Справа № 2-13 l/07p.
РІШЕННЯ

І МЕНЕ М               УКРАЇНИ

17 січня 2007 року
Красноградський районний суд Харківської області в складі:

головуючої -
судді               Болотової Л.І.

при секретарі                       Кузнєцової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Краснограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до СТОВ "Знамя" про
поновлення порушеного права з вимогами про стягнення моральної шкоди, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1
звернувся з позовом до СТОВ „Знамя"
про поновлення порушеного права та вказав, що 01.10.2005 року він отримав
свідоцтво про право на спадкове майно після смерті своєї матері ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Серед
вказаного в свідоцтві спадкового майна зазначено і майновий пай, який
знаходиться у відповідача СТОВ "Знамя"
і його вартість згідно майнового сертифікату складає 2360 гривень. Коли
він зробив перерахунок цієї суми з урахуванням індексації - сума становить 9284,48 гривень.

Відповідач
користується зазначеним майном, але орендну плату за користування майном не
сплачував ні його матері, ні йому.

Позивач неодноразово
звертався до відповідача з проханням виділити йому майна на зазначену суму, а в
разі неможливості - виплатити
йому кошти за належне йому майно, але
відповідач ухиляється від виділу майна або сплати йому коштів за майновий пай,
тому позивач просить поновити його порушене право і зобов"язати
відповідача СТОВ "Знамя"
Красноградського району Харківської області виділити йому майно на майновий
пай на суму 9284,48 гривень,
а в разі неможливості виділити майно в натурі стягнути з відповідача на його користь
9284,48 гривень,
а також судові витрати по справі.

Крім того
позивач вважає, що відповідачем йому завдано і моральну шкоду, яка полягає в
тому, що його матір тривалий час-10
років була прикута до ліжка, він доглядав за нею і неодноразово прохав
відповідача виплатити йому гроші за майновий пай, нервувався, завдану йому
моральну шкоду він оцінює в 1000
гривень, які просить також стягнути з відповідача.

В судовому
засіданні позивач позов підтримав, додавши, що його мати взагалі ніякого
договору оренди майнового паю з відповідачем не укладала, хоча в 2001 році отримувала
гроші на майновий пай, а якщо договір оренди і був, то позивач вважає його
розірваним, бо виплата орендної плати не здійснюється. При цьому він вказав, що
ні він ні його мати до відповідача або до суду про розірвання договору оренди
не зверталися.

Представник
відповідача проти задоволення позову заперечував, пояснивши, що 23.03.2000 року між
власниками майнових паїв КСП "Знамя",
до яких входила і мати позивача, був укладений договір про спільне
володіння, користування та управління майном, яке знаходиться у спільній
частковій власності членів КСП. Відповідно до умов договору співвласники майна
домовилися протягом строку дії зазначеного договору - 15 років, не
проводити виділ майна в натурі членам КСП "Знамя",
на даний час договір є чинним та не припиняв дії. Між співвласниками КСП "Знамя" і СТОВ "Знамя" 02.01.2001 року був укладений договір оренди майна колишнього КСП "Знамя"
терміном на 15 років, згідно якого
співвласникам сплачується орендна плата. Виділення позивачеві майна в
натурі  призведе  до
зміни  в  односторонньому  порядку
умов  договору  оренди,
до зменшення об"єкту оренди, що в значній мірі зачепить інтереси
СТОВ "Знамя" і
суперечить чинному законодавству.

Крім того
відповідно до Наказу Міністерства аграрної політики України "Порядок
розподілу та використання майна реорганізованих колективних
сільськогосподарських підприємств", затвердженого 14.03.2001 року за № 62 та
зареєстрованого у Міністерстві юстиції
України 04.04.2001 року за № 305/5496, встановлена процедура виділення майна в натурі,
яка передбачає, що виділення зі складу пайового фонду майна в натурі окремим
власникам чи групам власників за їх проханням здійснюється
підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів
співвласників за заявою власника на ім"я керівника
підприємства-правонаступника (користувача майна) в якій зазначено способ використання належного йому
майнового паю. Збори співласників після розгляду пропозицій комісії щодо
визначення розмірів майнових паїв затверджують результати розподілу майна
майнового фонду та переліки майна, яке виділяється в натурі, після чого комісія визначає місцезнаходження
майна і юридичну особу-користувача майна і не пізніше 10 днів з дня
затвердження передає підприємствам-правонаступникам (користувачам) уточнені
списки груп співвласників та переліки майна, визначеного для виділення, а копії
цих документів передає сільській раді. І тільки у разі невиконання рішень
зборів співвласників щодо виділення підприємством-правонаступником
(користувачем) майна у натурі власнику майнового паю, подальший захист прав
власника майнового паю вирішується в судовому порядку. Крім того майновий пай є
грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним
на дату паювання, і не підлягає індексації.
Вимоги позивача щодо стягнення на його користь моральної шкоди є
необгрунтованими, так як під час хвороби матері позивач не був власником
земельного паю та не мав правових підстав вимагати виплати йому грошової
вартості майнового паю.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно
відмовити в повному обсязі за наступних підстав.

01.10.2005 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за
заповітом в тому числі і на майновий пай на суму 2360 гривень, який належав його матері, що підтверджується
копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, копією свідоцтва про
смерть ОСОБА_2, копією свідоцтва про право власності на майновий пай на її
ім"я.

Згідно довідок СТОВ „Знамя"
договір оренди майна з ОСОБА_2 дійсний з

23.03.2000 року
строком на 15 років і
його дія не припинена, а у 2004
році ОСОБА_2

нараховано
орендна плата на майновий пай і видано 114
кілограм кукурудзи.

Згідно копії
договору НОМЕР_1 „Про
спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності" від 23.03.2000 року співвласники, як власники майнових паїв, домовилися
спільно володіти, користуватися і розпоряджатися майном, яке
знаходиться у спільній частковій власності як єдиний майновий комплекс і
протягом строку дії зазначеного договору -
15 років не проводити виділ майна в натурі членам КСП "Знамя".

Згідно копії
договору оренди від 02.01.2001
року співвласники передали належне їм майно в оренду СТОВ „Знамя" строком на 15 років, даних про
розірвання вказаного договору оренди немає.

Відповідно до Наказу Міністерства аграрної політики України "Порядок
розподілу та використання майна реорганізованих колективних
сільськогосподарських підприємств" затвердженого
14.03.2001 року за № 62 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України

04.04.2001 року за № 305/5496 встановлена
процедура виділення майна в натурі окремим

власникам чи
групам власників, яка проводиться підприємством-користувачем майна із

переліку майна,
виділеного на ці цілі і може бути здійснене одним із вищезазначених

способів за
рішенням зборів співвласників.

Позивачем не надано жодних доказів щодо дотримання ним
встановленої процедури виділення майна в натурі і не
доведено яким чином відповідач порушив його права. Крім того вимоги позивача
про відшкодування моральної шкоди заподіяної йому відповідачем не підлягають задоволенню в зв"язку з
необґрунтованістю, так як на час хвороби матері позивач не був власником майнового паю і не мав правових підстав вимагати
виплати йому грошової компенсації. Позивач
також не довів завдання йому відповідачем будь-якої моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 23,
1167, 358 ЦК України, Наказом Міністерства аграрної політики України "Порядок
розподілу та використання майна реорганізованих колективних
сільськогосподарських підприємств" затвердженого 14.03.2001 року за № 62, ст.ст. 10, 60,212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до СТОВ "Знамя"
про поновлення порушеного права з вимогами про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом 10 днів з дня його проголошення, апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом 20-ти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України
до апеляційного суду Харківської області через Красноградський
районний суд.