справа №2-5243/2007
РІШЕННЯ (ЗАОЧНЕ)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2007 року            Луцький
міськрайонний суд Волинської

області у складі: головуючого-судді                                                              КухтеяР.В.

при секретарі-                                                                                 Яблончук
Л.Б.

з участю позивача-                                                                         ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради про
визнання права власності на самочинно збудоване майно, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до Луцької міської ради про визнання права власності
на самочинно збудоване нерухоме майно. Покликається на те, що 20 травня 2006
року придбала квартируАДРЕСА_1. Без відповідних дозволів вона здійснила
перепланування та реконструкцію даної квартири з метою використання її під
офіс. Проведене самочинне будівництво відповідає державним будівельним,
санітарним і пожежним нормам, не порушує прав суміжних користувачів, у зв'язку
з цим, просить суд визнати за ним право власності на самочинно переплановане
приміщення, яке знаходиться по АДРЕСА_1 загальною площею 64,6 м. кв.

В судовому
засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в
позовній заяві.

Представник
відповідача Луцької міської ради в судове засідання не з'явився, хоча належним
чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї
неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не подавав, а
тому справа слухалась у його відсутності по наявних у ній матеріалах Зі згоди
позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає
положенням ст.224 ЦПК України

Заслухавши
пояснення позивача та дослідивши представлені по справі докази, суд приходить
до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Згідно ст.376 ЦК України,
житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

В судовому
засіданні встановлено, що на праві власності ОСОБА_1 належить квартира
АДРЕСА_1, що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме
майно та договором купівлі-продажу (а.с.13-15).

Згідно копії
технічного паспорта від 26 липня 2007 року встановлено перепланування квартири
АДРЕСА_1 під офісне приміщення із загальною площею 64,6 кв. м.(а.с.12).

З експертного
висновку про відповідність самочинного переобладнання квартири АДРЕСА_1 діючим
державним будівельним, санітарним
і  пожежним   нормам
встановлено,   що  технічний
стан   переобладнаних

2

приміщень в цілому задовільний.
Тріщин в несучих конструкціях не виявлено, переобладнання здійснено без порушення державних будівельних, санітарних і
пожежних норм та правил (а.с.21).

Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в
їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки
самочинне перепланування квартири АДРЕСА_1 відповідає вимогам ДНБ, не
порушує прав інших осіб, а тому за позивачем
ОСОБА_1 слід визнати право власності на самочинно
переплановане офісне приміщення загальною площею 64,4 кв. м., яке знаходиться
по АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст.3, 10, 57, 60, 208, 209, 215, 218, 224-226 ЦПК України, на
підставі ст.ст. 376, 392, 398, ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно переплановане офісне
приміщення, яке знаходиться у АДРЕСА_1 загальною площею 64,6 м. кв.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення протягом
десяти днів з дня його проголошення та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили протягом десяти днів з дня його проголошення, якщо не буде подана заява про апеляційне оскарження. Якщо
буде подана заява про апеляційне
оскарження, рішення набирає законної сили протягом двадцяти днів, якщо не буде
подана апеляційна скарга. Якщо буде подана апеляційна скарга, рішення набирає законної сили після розгляду
справи судом апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня
його отримання копії.