Справа № 2-1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня  2007 р.

Камінь-Каширський
районний суд Волинської області
в складі: головуючого -
судді   Гончарука О.Н.

при
секретарі    Антонюк Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Камені - Каширському
справу за позовом ОСОБА_1доОСОБА_2,ОСОБА_3про вселення в жиле приміщення,

Особи, які беруть участь у справі:

позивач
ОСОБА_1

представник
позивача ОСОБА_4;

відповідачі
- ОСОБА_2ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

В
поданій до суду заяві позивач зазначає, що 11.02.1994 року він і відповідачка
ОСОБА_2 уклали шлюб , від якого в них 08.04.1995 року народилась дочка ОСОБА_5

Камінь
- Каширською міською радою 18.10.96 р. та 18.11.99 р. йому, дочці і
відповідачам було видано ордери на вселення в однокімнатні квартири відповідно
НОМЕР_1 таНОМЕР_2, що АДРЕСА_1.

У
жовтні 2005 року укладений між ним і відповідачкою шлюб розірвано у судовому
порядку.

Після
розірвання шлюбу він продовжував проживати в квартирі НОМЕР_1 до 20.01.2006
року, коли відповідачка разом з своєю матір`ю вигнала його з неї
разом з його особистими речами.

Так
як відповідачі його до цієї квартири не допускають, він змушений тимчасово
проживати вАДРЕСА_2у своєї матері.

Просить
суд постановити рішення котрим вселити його і неповнолітню дочку Тетяну в
квартиру НОМЕР_2,що АДРЕСА_1.

Стягнути
з відповідачки в його користь  120 грн.
сплачених ним адвокату за юридичну допомогу.

В
судовому засіданні позивач позовні вимоги змінив. Просить вселити його одного
без дочки в квартиру НОМЕР_1 з тих же підстав, які зазначені ним в позовній
заяві.

Представник
позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідачка
ОСОБА_2 позовні вимоги  не визнала і
пояснила суду, що позивач 20.01.2006 року добровільно виселився із квартири
НОМЕР_1.Так як він в ній не проживає понад шість місяців, він втратив право на
проживання в цій квартирі.

Просить
в задоволенні позову відмовити.

Відповідач
ОСОБА_3 позовні вимоги також не визнав і пояснив суду, що проживання в одній
квартирі  позивача і відповідачки через
їх  неприязні відносини  є неможливим.

Крім
цього, позивач втратив право проживання в спірній квартирі, так як не проживає
в ній більше року.

Просить
також в задоволенні позову відмовити.

Позовні
вимоги підлягають до повного задоволення.

Позивач
ОСОБА_1, відповідачка ОСОБА_2  згідно їх
пояснень з лютого 1994 року по жовтень 2005 року перебували в шлюбі.

За
цей час в них 08.04.1995 року народилась дочка
ОСОБА_5.

Камінь
- Каширською міською  радою 18.10.96 р.
та 18.11.99 р. сторонам видано ордери за номерами відповідно 35 і 18 на
вселення в жилі приміщення (а.с.49,51).

Зокрема,  ордер №35 виданий позивачу, відповідачці як
подружжю, їхній неповнолітній дочці Тетяни, сину відповідачки  ОСОБА_3,на вселення їх в однокімнатну
квартиру НОМЕР_1 жилою площею 18,59  кв.
м .

Інший
ордер №18 виданий також як подружжю позивачу, відповідачці, їхній дочці
ОСОБА_5на вселення в однокімнатну квартиру НОМЕР_2з аналогічною жилою площею.

Вказані
квартири знаходяться в багатоквартирному жилому будинку АДРЕСА_1

Як
вбачається з копії свідоцтв  про право на
житло (а. с . 53,53) ,рішення Камінь - Каширського районного суду від
30.09.2005 року (а.с.4-5) по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2Камінь -
Каширської міської ради, ОСОБА_3про визнання
права на приватизацію жилих приміщень, визнання свідоцтв про право
приватної власності на квартири недійсними, визнання договору дарування Ѕ
частини квартири недійсними, відповідачка без відома на те позивача незаконно
приватизувала згадані квартири  на себе
та своїх дітей, незаконно подарувала  Ѕ
частини  квартири НОМЕР_1 своєму синові
ОСОБА_3

Згаданим
рішенням суду, залишеними без змін ухвалами Апеляційного суду Волинської  області від 06.12.2005 року, та Апеляційного
суду Закарпатської області від 23.10.2007 року, приватизація спірних квартир,
договір дарування частини квартири від 18.08.2005 року визнані недійсними,
оскільки зазначеними угодами порушені права ОСОБА_1 на ці квартири.

За
ОСОБА_1визнано право на їх приватизацію на рівних умовах з відповідачами,
неповнолітньою дочкою.

Договір
найму спірних квартир Камінь - Каширським виробничим  управлінням житлово-комунального господарства
укладено з відповідачкою.

Відповідно  до ст.64 ЖК України позивач як колишній член
сім`ї  наймача користується нарівні з
останнім  усіма правами і несе обов`язки,
що  випливають з договору найму жилого
приміщення.

Згідно
ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті
обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,
крім  випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

На
відміну від позивача відповідачі  не
довели суду , що той 20.01.2006 року добровільно виселився із квартири НОМЕР_1.

Незаконні
дії відповідачів щодо приватизації спірних квартир ще до 2005 року в обхід  позивача, незаконне  укладення договору дарування відповідачкою
своєму синові, відповідачу ОСОБА_318.08.2005 року Ѕ частини квартири
НОМЕР_1,вимушене  звернення позивача до
суду в 2005 році із позовною заявою про визнання незаконними приватизації
спірних квартир, договору дарування частини квартири підтверджують пояснення
позивача в тій частині ,що його 20.01.2006 року незаконно було виселено із
квартири НОМЕР_1.

В
даній квартирі він прописаний і  по даний
час.

Крім
того, рішенням Камінь - Каширського районного суду від 18.04.2007 року з нього
стягнуто в користь відповідачки 39 грн. 42 коп. витрат по оплаті квартплати за
квартиру НОМЕР_1.

Безпідставні
твердження відповідачів і в тій частині, що він втратив право користування цією
квартирою з підстав, передбачених ст.71 ЖК України із-за відсутності його   в ній понад
шість місяців.

Судом
встановлено, що позивача незаконно виселили із квартири 20.01.2006 року.

Позовна
заява про вселення в неї  ним подана до
суду 13.02.2006 року.

Так
як ухвалою Верховного Суду України від 18.01.2006 року виконання рішення Камінь
- Каширського районного суду від 30.09.2005 року було зупинено до перегляду
згаданого рішення в касаційному порядку, на цей час ухвалою суду від 28.03.2006
року провадження в даній справі також було зупинено.

Відновлено
провадження в ній 27.11.2007 року.

Наведені
обставини вказують на те, що позивач відсутній в квартирі НОМЕР_1 понад шість
місяців  з поважних причин.

Позивачем
сплачено 8 грн. 50 коп. судового збору,7 грн. 50 коп. витрат на ІТЗ розгляду
справи, 320 грн. адвокатських послуг за юридичну допомогу.

Задовольняючи  позовні вимоги, суд на підставі ст.88 ЦПК
України  стягує з відповідачів в користь
позивача понесені судові витрати в рівних частинах.

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст.64, 71, 191 ЖК України,суд,-

в и р і ш и в:

Позовні
вимоги  задовольнити  повністю.

ОСОБА_1вселити
в однокімнатну квартиру НОМЕР_1 будинку АДРЕСА_1         Стягнути в користь ОСОБА_1з кожного, а  саме: ОСОБА_2та ОСОБА_3по 4 (чотири) грн. 25
коп. витрат по оплаті судового збору, та по 160 (сто шістдесят) грн. витрат по
оплаті юридичної допомоги адвоката.

Стягнути
з кожного, а саме: ОСОБА_2та ОСОБА_3в користь
держави по 3 (три) грн. 75 коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до судової палати  у цивільних справах Апеляційного суду
Волинської області через Камінь-Каширський районний суд шляхом  подачі в 10-ти денний строк з дня його
проголошення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,
або в порядку ч.4 ст.295  ЦК України.

Головуючий :  підпис

Оригіналу відповідає

Суддя Камінь-Каширського

районного  суду
О.Н.Гончарук