Справа №2-580/07
РІШЕННЯ

ІМ*ЯМ УКРАЇНИ.

21
серпня 2007 р. Московський райсуд
м.  Харкова в складі
головуючого судді Оксененко В.А.,  при
секретарі- Городецької О.Л.,  розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди;

установив:

ОСОБА_1
03, 07.06 р. звернувся до Московського суду м.
Харкова з позовом до Лучінської 0, 1. про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,  яку було заподіяно ДТП. Ця пригода мала
місце 26.7.05 р. о 7 год.
на перехресті вул.  Механізаторської
та вул. Гв. Широнінців в м.  Харкові.

В
обґрунтування своїх вимог представник позивача ОСОБА_3 вказав наступне:

26.7.05 p.,
приблизно о 7 год.
ранку ОСОБА_1 керував автомобілем „ЗАЗ-М",  держномерНОМЕР_1  2002 р.випуска,  котрий був у нього в оперативному
користуванні на підставі доручення та рухався по вул.  Гв. Широнінців в м.  Харкові в напрямку пр. 50 річчя ВЛКСМ.  На перехресті з вул.  Механізаторської він зупинився на червоний
сигнал світлофору. А/м „Фольсваген-пассат",  держномер НОМЕР_2 котрий рухався в попутному
напрямку,  не зупинився та скоїв
зіткнення з заднею частиною
його автомобіля. Водій а/м „Фольваген" з місця пригоди втік.

Вважає,  що зіткнення відбулося через порушення водієм
а/м „Фольваген-пассат" п.12.1, 13.1 ПДР України,  котрий був неуважним та необережним,  вибрав неправильно швидкість руху та
дистанцію,  внаслідок чого трапилось ДТП.

Внаслідок
зіткнення було пошкоджено його автомобіль,
тому просить стягнути з власника джерела небезпеки,  якій належить на праві власності ОСОБА_2
заподіяні збитки: за ремонт автомобіля в розмірі 2361 гр.54 коп.,  судові витрати - за оплату експертизи та інш.-
393 гр.,  за сплату держмита- 111 гр. 59
коп.

Затверджує,  що ушкодженням автомобіля була причинена
моральна шкода: він був позбавлений можливості користатися автомобілем,  у зв'язку з чим змінився його уклад життя;
він переніс стрес,  змушений тривалий час
звертатись за захистом своїх прав у різні установи. Моральну шкоду оцінює в
5000 гр.

Відповідачка
позов не визнала; її представник вказав суду,
що а/м користувався син останьої-ОСОБА_4; але де він зараз,  де знаходиться належній її автомобіль
„Фольсваген-пассат" ним не відомо. Очевидцем пригоди відповідачка не була.

У судове
засідання відповідачка не з'явилась,  про
день,  час розгляду справи була
повідомлена належним чином,  будь-яких
заяв про неможлівость явки до суду не надала і суд закінчив розгляд справи за
її відсутності,  на підставі наданих
документів відповідно до вимог  ст.  169 ЦПК України.

Суд,  вислухав учасників судового розгляду,  свідка,
вивчив письмові докази,  приходить
до наступного.

Як
встановлено судом,  26.7.05 р. о 7 год. на перехресті вул.
Гв. Широнінців та вул.  Механізаторської
м.  Харкова було скоєно ДТП за участю
водія ОСОБА_1,  який керував автомобілем
ЧЧЗАЗ-М",  держномер НОМЕР_1 та
невстановленим водієм,  який керував
автомобілем „Фольсваген-пассат",
держномерНОМЕР_2належного на праві власності ОСОБА_2

За
фактом ДТП СУ ХГУ в
Х/обл. в порушені кримінальної справи відмовлено 11.08.05 p.,
але оперативні-розщукові заходи по встановленню
місцезнаходження автомобіля „Фольсваген" та його водія подовжені.

Зі схеми
події ДТП впливає,  що ширина частини руху у місці ДТП складає 14, 5
м.  зіткнення відбулось на відстані 4, 9
м.  від бордюру.

З
матеріалів цивільної справи вбачається,
що усі пошкодження автомобіля „ЗАЗ-М" знаходяться позаду автомобіля
(праве крило в задній частині,  бампер
задній та інш.)

