Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
травня 2007 р.                    Орджонікідзевський
районний суд м. Харкова

у складі:
головуючого - судді Єрмоленко В.Б.,  при
секретарі - Гапоненко В.О.,  при участі
адвоката - ОСОБА_1. ,

за участю
позивача - ОСОБА_2. ,  відповідача -
ОСОБА_3.,  представника 3-особи - Кухти
О.Г.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом:
ОСОБА_2до ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  3 -особи - Орган опіки та піклування
виконкому Орджонікідзевської районної ради м. Харкова,  Харківська державна нотаріальна контора №
4,  про визнання договору купівлі-продажу
будинку частково недійсним,  визнання
права власності на будинок,  визнання
майна подружжя роздільним,  визнання
заповіту частково недійсним,  визнання
права власності на частку автомобілю в порядку розподілу майна та
спадкування,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_2.  звернулася до суду в своїх
інтересах та в інтересах неповнолітньої дочки,
ОСОБА_5,  1991 р.народження,  з позовом до ОСОБА_3.,  ОСОБА_4. про визнання договору
купівлі-продажу будинку частково недійсним,
визнання права власності на будинокАДРЕСА_1,  визнання майна подружжя роздільним,  визнання заповіту частково недійсним,  визнання права власності на частку автомобілю
ВАЗ-2103 в порядку розподілу майна та спадкування,  в якому зазначає,  що з 18.08.1990 р. перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6(даний шлюб для нього був другим),  від шлюбу мають неповнолітню доньку -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.народження. Шлюб між нею та ОСОБА_6. було розірвано
13.10.1999 р. Відповідачка ОСОБА_3. також є донькою ОСОБА_6. від першого шлюбу.
Відповідачка ОСОБА_4. була
третьою дружиною ОСОБА_6.,  з якою він
перебував у незареєстрованих фактичних шлюбних відносинах до моменту його
смерті.

У своєму
позові ОСОБА_2.  зазначає,  що предметом спору є житловий будинок № 9 з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1,  що був
куплений на ім'я ОСОБА_6. на підставі договору купівлі-продажу від 25.05.1993
р. та зареєстрований в КП «Харківське міське БТІ»,  коли вона з ОСОБА_6. перебували в зареєстрованому
шлюбі. Хоча цей будинок і був придбаний на ім'я ОСОБА_6.,  але за кошти,
які не були спільними коштами подружжя,
бо фактично був проведений обмін належної ОСОБА_2.  квартири АДРЕСА_2на зазначений житловий
будинок через бюро по обміну житловими приміщеннями. Також за час спільного
життя у шлюбі на спільні кошти подружжям був придбаний автомобіль
«ВАЗ-2103»,  1975 року випуску,  державний номер НОМЕР_1,  який також зареєстрований на ОСОБА_6. Після
розїрйайня ішіюбу між позивачкою та ОСОБА_6. у 1999 р. спільне майно подружжя
не розподілялось.« '-

ІНФОРМАЦІЯ_2 р.
ОСОБА_6. помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді   зазначеного
жилого   будинку   та
автомобілю.   Спадкоємцями   першої
черги   є

неповнолітня
ОСОБА_5 та ОСОБА_3.,  його доньки.
06.02.2004 р. ОСОБА_6. склав заповіт на користь двох дочок ОСОБА_5. і ОСОБА_3.
та ОСОБА_4.,  за яким будинок № 9,  розташований по АДРЕСА_1 ОСОБА_6. заповів
своїм дочкам в рівних частинах,  а
належний йому автомобіль «ВАЗ-2103»,
1975 року випуску,  кузов
НОМЕР_2,  реєстраційний № НОМЕР_1,  зареєстрований Харківським МРЕВ-1 при УДАІ
УМВС України в Харківській області 07.09.1999 р. на підставі свідоцтва про
реєстрацію НОМЕР_3 ОСОБА_6. заповів ОСОБА_4. (відповідачці по справі),  з якою перебував у фактичних відносинах до
своєї смерті.

Позивачка
не згодна з заповітом з тих підстав,  що
її колишній чоловік ОСОБА_6. не мав права заповідати майно,  яке йому особисто не належало,  таким майном вона вважає будинок АДРЕСА_1.
Також ОСОБА_2.  не згодна,  що ОСОБА_6. заповів автомобіль на користь
ОСОБА_4.,  бо автомобіль є спільним
майном подружжя і вона має право на 1/2 частину зазначеного автомобіля,  а їхня дочка ОСОБА_5.,  після смерті свого батька повинна отримати
обов'язкову частку в спадковій масі як неповнолітня. Тому в інтересах
неповнолітньої доньки ОСОБА_5 позивачка просить право власності на 1/8 частину
зазначеного автомобіля. Позивачка просить свій позов задовольнити в повному
обсязі.

Відповідач
по справі - ОСОБА_3. позов визнала в повному обсязі,  просила суд його задовольнити,  бо їй відомі обставини придбання її батьком
ОСОБА_6. спірного будинку. Обставини його придбання вона довела суду саме так,  як їх пояснювала позивачка.

У
відповідності зі  ст.  60,  61
ЦПК України обставини визнані стороною не підлягають доказуванню.

Відповідач
по справі - ОСОБА_4. у судовому засіданні проти позову в частині визнання права
власності на 1/2 частину спірного автомобіля за позивачкою та на 1/4 частину
цього автомобіля за неповнолітньою ОСОБА_5. заперечувала. Вона пояснила,  що зазначений автомобіль був зареєстрований
за померлим ОСОБА_6. і він заповів його на її користь,  тому як ОСОБА_4. була фактичною дружиною
померлого,  лікувала його,  за свої кошти поховала. Вимоги ОСОБА_2.  не визнала також у зв'язку з тим,  що на час розгляду справи в суді їй не відомо
де знаходиться автомобіль,  з цих причин
відмовилась від участі в проведенні товарознавчої експертизи для визначення
вартості спірного автомобіля.

Представник
3 особи - Опікунської ради виконкому Орджонікідзевської районної ради м.
Харкова - Кухта О.Г. проти позову ОСОБА_2.
не заперечувала,  визнала його в
повному обсязі,  що стосується прав неповнолітньої
ОСОБА_5,  просила суд визнати за нею
право власності на 1/8 частину автомобілю після смерті її батька,  ОСОБА_6.,
як на обов'язкову частку в спадщині згідно до  ст. 1241 ЦК України.

Представник
3 особи - Харківської державної нотаріальної контори № 4 у судове засідання не
з'явився,  повідомлявся належним
чином,  до суду надійшла письмова заява
про можливість розгляду справи за їх відсутністю,  при вирішенні спору покладаються на розсуд
суду.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи і оцінивши зібрані докази,  суд
приходить до наступного.

Будинок АДРЕСА_1
був зареєстрований у КП «Харківське міське БТІ» за ОСОБА_6. на підставі
договору купівлі-продажу від 25.05.1993 p.,
засвідченого ХДНК № 4,
реєстровий номер 1-2371. Згідно свідоцтва про право власності на житло
від 23.11.1993 р. ОСОБА_2.  належала
двохкімнатна ізольована квартира

АДРЕСА_2.
З інформації начальника Державної комунальної організації «Центр по обміну
житловими приміщеннями» Фонду міського майна від 26.03.1999 р. було проведено
обмін належної ОСОБА_2.  квартири по
АДРЕСА_2на житловий будинок АДРЕСА_1,
який належав ОСОБА_7.,  про що
були видані обмінні ордери.

За час
сумісного життя ОСОБА_6. і ОСОБА_2.  ними
був придбаний автомобіль «ВАЗ -2103»,
1975 року випуску,  кузов НОМЕР_2,  реєстраційний № НОМЕР_1,  зареєстрований Харківським МРЕВ-1 при УДАІ
УМВС України в Харківській області 07.09.1999 р. на підставі свідоцтва про
реєстрацію ТЗ ХАС № 470434. Після розірвання шлюбу в 1999 р. розподіл спільного
майна подружжя не проводився,  ОСОБА_6.
постійно,  з моменту придбання,  користувався автомобілем на свій розсуд. За
час життя з ОСОБА_2.  автомобіль був
капітально відремонтований,  що
підтверджується висновком авто товарознавчої експертизи № 17 від 22.03.2007 p.,  ринкова вартість автомобілю згідно експертизи
складає 6 716 грн.50 коп.

Відповідно
до  ст. 60 Сімейного Кодексу України майно,  набуте подружжям за час шлюбу,  належить дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно від того,
що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку. У разі
поділу майна,  що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини і чоловіка є рівними,  що передбачено  ст. 70 Сімейного Кодексу України.

Судом
встановлено,  що після розірвання шлюбу
між ОСОБА_6. та ОСОБА_2.  у 1999 p.,
позивачка зверталась до суду,  вимагала розподілу майна,  набутого ними з ОСОБА_6. під час шлюбу,  справа слухалась у суді до моменту смерті
ОСОБА_6. і була закрита в 2005 році у зв'язку зі смертю відповідача. Таким
чином суд вважає,  що строк позовної
давності за зверненням ОСОБА_2.  до суду
про розподіл майна припинявся і сплинув.

Суд
вважає вимоги ОСОБА_2.  про розподіл
автомобіля є обґрунтованими,  а оскільки
відповідачка ОСОБА_4. проти поділу автомобіля заперечує,  вважає,
що він повинен належати тільки їй,
як спадкоємцю померлого,  утримує
автомобіль,  переховує його від
суду,  суд вважає за можливе стягнути з
ОСОБА_4. на користь ОСОБА_2.  вартість
1/2 частини спірного автомобіля,  що
складає 3 328 грн.25 коп.,  згідно
висновку експерта.

Судом
також встановлено,  що на момент смерті
ОСОБА_6. його доньки,  ОСОБА_5,  виповнилось 8 років,  тобто вона була неповнолітньою і за
правилами  ст. 1241 ЦК України має
право на обов'язкову частку в спадщині,
що складає 1/8 частину автомобіля,
який належав її батьку. Оскільки представник неповнолітньої ОСОБА_5 -
ОСОБА_2.  не заперечує проти стягнення на
користь її доньки грошової компенсації з ОСОБА_4.,  то суд вважає за можливе стягнути на користь
ОСОБА_5,  1991 року народження,  839 грн.56 коп.,  що складає 1/8 частину вартості
автомобілю,  яка належала її померлому
батьку.

Виходячи з
наведеного суд вважає,  що вимоги
ОСОБА_2.  про визнання за нею права
власності на будинок АДРЕСА_1та визнання за нею права власності на 1/2 частину
спірного автомобілю як на спільне майно подружжя,  а за її неповнолітньою дочкою ОСОБА_5. - на
1/8 частину автомобілю,  яка є її
обов'язковою часткою в спадщині після смерті батька ОСОБА_6.,  знайшли Ј»рє підтвердження,  є законними,
обгрунтованими і підлягають задоволенню. У такому разі право епільйої
сумісної власності на спірний будинок припиняється у порядку  ст. 372 ЦК
України.

Судові
витрати у відповідності до вимог  ст. 88
ЦПК України суд присуджує к
стягненню з ОСОБА_4. пропорційно тої частки вимог,  що до неї пред'являлася.

На
підставі викладеного і керуючись
ст.  ст.  10,
11,  15,  60,
61,  77,  81,
86,  88,  209,
212-215 ЦПК України,   ст.  ст. 368,
372,  1222,  1241,
1276 ЦК України,   ст.
ст. 60,  70 Сімейного Кодексу
України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_2задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_2право власності на будинок АДРЕСА_1.

Припинити
право спільної сумісної власності подружжя на будинок АДРЕСА_1,  визнати будинок АДРЕСА_1 роздільним майном
подружжя.

Визнати
за ОСОБА_2право власності в порядку компенсації на 1/2 частину автомобіля «ВАЗ
-2103»,  1975 року випуску,  кузов НОМЕР_2,  реєстраційний № НОМЕР_1,  зареєстрований Харківським МРЕВ-1 при УДАІ
УМВС України в Харківській області 07.09.1999 р. за ОСОБА_6на підставі
свідоцтва про реєстрацію ТЗ ХАС № 470434,
в порядку розподілу спільного майна подружжя.

Визнати
за ОСОБА_5 право власності в порядку компенсації на 1/8 частину автомобіля «ВАЗ
-2103»,  1975 року випуску,  кузов НОМЕР_2,  реєстраційний № НОМЕР_1,  зареєстрований Харківським МРЕВ-1 при УДАІ
УМВС України в Харківській області 07.09.1999 р. за ОСОБА_6на підставі
свідоцтва про реєстрацію ТЗ ХАС № 470434,
що складає обов'язкову частку в спадщині після смерті батька
-ОСОБА_6,  померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 р. в м. Харкові.

Стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 3 358 грн.25 коп.,
що складає вартість частини,  яка
належить ОСОБА_2. в порядку розподілу спільного майна - автомобіля,  стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 839
грн.56 коп.,  що складає вартість 1/8
частки автомобіля.

Припинити
право сумісної власності на автомобіль у порядку розподілу між співвласниками:
ОСОБА_2. ,  ОСОБА_5.,  ОСОБА_4.

Стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2судові витрати за проведення судово-товарознавчої
експертизи в розмірі 195 грн.76 коп. судовий збір на користь держави в сумі 41
грн. 67 коп. Витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи -30
грн. стягнути з ОСОБА_4 на користь управління Державної судової адміністрації в
Харківській області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до 17 червня 2007 р.
через

суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про

апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або в

порядку ч.4  ст.
295 ЦПК України.