Справа №2-56/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2007
року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого - судді:   Казидуб О.Г.

При секретарі:                  Кравченко Г.В.

за участю
адвокатів:   ОСОБА_2., ОСОБА_3.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Спеціалізованого монтажного підприємства по газифікації „ІНФОРМАЦІЯ_2"
про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за вимушений прогул,
заборгованості по заробітній платі за період з травня по липень 2005 року, стягнення
заборгованості за частково невикористану відпустку, стягнення не дорахованої
суми на лікарняні та відпускні за період 2001
року - 2006 року при
перерахунку заробітної плати в зв'язку з доплатою за шкідливі умови праці,
стягнення заробітної плати за виконання робіт по ремонту сейфа в лютому 2005 року, стягнення
заробітної плати за виконання робіт непов'язаних з трудовим договором 2001 - 2005 роки, стягнення
заробітної плати за дні навчання з охорони праці, стягнення моральної шкоди та
Спеціалізованого монтажного підприємства „ІНФОРМАЦІЯ_2' до ОСОБА_1 про
стягнення зайво виплаченої заробітної плати -,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 він був
прийнятий на роботу в Спеціалізоване монтажне підприємство по газифікації
„ІНФОРМАЦІЯ_2" на роботу токаря згідно наказу НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 він був звільнений згідно наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 за прогул без
поважних причин (п. 4 ст. 40 КЗпП України),
про що зроблено відповідний запис у його трудовій книжці. Звільнення його з цих
підстав вважає незаконним.

З ІНФОРМАЦІЯ_5
він перебував у щорічній відпустці, яка йому надавалась до ІНФОРМАЦІЯ_6 року.
Ця відпустка надавалась за термін роботи за 2004-2005 роки.

Під час відпустки,ІНФОРМАЦІЯ_7 року він приїхав
на роботу, щоб отримати заробітну плату. Дізнавшись про недоврахування належних
йому коштів, він побажав вирішити це питання з директором. Останній вів себе
вкрай брутально: кричав, погрожував йому, вигнав його з кабінету. Після цієї
розмови він був в шокованому стані, його стан здоров'я значно погіршився. З
великим зусиллям дістався до Черкас та відразу звернувся по медичну допомогу по
місцю проживання, про що свідчить запис в його амбулаторній карті НОМЕР_2 поліклініки НОМЕР_3. Так як директор
в розмові з ним погрожував йому, то він в той же день звернувся до районної
прокуратури з листом про погрози на його адресу.

На лікуванні в
третій міській Черкаській лікарні він знаходився з ІНФОРМАЦІЯ_8, про що
свідчить довідка ЛКК поліклініки НОМЕР_3
від ІНФОРМАЦІЯ_9.

Під час
перебування на лікарняному він звернувся ІНФОРМАЦІЯ_10 з
заявою до адміністрації підприємства про звільнення його за власним бажанням по
закінченню лікарняного листа в зв'язку з порушенням власником законодавства про
працю і умов колективного чи трудового договору (ст. 21, 29, 76, 90 КЗпП України).
Це питання на той час вирішено не було, а листом підприємства повідомила його, що заява
сумнівного змісту і вони не впевнені в її достовірності. Тому він вимушений був
вдруге, ІНФОРМАЦІЯ_11. звернутись з письмовою заявою на ім'я відповідача про
звільнення його за власним бажанням з вини адміністрації в порушенні трудового
законодавства, зазначивши термін звільнення - по закінченню лікарняного листа.
Але відповідач ігнорував його заяви і трудовий договір не був розірваний.

В зв'язку з тим,
що він захворів під час відпустки, то після закінчення лікарняного -ІНФОРМАЦІЯ_12 він звернувся
із заявою про надання йому невикористаної частини відпустки та

2

нагадав про  його
звільнення.  Секретар  пояснила йому,  що  це
питання вже вирішено. Відповідачем був виданий наказ про продовження відпустки
з ІНФОРМАЦІЯ_13.

