Справа 2-4041/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

21
серпня 2007 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
судді Єгурнової И.О.,  секретар Бібік
Н.М. ,  розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 про подовження
строку для отримання спадщини,  суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 звернулася до суду відносно надання додаткового строку для прийняття
спадщини,  мотивуючи тим,  що після смерті її матері ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_1
відкрилася спадщина: частка в спільному сумісному майні - жилій квартирі за
адресою: АДРЕСА_1  яка належала покійній
на праві спільної сумісної власності. Проте,
в 6 місячний строк для прийняття спадщини вона до нотаріальної контори
не звернулася,  оскільки помилково вважала,  що для отримання спадщини строків не
існує,  тому просить суд встановити
додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

В
судовому засідані позивач підтримала свої позовні вимоги,  пояснила,
що крім неї інших спадкоємців не має.

Відповідач -
Артемівська міська рада проти задоволення позову не заперечувала.

Виходячи
з наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4  ст. 130 ЦПК України,  при визнанні позову ухвалюється судове
рішення у порядку,  встановленому  ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4  ст. 174 ЦПК України у разі визання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Вислухавши
пояснення позивача,  відповідача,  дослідивши надані позивачем докази,  суд вважає,
що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

В
судовому засіданні в достатньому ступені встановлено,  що позивач дійсно є донькою спадкодавця
ОСОБА_2,  що підтверджується свідоцтвом
про народження,  виданним Григорівським
виконкомом Артемівського району Сталінської області від 30 грудня 1940 року.
ОСОБА_2 померлаІНФОРМАЦІЯ_1,  що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
виданим Артемівським міським відділом реєстрації актів громадянського
стану Донецької області.

Після
смерті ОСОБА_2 зосталося майно: частка в спільному сумісному майні - жилій
квартирі за адресою: АДРЕСА_1  яка
належала покійній на праві спільної сумісної власності.

Таким
чином,  позивач є спадкоємцем першої черги
за законом,  але нотаріальна контора
відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину,  оскільки позивачем пропущений 6 місячний
строк,  встановленний законодавством для
прийнтяття спадщини.

Відповідно
до частини 1 статті 1270 ГК України для прийняття спадщини встановлено строк 6
місяців,  який починається з моменту
відкриття спадщини.

Згідно
до вимог частини другої статті 1272 ГК України за позовом спадкоємця,  який пропустив строк для прийняття спадщини з
поважних причин,  суд може визначити йому
додатковий строк,  достатній для подачі
ним заяви про прийняття ним спадщини.

Як
вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні,  позивач не змогла своєчасно звернутися до
нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини,  оскільки помилково вважала,  що фактично прийняла спадщину,  строків для її отримання не існує,  тому суд вважає що причини,  що перешкоджали позивачу своєчасно звернутися
з заявою про прийняття спадщини є поважними.

Таким чином,  сукупність наданих позивачем та досліджених судом доказів
у достатній мірі підтверджують той факт,
що вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Керуючись  ст.
ст. 1270,  1272 ЦК Украины,   ст.
ст. Ю,  11,  209,
212,  214-215 ЦПК України,

суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Встановити
ОСОБА_1 як спадкоємцю по закону покійної ОСОБА_2 померлоїІНФОРМАЦІЯ_1,  додатковий трьохмісячний строк для подачі
заяви про прийняття спадщини,  який
рахувати з дня набрання рішення чинності.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський
міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги,  з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст. 295 ЦПК України.