Справа
№22Ц-2625/2007р.                                            Головуючий
у 1 інстанції Савченко C.I.
Категорія 01,3 9,40                                                     Доповідач у 2 інстанції Приходько К.П.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2007 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

,   головуючого    Приходька К.П.,

суддів             Даценко Л.М., Тракало В.В.,

при секретарі
Зозулі Н.С.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Державного
підприємства «Укрриба» на рішення Ірпінського міського суду Київської області
від 07 червня 2007 року по цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_1 до
Державного підприємства «Укрриба», треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поновлення
на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування
моральної (немайнової) шкоди,

встановила:

у липні 2006
року позивачка звернулася до суду із позовом обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
з 23 травня 2003 року працювала у відповідача на посаді головного бухгалтера.
Наказом №66-к від 19 червня 2006 року вона була звільнена з роботи у зв'язку із
втратою довір'я з боку керівництва за п.2 ст.41 КЗпП України. Вказувала, що
звільнення проведено незаконно, оскільки вона безпосередньо не обслуговує
грошові або товарні цінності, що є підставою для звільнення за п.2 ст.41 КЗпП
України. Крім того, на порушення ст.43 КЗпП України вона звільнена без
попередньої згоди профспілки. Посилалася, що дійсною причиною звільнення є її
заперечення на зборах колективу в березні 2006 року проти отримання директором
ДП «Укрриба» безпроцентної позики, що суперечило умовам колективного договору.
Також вказувала, що неправомірними діями відповідача та порушенням трудових
прав їй заподіяна моральна шкода, яку оцінює в 6 168,44 грн. Просила визнати
незаконним та скасувати наказ №66-к від 19 червня 2006 року про її звільнення,
поновити її на роботі, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток
за час вимушеного прогулу з 20 червня 2006 року по день постановления рішення та
стягнути 6 168,44 грн. моральної шкоди, покласти на директора ДП «Укрриба»
матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству.

У листопаді 2006 року позивача
подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила: визнати незаконним та скасувати наказ №66/А-К від
19 червня 2006 року про її звільнення за п.1 ст.41 КЗпП України,
стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду рівну сумі грошових коштів,
які вона отримає при поновленні на роботі за час вимушеного прогулу. В решті
вимоги залишила без змін. Дані вимоги мотивувала тим, що під час судового
засідання в листопаді 2006 року відповідач надав суду наказ №66/А-К від 19
червня 2006 року, яким був відмінений попередній наказ про її звільнення і вона
звільнена за п.1 ст.41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових
обов'язків, що виразилося у несвоєчасній сплаті нею податків в сумі 392 тис.
грн. до держбюджету в період 2003-2005рр., що призвело до загрози банкрутства
ДП «Укрриба». Вказувала, що наказ №66/А-К незаконний, бо у неї в порушення
ст.149 КЗпП України не зажадали письмових
пояснень щодо виявленого порушення. Крім того, відсутні будь-які матеріали, які підтверджують її вину у
несвоєчасній сплаті податків в сумі 392 тис. грн. до держбюджету в
2003-2005 роках.

2

Рішення суду від
07 червня 2007 року позовна заява задоволена частково.

Визнаний незаконним та скасований
наказ відповідача Державного підприємства «Укрриба» №66/А-К від 19 червня 2006
року про звільнення позивачки ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера за п.1
ст.41 КЗпП України, поновлено позивачку ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера
Державного підприємства «Укрриба», стягнено з державного підприємства «Укрриба»
на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 48
580 гривень та моральну шкоду в розмірі 2 000 гривень, в задоволені решти
позовних вимог, відмовлено.

Відповідачем подана апеляційна
скарга на рішення суду в якій він просить рішення суду скасувати та постановити
нове рішення, яким відмовити позивачці у задоволені позовних вимог посилаючись
на те, що рішення є незаконним, висновки суду не відповідають обставинам
справи, судом порушені норми матеріального права.

Колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачка з
23 травня 2003 року перебувала в трудових відносинах з відповідачем, обіймаючи
посаду головного бухгалтера. Відповідно до наказу №66-к від 19 червня 2006 року
ДП «Укрриба» позивачка була звільнена із займаної посади з 20 червня 2006 року
у зв'язку із втратою довір'я з боку керівництва за п.2 ст.41 КЗпП України.