В наказі, який
видавався адміністрацією підприємства про надання йому відпустки, другий пункт
містив відомості про те, що він звільнений з роботи ІНФОРМАЦІЯ_14 на підставі
ч. З ст. 38 КЗпП
України „невиконання адміністрацією законодавства про працю і умов колективного
чи трудового договору" В цьому наказі також було зазначено про виплату
йому заробітної плати в розмірі середньомісячного заробітку за три місяці. А
також надавалась невикористана відпустка за 2005-2006 роки на термін 11
календарних днів. З цим наказом він був ознайомлений 15.02.2006р., про що
свідчить його особистий підпис на наказі. Останній день відпустки згідно
наказу, а це ІНФОРМАЦІЯ_14, випадав на неділю. За домовленістю ІНФОРМАЦІЯ_15.
він з'явився на підприємства до адміністрації за отриманням розрахунку і
трудової книжки о 13 годині, і дізнався про те, що виданий наказ був
анульований і його звільняють з роботи із-за прогулу більше 4 годин 20 лютого
2006 року.

Вважає, що
останній наказ є недійсним, тому що суперечить вимогам ст. З Закону України, Про
відпустки", в якому зазначено, що в разі звільнення працівника під час
відпустки датою звільнення є останній день відпустки. Тобто, датою звільнення
повинно бути визначено 19
лютого 2006 року, що
й було зазначено в попередньому наказі, з яким він був ознайомлений.

Вважає, що його
відповідач ввів в оману навмисно видав вище вказаний наказ про його відпустку
та звільнення, щоб приспати його увагу та спровокувати так званий прогул.

Дізнавшись про
порушення його прав, віг звернувся за їх захистом до суду.

Вважає своє
звільнення незаконним з підстав передбачених ст. 241 ч. 1
КЗпП України -адміністрація
не видала розпорядчого документу стосовно його звільнення по попереднім його
заявам. Наказом від ІНФОРМАЦІЯ_16
його звільнено з ІНФОРМАЦІЯ_3. за п. 4
ст. 40 КЗпП
України. Тоді як фактично трудові відносини з ним тривали до ІНФОРМАЦІЯ_17.,
тому наказ про його звільнення виданий з порушенням чинного трудового
законодавства. Відповідачем порушено вимоги ст. 116 КЗпП України, несвоєчасно видана йому трудова книжка та
зроблений розрахунок. В зв'язку з його незаконним звільненням з вини
відповідача він має труднощі з працевлаштуванням, особливо враховуючи його
передпенсійний вік та формулювання звільнення, перебуває в вимушеному прогулі.
Тому вважає, що за час вимушеного прогулу з ІНФОРМАЦІЯ_3. по ІНФОРМАЦІЯ_18.
відповідач повинен виплатити йому середній заробіток, який на сьогоднішній день
- ІНФОРМАЦІЯ_18.,
складає 5634,04 грн.
(розрахунок зроблений виходячи з розміру середньої заробітної плати 1408,51 х 4 місяці = 5634,04 грн.). В зв'язку
з тим, що йому не була надана відповідачем довідка про його середній заробіток,
він був вимушений розрахувати його виходячи із тих даних про зарплату -
розрахункових листів, які були в нього на руках, ксерокопії яких він додає до
позовної заяви. Стосовно його вимог про стягнення заборгованості по зарплаті за
період з травня 2005 року по
липень 2005 року
бажає викласти наступне. Згідно з зазначеним трудовим договором оплата його
праці була відрядно-преміальною, тобто він отримував плату за фактично
виконаний обсяг роботи. В зв'язку з сезонним характером робіт, з настанням
весни обсяг робіт на підприємстві зменшується. Для того щоб забезпечити його
роботою, головним інженером ОСОБА_4 видано розпорядження майстрові дільниці про
запуск в роботу додаткової кількості котлів. Після узгодження з директором
моделей котлів йому було видано завдання на виготовлення комплекта заготовок для
котлів ГНОМ-1, ГНОМ-2 та ГЕУ. За взаємною згодою з майстром ОСОБА_5. ця робота
не ввійшла в його наряди з травня 2005 року по липень (включно) 2005 року та за
виконання її не було нарахування заробітної плати на тих умовах, що вони будуть
виписані і підписані належним чином після закінчення його відпустки. Це був
запас котлів, який буде використаний під час його чергової відпустки та
виконувався з відома директора підприємства як умова його відпустки. З початку
липня 2005 року майстер дільниці ОСОБА_5. пішов у відпустку, а його обов'язки
став виконувати ОСОБА_6. В середині липня 2005 року виконана робота була
пред'явлена майстрові і після його доповіді директору , що дійсно зроблений
запас комплектів на час його відпустки і дільниця не матиме збоїв у роботі, був
виданий наказ про його чергову відпустку з ІНФОРМАЦІЯ_5 по ІНФОРМАЦІЯ_6 року.
Він

3

віддав ключі від
столу, де були складені заготовки зі згоди майстра, слюсарю ОСОБА_7., який
допомагав на той час ОСОБА_6.

