АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

10 квітня 2007 року                                                                                       м.
Одеса

Колегія судців судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого                          Сегеди С.М.,

суддів:                                     Гайворонського
С.П.,

Виноградової Л.Є.,

при секретарі Шкрабак В.О.,

за
участю:      представника апелянта
Південної регіональної митниці Власенко Ганни Юріївни, представника позивача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною
скаргою начальника Південної регіональної митниці на рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 02.02.2007
року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1до Одеської митниці про стягнення
матеріальних збитків та моральної шкоди, за участю третьої особи - Державного
казначейства України,

встановила:

06 квітня 2006 року позивач
звернувся з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у 2005 році він
працював у м. Шеньян КНР.
По закінченню контракту він готувався повернутися до України в м. Миколаїв,
де знаходилась його родина. Перед виїздом позивач відправив два поштових
відправлення з особистими речами з м. Шеньян до м. Миколаїв. В зазначених
посилках знаходились компакт-диски з фотографіями та відеофільмами сімейного
змісту. Посилки були затримані на Одеській митниці і по розпорядженню були
відправленні назад до КНР,
в м. Шеньян, тобто на місце тимчасового перебування позивача.

Посилки пройшли зворотній шлях та повернулися до м.
Шеньян КНР. Позивач
зазначив, що у зв'язку з неправомірними діями Одеської митниці він поніс додаткові
матеріальні витрати, пов'язані з повторною відправкою речей до м. Миколаїв, які
склали 1984.80 грн.

Цими діями також було завдано моральної шкоди позивачеві, принижено честь
та гідність його і його родини, завдало йому великих моральних страждань та переживань,
оскільки він переніс психічний стрес перед виїздом з КНР.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з Одеської
митниці на його користь 1984.80
грн. матеріальної та 3015.20
грн. моральної шкоди.

Представник Одеської митниці позовних вимог не визнав, та просив відмовити
у їх задоволені.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02.02.2007 року позовні
вимоги Кругляка були задоволені у повному обсязі.

В апеляційній скарзі начальник Південної регіональної
митниці посилається на те, що судом при розгляді справи були порушені норми
матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про
скасування судового рішення з направленням справи на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції,
заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла
висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з наступних
підстав.

Головуючий
у 1-й інстанції:
Демченко О.М.                                  Справа
№22ц-2041/2007 р.

Доповідач:
Сегеда С.М.                                                                    Категорія:
ЦП: 44

2

01 вересня 2005 року набрав
чинності Кодекс адміністративного судочинства України. Тка, ст. З КАС України
передбачає, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення
адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією стороною є
орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи
службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. При
цьому вказана стаття передбачає, що суб'єкт владних повноважень є орган
державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова
особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій. Отже,
необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим
суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні
здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Згідно п.1 ч.1 ст. 17 КАС України до компетенції адміністративних судів
поширюється спори фізичних та юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень,
щодо оскарження його рішень /нормативно-правових актів, чи правових актів
індивідуальної дії, дій чи бездіяльності.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із
винних дій посадових осіб Одеської митниці, які спричинили матеріальну та
моральну шкоду позивачеві.

Разом з тим судом не було враховано, що в даному випадку відповідач діяв в
якості суб'єкта владних повноважень по відношенню до позивача і в разі
оскарження цих дій, спір повинен вирішуватись за правилами адміністративного
судочинства.

Незважаючи на те, що позивач ставив питання лише про відшкодування шкоди,
із матеріалів справи вбачається, що він фактично наполягав на неправомірних
діях митниці по відношенню до себе, про що неодноразово зазначав його
представник /а.с.4, 9,
22,45, 50/.

Згідно ч.ч. 1 ст.ст. 1166, 1167 ЦК України у
повному обсязі відшкодовується майнова та моральна шкода особою, яка її завдала
своїми неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю.

Таким чином, для вирішення питання про відшкодування шкоди позивачеві, суд
повинен був вирішити питання про наявність або відсутність неправомірних дій з
боку відповідача.

Якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства
провадження у справі підлягає закриттю, як того вимагає п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Закриваючи провадження у справі,-колегія суддів
повідомляє заявникові, що він вправі звернутись з адміністративним позовом до
осіб, чиї дії він вважає неправомірними до місцевого адміністративного суду,
яким на даний час є місцевий загальний суд.

Крім викладеного судова колегія зазначає, що вирішуючи спір по суті, суд
стягнув матеріальну та моральну шкоду на користь позивача з Одеської митниці, в
той час, як наказом Державної митної служби України № 785 від 15.09.2006 року Одеська
митниця ліквідована і з 01.10.2006
року створена Південна регіональна митниця, яка є правонаступником Одеської
митниці.

Також суд розглянув справу у відсутність Державного казначейства України,
яке було залучене до участі у справі /а.с.44/, але не було належним чином
сповіщене про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про
направлення кореспонденції не за місцем юридичної адреси Державного казначейства
України а.с. 47/. Також зазначеній третій особі не була направлена копія
позовної заяви з доданими до неї матеріалами, що підтверджено листом
представника Державного казначейства України від 16.02.2007 року /а.с.64/.

Таким чином, суд вирішив спір за участю юридичної особи, яка була
ліквідована і не залучив до участі належну юридичну особу, а також розглянув
справу у відсутність особи, яка бере участь у справі і не була належним чином
сповіщена про час і місце розгляду справи, що само по собі є безумовною
підставою для скасування судового рішення у відповідності до п.п. 3,4ч. 1ст.
311 ЦПК України.

Крім
того, для повного, всебічного і об'єктивного розгляду справи суду першої
інстанції слід було залучити до участі Українське державне підприємство поштового
зв'язку "Укрпошта", оскільки саме робітники цього підприємства
повернули позивачеві посилки і в матеріалах справи відсутні вмотивовані доводи
таких дій. Незважаючи на те, що представники сторін наголошували на
неправомірних діях посадових осіб зазначеного підприємства, суд безпідставно не
дослідив цих обставин   і не дав їм
належної оцінки.

3

Керуючись
п. 1 ч. 1 ст. 205; п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 307; п. 4 ч. 1 ст. 311; ч.1 ст. 310; ст.ст. 313 -315,317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу начальника Південної регіональної митниці задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02.02.2007 року скасувати,
провадження у справі закрити.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ухвалою суду законної сили.