Справа №22ц-1592/2007                                   Головуючий в
І інстанції - Янжула
Категорія 19/21                                                                                  Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2007
року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого -РудьВ.В.

суддів              - Ремеза В. А., Можелянської З.М.

при секретарі - Худолій Н.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в М.Дніпропетровську цивільну справу за апеля­ційною
скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Першотравенську на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської
області від 20.12.2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.Першотравенську про відшкодування моральної
шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

21.11.2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захво­рювань України в м.Першотравенську
про відшкодування моральної шкоди (а.с.3-4).

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на
те, що він на протязі 22 років працював на шахті «Ювілейна» ВАТ
«Павлоградвугілля» та за час роботи одержав професійні захворювання. На
підставі чого, за висновком МСЕК від 28.03.2002 року йому встановлено втрату
професійної працездатності у розмірі 55%, а також визнано інвалідом 3 групи
безстроко­во (а.сЛ0-11). В зв'язку з чим, у відповідності до ст.ст.21,28,34
Закону України «Про загально­обов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та профе­сійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності», просив суд стягнути на його ко­ристь з Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.Першотравенську у рахунок
відшко­дування моральної шкоди 75000 грн.

Рішенням Першотравенського міського суду
Дніпропетровської області від 20.12.2006 ро­ку позовні вимоги ОСОБА_1
задоволені частково, на його користь з Відділен­ня виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Першотравенську стягнуто 44000 грн. у рахунок від­шкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок отримання професійного захворювання
(а.с.33-34).

В апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Першотравенську ставить питання про скасування рішення
суду, посилаючись на відсутність медичного висновку щодо спричинення позивачу
моральної шкоди та на зупинення дії в 2006 році Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробни­цтві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності» в частині, що сто­сується відшкодування моральної шкоди
(а.с.37-39).

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах дово­дів апеляційної скарги та заявлених вимог, заслухавши доповідь
судді-доповідача, колегія суд-

дів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду зміні, з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив факт отримання
ОСОБА_1 професійного за­хворювання під час роботи на шахті «Ювілейна» ВАТ
«Павлоградвугілля», в наслідок чого за висновком МСЕК від 28.03.2002 року його визнано
інвалідом 3 групи та встановлено 55% втра­ти професійної працездатності
безстроково (а.с. 10-11), та прийшов до обґрунтованого висновку, що в зв'язку з
отриманим професійним захворюванням, позивачу спричинено моральну шкоду, яка
підлягає відшкодуванню шляхом стягнення з відповідача страхової виплати за
моральну шкоду у відповідності до вимог ст.ст.21,28,34 Закону України «Про
загальнообов'язкове держа­вне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворюван­ня, які спричинили втрату
працездатності».

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на відсутність
медичного висновку щодо фак­ту спричинення ОСОБА_1 моральної шкоди не можуть
бути прийняті до уваги, оскільки у від­повідності до вимог ч.3 ст.34
зазначеного вище Закону, вирішення питання щодо моральної шкоди віднесено до
компетенції суду, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про доведе­ність
її спричинення позивачеві.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи щодо зупинення з
01.01.2006 року, на підставі ст.77 Закону України «Про Державний бюджет 2006
року», дії Закону України «Про загально­обов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та профе­сійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності» в частині, що стосується відшко­дування
моральної шкоди, оскільки позивач втратив працездатність у зв'язку з
професійним захворюванням до 01.01.2006 року, був оглянутий із встановленням
розміру втрати працездат­ності та групи інвалідності ще 28.03.2002 року.

Разом з тим, виходячи з дійсних обставин справи та
наслідків, які наступили, розміру втра­ти позивачем професійної працездатності
та групи інвалідності, колегія суддів знаходить мож­ливим зменшити розмір
стягнутої моральної шкоди до 17000 грн., задовольнивши апеляційну скаргу
частково.

Керуючись
ст.ст.303,304,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Першотравенську задовольнити частково.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від
20.12.2006 року змінити.

Зменшити стягнуту з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.Першотравенську суму у рахунок відшкодування моральної шкоди на
користь ОСОБА_1 до 17000 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та
може бути оскаржено до Верховного Суду України протягом двох місяців.