Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

08 січня 2007
року                                              м. Лисичанськ

Лисичанський
міський суд Луганської області у складі:

головуючого
судді                                          Фастовця
В.М.,

при
секретарі                                                   Бандуровій
В.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, -

В С Т А
Н О В И В:

Позивач
звернувся до суду з позовом, в якому вказав що відповідачі 08 червня 2007 року
нанесли йому тілесні ушкодження, внаслідок чого причинили йому матеріальну
шкоду, пов'язану з лікуванням, необхідністю подальшого стоматологічного
лікування та пошкодженням одягу на загальну суму 3726 грн. 62 коп. і моральну
шкоду в розмірі 6000 грн., яку він просив стягнути на свою користь з
відповідачів.

У
судовому засіданні позивач позов підтримав, дав суду пояснення, аналогічні
викладеним у позові. Доповнив, що давав пояснення слідчому стосовно
пошкодженого одягу але той не вніс їх до протоколу.

Відповідач
ОСОБА_2 позов визнав частково, суду пояснив, що бив позивача, але одяг не
пошкоджений, вартість послуг стоматолога завищена, моральну шкоду не визнав.

Відповідач
ОСОБА_4 дав аналогічні пояснення.

Відповідачка
ОСОБА_3 позов визнала частково, вважає, що доказів пошкодження одягу немає,
моральну шкоду не визнала.

Відповідачі
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дали аналогічні пояснення.

У
судовому засіданні досліджені наступні докази: довідка про вартість
стоматологічного лікування; товарні чеки; довідка лікаря; епікриз; довідка про
вартість послуг адвоката; подання про закриття провадження у справі; довідки
про розмір пенсії; рішення виконкому про подовження опіки; довідка про розмір
отриманої винагороди; квитанції про сплату за навчання; свідоцтва про народження.

У
судовому засіданні досліджені  матеріали
кримінальної справи №1П-57/07.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким,
що підлягає частковому задоволенню.

У
судовому засіданні встановлено, що 08 червня 2007 року відповідачі ОСОБА_4 і
ОСОБА_2 побили позивача, причинивши йому тілесні ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забоїв м'яких тканій голови,
обличчя, повного травматичного вивиху першого зубу справа на верхній щелепі,
підвивиху другого зубу справа на верхній щелепі і першого зубу зліва на верхній
щелепі, забійної рани слизистої порожнини роту, які відносяться до категорії
легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров'я.

У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями
позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 9 червня по 18 червня 2007 року
і затратив на придбання ліків та медикаментів 136 грн. 62 коп..     За висновком стоматологічної лікарні
вартість проведення ортопедичного лікування становить 2665 грн.. А всього
нанесена матеріальна шкода складає 2801,62 грн.

Окрім
того, позивачу нанесена моральна шкода.

Частково
задовольняючи позов, суд виходить з наступного.

Згідно із ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними
діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно
до ст.ст.23, 1167 ГК України особа має право на відшкодування моральної шкоди,
заподіяного в результаті порушення його прав, у тому числі за наявності душевних
страждань, які фізична особа відчуває у зв'язку з протиправною поведінкою
відносно неї.

Відповідно до
ст.1179 ЦК України неповнолітня особа у віці від 14-ти до 18-ти років
відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності
у неповнолітньої особи майна достатнього для
відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не
вистачає, або в повному обсязі її батьками, якщо вони не доведуть, що шкоди
було завдано не з їхньої вини.

На підставі ст.1182 ч.2 ЦК України шкода, завдана спільними діями кількох
неповнолітніх осіб, відшкодовується ними у частці, яка визначається за
домовленістю між ними або за рішенням суду.

Відповідно до ст.60, 61 ЦПК України кожна сторона повинна підтвердити ті
обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх доводів і заперечень; вирок у
кримінальній справі, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що
розглядає цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з
питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Суд
вважає, що, оскільки і вирок, і постанова суду про закриття справи за
нереабілітуючими підставами, є судовими рішеннями, які в сенсі ст.62
Конституції України встановлюють вину особи у скоєні злочину, наведені
положення ст.61 ЦПК України стосовно обов'язковості вироку суду повинні
застосовуватися і до обставин, встановлених постановою суду.

Суд вважає
надані позивачем докази завдання матеріальної та моральної шкоди достатніми та
переконливими.

Разом з тим, з
довідки стоматологічної лікарні (а.с.4) вбачається, що частина передбаченого
ним лікування є можливою, тобто його необхідність на час слухання справи не
доведена.

Також,
відповідачі заперечують пошкодження одягу позивача, з допиту позивача, свідків,
що були присутні під час його побиття вбачається, що ні позивач, ні ці свідки
не давали пояснень щодо пошкодження одягу позивача. З постанови суду про
закриття кримінальної справи вбачається, що вина відповідачів у пошкоджені
одягу не встановлена. Тому вартість цього одягу суд на користь позивача не
стягує.

Суд не приймає
до уваги пояснення позивача, що він говорив слідчому про пошкодження одягу, а
той не вніс це у протокол, оскільки допит був проведений у присутності батька
позивача, позивач власноручно доповнив протокол іншими поясненнями.

Не приймає суд і
заперечення проти позову у частині завищеного розміру вартості стоматологічних
послуг, бо відповідачами не надано доказів іншої їх вартості.

2.Вирішуючи
питання про розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь
позивачки, суд виходить з того, що позивач отримав легкі тілесні ушкодження,
побиття було не тривалим, розмір заявленої моральної шкоди перевищує
матеріальну шкоду, а тому, виходячи з принципів розумності та справедливості,
суд вважає заявлений розмір позовних вимог про відшкодування моральної шкоди
явно завищеним і стягує на користь позивача 1000 грн..

Оскільки
відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 спільно наносили позивачу тілесні ушкодження,
ступінь їх участі є однаковим, домовленості між сторонами про розмір часток не
досягнуто суд вважає, що частки неповнолітніх є рівними.

3.Відповідно до
ст.ст.79, 84, 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_2 на
користь позивача судові витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката
з урахуванням складності і обсягу позову частково у розмірі 50 грн., державне
мито на користь держави у розмірі 51 грн., витрати на інформаційно технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. у рівних частках з кожного.

На підставі
викладеного керуючись ст.23, 1166, 1167, 1179, 1182 ЦК України, ст. ст. 10, 11,
60, 84, 88, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І
Ш И В:

1.Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

2.Стягнути
з ОСОБА_2, а в разі відсутності у нього майна, достатнього для відшкодування
завданої шкоди - з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 1400
(тисячу чотириста) грн. 81 коп., моральну шкоду у розмірі 500 (п'ятсот) грн.,
судові витрати у розмірі 25 (двадцять п'ять) грн., а всього 1925 (тисячу
дев'ятсот двадцять п'ять) грн. 81 коп.

3.Стягнути
з ОСОБА_4, а в разі відсутності у нього майна, достатнього для відшкодування
завданої шкоди - з ОСОБА_5 і ОСОБА_6, на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі
1400 (тисячу чотириста) грн. 81 коп., моральну шкоду у розмірі 500 (п'ятсот)
грн., судові витрати у розмірі 25 (двадцять п'ять) грн., а всього 1925 (тисячу
дев'ятсот двадцять п'ять) грн. 81 коп.

4.Стягнути з
ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 25 (двадцять п'ять) грн. 50
коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи на
користь УДК в м. Лисичанську Луганської області: р/р
0051, код 24180679, МФО 804013 у
розмірі 15 (п'ятнадцять) грн.

5.Стягнути
з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 25 (двадцять п'ять) грн. 50
коп. і  на користь УДК в м. Лисичанську Луганської області: р/р
0051, код 24180679, МФО 804013 витрати за
інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 15 (п'ятнадцять)
грн.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський
міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання такої заяви.

Суддя: