УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем   України

28 листопада
2007 року колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області в складі:

головуючого :
судді Товянської О.В.,

суддів :
Омельчука М. І.,  Микитюк О.Ю.

при
секретарі : Хоменко Р.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м.  Житомирі цивільну справу за
позовом служба в справах неповнолітніх Новоград-Волинської районної державної
адміністрації,  третя особа на стороні
позивача без самостійних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських
прав,  за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення   Новоград-Волинського міськрайонного суду
Житомирської області від 07 вересня 2007 року, -

встановила:

У
вересні 2006р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.  Просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав
відно­сно двох його неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,  1991р.н. і ОСОБА_4,  1994р.н. Посилались на те,  що відповідач ніякої участі у житті та
вихованні дітей не приймає,  гроші на
утримання не надає,  ухиляється від
сплати аліментів,  які стягувались за
рішенням суду від 30.12. 1998 р. Він не працює - перебуває у відпустці по
догляду за ди­тиною від іншого шлюбу.

Рішенням
Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 вересня
2007 року у задоволенні позову було відмовлено за необґрунтованістю позовних
вимог.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1.
просить скасувати судове рішен­ня та ухвалити нове,  яким задовольнити позовні вимоги. Судом не
з'ясовані дійсні обставини справи.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовивши
у задоволенні позову,  суд виходив з
того,  що переконли­вих доказів на
підтвердження позовних вимог позивачем не надано.

Проте такий
висновок не відповідає матеріалам справи.

Як видно
із матеріалів справи,  відповідач є
батьком дітей від першо­го шлюбу : ОСОБА_5,
1988р.н.,  ОСОБА_3,  1991р.н. і ОСОБА_4,  1994р.н. З їх
матір'ю -

Справа №
22 ц/2289                                              Головуючий
у суді 1 ін ст.  Кузьменко Л.В

Категорія
38                                                          Суддя-доповідач
Товянська О. В.

2

ОСОБА_1.
він розлучився у 1998 році. У другому шлюбі у нього з дружиною п'ятеро
дітей.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_2 протягом більше
п'яти років всі­ляко ухилявся від виховання та утримання дітей від першого
шлюбу. Ця обставина підтверджена як показами свідків - вчителів школи,  де діти на­вчались - ОСОБА_6.,  ОСОБА_7.,
ОСОБА_8.,  ОСОБА_9,  ОСОБА_10. ОСОБА_11. ,  ОСОБА_12. (а.с. 61-65, 135-137),  так і по­ясненнями допитаних місцевим судом
самих дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.
138-139). На запитання головуючого у суді першої інстанції ОСОБА_2 відповів,  що "у нього потреби спілкуватися із
керівником сина не бу­ло". Довідкою № 89 від 28.11.2006р.
підтверджено,  що за час відвідування ДНЗ
№ 8 дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4,  їх батько
дітей у садо­чку не відвідував (а.с. 46).

Матеріалами
справи доведено,  що заборгованість по
аліментам існу­вала у відповідача перед дітьми майже весь час після розірвання
шлюбу,  а з 2005 року коштів на їх
утримання він не надає. На час розгляду справи заборгованість складала 5943,
88грн. Про зміну роботи відповідач виконав­чу службу повідомляв не завжди,  внаслідок чого заборгованість продовжу­вала
зростати (а.с. 66, 67, 93, 120, 121, 134, 141-зв.). Мати трьох дітей в зв'язку
із неможливістю самостійно їх прогодувати,
вимушена була працювати на декількох роботах,  а в подальшому виїхати на заробітки.

В даний
час (з 2006 року) діти навчаються за кордоном,
де прожива­ють разом із матір'ю,
задоволені навчанням та умовами проживання (а.с. 91-92).

Як видно
із матеріалів справи,  посилений інтерес
до дітей у відпові­дача є штучним і з'явився тільки після звернення органу
опіки та піклу­вання до суду із вказаним позовом.

Згідно з
п. 2 ч.1   ст.  164 Сімейного кодексу України ухилення від ви­конання
обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення ба­тьківських прав.

Оскільки
ухилення ОСОБА_2 від
виконання обов'язків по вихо­ванню дітей є навмисним - він розумів наслідки
своєї поведінки і робив все,  щоб
звільнитись від утримання,  догляду і
будь-якого піклування,  пов'­язаного з
вихованням дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4,
то висновок суду пер­шої інстанції є неправильним.

За таких
обставин колегія суддів скасовує рішення суду першої ін­станції та ухвалює нове
рішення,  яким позбавляє ОСОБА_2  1960р.н.,
батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей -ОСОБА_3,  1991р.н. і ОСОБА_4,  1994р.н. і
вважає,  що такий висновок відповідає
обставинам справи та ін­тересам дітей.

Керуючись  ст.
ст. 309, 313, 314, 316, 319, 324, 325 ЦПК України,  колегія суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1.

Рішення
Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирсь­кої області від 07 вересня
2007 року скасувати і ухвалити нове рішення,
яким позов служби в справах неповнолітніх Новоград-Волинської район­ної
державної адміністрації,  третя особа на
стороні позивача без самостій­них вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2

3

про
позбавлення батьківських прав задовольнити. Позбавити ОСОБА_2,  I960 року народження,  батьківських прав відносно його неповнолітніх
дітей - ОСОБА_3,  1991р.н. і
ОСОБА_4,  1994р.н.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох міся­ців з дня набрання
законної сили.