За цей період
було виготовлено комплектів заготовок для котлів: ІНФОРМАЦІЯ_18. Із двох
заготовок котла ІНФОРМАЦІЯ_19.
В липні 2005 року в
зв'язку з відсутністю матеріала було виготовлено додатково комплектуючих на 3 котла ГНОМ-2 тільки на 30%.

В зв'язку з тим,
що розцінки на цю роботу були стабільні, заробітна плата становить: Котел
ГНОМ-2: 72,0 гра х 11 шт. х 1,2 = 950,40 грн. Котел
ГЕУ:        130,90 грн. х 0,9 х 1,2 = 141,37 коп. де 1,2 - коефіцієнт
підвищення розцінок з травня 2005
року. 0,9 - обсяг
виконаних робіт по даному котлу.

З липня місяця
коефіцієнт 1,2 був
знятий, тому заробітна плата за виготовлену роботу в липні місяці складає: 72,0 грн. х 3 пгт. х 30% = 64,80 грн.

Загальна сума
заробітної плати за виконану роботу, яка не була оформлена йому по нарядам та
не надана в бухгалтерію становить: 950,40
+ 141,37 + 64,80 = 1156,57 (грн.).

Під час
відпустки він перебував на стаціонарному лікуванні в Черкаській міській лікарні
НОМЕР_3, майстер ОСОБА_5. був звільнений
з роботи . Під час
хвороби він не одноразово звертався до майстра ОСОБА_6., якому було передано
дільницю, з проханням виписати наряди для оплати за виконану роботу, адже в
серпні-вересні всі виготовлені ним комплекти були використані в виготовленій
продукції. Спочатку була відповідь про те, що як він вийде з лікарняного та в
табелі виходу на роботу з'явиться відмітка про вихід на роботу, тоді йому
будуть закриті ці наряди. Та коли він подав заяву про звільнення з вини
адміністрації, що не виконує умови колективного договору з ним зовсім перестали
розмовляти на цю тему. Після чого в січні 2006
року він звернувся до директора з листом, в якому прохав розібратися та
розрахуватися з ним за виконану роботу, яка не ввійшла в розрахунок з травня по
липень 2005 року,
про що свідчить поштове повідомлення від ІНФОРМАЦІЯ_19.
Позивач зазначає, що нажаль, своєю владою він змусив написати майстра
недостовірну доповідну записку, яка свідчить, що ніяких робіт він не виконував.
З чим він не погоджується.

З урахуванням
викладеного, заборгованість по заробітній платі складає 1156,57 грн.

З 2001 року по час
звільнення йому надавалась основна відпустка тривалістю 24 календарних днів,
хоча відповідно до вимог ст. 6 Закону України „Про відпустки" тривалість
основної відпустки для інвалідів Ш групи становить 26 календарних дні, тобто
відпустка надавалась на 2 календарних дні менше, ніж згідно з Законом, що
зафіксовано Актом перевірки Територіальної Державної інспекції праці по
Черкаській області від ІНФОРМАЦІЯ_20

Тому, загальна
кількість невикористаної відпустки становить: 2 дні х 4
роки = 8 днів за
період з 2001-2005 p.p. та 1 день за період 2005-2006 p.p., всього 9 днів. Станом на
лютий 2006 рік
середньоденна заробітна плата для нарахування відпустки згідно з розрахунків
бухгалтерії підприємства становить 50,56
грн.

Всього заборгованість
(компенсація) за недодану відпустку складає 50,56 грн. х 9
днів = 455,04 грн.

