РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22 червня 2007
р. Гайсинський районний суд Вінницької області в складі: головуючого судці
Панасюка О.С.

при секретарі
Отрошко Н.М. ,  розглянувши у
попередньому судовому засіданні в місті Гайсині справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини , -

Встановив:

4.06.2007 р. до
суду заявлено цей позов.

В
судовому засіданні позивачка вимагала щомісячно стягувати з відповідача на її
користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліменти в розмірі 1А частини усіх видів його заробітку (доходу),  але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку - з огляду на невиконання відповідачем добровільно
свого обов'язку по утриманню неповнолітньої дитини.

Відповідач
в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю,  і погоджувався сплачувати аліменти в розмірі
1А частини усіх видів його заробітку (доходу),
але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно.

За таких
обставин суд вважає,  що рішення у справі
можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4  ст.  130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку встановленому  ст.
174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4
ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_2 є рідним батьком
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  проте відповідач добровільно не виконує свого
обов'язку по утриманню неповнолітнього сина. Зазначені правовідносини
регулюються:

·
ст. 180 Сімейного
Кодексу України,  відповідно до якої
батьки   зобов'язані утримувати своїх
неповнолітніх дітей;

·
ч.3  ст. 181
Сімейного Кодексу України,  відповідно до
якої кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її
батька за рішенням суду.

· ч.
1  ст. 182 Сімейного Кодексу
України,  за змістом якої при визначенні
розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника
аліментів,  наявність у нього інших
дітей,  непрацездатних дружини чи
батьків;

· ч.1  ст.
191 Сімейного Кодексу України,
відповідно до якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від
дня пред'явлення позову.

Оскільки,  дитина знаходиться на повному утриманні
позивачки,  відповідач ухиляється від
добровільного виконання свого обов'язку по утриманню сина,  чим порушує його права,  то з метою захисту майнових прав
неповнолітнього сина,  з відповідача
необхідно стягувати аліменти на користь позивачки в розмірі 1А частини усіх
видів його заробітку (доходу),  але не
менше 30% прожиткового мінімуму для дитини

відповідного
віку; при цьому суд зауважує,  що такий
розмір стягування аліментів не суперечить інтересам дитини та відповідача.

Відповідно до
п.1 ч.1  ст.  367 ЦПК України,  суд допускає негайне виконання рішення у
межах суми платежу за один місяць.

На підставі  ст.
ст.  180,  181 ч.3,
182 ч. 1,    191 ч. 1 Сімейного
Кодексу України,  керуючись  ст.
ст.  10, 11,  60, 130, 209, 213, 214, 215,  367 ч.1 ЦПК України,  -

Вирішив:

Позов
задовольнити повністю.

Стягувати
з ОСОБА_2,  1973 року народження,  жителя с Карбівка Гайсинського району,  пекаря ДП „Гайсинхліб" на користь
ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліменти в розмірі !4 частини усіх видів заробітку (доходу),  але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого
для дитини відповідного віку щомісячно,
починаючи з 4.06.2007 р. і до його повноліття.

Рішення
в частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь держави 51 (п'ятдесят одну) грн. судового збору,  та 7 (сім) грн. 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької
області через Гайсинський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.