Справа №2-1359/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2007 р. Галицький
районний суд м.  Львова

в складі
головуючої-судді              - Серьодкіної І.М.

при
секретарі                                  -
Чорній Н.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до СПД ФО ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,  завданої ДТП, -суд, -

встановив:

Позивачі
звернулися в суд з позовом, в якому просять стягнути з відповідачів матеріальні
та моральні збитки, завдані їм внаслідок ДТП, яка мала місце 09 червня 2006
року о 6.30 год.В обґрунтування своїх вимог покликаються на те, що 6 червня
2006 року близько 16.30 год. ОСОБА_4, водій мікроавтобуса марки БОГДАН модель А
9201 д.н. НОМЕР_1, що належить
СПД ФО ОСОБА_3,  рухаючись по вул. .
Хуторівка в м. Львові грубо порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого
сталося зіткнення з автомобілем марки FIAT TEMPRA , д.н.
НОМЕР_2, який належав їм на праві власності.Внаслідок такої ДТП, автомобіль FIAT ТЕМРКА,
отримав значні технічні пошкодження.Вартість відновлювального ремонту згідно
висновку автотехгічної експертизи становить 17376 грн. 76 коп.Вказана сума
відшкодована страховою компанією лише частково.Разом з тим, фактично автомобіль
був розтрощений до такої степені, що їм не було що ремонтувати, а тому в такому
ж виді автомобіль і продали за безцінь.

Крім
цього, враховуючи, що ДТП сталася на очах позивачів, останні отримали стрес в
зв"язку з чим зверталися до лікаря, а тому просять стягнути з відповідачів
і моральну шкоду в сумі 40
000 грн.

В
судовому засіданні позивачі свій позов підтримали дали пояснення аналогічні,
викладеним в позовній заяві, при цьому дещо зменшили суму моральної шкоди та
просили стягнути з відповідачів 12
000 грн. моральної шкоди.

Відповідач
позов не визнав та пояснив, що дійсно мікроавтобус, який вчинив ДТП належить
йому, однак на місці ДТП на був і безпосереднім очевидцем ДТП також не був, але
вважає, що позивачам страхова компанія повернула завдані збиткидому повторно
платити такі він не буде, а що стосується моральної шкоди, то в цій частині
позов також не визнає, оскільки вважає, що такі є позивачами надто завищені і
нічим не обґрунтовані.

Відповідач
ОСОБА_4 в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце слухання
справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є розписка
останнього.Разом з тим, суд вважає, що справу можна розглянути у відсутності
відповідача ОСОБА_4. Тим не менше, що в одному із  судових
засідань  09.02.2007  р.  відповідач  був
присутній  в  судовому

засіданні, дав пояснення і при цьому позов не
визнав, хоча не заперечив факт вчинення ним ДТП та своєї вини у вчиненні
такого.

Суд
заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, давши їм оцінку,
приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з
наступного.

Відповідно
до  ст.
1166 ЦК
України майнова шкода,  завдана
неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або
юридичної особи,  а також шкода завдана
майну фізичної особи,  відшкодовується в
повному обсязі особою,  яка її завдала.

Як
вбачається з матеріалів цивільної та адміністративної справи 09.06.2006 року о 16.30 год. На вул.
Хуторівка в м. Львові мала місце ДТП між автомобілями позивача та відповідача,
що належить ОСОБА_3Протокол про адміністративне правопорушення складений на
правопорушника ОСОБА_4., на особу, яка вчинила ДТП, і з такої вбачається, що
винуватцем ДТП є саме відповідач ОСОБА_4.При цьому слід зазначити, що схема ДТП
підписана обома учасниками ДТП і жодний з них немав до такої буд. -яких
претензій;постановою Залізничного районного суду м. Львова від 29 червня 2006 року ОСОБА_4
визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого  ст. . 124 КУпАП та його
оштрафовано на 68 грн. в
прибуток держави.Дана

постанова
набрала законної сили, така ніким не оскаржена, не скасована і не змінена, а
відтак суд приймає її до уваги /матеріали адміністративної справи №3-6574/06 в 1 томі/. Зрештою
сам відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні 09.02.2007 року не заперечив фат вчинення ним ДТП,  та свою винність у вчиненні такої.

З
висновку експерта спеціаліста автотоварознавчого дослідження від 30.06.2006 року за №222 вбачається, що
відновлювальна вартість автомобіля марки FIAT TEMPRA-2, 0і д.н. НОМЕР_3, який
пошкоджений під час ДТП становить 17376
грн.76 коп./а.с. 36-38/.

З
довідки, виданої начальником служби економічної безпеки страхової групи ТАС
позивачам виплачено частково страхове відшкодування в сумі 8700, 55 коп./а.с.
35/.Чого не заперечили в судовому засіданні позивачі.

Відповідно
до  ст. . 1172 ЦК
України-відповідач ОСОБА_3-власник джерела підвищеної небезпеки, має
відшкодувати шкоду, заподіяну з вини його працівника під час виконання ним
службових(трудових) обов"язків.

В
судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 не заперечив, що мікроавтобус марки
БОГДАН модель А09201 д.н. НОМЕР_1
належить йому на праві власності і такий мікроавтобус здійснює перевезення
громадян по маршруту №39
в м. Львові. Саме в цей день перевезення на згаданому мікроавтобусі
здійснював його працівник -
ОСОБА_4,  який 09 червня 2006 року на вул.
Хуторівка в м. Львові вчинив ДТП.

При
цьому суд критично оцінює пояснення відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4.,  які в судовому засіданні заперечили
пред"явлений позов позивачами Вдовин.

Що
стосується вимог позивачів щодо стягнення з позивачів моральної шкоди, то суд
вважає, що такі вимоги слід задоволити частково, виходячи з того, що дійсно
аварія сталася по вині відповідача, така сталася майже на очах позивачів, в
зв"язку з чим останні отримали значний нервовий стрес, з приводу

чого
зверталися до психіатра, про що свідчать медичні документи, долучені до
матеріалів справи(а.с. 71, 72).Крім цього в зв"язку з ДТП відповідачі
втратили автомобільний вони використовували для власних необхідних потреб, а
також довший час ходіння по судових інстанціях, до адвоката для оформлення
позовної заяви, проведення експертизи,
ходіння по судових інстанціях в значній мірі приводило позивачів в
роздратування, що безумовно відбивалося на їх здоров"ї .Разом з тим, суд
вважає, що позивачі все таки отримали моральні страждання, однак такі слід
оцінити не в 12 тис.  грн., а 2
000 грн.

Крім
цього з відповідачів на користь позивачів слід стягнути судові витрати, а саме:
сплата державного мита та за інформаційно технічне забезпечення в сумі 460 грн.

Таким
чином, враховуючи все викладене вище та керуючись  ст. ,
ст. . 10, 11, 57-60, 169, 212, 215 ЦПК
України,  ст.  ст. 1166, 1167, 1172 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задоволити
частково.

Стягнути
солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2,  ОСОБА_1 8676 грн.76 коп.матеріальної шкоди,
2000 грн. моральної шкоди та 460 грн. судових витрат, а всього 11136 грн.76
коп. В решті позову відмовити.

Рішення
набуває законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано.У разі подання апеляційної скарги на
це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного резедяду справи.