Справа № 22ц - 7864 / 2007                                        Головуючий в 1 інстанції - Тонкіна Н.О.
Категорія -44                                                         Доповідач  -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ          УКРАЇНИ

30 жовтня 2007 року                  Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого   - Глушенко Н.Г.

суддів                  - Григорченка Е.І., Прозорової М.Л.

при секретарі  - Чергенець C.O.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 19 червня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, треті особи - Закрите акціонерне
товариство комерційний банк "Кредит - Дніпро", приватний нотаріус
Дніпропетровського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, про визнання недійсним договору купівлі - продажу цінних
паперів, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2007 рокуОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1,
треті особи - ЗАТ КБ "Кредит - Дніпро",
приватний нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання недійсним договору купівлі - продажу цінних паперів від 06.05.2003 року, який було
укладено між його дружиною - відповідачкоюОСОБА_3 та ОСОБА_1 згідно якого
ОСОБА_3 продала ОСОБА_11567 іменних акцій
ВАТ "Завод монтажних виробів" / а. с. 3-5 /, а в березні 2007 року позивач уточнив свої позовні вимоги / а. с. 35-37 /.

В обґрунтування позовних вимогОСОБА_2 посилався на те, що договір було укладено в простій письмовій формі і нотаріусом він не
посвідчувався. Нотаріусом 06.05.2003 року було посвідчено лише
передавальне розпорядження від 06.05.2003 року, згідно якого його дружина перереєструвала акції на відповідачку, про що в
нотаріальному реєстрі зроблено запис № 2867. Після
цього, відповідачка ОСОБА_1 реєстратором ЗАТ КБ "Кредит-Дніпро",
була зареєстрована, як власниця цих акцій.

Вказані акції в кількості 1567 шт. його дружина отримала в результаті
приватизації та реорганізації у 1993 році підприємства Придніпровський завод
монтажних виробів, на якому вона працювала з 1970 року, у ВАТ
"Завод монтажних виробів", і їй було видано відповідний

2

сертифікат.
Рішення про придбання акцій підприємства було прийнято подружжям спільно і за
акції ними були сплачені чималі на той час гроші із сімейного бюджету. Акції
дружина принесла додому і повідомила, що це буде їх матеріальним забезпеченням
в старості. Вони з дружиною вважали, що це їх спільна власність, оскільки вони
в шлюбі з 01.08.1964 року.

Про укладення зазначеного договору купівлі-продажу цінних паперів дружина
його не повідомила, нотаріус в нотаріальну
контору його теж не запросив та письмової згоди на відчуження акцій він не давав, як і не доручав дружині здійснювати це від
його імені.

Позивач вважає, що, в силу ст. 4,16 Закону України "Про
власність", ст. ст. 22,23 КпІПС України, акції є їх з дружиною спільною власністю, а у відповідності
з вимогами зазначеного матеріального закону - майно, що придбане під час шлюбу,
належить дружині та чоловіку на праві сумісної
власності і цим майном подружжя розпоряджається за спільною згодою.

Таким чином, договір купівлі-продажу акцій укладений без його-позивача
відома та письмової згоди і на шкоду його інтересів ( зокрема акції продані по
заниженій ціні), ніхто його не повідомив про укладення договору, не зважаючи на
те, що він є співвласником цих акцій, а тому позивач просив суд визнати
зазначений договір недійсним в силу ст. ст. 22,23 КпШС України, ст. 4,16 Закону
України " Про власність" та ст. 48 ЦК України (1963 року), повернувши сторони в попереднє
положення, так як він не відповідає вимогам закону і ущемляє його
майнові права / а. с.35-37 /.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19.06.2007 року
позов ОСОБА_2 задоволено. Суд визнав недійсним
договір купівлі-продажу цінних паперів від 06.05.2003 року укладенийОСОБА_3 таОСОБА_1щодо
купівлі-продажу 1567 простих іменних акцій
ВАТ "Завод монтажних виробів" та повернув сторони в первинний стан: суд зобов'язав ОСОБА_3повернути
ОСОБА_1вартість акцій в сумі 4701,00 грн. та зобов'язав ОСОБА_1повернутиОСОБА_3
1567 простих іменних акції ВАТ "Завод
монтажних виробів". Крім того, суд стягнув з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 судові витрати в сумі 189,88 грн. з кожного / а. с. 82-85 /.

Відповідачка
ОСОБА_1звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить а скасувати рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від
19.06.2007 року та ухвалити нове рішення, яким
відмовити ОСОБА_2 в його позовних вимогах про визнання
недійсним договору купівлі - продажу цінних паперів .

Як на підстави апеляційної скарги ОСОБА_1посилається на те, що рішення суду
є незаконним та необгрунтованим. Крім того,
відповідачка вважає, що воно ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального закону / а. с. 92-96 /.

Перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія
суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з послідуючим
ухваленням нового рішення відповідно
до п.п.3,4 ст. 309 ЦПК України з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.05.2003 року міжОСОБА_3 таОСОБА_1було укладено в
простій письмовій формі договір купівлі - продажу акцій, згідно якого ОСОБА_3
продала, а ОСОБА_1купила прості іменні акції ВАТ "Завод монтажних виробів" в кількості 1567 шт.,
ціною за одну акцію - ЗО грн., номінальною вартістю 22,32 грн., загальна
вартість угоди 4701 грн. / а. с. 40 /.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 4701 грн., які були
використані на сімейні потреби.

В цей же день, 06.05.2003 року, на виконання умов договору купівлі-продажу
акцій,ОСОБА_3 було оформлене та підписане
передавальне розпорядження для внесення відповідних
відомостей про зміну власника до реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ "Завод монтажних виробів". Справжність
підпису ОСОБА_3 на передавальному розпорядженні було посвідчено
нотаріусом, як того вимагає п.4.4.1 Положення про порядок , ведення реєстрів власників іменних цінних паперів / а. с. 39 /.
Передавальне розпорядження

3

було  передано
належному  реєстратору - ЗАТ  КБ   "Кредит - Дніпро"  для
внесення відповідних відомостей до системи реєстру.

Згідно ч. ч. 1,4 ст. 5 Закону України "Про Національну депозитарну
систему та особливості електронного обігу
цінних паперів в Україні", положеннями ч. 4 ст. 197 ЦК України ( 2003 року) та ч. 2 ст.1 Закону України
"Про цінні папери та фондову біржу" -іменні цінні папери випущені в документальній формі ( якщо умовами емісії
спеціально не зазначено, що вони не підлягають
передачі), передаються новому власнику шляхом повного індосаменту (передавальним записом, який засвідчує перехід прав за цінним
папером до іншої особи). Право власності на
такі акції у покупця виникає лише у випадку дотримання зазначених вимог
закону.

Як вбачається з вище зазначеного, вказані вимоги закону сторонами по
договору купівлі-продажу акцій від 06.05.2003
року, були виконані в повному обсязі, а тому підстав для визнання
його недійсним у суду першої інстанції не було.

Згідно діючого матеріального закону, зокрема ст. 26 Закону України
"Про власність" та ст. 12 Закону України "Про
господарські товариства", грошові та майнові внески засновників і членів господарських товариств до статутного фонду є
власністю товариства і не можуть розглядатись як складова
частина спільного сумісного майна подружжя. Відносини, які виникають при вирішенні питань щодо внесення та розміру цих
внесків і таке, інше, регулюються Законом України "Про господарські
товариства" та іншими відповідними актами, і дія
законодавства про шлюб та сім'ю ( зокрема КпПС України) на них не поширюється.

Суд же першої
інстанції не прийняв до уваги вище зазначені норми закону і помилково прийшов до висновку, що акції є
спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3.

За таких обставин, колегія суддів не може визнати законним та обгрунтованим
рішення суду першої інстанції в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання
недійсним договору купівлі-продажу акцій від 06.05.2003 року та повернення сторін в первинний стан, а тому воно підлягає скасуванню
з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_2 в його позовних вимогах
до ОСОБА_1 про визнання договору : купівлі - продажу цінних паперів недійсним, виходячи з вимог ч.ч.1,4 ст.5
Закону України "Про Національну депозитарну систему та особливості
електронного обігу цінних паперів в Україні", 48 ЦК України (1963 року),ч.2
ст. 1 Закону України "Про цінні папери і фондову біржу", ст. 26
Закону України "Про власність", ст. 12 Закону України "Про
господарські товариства".

Оскільки позивачу ОСОБА_2 відмовлено в його позовних вимогах, то і рішення в частині стягнення на його користь з ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 судових витрат в сумі 189,88 грн. з кожної - підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2007
року -скасувати.

ВідмовитиОСОБА_2 в його позовних вимогах доОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі -
продажу цінних паперів.

Рішення набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути

оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з

цього часу.    .