Справа № 22-123 9                                  Головуючий у 1
інстанції - Доля В .А.
Категорія№
5                                           Доповідач-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

11
грудня 2007 року                                                                                       м.  Рівне

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Рівненської

області у складі: головуючого  судді                                           СобіниІ.М.

суддів                                                                -     Гордійчук CO.,  ШимківаС. С.

з участю
секретаря судового засідання    -                                 Чалої Н.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_1,  ОСОБА_7,  який представляє інтереси ОСОБА_2 на рішення
Рівненського міського суду від 19 вересня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2,  про визначення часток у
праві спільної сумісної власності на квартиру,
визнання права власності на частку померлого та за позовом ОСОБА_2,  ОСОБА_3до ОСОБА_4 про визначення часток у
праві спільної сумісної власності на квартиру,
визнання права власності на частку померлого,  -

встановила:

Рішенням
Рівненського міського суду від 19 вересня 2007 року визнано за ОСОБА_1,  ОСОБА_5.,
ОСОБА_6. ,  ОСОБА_2 ОСОБА_3 право
власності на 1/5 частини квартири АДРЕСА_1

У задоволенні
позову ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на 1/5 частину зазначеної
вище квартири,  що належала
ОСОБА_5відмовлено. Відмовлено також ОСОБА_2
ОСОБА_3 у задоволенні позову до ОСОБА_1 про визнання за ними та
ОСОБА_6.  права власності на 1/4 вказаної
квартири.

Не
погодившись з рішенням суду,  ОСОБА_1 та
представник ОСОБА_2. - адвокат ОСОБА_7 подали на нього апеляційну скаргу в якій
вказують,  що суд ухвалив дане рішення з
порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема,  ОСОБА_1 зазначає,  що суд,
пославшись у рішенні на  ст.  27 ч. 2 ЦПК України не врахував вимоги ч.
1  ст.
61 цього ж кодексу про те,  що
обставини,  визнані сторонами та іншими
особами,  які беруть участь у
справі,  не підлягають доказуванню. На
попередньому судовому засіданні 09 липня 2007 року відповідачами був визнаний
факт її проживання до та після смерті ОСОБА_5. у спірній квартирі та
своєчасного прийняття нею спадщини відповідно до ч. 1  ст.
549 ЦК України
в ред. 1963
року.

Прийнявши
своєчасно спадщину після смерті свого чоловіка,
вона стала єдиним спадкоємцем першої черги,  належного йому майна.

Просить
скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення,  яким визначити,  що на день смерті ОСОБА_5.,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_1,  ОСОБА_5ОСОБА_6,  кожному на праві спільної власності належало
по 1/5 частці квартири АДРЕСА_1

та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5
частку даної квартири,  як спадкове майно
після смерті ОСОБА_5.,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Адвокат
ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі вказує,
що позивачкою ОСОБА_1 пропущено строк позовної давності для звернення до
суду. Суд даного питання не обговорив,
процесуальних строків не застосував. Крім того,  рішення суду не відповідає вимогам  ст.
213 ЦПК України. Судом не з"ясовано всіх обставин справи.

Також
просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_1 у
задоволенні її позовних вимог та про задоволення зустрічного позову його
довірителів.

Перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційних скарг,
беручи до уваги пояснення учасників процесу,  колегія суддів приходить до висновку,  що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
задоволенню частково,  а апеляційна скарга
адвоката ОСОБА_7.  - відхиленню з таких
підстав.

Згідно  ст.
303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,  заявлених у суді першої інстанції.

Кожна
сторона зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею
213 ЦПК України встановлено,  що рішення
суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним
є рішення,  яким суд,  виконавши всі вимоги цивільного
судочинства,  вирішив справу згідно із
законом.

Обгрунтованим
є рішення,  ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин,  на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

Проте,  суд першої інстанції вказаних вимог закону не
виконав.

Постановляючи
рішення в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 .,  суд першої інстанції виходив з того,  що сторонами не надано доказів,  що вони є власниками 1/5 частини
квартириАДРЕСА_1  що належала померлому
ОСОБА_5 або в якийсь спосіб прийняли спадщину.

З таким
висновком місцевого суду колегія суддів погодитися у повному обсязі не може.

З
матеріалів справи вбачається,  що на
підставі Свідоцтва про право власності на житло від 02 лютого 1993 року,  виданого Фондом державно-комунального майна
Рівненської міської Ради,  ОСОБА_1,  ОСОБА_5ОСОБА_6. ,  ОСОБА_2
ОСОБА_3 належить на праві приватної спільної сумісної власності АДРЕСА_1
(а.с.  6,
12). Рівність часток кожного не оспорюється.

ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_5.
помер,  що підтверджується свідоцтвом про
смерть від ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.  4).

Судом
встановлено,  що його дружина ОСОБА_1
постійно проживала у зазначеній квартирі як до його смерті так і після (до
грудня 2006 року) і є єдиним спадкоємцем його майна відповідно до правил  ст.
529 ЦК України
(в ред. 1963 p.).

Згідно  ст.  549
цього ж кодексу вона своєчасно прийняла спадщину. Строк позовної давності не
пропущено.

Факт її
постійного проживання у спірному житлі відповідачами не заперечується
(а.с.  27,  37).

За таких обставин,  апеляційна скарга ОСОБА_1 є
обгрунтованою,  а доводи апеляційної
скарги адвоката ОСОБА_7.  -
безпідставними і такими,  що підлягають
відхиленню.

Враховуючи
те,  що суд першої інстанції допустив
порушення норм матеріального права,  його
висновки не відповідають обставинам справи,
оскаржуване рішення підлягає частковій зміні з ухваленням в цій частині
нового рішення.

Керуючись  ст.
ст.  27 ч. 2,  61 ч. 1,
303,  309 п.п.3,  4 ч. 1,
313-316 ЦПК України,  на підставі  ст.
ст.  529,  549 ЦК
України (в ред. 1963 p.),
колегія суддів,  -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Рівненського міського суду від 19 вересня 2007 року в частині відмови у
задоволенні позову ОСОБА_1 скасувати.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину квартириАДРЕСА_1 АДРЕСА_1,  як спадкове майно,  після смерті ОСОБА_5.,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Адвокату
ОСОБА_7.  у задоволенні його апеляційної
скарги відмовити.

В решті рішення
суду залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили негайно. Воно може бути оскаржене
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня його
проголошення.