 грудня 20-06 року
/а.с-11/ встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини
відповідача ОСОБА_2, який не вибрав безпечної швидкості при виникненні
перешкоди для руху не забезпечив безперешкодний об'їзд перешкоди, чим порушив
п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України.

З
наданих позивачем документів встановлено, що автомобіль „ВАЗ-21074"
державний номерний знак НОМЕР_1 належить позивачу ОСОБА_1 на праві власності
згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 /а.с-12/.

Згідно з
висновком спеціаліста-оцінювача ПП „Авто-експрес" Гонцовського B.C.,
викладеному в Звіті про оцінку майна від 28 листопада 2006 року /а.с-17/,
матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля

2

„ВАЗ-21074" державний номерний знак НОМЕР_1 в  результаті
його  пошкодження  при
ДТП  на  дату складання 25
листопада 2006 року складає 4729 гривень 74 копійки.

Крім того, позивачем ОСОБА_1 понесені витрати на оплату автотоварознавчого
дослідження в сумі 450 гривень /а.с-14-16/.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова
шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну
фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її
завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона
доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до вимог ч.2,5 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає
за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних
підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано
шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці
залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії
джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно
завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

В судовому засіданні встановлено, що водій ОСОБА_2 керував автомобілем
„ЗАЗ-ДЕУ" державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_3, на підставі
виданої власником довіреності від 15 листопада 2005 року.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст. 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу,
яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і
такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки
у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої
речі.

Таким чином, матеріальні збитки, завдані позивачу ОСОБА_1 в сумі 5 179
гривень 74 копійки (4729,74грн.+450,0грн.=5179,75грн.) підлягають стягненню на
її користь з відповідача ОСОБА_2. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди
позивачу ОСОБА_1 завдана також не майнова - моральна шкода у вигляді переживань
з приводу пошкодження її майна та порушення права власності. Згідно зі ст. 23
Цивільного Кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди,
заподіяної внаслідок порушення її прав. Моральна шкода також полягає у душевних
стражданнях яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням
її майна.

Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року
моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З урахуванням викладеного, виходячи з засад розумності, виваженості та
справедливості та враховуючи характер, глибину моральних страждань, що носили
характер простих переживань з приводу порушення права власності, тривалості
негативних наслідків, внаслідок чого позивач булав вимушена звернутись до суду
за захистом порушеного права, суд прийшов до висновку, що заявлений ОСОБА_1
позов про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню у визначеному
позивачем розмірі 500 гривень. По даній справі позивачем понесені судові
витрати на оплату судового збору в розмірі 60 гривень 30 копійок та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень, які
підлягають стягненню на її користь з відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст.23, 1166,1167, 1187, 1188 ЦК України, п.п.12.1,12.3 „Правил дорожнього руху України", затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, та керуючись
ст.ст.10,11,60,61,88,212,214,215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ: Позов задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_4, на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі
5179 гривень 74 копійки та судові витрати в сумі 90 гривень 30 копійок, а
всього на загальну суму 5270 гривень 04 копійки (п'ять тисяч двісті сімдесят
гривень чотири копійки).

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області
через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення та
наступної подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.