Справа № 22-3712/07                                                      Головуючий
у 1 інстанції: Федоренко
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
листопада 2007 року                                                                                           м.  Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого:  Приймака В.М.

Суддів:                    Подліянової Г.С.

Мануйлова Ю.С.

При секретарі:
Батарейній О.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення
Енергодарського міського суду Запорізької області від 08 серпня 2007 року

в справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист прав споживача,  -

ВСТАНОВИЛА:

Y червні
2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про захист прав
споживача.

В позові
зазначав,  що з метою придбання мобільного
телефону Nokia 6151,  він
звернувся у магазина "Козачок" до приватного підприємця ОСОБА_3,  який повідомив,  що бажаного телефону в наявності немає,  але його можливо привести під замовлення.
Позивач погодився і оплатив телефон,
передавши відповідачу 880 грн.,
що підтверджується квитанцією від 07.05.2007 р. Обумовлений термін
доставки замовленого телефону закінчився 23.05.2007 р. Відповідач,  взяті на себе зобов'язання за договором
купівлі-продажу не викбнав,  на вимогу
позивача гроші не повернув. Тому позивач вважає,  що своїми діями відповідач по справі порушив
його права,  які випливають з Закону
України "Про захист прав споживачів".

Зважаючи
на викладене ОСОБА_1 просив суд розірвати договір купівлі-продажу від
07.05.2007 p.,  стягнути з ОСОБА_3 на свою користь сплачену суму вартості
телефону у розмірі 880 грн.,  стягнути
відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 800 грн.

У
судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги. Просив суд стягнути з
ОСОБА_3 на свою користь суму різниці вартості телефону* у травні і липні,  що становить 130 грн.,  а також моральну шкоду у розмірі 800 грн.

Рішенням
Енергодарського місцевого суду Запорізької області від 08 серпня 2007 року в
задоволені позову відмовлено.

Не
погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу,  в якій просив
скасувати рішення суду,  як таке,  що не є обгрунтованим і не відповідає діючому
законодавству та ухвалити по справі нове рішення,  яким задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
учасників процесу,  перевіривши матеріали
справи,  колегія суддів прийшла до
висновку,  що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до  ст. . 303 ЦПК України під час розгляду
справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,  заявлених у суді першої
інстанції.

Відповідно
до  ст. . 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає,  що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

З
матеріалів справи вбачається,  що
07.05.2007 року,  між сторонами був
фактично укладений усний договір купівлі-продажу мобільного телефону Noкia
6151,  про що свідчить квитанція до
прибуткового касового ордеру ( а.с.
4),  а також замовлення на покупку
побутової техніки ( а.с.  5),  відповідно до якого позивач попередньо
здійснив оплату телефону у розмірі 880 грн.,
а відповідач зобов'язався надати йому телефон в термін 10 банківських
днів. Відповідач телефон у встановлений строк не передав,  а 11.06.2007 року поштовим переказом
переслав,  а 12.06.2007 року позивач
одержав гроші в сумі 880 грн..

Відповідно
до ч.2 ч.3  ст.  693 ЦК
України якщо продавець,  який одержав
суму попередньої оплати товару,  не
передав товар у встановлений строк,
покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення
суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти
відповідно до  ст. . 536 ЦК України,  від дня
коли товар мав бути переданий,  до дня
фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої
оплати.

Відповідно
до  ст. . 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник
зобов'язаний сплачувати проценти,  якщо
інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами встановлюється договором,  законом або іншим актом цивільного
законодавства.

В
вищезазначеному договорі сторонами не передбаченні наслідки порушення сторонами
своїх зобов'язань. З позовними вимогами до суду про стягнення процентів
передбачених  ст.  536 ЦК
України позивач до суду не звертався.

Вимоги позивача про стягнення 130 гривень,
як різниці в ціні телефону не грунтуються на

законі,  не підтверджені доказами
неспроможності придбати аналогічний телефон за меншою або

більшою вартістю.

Виходячи
з вищезазначеного,  суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про те,
що не має підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 130
гривень - різниці в ціні телефону.

Відповідно
до роз'яснень,  даних в п. 5 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 « Про судову практику в
справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,  обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ
про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди,  протиправність діяння її заподіювача,  наявність причинного зв'язку між шкодою та
протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.
Зокрема суд повинен з'ясувати,  чим
підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або
витрат немайнового характеру,  за яких
обставин та якими,  діями( бездіяльністю)
вони заподіяні,  в якій грошовій сумі позивач,  оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив
при цьому.

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди,  суд першої інстанції,  на думку колегії,  прийшов до правильного висновку .про те,  що позивач не

надав
суду достовірних доказів на підтвердження,
заподіяння,  йому такої
шкоди,  тому й не має підстав для
задоволення цих позовних вимог.

Зазначене
в рішенні суду першої інстанції твердження,
що замовлення на придбання побутової техніки є згодою сторін,  яка не передбачена діючим законодавством,  і з цього питання суд її для  справи,
не оцінює,  не є підставою для
скасування правильного по суті  рішення
суду.

З
матеріалів справи вбачається,  що позивач
згідно посвідчення НОМЕР_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1987 році,  тому
відповідно до  ст.  4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21
січня 1993 року № 7-93 « Про державне мито» має пільги,  щодо сплати,
державного мита.

Таким
чином,  доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують. Передбачених законом,  підстав,
неправильного застосування норм,
матеріального,  чи. процесуального
права не. встановлено.

Рішення суду
відповідає закону і підстав для його скасування колегія не вбачає.

Керуючись  ст. ст,
303, 307, 308, 313, 314, 315, 317.319 ЦПК України,  колегія.судців, .

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1  в  особі
представника ОСОБА_2
відхилити.

Рішення
Енергодарського місцевого суду Запорізької області від 08 серпня 2007 року по
цій справі залишити без змін,  виключивши
з резолютивної частини рішення вказівку про стягнення з ОСОБА_1 на користь
держави судовий,  збір у розмірі. 51
грн.,  і віднести,  його за рахунок держави.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  проте може бути оскаржена протягом двох
місяців шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України .