Справа
№2-13 6/07р. РІШЕННЯ
міськрайонний суд Автономної Республіки Крим у
головуючого судді     -
При секретарі                        - Беляєвій Ю.О.
відкритому судовому засіданні в місті Красноперекопську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про встановлення факту
знаходження в трудових стосунках, внесення запису до трудової книжки, стягнення
заробітної платні, середнього заробітку за час затримки розрахунку і моральної
звернувся до суду з позовом до відповідача, вказавши, що 17.10.2006 року він
був принятий на роботу
до підприємця - ОСОБА_2 на посаду водія і грузчика.
За умовами дого­вору відповідач забов"язався проводити нарахування
заробітной платні щодня із розрахунку 30 грн. зарплата водія, і 20 грн.
зарплата грузчика, а також
40 грн. за оренду його приватного транс­порту (автомобіля ГАЗ-52 НОМЕР_1), на якому він
працював, таким чином щодено виходила сума у розмірі 90 грн.
виконання своїх трудових обов"язків позивач отримував від відповідача
товар, і за накладними розвозив по торговим точкам.
позивачу повідомили, що його звільнено, за скороченням штату, і йому повинні
були сплатити заборгованність по заробітній платі у розмірі -1260 грн., і
провести запис до трудової книжки. Але відповідач ніяких записів до трудової
книжки не зробиі, і заборгованнос-ті по
заробітній платні віиплатив частково, не виплатив залишок заробітної плати, яка
склала суму 311,00 грн.
Позивач вважає, що відповідачи незаконно не сплачують йому заборгованність
по заробіт­ній платні, в зв"язку з чим, на них поширюються
вимоги ст. 117 КЗОТ України,
про необхідність виплати середнього заробітку за весь час затримки разрахунку.
порушенням конституційних прав позивача на заробітну плату, позивач виму­шений
приймати додаткові заходи для організації свого життя, вимушений захищати свої
права у суді, і користуватися послугами адвокатів.Важає, що діями відповідача
йому спричинено мораль­ну шкоду, яку він оцінює у розмірі 2500 грн.
В судовому
засіданні позивач і його представник ОСОБА_3 підтримали позов і його уточнили,
вказавши, що крім того, наполягають на встановленні факту знаходження в
трудових стосунках з відповідачем, внесення запису до трудової книжки про
прийом та звільнення за ст. 36 КЗпП України.
відповідача ОСОБА_4., ОСОБА_5 з позовом не погодились, вка­завши, що позов не
підлягає задоволенню, т.к. позивач не працював у відповідача, ніяких докуме­нтів
про прийом його на роботу не видавалось, товаро-матеріальних цінностей йому для
переве­зення не видавалось, таким чином його вимоги є необгрунтованними.
Просять в задоволенні позову відмовити.
Суд, вислухавши
доводи сторін, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, вважає за
необхідне позовні вимоги позивача задовольнити частково.
до тимчасового реєстраційного талону НОМЕР_2 - ОСОБА_1 є власником автомобіля
ГАЗ-52 реєстраційний НОМЕР_1,
про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця : ОСОБА_2 зареєстрований
у виконавчому комітеті Сімферопольської міської Ради АР Крим - 06.11.1997р.
газети „Базар" № 39 від 28.09.2006 року є оголошення про запро­шення на
роботу водіїв з вантажним автомобілем, і вказано т. НОМЕР_3, який відповідно до
пояснень відповідача належить філії ФОП-ОСОБА_2 у м. Красноперекопську.
договору оренди №17 від 29.05.2006 року - ФОП - ОСОБА_2. дійсно взяв у оренду у
ВАТ „АТП-1236" - не житлові будівлі, розташовані за адресою: АР Крим, м.
Красноперекопську, вул.. Індустріальна буд. № 9, загальною площею - 300 м.кв.
торгового патенту НОМЕР_4- ФОП - ОСОБА_2. на
право тор­гової діяльності відокремленого підрозділу, розташованого у м.
ФОП - ОСОБА_2. №21/1
від 01.04.2006 року - ОСОБА_6. призначений керівником складу в м.
Красноперекопську і відповідальним по здійсненню контролю по прийому і
звільненню з роботи.
посадової інструкції - Технічного директора, яка затверджена ФОП -ОСОБА_2. від 03.01.2006
року - на ОСОБА_6 покладається професійний відбір працівників.
якості свідка ОСОБА_6. пояснив, що він як керівник складу ФОП-ОСОБА_2. у м.
Красноперекопську - ОСОБА_1. до роботи не допускав, і ніяких до­кументів
відносно його не підписував. Матеріальні цінності ОСОБА_1 не відпускались.
