Справа №2-309,2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про задоволення
позову про визнання права власності на частину будинку і господарських будівель
у зв'язку з його визнанням у попередньому судовому засіданні

5 червня 2007 року Валківський
районний суд Харківської області у складі

головуючого судді          Товстолужського
О.В.

гіри
секретарі                    Коляда Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Валки
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому Старомерчицької селищної ради
про узаконення самовільно побудованих будівель і про визнання права власності
на частину будинку з господарськими будівлями,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся до суду з позовною заявою до виконкому
Старомерчицької селищної ради, в якій вказує, що 13 січня 1988
року він уклав договір міни будинками зі своїм батьком ОСОБА_2По цьому
договору він одержав від батька 1/2
частину будинку з господарськими будівлями, які знаходяться в АДРЕСА_1, а батько одержав
будинок, який знаходиться в цьому ж селі поАДРЕСА_2. В тому ж році
кожен з них перейшов у той будинок, який одержав за договором міни, і з того
часу кожен проживає в одержаному за договором будинку. Але після укладення
договору позивач не зареєстрував право власності на одержаний будинок. В 2006 році він
звернувся до Валківського БТІ з заявою про реєстрацію права власності на
одержану частину будинку, але цього зробити немає можливості, тому що в травні 1988 року виконком
Старомерчицької селищної ради видав свідоцтво про право власності на одержану
позивачем частину будинку його батькові ОСОБА_2. За таких обставин
зареєструвати за позивачем право власності на частину будинку за договором міни
неможливо. Крім того, в договорі міни є неточності, при наявності яких
зареєструвати право власності неможливо. Тому позивач звертається до суду з
позовом про визнання за ним права власності на частину будинку і господарських
будівель за набувальною давністю, оскільки в 1988 році він добросовісно заволодів цими будівлями і з того
часу продовжує відкрито і безперервно володіти ними.

В позовній заяві також зазначається, що, проживаючи в частині будинку
поАДРЕСА_1, позивач самовільно без рішення виконкому і оформлення належної
проектної документації на земельній ділянці, яка відноситься до будинку,
побудував гараж «Т», сарай «Т-1» і сарай «Ж-1». Ця обставина також є перешкодою
для реєстрації частини будинку до вирішення судом питання про узаконення
самовільно побудованих будівель.

В судовому
засіданні позивач позов підтримав.

Відповідач позов
визнав.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до частини 4 ст. 130
ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст. 174 ЦПК
України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіривши надані суду матеріали, суд дійшов висновку, що позов є
обґрунтованим і підлягає задоволенню. Висновки суду підтверджуються такими
доказами:

Ксерокопією договору міни від 13 січня 1988 року, згідно з яким позивач і
його батько уклали договір міни житловими і господарськими будівлями: позивач
одержав частину будинку і господарські будівлі, які знаходяться в АДРЕСА_1, і
перейшов проживати в цю частину будинку;

Ксерокопією свідоцтва про право власності на 1/2 частину жилого будинку від З травня 1988 року, яким
підтверджується та обставина, що на частину будинку і господарських будівель,
які переходили за договором міни позивачу, було видане вказане свідоцтво його
батькові ОСОБА_2;

Ксерокопією титульного листка технічного паспорта на житловий будинок, який
знаходиться в АДРЕСА_1, яким
підтверджується, що половина будинку зареєстрована за ОСОБА_2, а друга його
частина за іншим співвласником;

Актом обстеження забудови на присадибній ділянці, яким підтверджується, що
самовільно побудовані будівлі знаходяться на земельній ділянці, яка відноситься
до будинку по АДРЕСА_1;

Висновком Валківської районної санітарно-епідеміологічної станції і
начальника СНПД Валківського РВ ГУ МНС у Харківській області, яким
підтверджується, що узаконення самовільно побудованих будівель не є небезпечним
з точки зору санітарних і протипожежних правил.

За таких
обставин суд вважає можливим узаконити самовільно побудовані будівлі.

Позивач у 1988 році
добросовісно заволодів половиною будинку і господарськими будівлями і більше 10 років відкрито і
безперервно володіє ними. З цього приводу до нього ніхто не пред'являв і не
пред'являє ніяких претензій. Відповідно до частини 1 ст. 344 ЦК України, він набув
право власності на ці будівлі.

Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись
статтями 344, 376 ЦК України,
130,174 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Узаконити самовільно побудовані гараж «Т», сарай «Т-1» і сарай «Ж-1», які
знаходяться в АДРЕСА_1, і
визнати на них право приватної власності за ОСОБА_1.

За ОСОБА_1 визнати право приватної власності на 1/2 частину будинку
з господарськими будівлями, які знаходяться вАДРЕСА_1

Зобов'язати КП «Валківське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати
самовільно побудовані гараж «Т», сарай «Т-1» і сарай «Ж-1» і включити їх до
складу будівель, які належать ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду

Харківської області через суд першої інстанції шляхом
подачі у 10-денний строк з дня його

проголошення заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів

апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної
інстанції, або в порядку ч. 4
ст. 295

ЦПК України.