Справа № 22ц-627/2007 p.                                             Головуючий
Білокур В.І. Доповідач - Коренькова З.Д.
УХВАЛА

Іменем України

11 квітня 2007 року                                                                                           м.
Чернігів

Апеляційний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого:        Коренькової З.Д.,

суддів:                 Заболотного В.М.,   Ішутко В.М.

при
секретарі:       Пільгуй Н.В.,

з участю:
ОСОБА_1.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду від 09 лютого 2007 року по справі
за поданням державного виконавця Шибіко Є.М. Державної виконавчої служби у
м.Прилуки та Прилуцькому районі про примусове проникнення до житла, -

Встановив:

На ухвалу
Прилуцького міськрайонного суду від 09
лютого 2007 року,
якою надано дозвіл державному виконавцю Шибіко Є.М. Державної виконавчої служби
у м.Прилуки та Прилуцькому районі на примусове входження до житла боржника
ОСОБА_1. для перевірки її майнового стану за місцем її проживання, подана
апеляційна скарга боржником, в якій вона просить її скасувати.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що суд не взяв до уваги

те, що вироком
суду від 01.08.2006 року
було присуджено сплатити ОСОБА_2. кошти в сумі 3000 грн. за моральну шкоду, а тому, ст. 50 Закону України
„Про виконавче провадження" передбачено першочергове стягнення на кошти
боржника, а лише потім стягнення звертається на належне боржнику інше майно,
однак держвиконавець постанову про арешт коштів боржника винісла тільки 20.02.2007 року. Також, суд
прийняв до уваги лише усні пояснення державного виконавця, а саме повідомлення
про надісланий на адресу апелянта рекомендований лист про перевірку майнового
стану без підпису отримувача, та неналежним чином оформлений протокол про недопуск до помешкання (без
підписів понятих).

2

Суд прийшов до
висновку про те, що подання державного
виконавця є таким, що ґрунтується на вимогах ст. 376 ЦПК України.

Вислухавши суддю
- доповідача,
учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Відповідно до
вимог ст. 376 ЦПК
України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння
боржника - фізичної
особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб, вирішується судом за місцезнаходженням житла чи
іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Як вбачається із
матеріалів справи, боржник ОСОБА_1. відмовлялась виконати у добровільному
порядку рішення суду. Потім, державний виконавець почав виконувати рішення в
примусовому порядку, як це і передбачено Законом України „Про виконавче
провадження", а саме для того, щоб звернути стягнення на майно боржника,
держвиконавець намагався перевірити майновий стан ОСОБА_1., але остання його не
впускала в своє помешкання, про що були складені відповідні акти. І лише 20.02.2007 року державний
виконавець винісла постанову про арешт коштів боржника.

Згідно положень
ст. 50 Закону
України „Про виконавче провадження", стягнення за виконавчими документами
в першу чергу звертається на кошти боржника і за наявності даних про кошти та
інші цінності, що знаходяться на рахунках і вкладах в банках, на них
накладається арешт. У разі відсутності у боржника коштів та цінностей,
достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на
належне боржникові інше майно. Але, ч,5 зазначеного Закону говорить про те, що
остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається
державним виконавцем.

З
вищевикладеного виходить, що державний виконавець не порушував порядок
звернення стягнення при примусовому виконанні рішення суду, а діяв у
відповідності та в межах Закону, а тому підстав для скасування ухвали суду про
надання дозволу на примусове проникнення до житла ОСОБА_1. не вбачається.
Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 312, 313 -
315, 317, 319, 325 ЦПК «України, суд,

Ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити. Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду від 09 лютого 2007 року залишити
без змін.

Ухвала набирає
чинності негайно після її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду
України в касаційному порядку на протязі двох місяців після набрання законної
сили ухвалою апеляційного суду.