УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20 липня
2007 року                                                                            м.  Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Червинської М.
Є.,  Висоцької B.C.,
Олєйникової Л.С.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України та
військової частини А 1020 про забезпечення житлом за касаційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Солом'янського районного суду м.
Києва від 25 жовтня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 25 січня 2005 року

встановила:

У   серпні
2004  року  ОСОБА_1 звернувся  до
суду  з   позовом
до Міністерства оборони України про зобов'язання надати житлове
приміщення.

Позивач
посилався на те,  що у 1996 році був
звільнений з військової служби за віком.
У вересні 1993 року був прийнятий на квартирний облік,  відповідно до Закону має право на
першочергове отримання житла для постійного проживання,  в тому числі і не пізніше одного року після
звільнення з військової служби. Відповідачем вимоги закону не виконані,  чим порушуються його житлові права.

Рішенням
Солом'янського районного суду м.  Києва
від 25.10.2004 року,  залишеного ухвалою
Апеляційного суду м.  Києва від
25.01.2005 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач
ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на зазначені рішення,  посилаючись на невірну оцінку зібраним
доказам,  неправильне застосування норм
матеріального і процесуального права,  в
зв'язку з чим ставить питання про скасування судових рішень та повернення
справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судового рішення відсутні,
виходячи з наступного.

Справа №
33ц- 1265 кс 07                        Категорія
ЦП; 10

Головуючий у 1
інстанції Мазур Л.M.

Доповідач
Висоцька B.C.

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог,  суд першої
інстанції виходив з того,  що жилі
приміщення надаються в порядку черговості,
права позивача порушені не були. ОСОБА_1 з 28 вересня 1993 року
перебуває на квартирному обліку при військовій частині А 1020 Фастівського
гарнізону із сім'єю з 5 осіб,  але з 2000
року Фастівський гарнізон не отримав жодної квартири.

Апеляційний
суд обґрунтовано погодився з висновками суду першої інстанції.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
рішення суду постановлено з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1  відхилити.

Рішення
Солом'янського районного суду м.  Києва
від 25 жовтня 2004 року,  ухвалу
Апеляційного суду м.  Києва  від 25 січня 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.