УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

30 липня
2007 року                                                                                            м.  Донецьк

Колегія суддів
Апеляційного суду Донецької області

в складі:

Краснощокової
Н.С. ,  Шевченко В.Ю.,  Осипчук О.В.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення,  за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4,  ОСОБА_1,
третя особа: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про
визнання права власності на 61/100 частину квартири,  визнання недійсним договору купівлі - продажу
та про перевід прав та обов'язків покупця,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Святошинського районного суду м.
Києва від 25 жовтня 2004р. та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 15 березня 2005р.,

встановила:

У червні
1996р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення.

Зазначав,  що 19 квітня 1996р. він купив у ОСОБА_4 квартиру
АДРЕСА_1. Однак,  в квартирі залишились
проживати колишня дружина продавця та його син,
які перешкоджають йому у використанні його власності.

ОСОБА_2  звернулась із
зустрічним позовом до ОСОБА_1та ОСОБА_4,  в якому просила визнати за нею право
власності на 61/100 частину вказаної

Справа №33-ц- 1398 кс/ 2007р.                                                        Категорія
ЦП  19

Головуючий у
першій інстанції   Борисюк Л.П.

Доповідач
Краснощокова Н.С.

квартири,  оскільки квартира була кооперативною,  її вартість виплачена в період шлюбу,  а частина вартості оплачена її власними
коштами,  тому без згоди її,  як співвласника,  ОСОБА_4
не мав права на укладення договору купівлі - продажу.

Справа
розглядалась судами неодноразово.

Рішенням
Святошинського районного суду м.  Києва
від 25 жовтня 2004р. позов ОСОБА_2
задоволено. Визнано недійсним договір купівлі - продажу квартири
АДРЕСА_2,  укладений між ОСОБА_4 та
ОСОБА_1 19.04.1996р. За ОСОБА_2  визнано
право власності на 61/100 частину квартири,
за ОСОБА_4 - на 39/100 частин квартири,
переведено права покупця на вказану квартиру на ОСОБА_2  У задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено. Додатковим рішенням цього ж суду від 3.11.2004р. стягнено з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_32461 грн. 92 коп.

Ухвалою
Апеляційного суду м.  Києва від 15
березня 2005р. апеляційні скарги ОСОБА_4,  ОСОБА_3задоволені частково. Рішення Святошинського районного
суду м.  Києва від 25 жовтня 2004р. та
додаткове рішення від З листопада 2004р. в частині переведення прав та
обов'язків покупця на квартиру на ОСОБА_2  скасоване. За ОСОБА_2
визнане право власності на 61/100 частину спірної квартири,  за ОСОБА_4 на 39/100 частин. Визнано
недійсним в частині покупця договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_2,  укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 39.04.1996р.
та переведено права покупця на вказану квартиру на ОСОБА_2  Стягнено з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_1 1501 грн. 77 коп.,
з ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1 960
грн. 15 коп. Визнано право власності на зазначену квартиру за ОСОБА_2 ,  у іншій частині рішення залишено без зміни.

У
касаційній скарзі ОСОБА_4 просить змінити ухвалені у справі рішення та визнати
недійсним договір купівлі - продажу квартири з відновленням сторін в первісний
стан. Посилається на порушення судами норм матеріального і процесуального
права.

Згідно
із ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно
до вимог  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним,  вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та
процесуального права,  а доводи скарги їх
висновків не спростовують.

Відсутні
й передбачені  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судових рішень.

Ураховуючи
наведене,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями
332,  336,  337 ЦПК України,  колегія суддів Апеляційного суду Донецької
області

ухвалила:

Касаційну
скаргу   ОСОБА_4       відхилити.

Ухвалу
Апеляційного суду м.  Києва від 15
березня 2005р. залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.