Наказом №66/А-К від 19 червня 2006
року ДП «Укрриба» наказ №66-к відмінений і позивачка звільнена за п.1 ст.41
КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, що виразилося у
несвоєчасній сплаті нею податків в сумі 392 тис. грн. до держбюджету в період
2003-2005 pp., що призвело до загрози банкрутства ДП «Укрриба».

При видачі наказу №66/А-К
відповідач не витребував у позивача письмові пояснення з приводу даного
порушення. Спірні правовідносини регулюються ч.1
ст.41 КЗпП України, згідно п.1 якої трудовий договір з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку одноразового грубого
порушення трудових обов'язків головним бухгалтером підприємства.

Згідно ст.149 КЗпП України до
застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноваженим ним орган
повинен зажадати від порушника трудової дисципліна пояснення.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінюючи всі докази в їх сукупності
суд першої інстанції правильно вважав доведеною ту, обставину, що звільнення
позивача відбулося з порушенням відповідачем норм КЗпП України. Зокрема
відсутні докази про наявність одноразового грубого порушення трудових
обов'язків відповідачем, як і взагалі відсутні докази на підтвердження вини
позивача у несвоєчасній сплаті податків в сумі 392 тис. грн. до держбюджету в
період 2003-2005 pp., а також відсутні докази, що мала місце загроза
банкрутства ДП «Укрриба».

Крім того, всупереч вимогам ст.149
КЗпП України відповідач до застосування дисциплінарного стягнення не зажадав
від позивача як порушника письмові пояснення з приводу виявлених порушень.

Рішенням колегії судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Київської області від 19 квітня 2007 року
визнані незаконними та скасовані накази директора ДП «Укрриба» за №28-к від 13
березня 2006 року, №51-к від 05 травня 2006 року, №52-к від 05 травня 2006 року
та №55-к від 19 травня 2006 року про оголошення позивачці доган за недбале
ставлення до виконання службових обов'язків.

3

З наведених підстав суд першої інстанції правильно визнав
незаконним та скасував оспорюваний наказ №66/А-К від 19 червня 2006 року про
звільнення позивачки з посади головного бухгалтера.

Відповідно до ст.235 КЗпП України у
разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на
роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про
поновлення на роботі суд одночасно приймає рішення про виплату працівнику
середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за оди рік.
Рішення про поновлення на роботі підлягає негайному виконанню.

З урахуванням
наведених вимог суд першої інстанції правильно поновив позивачку на посаді головного
бухгалтера ДП «Укрриба» та стягнув на її користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу. При обрахунку середнього заробітку, суд відповідно до п.2
постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року суд обрахував
середній заробіток за два останні повні календарні місяці роботи позивача. В
даному випадку це січень і лютий 2006 року, оскільки в березні, травні та
червні позивачка перебувала на лікарняному і стягнув на користь позивачки за
період з 20 червня 2006 року по 07 червня 2007 року середній заробіток за час
вимушеного прогулу в сумі 48 580 гривень.

Згідно ст.237-1 КЗпП України
відшкодування власником моральної шкоди позивачу провадиться у разі, якщо
порушення його законних прав призвели до моральних страждань. Втрати нормальних
життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого
життя.

Враховуючи, що незаконні дії
відповідача призвели до порушення трудових прав позивача і заподіяння моральних
страждань, пов'язаних із незаконним звільненням, позивачка залишилася без
засобів до існування, що вимагає від неї додаткових зусиль для організації
свого життя, суд першої інстанції правильно стягнув із відповідача на користь
позивачки 2 000 гривень у відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Посилання скаржника на те, що рішення є незаконним, висновки
суду не відповідають обставинам справи, судом порушені норми матеріального
права не приймаються судом до уваги оскільки не ґрунтуються на зібраних
матеріалах справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його
скасування не має.

На підставі наведеного, керуючись:
ст.ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України колегія,

ухвалила:

апеляційну скаргу Державного підприємства «Укрриба» на
рішення Ірпінського міського суду Київської області від 07 червня 2007 року
відхилити, рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців.