21 листопада 2007 року
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
Берднік І.С.,   Прокопчука Ю.В.,  Костенка А.В., Пшонки М.П., -
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом військового прокурора Сімферопольського гарнізону в інтересах
військової частини А-2320 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим від 4 квітня 2007 року,
У жовтні 2005 року військовий прокурор Сімферопольського гарнізону
звернувся в суд із позовом в інтересах військової частини А-2320 про стягнення
з ОСОБА_1матеріальної шкоди в сумі 10 575 грн. 05 коп. Позивач посилався на те,
що відповідач, який у період з 10 листопада 2003 року до 23 грудня 2004 року
проходив військову службу на посаді командира комендантського взводу, недбало
ставився до зберігання державного майна, унаслідок чого була виявлена нестача
майна по речовій службі на суму 2 398 грн. 59 коп., бронетанкової служби на
суму 3 079 грн. 15 коп., а з урахуванням кратності - 9 237 грн. 46 коп.,
загальна сума заподіяної державі шкоди складає 11 636 грн. 05 коп., з яких не відшкодовано
10 575 грн.          05 коп., які
прокурор просить стягнути з відповідача.
Заочним рішенням Бахчисарайського районного суду Автономної Республіки Крим
від 25 квітня 2006 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1на користь
військової частини А-2320 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 10 575
Ухвалою Бахчисарайського районного суду Автономної Республіки Крим від 30
серпня 2006 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні його заяви про скасування
23 січня 2007 року до Бахчисарайського районного суду Автономної Республіки
Крим ОСОБА_1 була направлена заява про апеляційне оскарження заочного рішення
та апеляційна скарга на зазначене судове рішення, в яких він просив поновити
строк на апеляційне оскарження.
Ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 4 квітня 2007 року
клопотання ОСОБА_1залишено без задоволення, а апеляційну скаргу на заочне
рішення Бахчисарайського районного суду Автономної Республіки Крим від 25
квітня 2006 року - без розгляду.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали
апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування  судом норм матеріального та процесуального
права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк, протягом
якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження
рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 294 ЦПК України заяву про апеляційне оскарження рішення
суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України заява про апеляційне оскарження чи
апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею,
залишаються без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала,
не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала, а
згідно зі ст. 73 ЦПК України суд поновлює строк, встановлений законом, за
клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу на
заочне рішення Бахчисарайського районного суду Автономної Республіки Крим від
25 квітня 2006 року з пропуском зазначеного строку - 23 січня 2007 року і в
апеляційній скарзі просив його поновити, оскільки ухвалу від 30 серпня 2006
року про залишення заяви про перегляд заочного рішення він отримав лише 17
січня 2007 року, про що свідчить ксерокопія конверта (а.с. 108), а до цього не
знав про завершення      30 серпня 2006
року розгляду його заяви про перегляд заочного рішення.

Апеляційний суд відмовив у поновленні строку на оскарження, вважаючи, що
копію ухвали ОСОБА_1 отримав 10 січня 2007 року, а відмітка на копії конверта
про отримання ухвали 17 січня 2007 року не може бути прийнята колегією суддів
до уваги, оскільки вона суперечить відомостям, зазначеним у штампі на цьому
конверті.

При цьому суд не зазначив, у чому полягають ці суперечності та не дав
оцінки доводам заявника про строк доставки йому кореспонденції й не зважив на
таку ж доставку в травні 2006 року (а.с. 76), а також на те, що        10 січня 2007 року копія ухвали була
відправлена відповідачу, а не отримана ним (а.с. 108).

У зв'язку з наведеним оскаржувана ухвала апеляційного суду відповідно до
ст. 342 ЦПК України підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням
норм процесуального права.

Керуючись ст. ст.
336, 342 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу  ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 4 квітня 2007 року
скасувати.

Справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про
прийняття апеляційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Бахчисарайського
районного суду Автономної Республіки Крим від 25 квітня 2006 року відповідно до
вимог закону.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка