Справа 2-5408/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2007 року місцевий Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді                  -                                                           Буран
О.М. ,

при секретарі                           -                                                           Коровіній
Л.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Малиновської районної адміністрації м.  Одеси про визнання права власності,  суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
,  звернулася до суду з позовом до
Малиновської районної адміністрації м.
Одеси з вимогою про визнання права власності на самостійну квартиру за
адресою: АДРЕСА_1 ,  загальною площею -
42.1 кв.м. ,  яка складається з 2- х
житлових кімнат,  площею - 14, 7 кв.м.
,  8.9 кв.м. , ; кухні площею - 5, 8
кв.м.  кв.м. ; санвузела - 3, 9 кв.м.
;коридору - 4,  6 м.  кв.; сходової - 4,  2м.
кв.

Свої
вимоги ОСОБА_1 ,  обґрунтовує тим,  що вона являється співвласницею наряду з
батьком квартири АДРЕСА_1 .

Право
власності виникло згідно договору куплі продажу ,  та підтверджується Витягом з свідотства про
право власност і від 23. 09.2002 року за №1366..

В даній квартирі АДРЕСА_1 загальною площею 34,  5 м.
кв. -проживає та зареєстровано пять
осіб.

Не маючи змоги поліпшити свої житлові умови ,  власною працею із залученням спеціалістів та
з

дотриманням основних будівельних норм і правил позивачкою було
реконструйоване зі згоди

членів сім'ї та власників суміжних квартир належне їй нежитлове приміщення
за АДРЕСА_1 а,  яке

знаходиться
безпосередньо біля квартири,  яка
наледить позивачці на праві власності.

До
теперішнього часу вона несе тягар усіх витрат,
пов"язаних з утриманням реконструйованої квартири,  володіє та користується зазначеним нерухомим
майном відповідно до його функціонального призначення.

Крім
того,  свої вимоги позивачка обґрунтовує
тим,  що з питання набуття нею права
власності на квартиру вона звертався до Малиновської районної адміністрації
м.  Одеси,  однак до цього часу дане питання не вирішено
з причин,  які від позивачки не залежать.

Посилаючись,  зокрема,
на ч.2  ст. 325,   ст. 328,
ч.ч.1,  2  ст. 331 ЦК
України,  ч.1  ст. 12,
ст. 49 Закону України "Про власність",  позивачка просить суд задовольнити її позов.

У
судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги в повному
обсязі й просила суд задовольнити позов.

Представник
відповідача - Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради,  у судове засідання з*явився,  проти позову заперечував. Але на його
думку,  позов має вирішуватись судом
відповідно до діючого законодавства.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи й оцінивши зібрані докази в їх сукупності,  суд дійшов висновку про те,  що позов підлягає повному задоволенню. Між
сторонами виникли правовідносини у галузі конституційного права щодо реалізації
органом місцевого самоврядування владних повноважень,  та цивільні правовідносини,  що випливають з відносин права власност

Судом
встановлено,  що згідно матеріалів
технічної інвентаризації складених Комунальним підприємством „Одеське МЕТІ та
РОН",  видно,  що квартира АДРЕСА_1 складається з: житлової
кімнати- 13, 9 м. кв.; кухні- 7, 0 м. кв.; коридорів -7, 0 м. кв.; 6, 6 м. кв.-
загальною площею- 34, 5 м. кв.,  та
реконструйованої,  розташованої окремо
частини- площею -42, 1 м. кв.,  яка
складається з 2- х житлових кімнат,
площею - 14, 7 кв.м. ,  8.9 кв.м.
, ; кухні площею - 5, 8 кв.м.  кв.м. ;
санвузла - 3, 9 кв.м. ;коридору - 4,  6
м.  кв.; сходової- 4,  2м.
кв. .

2

Згідно
довідки виданої головним поштовим відділенням від 09.07.2007 року,  реконструйованій,  самостійній ,
частині квартири,  загальною
площею - 42, 1 м. кв. можливо присвоїти самостійну адресу: АДРЕСА_1.

Судом
також встановлено,  що згідно технічного
висновку від 25.05.2007 ,  складеного СПД
ОСОБА_2 (ліцензія НОМЕР_1 ,  видана Одеською облдержадміністрацією,  на право провадження видів будівельної
діяльності згідно переліку) реконстуйова квартира відповідає вимогам ДБН 79-92 „Жилые здания для индивидуальных
застройщиков Украины". Згідно зазначеного висновку основні конструкції,  інженерні мережі та обладнання знаходяться у
задовільному стані; реконструйована квартира може бути прийнята до
експлуатації, як самостійна відповідно до її функціонального призначення.
Конструктивні та планіровочні рішення відповідають вимогам ДБН В.2.2.-15-2005
„Жилі приміщення. Основні положення". Несучі конструкції відповідають вимогам
СНиП 2.01.-85 „Противопожежні норми".

З
урахуванням вищенаведеного,  суд дійшов
висновку,  що самовільно реконструйована
позивачем квартира не має негативного впливу на планіровку,  забудову,
благоустрій вулиці,  на зручність
утримання суміжних ділянок тощо,  тобто
дотримано вимоги ч.5  ст. 319 ЦК України
та ч.5  ст. 4 Закону України "Про
власність" від 07.02.1991р. №697-ХІІ (далі - Закон).

Суміжні
власники квартири дали свою письмову згоду на проведення реконструкції
зазначеної квартири,  виділ її в
самостійну,  та визнання за позивачкою
права власності.

При
вирішенні позовних вимог судом взято до уваги,
що за змістом ч.ч.1,  3  ст. 13 Закону та ч.2  ст. 325 ЦК
України об'єктами права приватної власності можуть бути,  зокрема,
жилі будинки, квартири а склад,
кількість і вартість нерухомого майна,
що може бути у власності громадян,
не обмежується,  крім
випадків,  передбачених законом.

Відповідно
до  ст. 49 Закону володіння майном
вважається правомірним,  якщо інше не
буде встановлено судом.

Відповідно
до  ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах,  що
не заборонені законом.  Право власності
вважається набутим правомірно,  якщо інше
прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не
встановлена судом.

Частиною
1 статті 12 Закону встановлено,  що праця
громадян є основою створення і примноження їх власності. До теперішнього часу
позивачка,  яка своєю працею створила
зазначене майно,  несе тягар усіх
витрат,  пов"язаних з утриманням
квартири,  володіє та користується ним
відповідно до функціонального призначення,
що свідчить про дотримання вимог
ст. 322 ЦК України.

Відповідно
до ч.ч.1,  2  ст. 331 ЦК
України право власності на нову річ,
яка виготовлена (створена) особою,
набувається нею,  якщо інше не
встановлено договором або законом.  Право
власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки,  будівлі тощо) виникає з моменту завершення
будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,  право
власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Судом
встановлено,  що з питання набуття права
власності на реконструйовану квартиру позивачка зверталася до Малиновської
районної адміністрації Одеської міської ради,
з огляду на те,  що домоволодіння
розміщується на території Малиновського району м. Одеси. Оскільки до цього часу
дане питання не вирішено,  суд дійшов
висновку,  що у даному разі має місце
факт невиправданого зволікання з прийняттям новоствореного нерухомого майна до
експлуатації.

Відповідно
до  ст.
ст. 30,  31 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997р. №280/97-ВР до
відання виконавчих органів міських рад належать повноваження в галузі
житлово-комунального господарства та будівництва,  зокрема,
сприяння розширенню житлового будівництва,  контроль за спорудженням індивідуальних жилих
будинків,  прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів у порядку,
встановленому законодавством.
Реалізацію зазначених повноважень в галузі житлово-комунального
господарства та будівництва на території Малиновського району м. Одеси,  де розміщується домоволодіння,  віднесено до компетенції Малиновської
районної адміністрації Одеської міської ради. Суд дійшов висновку,  що за вказаних обставин остання є належним
відповідачем по даній цивільній справі.

На
підставі викладеного,  керуючись ч.2 ст.
16,  ч.2
ст. 325,   ст. 328,  ч.ч.1,
2  ст. 331 ЦК України від
2003р.,  ч.5  ст. 4,
ч.1  ст. 12,  ч.ч.1,
3  ст. 13,  ч.ч.3,
5  ст. 48,   ст. 49 Закону України "Про
власність" від 07.02.1991р. №697-ХІІ,
ст.  ст. 4-8,  11,
15,  88,  ч.3
ст. 208,   ст.  ст. 209,
212-215,  218, 223 ЦПК
України,  суд

з

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
-  задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на самостійну житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1
,  загальною площею - 42.1 кв.м. ,  яка складається з 2-х житлових кімнат,  площею - 14, 7 кв.м. ,  8.9 кв.м. , ; кухні площею - 5, 8 кв.м. ;
санвузел - 3, 9 кв.м. ; коридор- 4,  6
м.  кв.; сходова - 4, 2  м.  кв.

Рішення
суду є підставою для державної реєстрації ОМБТІ та РОН права власності на
самостійну житлову квартиру за адресою АДРЕСА_1 - за ОСОБА_1.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення,  якщо
його не скасовано,  набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.