У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

30 листопада 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Балюка М.І.,                                                                       Барсукової В.М.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу квартири від 7 вересня
2000 року, визнання даного договору дійсним між іншими особами, визнання права
власності на квартиру, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2006 року ОСОБА_1 звернувся із зазначеним позовом, посилаючись на
те, що позивач, який є батьком ОСОБА_2, вирішив придбати квартиру АДРЕСА_1 та
подарувати її дочці. Для того, щоб не зазнавати зайвих витрат вони вирішили
відразу оформити квартиру на ОСОБА_2, в зв'язку з чим позивач дав гроші, але
покупцем в договорі була зазначена дочка. Під час підписання договору
купівлі-продажу квартири від 7 вересня 2000 року ОСОБА_2 перебувала за межами
м. Новоград-Волинський, у зв'язку з чим в договорі підпис за не поставив ОСОБА_3
(чоловік ОСОБА_2), хоча не мав на те доручення. Просив визнати договір
купівлі-продажу недійсним та визнати право власності на зазначену квартиру за
ним.

Ухвалами Новоград-Волинського міськрайонного суду від 24 березня 2006 року
та 1 квітня 2006 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 залучені до участі у праві в якості
співвідповідачів.

У квітні 2006 року ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом, посилаючись на
те, що спірна квартира придбана з ОСОБА_2 за спільні кошти за договором
купівлі-продажу від 7 вересня 2000 року, а тому квартира належить йому та
ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, як така, що придбана в період
шлюбу. В спірній квартирі вони з ОСОБА_2 проживали на протязі близько 5 років,
зробили ремонт. Ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_1 на протязі цього часу договір не
оспорювався, а спір виник після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 Просив визнати
дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 7 вересня 2000 року з
моменту його укладання та визнати квартиру спільним майном подружжя, в якому
йому на праві спільної сумісної власності належить Ѕ його частина.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 24 липня 2006 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено за пропуском строку позовної давності.
Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано дійсним договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 від 7 вересня 2000 року з моменту його укладення. Визнано
зазначену квартиру спільним майном подружжя ОСОБА_3 і ОСОБА_2, в якому ОСОБА_3
на праві спільної сумісної власності належить Ѕ його частина.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 11 січня 2007 року
рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 24 липня 2006 року
скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено за безпідставністю
заявлених вимог у задоволенні позову ОСОБА_1 Відмовлено за безпідставністю
заявлених вимог у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 Залишено без змін рішення
в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладеного 7 вересня 2000 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, з моменту його
укладення.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати ухвалене у справі рішення апеляційного суду, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм
процесуального права.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 11
січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Гуменюк

Судді:
М.І. Балюк

В.М.
Барсукова