Свідок
ОСОБА_5підтвердила суду,  у той час,  коли позивач зупинився на забороняючий сигнал
світлофору,  автомобіль
„Фольваген",  що рухався
позаду,  вдарив його в задню частину
автомобіля.

Таким
чином,  водій автомобіля
„Фольсваген" порушив п.12.1, 13.1 ПДР неправильно вибрав швідкость,  дистанцію та інтервал при керуванні
автомобілем і ці дії знаходяться в причинному зв'язку з ДТП.

Порушень
ПДЦ з боку ОСОБА_1 не вбачається,  що
підтверджується змістом постанови від 21.4.06 p.,
винесений СОГ ХГУ УМВС в Х/обл.

За
правилом  ст. 1187 ЦК України
шкода,  яка заподіяна джерелом підвищеної
небезпеки,  відшкодовується його
власником.

Згідно з
довідкою ДАІ,  джерело підвищеної
небезпеки на праві власності належить ОСОБА_2

Відповідно
до  ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов*язана довести ті обставини,  на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Справа у
провадженні Московського суду знаходиться з липня 2006 p.; відповідачка
отримала копію позову з додатками 28.10.06 p.,
її представник з 10.11.06 р. брав участь у судових
засіданнях,  але,  доказів того,
що вказаний автомобіль „ВАЗ" було передано в оренду,  користування іншої особи ними не надано,  про наявність такого документа не вказано; з
заявою до правоохоронних органів про неправомірне заволодіння її автомобілем
відповідачка теж не зверталась.

Доказів,  які спростовують доводи позивача,  відповідачкою також не надано.

Тому,  матеріальна шкода,  яку було заподіяно пошкодженням автомобіля
„ЗАЗ" повинна відшкодовувати відповідачка,
як власник джерела підвищеної небезпеки.

У
відношенні до позивача суд застосовує Постанову Пленуму Верховного Суду України
№6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" згідно правил якого під володарем джерела підвищеної
небезпеки розуміється юридична особа або громадянин,  що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної
небезпеки в силу права власності,
повного господарського відання,
або з інших підстав,  у т.ч.,  за дорученням.

Згідно з
наданим суду дорученням,  20.5.05 р.
власникОСОБА_6 доручив ОСОБА_1 та передав в користування,  управління автомобіль „ЗАЗ" строком на 3
роки.

Таким
чином,  ОСОБА_1 має право на звернення до
суду з вишеозначенним позовом та право вимагати відшкодування шкоди від винної
особи.

Матеріальна
шкода,  яку було заподіяно пошкодженням
автомобіля „ЗАЗ" складає 1272 гр. 60 коп.,
що впливає з висновку автотоварознавчої експертизи від 29.08.05 р. за №
001278 р. що і належить стягнути з ОСОБА_2

У
відповідності зі  ст.  1167 ЦК
України моральна шкода,  заподіяна
винними діями особи,  відшкодовується
цією особою.

Суд
вважає,  що внаслідок ДТП позивачу було
заподіяно моральну шкоду: змінився уклад його життя,  він змушений докладати додаткових зусиль для
відновлення колишнього укладу життя,
переніс у зв'язку з ДТП
моральні переживання.

Тому,  позов про відшкодування моральної шкоди
підлягає задоволенню і при визначенні його обсягу суд враховує як тривалість
перенесених страждань і незручностей,
так і матеріальну можливість відповідачки до відшкодування шкоди.

Судові
витрати,  які складаються з оплати
вартості експертизи 290 гр., держмита 111 гр.59 коп.,  відправки телеграми 5 гр.,  об*яви в газету-3 гр.,  буксировку
а/м-100 гр.,  за правову допомогу-720
гр.,  а всього 1228 гр. 59 коп.,  суд стягує з винної сторони.

Керуючись  ст.
1166, 1167, 1187 ЦК,   ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1272 гр. 60 коп.
у рахунок відшкодування матеріальної шкоди; 1228 гр. 59 коп. в рахунок
відшкодування судових витрат и
3000 гр. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Московський
районний суд м.  Харкова протягом 20 діб
після подання заяви про апеляційне оскарження. Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції може бути подано протягом 10 діб з дня
проголошення рішення до Московського суду м.
Харкова.