якості свідка ОСОБА_7. пояснив, що в жовтні 2006 року, до нього як керівника
служби безпеки складу ФОП-ОСОБА_2. у м. Красноперекопська звер­нувся ОСОБА_1.. З ним було проведено співбесіду,
і від нього отримано кілька анкет, для встановлення необхідної
інформації, яка потрібна для вирішення питання працевлашту­вання. ОСОБА_7
перевірив ОСОБА_1., т.6. перевірив його, навів довідки. І встановив, що в нього
є проблеми з іншими роботодавцями, де ОСОБА_1 раніше працював. В зв"язку з
чим, ОСОБА_7 вирішив, що його кандидатура не підходить для працевлаштування на
їх підприємстві, і повідомив про це позивача. За час перевірки ОСОБА_1 до
роботи не допус­кався.
пояснив, що він працює у філіалі ФОП-ОСОБА_2. у м. Красноперекопську, в якості
начальника транспортного підрозділу. З приводу позову по­яснив, що в вересні
2006 року у газеті „Базар" їх підприємство дійсно давало оголошення про
прийом на роботу власників приватних вантажних автомобілів. За даним оголошен­ням
дійсно приходив ОСОБА_1., у якого був власний автомобіль. І приймаючи до уваги,
що ОСОБА_8 відповідальний за транспорт, він
проводив співбесіду з ОСОБА_1.. Після цього він був направлений до
начальника служби безпеки для оформлення документів. До робо­ти ОСОБА_1 не
допускався. І в разі прийому ОСОБА_1 на роботу, він дійсно отримував би за­робітну
плату в розмірі от 30 до 50 грн. в день, і за оренду автомобіля від 30до 50
грн. в день. А також доплата за виконання функцій вантажника.
пояснив, що в жовтні 2006 року, коли він приїхав із навчання додому, йому
зателефонував батько і попросив допомогти розвезти товар по магазинам. Він підійшов
на ринок, де приїхав з товаром батько на їх приватному вантажному авто­мобілі і
він допомагав йому розвантажувати товари. Потім вони проїхали до деяких мага­зинів,
де також розвантажували товар. Як він взнав від батька, останній влаштувався на
роботу до ЧП „ОСОБА_2".
На початку листопада батько сказав, що його звільнили і не заплатили всіх
інформації яка поступила із ЗАТ „Кримський титан" встановлено, що водій
ам ГАЗ-52 держ.НОМЕР_1,
дійсно заїжджав на територію підприємства 20.10.2006 року, про що є запис у
журналі видачи тимчасових пропусків і запису камери відео спостереження.
„Журналу" є запис, що водій ам держ.НОМЕР_1 - ОСОБА_1, від по­стачальника
ФОП-ОСОБА_2, м. Сімферополь завозив продукти харчування, відповідно до
накладної на суму 2119, 53 грн. (а.с.116).
Даний запис підтверджено касетою відео спостереження, на якій зафіксовано
заїзд і виїзд автомобіля ГАЗ-52 держ.НОМЕР_1 із водієм ОСОБА_1. і
експедитором 20.10.06р. на територію підприємства.
маршрутного листа від 18.10.2006р. ОСОБА_1. пояснив, що разом із експедитором
ОСОБА_10. розвозили продукти харчування до Раз-дольнінського району АР Крим.
відповіді ЧП ОСОБА_11., 18.10.2006
року дійсно були отримані товаро-матеріальні цінності на суму -589, 74 грн.,
які передав експедитор ОСОБА_10.
Судом
неодноразово викликались у судове засідання працівники відповідача: ОСОБА_12,
ОСОБА_10, ОСОБА_13, які на
час судового засідання завжди знаходились у від­рядженні чи відпустці.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні
пояснив, що з вересня 2006 року він про­ходив стажировку на підприємстві
ОСОБА_2 у якості експедитора. Позивач на підприємстві він не бачив, і з ним не
працював. Офіційно на підприємстві він став працю­вати з січня 2007 року.
Однак в судовому
засіданні, свідок не міг дати відповідь на питання, чому коли він викликався до
суду в січні 2007 року, суду було надано його заяву від ФОП -ОСОБА_2., що він з
січня 2007 року знаходився у відпустці.
Таким чином, суд
прийнявши до уваги всі наданні докази у їх сукупності, прихо­дить до висновку,
що позивач ОСОБА_1. дійсно використовуючи свій власний вантажний автомобіль
виконував роботу по перевозу продуктів харчування ФОП-ОСОБА_2. до пунктів
призначення. В зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що позивач був фак­тично
допущений до виконання трудових обов'язків.
ст. 24 КЗпП України - трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ
чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до
осіб складу ФОП-ОСОБА_2. у м. Красноперекопську -ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про
те що, вони не допускали ОСОБА_1 до роботи, спростову­ються документами
наданими з ЗАТ „Кримський Титан" - відповідно до яких, ОСОБА_1. за
накладними ФОП-ОСОБА_2. завозив продукти харчування до підприємства.
приймаючи до уваги, що ОСОБА_1. міг отримувати продукти хар­чування, накладні і
маршрутні листи на товар, а також талони на бензин тільки в процесі виконання
своїх трудових обов'язків на підприємстві відповідача, суд вважає за необхідне
встановити факт, що ОСОБА_1. знаходився в трудових стосунках з ФОП-ОСОБА_2. в
період з 17.10.06р. по 04.11.2006 року, і зобов'язати відповідача внести до
трудової книж­ки позивача відповідні записи.
ст. 24-1 КЗпП України - у разі укладення трудового договору між працівником і
фізичною особою фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи
зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній
службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному
Міністерством праці та соціальної політики України. (Кодекс доповнено статтею
24-1 згідно із Законом N 1356-XIV (1356-14) від 24.12.99)
Відповідно до ст.. 116 КЗпП України
- при звільненні робітника виплата всіх сум, які належать йому від
підприємства, сплачуються на день звільнення. А відповідно до ст. 117 КЗпП
України, у випадку несплати за виною власника звільненому робітнику сум в
строк, вказаний в ст. 116 КЗпП, підприємство повинно сплатити середній
заробіток за весь час затримки розрахунку, по день фактичного розрахунку.
період розрахунку середнього заробітку складає з 04.11.2006 по 17.05.2007 года, з урахуванням
розрахунку позивача сума середнього заробітку за час за­тримки виплати зарплати
складає - 14 670 грн. 00 коп..
уваги, що після звільнення і до теперішнього часу позивач ніде не працює, що
підтверджується копією трудової книжки, то сума середнього заробітку нале­жить
відшкодуванню у повному об'ємі.
порушення відповідачем законних прав позивача призвели до мо­ральних страждань,
пов'язаних з необхідністю приймати додаткові заходи по організації
зв'язку з чим були порушенні нормальні життєві зв'язки і вимагали від нього додаткових зусиль по організації свого
життя, суд вважає за необхідне в порядку ст. 237-1 КЗпП України, можливим
стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 500 грн.
Приймаючи до уваги, що інтереси позивача в судовому засіданні захищала
адвокат ОСОБА_3, за послуги якої позивачем оплачено 400 грн., що
підтверджується квита­нціями, суд вважає, що витрати на послуги адвоката
повинні бути стягнуті відповідно ст..
84 ЦПК України з відповідача.
держави у розмірі 51 грн. і витрати на інформаційно-технічне за­безпечення
розгляду цивільної справи у розмірі 30 грн., відповідно ст.. 88 ЦПК України
належить стягнути з відповідача.
Відповідно до ст. 367 п.2   ЦПК України - суд вважає необхідним   допустити до негайного виконання рішення в
межах заробітної плати за один місяць у розмірі 1260 грн.
СТ..СТ. 10, 11, 209, 212, 214-215, 367 ЦПК України, ст..ст. 24, 24-1, 36, 115,
116, 117, 237-1 КЗпП України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
що ОСОБА_1 знаходився у трудових стосунках з фі­зичною особою- підприємцем -
ФОП-ОСОБА_2 внести записи до трудової книжки ОСОБА_1 про прийняття на роботу з
17.10.2006 р. на посаду водія-експедитора, і звіль­нення з роботи 04.11.2006
ФОП-ОСОБА_2, який мешкає АДРЕСА_1, р/р НОМЕР_2 в КРД АППБ „АВАЛЬ" МФО 324021 м.
Сімферо­поль, ІНН НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1 суму заборгованності по заро­бітній
платні у розмірі 311 грн., середнього заробітку у розмірі 14 670 грн., витрати
на до­помогу адвоката у розмірі 400 грн., а також моральну шкоду у розмірі 500
ФОП-ОСОБА_2. держмито у дохід держави у розмірі 51 грн., а та­кож витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.
Рішення суду в
межах заробітної плати за один місяць у розмірі 1260 грн. допусти­ти до
негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Ав­

тономної Республіки Крим через Красно перекопський
міськрайонний суд АР Крим шля­

хом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскар­

ження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, або в порядку ч.4 ст.

295 ЦПК
України.