Справа № 2о-220/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

23 травня 2007
року

Малиновський
районний суд м. Одеси

у
складі: головуючого           судді -   Демченко
О.М.,

при
секретарі                                   -   Гресько О.В.,

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення
факту,  що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до Малиновського районного суд м. Одеси з заявою,  в якій просить встановити факт приналежності
йому свідоцтва про народження ОСОБА_2 одержане у Шуйському РАГС канівської області,  а також довідки Одеського професійного ліцею
будівництва та архітектури.

У
судовому засіданні заявник та його представник вимоги підтримали та просили їх
задовольнити,  посилаючись на слідуючи
обставини.

ОСОБА_1 народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Шуя,  Іванівської області. Його мати і батько дуже рано померли
і він виховувався в дитячих будинках.

В лютому
місяці 1945 року заявник приїхав в м. Одесу,
його забрали в дитячий притулок. Документів він ніяких не мав і з його
слів записали,  що він ОСОБА_2.

З
дитячого притулку заявника направили на роботу у колгосп ім. 18 Партз'їзду
Одеської області,  Доманівського
району,  хутір Коштово. В цьому колгоспі
він працював до 21 березня 1947 року і з колгоспу його направили на навчання до
ФЗО № 8,  де він навчався до 01 жовтня
1947 року.

По
закінченню ФЗО № 8 ОСОБА_2
працював на радіозаводі на вул. Хворостіна. В 1947 році стався голод. У
заявника в Одесі ні знайомих,  ні рідних
не було. Заявник знов повернувся у дитячу кімнату,  яка була на вул. Пушкінській. З дитячої
кімнати його направили на станцію Днестр Біляївського району де майором міліції
йому було запропоновано змінити прізвище і ім'я. Про роботу на станції Днестр у заявника є запис
в трудовій книжці.

Зміна
прізвища та ім'я заявника відбулась у 1947 році,  зі ОСОБА_2 на ОСОБА_1.
Метою зміни прізвища було не повернення на радіозавод знову голодувати і
запобігання судимості за залишення заводу.

У 1945
році заявник працював у хуторі Коштово,
у теперішній час Миколаївській області,
під ім'ям ОСОБА_2. Однак
в паспорті заявника вказано ОСОБА_1 і в зв'язку з цим він не має можливості
одержати звання учасника війни.

Народився
заявник в місті Шуя Іванівської
області і за його проханням свідоцтво про народження йому було вислано Шуйським
міським відділом РАГС у міський відділ РАГС м. Одеси,  яке він не може одержати,  так як у нього немає документу,  який би підтверджував що він ОСОБА_2.

Встановлення
цього факту потрібно заявнику для збільшення років трудового стажу,  а саме з 1945 року по 01 січня 1948 року.

Суд,  заслухавши пояснення заявника та його
представника,  задовольняє вимоги ОСОБА_1
у повному обсязі з наступних підстав.

Судом
встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Як вбачається з
довідки Одеського професійного ліцею будівництва та архітектури від ЗО
листопада 2004 року № 196-с,  ОСОБА_2,  1930 року народження,
був зачислений в Одеську школу ФЗО № 8 з 22 березня 1947 року за
спеціальністю «плотник» яку він
закінчив 01 жовтня 1947 року згідно наказу № 93 від 30.09.1947 року (а.с. 22).

Відповідно
зі свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 22 листопада 2005 року,  ОСОБА_2
народився ІНФОРМАЦІЯ_1,  батько якого
ОСОБА_3,  мати - ОСОБА_4,  про що зроблений актовий запис про народження
№ 1064 (а.с. 57).

Рішенням
Малиновського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2007 року по справі №
2о-97/07 за заявою ОСОБА_1
про встановлення факту праці,  за участю
зацікавленої особи - Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі
м. Одеси,  вимоги ОСОБА_1 були задоволені
у повному обсязі і був встановлений факт,
що ОСОБА_1 в період з
01.03.1945 року по 22.03.1947 року працював під прізвищем ОСОБА_2 в колгоспі ім.
18 Партз'їзду,  розташованого на хуторі
Коштово Доманівського району Одеської області,
а в період з 22.03.1947 року по 01.10.1947 року навчався в Одеській
школі фабрично-заводського навчання № 8.

Зазначене
рішення суду від 24 квітня 2007 року набрало законної сили 07 травня 2007 року.

Відповідно
до вимог ст. 61 ч. З ЦПК України,
обставини,  встановлені судовим
рішенням у цивільній,  господарській або
адміністративній справі,  що набрало
законної сили,  не доказуються при
розгляді інших справ,  у яких беруть
участь ті самі особи або особа,  щодо
якої встановлено ці обставини.

За таких
обставин і враховуючи те,  що рішенням
суду від 24.04.2007 р. було встановлено,
що ОСОБА_1
працював під прізвищем ОСОБА_2
і навчався в Одеській школі фабрично-заводського навчання № 8,  тобто їм було змінено ім'я з ОСОБА_2 на ОСОБА_1,  суд задовольняє вимог заявника і встановлює
факт приналежності йому документів,  а
саме: свідоцтва про народження ОСОБА_2 НОМЕР_1 від 22 листопада 2005 року,  виданого Шуйським міським філіалом відділу
РАГС Іванівської області,  а також визнає
дійсною довідку Одеського професійного ліцею будівництва та архітектури від 30
листопада 2004 року № 196-с дійсною.

Керуючись ст.ст.
10, 11,  61,  209,
212-215,  256-259 ЦПК
України,  суд

ВИРІШИВ:

Заяву
ОСОБА_1 про встановлення
факту,  що має юридичне значення -
задовільнити.

Встановити
факт приналежності ОСОБА_1
правовстановлюючого документу,  а
саме: свідоцтва про народження ОСОБА_2
НОМЕР_1 від 22 листопада 2005 року,  виданого Шуйським міським філіалом відділу
РАГС Іванівської області.

Встановити
факт приналежності ОСОБА_1
правовстановлюючого документу,  а
саме: довідки Одеського професійного ліцею будівництва та архітектури від 30
листопада 2004 року № 196-с про навчання ОСОБА_2 в Одеській школі фабрично-заводського навчання № 8 з
22.03.1947 року по 01.10.1947 року.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.