В зв'язку з тим,
що адміністрація була попереджена про перевірку підприємства, невідкладно був
прийнятий колективний договір, в якому також було зазначено, що токарю нараховується
надбавка за роботу в шкідливих умовах праці в розмірі 4% від заробітної
плати. Але з вказівки головного бухгалтера та головного інженера підприємства
майстри повинні були писати доповідну записку, що він працював в шкідливих
умовах тільки частину часу, тобто 50%, про що свідчать їх довідки та
розрахункові листи з квітня по липень 2005 року. На зазначені інспекцією праці
порушення директор не зреагував і тільки, коли він звернувся до прокуратури,
він розпорядився провести з ним розрахунок по шкідливим умовах праці, який
провели з ним в серпні 2005
року. Під час його звільнення він настояв, щоб йому надавали

4

відомості про
розрахунок нарахувань за шкідливі умови праці за період з 2001-2005 роки. Маючи
розрахункові листи за весь період праці на підприємстві (починаючи з вересня
2001р. по липень 2005 року) і звіривши їх з розрахунками бухгалтерії, він
виявив неточності в їх нарахуванні, в ці розрахунки не ввійшли нарахування
лікарняних листів, відпускних в відповідні періоди.

З даного приводу
ним зроблені наступні коррахунки:

Сума заробітної плати, взята при    розрахунку    надбавки (грн.)

Фактична
заробітна    плата (згідно      з
розрахункових листів), грн.

Сума
зарплати,     на     яку недораховано     надбавка     в розмірі 4%, грн.

2002 рік

7531,73

8039,35

507,62

2003 рік

квітень   692,09

834,61

142,52

серпень  687,36

1052,76

365,40

листопад 692,76

832,16

139,40

2004 рік

травень 506,30

1367,68

861,38

липень 967,37

1882,57

985,20

Всього:

3001,52

За 2005
рік:

Заробітна
плата   за відповідний    період, грн.

Нарахування шкідливість, грн.

за

Повинно
бути нараховано, грн.

Недорахування, грн.

Травень 1576,48

26,55

63,05

35,51

Квітень 1023,05

20,46

40,92

20,46

Липень 1679,40

17,22

67,16

49,94

Всього:

105,91

Так як йому
своєчасно не нараховувалась належним чином доплата в розмірі 4% за працю в
шкідливих умовах, та в зв'язку з тим, що нарахування на лікарняні листи,
відпускні здійснюються, виходячи з середньомісячної зарплати за той чи інший
період, то й вони повинні бути збільшені на той же відсоток, тобто:

За 2002-2004 p.p. - 3001,52 х 0,04 = 120,06 (грн.)

За 2005 р.                  - 105,91 грн.

На лікарняні
листи; 2005-2006 p.p.: 6815,25 х 0,04 = 272,60 (грн.)

Загальна сума
заборгованості по недорахованій заробітної плати за шкідливі умови праці з
урахуванням лікарняних та відпускних складає: 120,06 + 105,91 + 272,61 = 498,58 (грн.).

В Черкаському
міському центрі зайнятості населення він не зареєстрований та допомогу по
безробіттю не одержує, про що свідчить довідка центру зайнятості від ІНФОРМАЦІЯ_21 Знаходиться
вкрай скрутному матеріальному стані, що суттєво впливає не тільки на його
стосунки з оточуючими його рідними та близькими людьми та на його стан
здоров'я.

Неправомірними
діями відповідача йому завдано і моральну шкоду, яка полягає в тому:

при вступі на
роботу його не попередили про шкідливі умови праці на його робочому

місці, а також,
використовуючи фактор шкідливості, розмістили додаткове обладнання

(три одиниці
обладнання), яке ще більше погіршило умови праці,  що вже були

зафіксовані
перевіркою санстанції;

5

постійному не
дорахувати заробітної плати, відсутністю дійсних норм і розцінок та зняття
частини заробітної плати після підписання нарядів, фактично після виконання
робіт, не нарахування 4%
надбавки за шкідливість, ненадання повної відпустки як інваліду Ш групи;

нетактовна
поведінка директора, яка полягає в тому, що в травні місяці 2005 року були
збільшені розцінки за виконану роботу на 20%,
які після перевірки територіальною інспекцією по праці в липні місяці, він
зняв, і всю провину в зменшенні розцінок за виконувану роботу директор поклав,
в присутності всіх працівників, на нього. Крім того, він назвав його
наклепником, що сприяє негативним стосункам робітників та майстрів з ним та
принижує його честь, гідність, трудову репутацію, погіршує життєві зв'язки
через неможливість продовження активного суспільного життя, порушення
спілкування з оточуючими людьми;

ушкодженню
здоров'я, в результаті чого він потрапив до лікарні з інсультом і вимушений був
довгий час лікуватися:

з ІНФОРМАЦІЯ_22 - в неврологічному
відділенні, з ІНФОРМАЦІЯ_24 - в
нейрохірургічному відділенні з ІНФОРМАЦІЯ_23 - в першому
терапевтичному відділенні лікарні з ІНФОРМАЦІЯ_25 - н денному
стаціонарі.

Це лікування
обійшлось йому біля 400 грн., що
підтверджується виписками з історії хвороби та довідкою ЛКК від ІНФОРМАЦІЯ_9 та товарними
чеками.

Крім того, що
під час хвороби адміністрацією надсилались листи та дзвінки лікарям, що
спонукало дострокове закриття лікарняного листа, бо їм надоїли постійні
звернення, нетактовне відношення відносно нього під час здачі інструмента при
підписані обхідного листа, що виражається в вигнанні його з майстерні
директором, ненадання можливості спілкуватися з робітниками, при ставленні
майстра до нього як конвоїра, не тактовна поведінка директора під час його
звільнення на засіданні профкому, де із знущанням він заявляв, що це він сам
виконав роботу на токарному станку, неправдиві відомості про його попереднє
звільнення з роботи суперечність дій та зобов'язань адміністрації, які
заключаються в тому, що працівники, які за станом здоров'я потребують надання
легкої роботи, власник повинен відповідно до медичного висновку перевести за їх
згодою на таку роботу тимчасово, або без обмеження терміну з виплатою середньомісячної
заробітної плати, в чому він йому відмовив, ще коли надавав виробничу
характеристику для представлення в ІНФОРМАЦІЯ_26

Він завжди
виконував якісно і своєчасно всю свою роботу, не мав будь-яких доган по роботі,
не спізнювався, мав завжди добрі характеристики. Таке звільнення „за
прогули" негативно вплинуло на його психіку, нервову систему.

неправдивих
відомостях в наказі про звільнення ІНФОРМАЦІЯ_4, про
те, що він відмовлявся дати пояснення щодо відсутності на роботі з ІНФОРМАЦІЯ_27, тому що ІНФОРМАЦІЯ_28, як тільки він
дізнався про спробу адміністрації звільнити його за прогул, він звернувся того
ж дня до комісії по трудовим спорам, а також це питання піднімав на профкомі

обставини, які
змусили звільнитися з роботи, позбавили його можливості реалізації бажань - відпрацювати 5 років на
підприємстві та перерахувати пенсію, дати можливість дітям закінчити учбовий
заклад.

А також його не
ставлять на облік на біржі праці як безробітного з одержанням соціального
пакету, тому що він одержує пенсію. Але в той же час його пенсія менша
соціального пакета в декілька раз. Якщо він й знайде роботу з рівноцінною
заробітною платою, то в зв'язку з тривалою хворобою він не зможе пройти медичну
комісію, що обмежує його у виборі трудової діяльності.

Всі ці обставини
вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя' звертатись
по допомогу до інспекції праці, прокуратуру, адвокатів, суд для захисту своїх
прав.

б

Крім того
поставили його і його сім'ю в скрутне матеріальне становище, що відобразилось
на бюджеті його сім'ї: проводити оплату за житло та комунальні послуги,
проводити оплату за навчання дітей, продовжити лікування.

Моральну шкоду,
завдану йому незаконними діями адміністрацією підприємства, він оцінює на суму 40000 грн., яку
повинні вони відшкодувати.

А тому просить
суд поновити його на роботі в Спеціалізованому монтажному підприємстві по
газифікації, „ІНФОРМАЦІЯ_2' на посаді токаря з ІНФОРМАЦІЯ_3. Стягнути з
відповідача на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у
розмірі 5634,04 грн., а
також 1156,57 грн.
заборгованість по виплаті заробітної плати за фактично виконану роботу в період
травень-липень 2005 року, 455,04 грн.
заборгованість за частково не використану відпустку за період 2001-2005 p.p., 498,58 грн. не
нарахованої заборгованість за шкідливі умови праці з урахуванням лікарняних та
відпускних, 40000,00 грн. - моральної шкоди.

19.09.2006 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з доповненням до позовної заяви, вказуючи, що він бажає
збільшити позивні вимоги стосовно розміру стягнення заробітної плати за
виконану роботу в період праці 2001-2005
роки та за час вимушеного прогулу з наступних підстав:

1.
В зв'язку з його незаконним звільненням з вини
відповідача він має труднощі з працевлаштуванням особливо враховуючи його
передпенсійний вік, стан здоров'я та формулювання звільнення, тому перебуває у
вимушеному прогулі. На час подання позовної заяви від 13.06.06 року строк
вимушеного прогулу складав 4
місяці. На сьогоднішній день вимушений прогул (з 20.02.06 по 19.09.06 року) становить 7 місяців. Тому
адміністрація підприємства повинна виплатити йому додатково заробітну плату за
3 місяці, яка дорівнює 1408,51 »3=4225,53 гр.

2. За
період його роботи на підприємстві він неодноразово піднімав питання, що не вся
робота входить в наряди та підлягає оплаті. Так, ним була виконана робота в
лютому 2005 року,
згідно з розпорядженням головного інженера підприємства ОСОБА_4, по
виготовленню відмички та відкриття касового сейфа, ремонту замка і виготовлення
комплекта ключів,
на яку він затратив два робочі дні. В оплаті за цю роботу йому було відмовлено
та не виписано наряди. Заробітна плата за виконання цієї роботи складає: 57,74 * 2 = 115,48 гр.

3. Кожної
п'ятниці на протязі чотирьох з половиною років з вересня 2001 по липень 2005 року проводилась
з 16 до 17 санітарна година
(уборка виробничих
приміщень та території), яка не входила в наряди та не оплачувалась. Так, за 2001 рік це дорівнює 16 годин, за 2002 рік - 55 годин, за 2003 рік - 56 годин, за 2004 рік - 56 годин, 2005 рік - 33 години. Разом це
складає 216 годин,
тобто 28 робочих
днів. Всі ці роботи не пов'язані з трудовим договором, але за розпорядженням
адміністрації ним та колективом в ділом виконувались сумлінно. В зв'язку з тим,
що у нього не почасова оплата праці, а відрядна, тобто оплата за виконувану
роботу, а ця робота не ввійшла в наряди, тому вважає, що адміністрація
підприємства повинна провести з ним розрахунок. За виконання цих робіт
заборгованість по заробітній платі дорівнює 57,74 гр. *
28 = 1616,72 грн.

4. Крім
того, адміністрація порушує умови як законодавства України про працю, так і
умови колективного договору при оплаті праці, відведених на проходження
медичного огляду та навчань з питань охорони праці, надання першої медичної
допомоги потерпілим від нещасних випадків та проведення екзаменів. Ці дні
оплачувались адміністрацією з розрахунку мінімальної заробітної плати, а не з
розрахунку середньої плати згідно з Законом України, Про охорону праці"
ст. 17, ст. 18. Кількість неоплачених днів за період 2002-2005 роки дорівнює - 5 робочих днів.
Заробітна плата складає 57,74
* 5 = 288,7гр.

А тому просить
суд додатково стягнути з відповідача на його користь: середню заробітну плату
за час вимушеного прогулу -
4225,53 грн., за виконання робіт по ремонту сейфа в лютому 2005 року - 115,48 гр, за виконання
робіт не пов'язаних з трудовим договором 2001-2005
роки -1616,72 гр.,
заробітну плату за дні навчання з охорони праці - 288,7 гр.

Також
Спеціалізоване монтажне підприємство „ІНФОРМАЦІЯ_2" звернулись до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення зайво виплаченої заробітної плати, вказуючи,
що згідно наказу

7

ІНФОРМАЦІЯ_27 ОСОБА_1 був прийнятий в
Спеціалізоване монтажне підприємство „ІНФОРМАЦІЯ_2" на посаду токаря.

Наказом ІНФОРМАЦІЯ_28 він був
звільнений з роботи на підставі п. 4
ст. 40 КЗпП
України - за
прогул без поважних причин.

Внаслідок
помилки в нарахуванні індексації заробітної плати, за період з травня по липень
2004 року та
з квітня 2005 року по
лютий 2006 року,
відповідачу по справі було зайво нараховано та виплачено 2137 гривень 11 коп.

Згідно ст. 127 КЗпП України
відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках,
передбачених законодавством України. Відрахування із заробітної плати
працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації,
де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або
уповноваженого ним органу для повернення сум, зайво виплачених внаслідок
лічильних помилок.

Враховуючи, що
ОСОБА_1. звільнений з роботи, то у них не має можливості видати наказ про
стягнення заробітної плати, зайво виплаченої внаслідок лічильної помилки.

Згідно Постанови
Пленуму Верховного Суду України №
13 від 24.12.99 року
„Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" вимоги
про повернення працівником сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок
розглядаються судами в тому разі, коли роботодавець не має можливості провести
відрахування із заробітної плати у зв'язку з тим, що працівник оспорює підстави
і розмір останнього, або минув місячний строк для видання відповідного наказу
(розпорядження), або з інших причин. В даному випадку причиною є те, що
відповідач вже звільнений з роботи.

Згідно ст. 1212 ЦК України,
особа, яка набула майно за рахунок іншої особи без достатньої правової
підстави, зобов'язана повернути це майно.

У відповідності
до ст. 1215 ЦК
України безпідставно набута заробітна плата не підлягає поверненню лише, якщо
відсутня рахункова помилка.

Наявність
рахункової помилки підтверджується відповідними бухгалтерськими документами,
які додаються до позовної заяви, а тому у них наявне право на звернення до
суду.

Про вказану
рахункову помилку стало відомо в квітні місяці 2006 року.

У відповідності
з ч. 2 ст. 233 КЗпП України
роботодавець може звернутися із зазначеними вимогами до суду протягом одного
року з дня виникнення права на відрахування відповідних сум.

А тому просять
стягнути з ОСОБА_1. на їхню користь 2137
гривень 11 коп.,
зайво виплачених у вигляді заробітної плати, внаслідок лічильної помилки.

В судовому
засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі
та суду пояснив, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 був
прийнятий на роботу в Спеціалізоване монтажне підприємство по газифікації
„ІНФОРМАЦІЯ_2' на роботу токаря, для всіх підрозділів. Директор вказав граничну
суму заробітної плати. Закривали наряди по котлам в кінці місяця, а потім по
майстерні, щоб добрати суму, але директор вказав граничну суму заробітної
плати. Положення про преміювання не розроблене. Він ставив питання і про умови
праці-шум, запах, загазованість. З 25.07,2005
року він перебував у щорічній відпустці, яка йому надавалась до ІНФОРМАЦІЯ_6 року за термін
роботи з 2004-2005р. Під час відпустки,ІНФОРМАЦІЯ_7 року він приїхав
на роботу, щоб отримати заробітну плату та звернувся до директора з питанням,
що порушуються його права щодо нарахування заробітної плати, надбавки за роботу
в шкідливих умовах, тощо. В разі невиконання його вимог, він буде звільнятися з
роботи з вини власника та звертатись до суду про захист його прав. Після
переговорів, спільної згоди вони не дійшли, були погрози зі сторони директора,
а потім він зовсім вигнав його з кабінету. Після чого він був в шокованому
стані та звернувся до лікарні та до районної прокуратури відносно погроз. На
лікуванні він знаходився з ІНФОРМАЦІЯ_8. Під
час перебування на лікарняному він звернувся ІНФОРМАЦІЯ_10 з заявою до адміністрації
підприємства про звільнення його за власним бажанням по закінченню лікарняного
листа, в зв'язку з порушенням власником законодавства про працю і умов
колективного чи трудового договору (ст. 21,
29, 76, 90 КЗпП України). Це питання на той час вирішено не було, а
листом підприємства повідомила

8

його, що заява
сумнівного змісту і вони не впевнені в її достовірності. Тому він вимушений був
вдруге, ІНФОРМАЦІЯ_11. звернутись з письмовою заявою на ім'я відповідача про
звільнення його за власним бажанням з вини адміністрації в порушенні трудового
законодавства, зазначивши термін звільнення - по закінченню лікарняного листа.
Але відповідач ігнорував його заяви і трудовий договір не був розірваний. В
зв'язку з тим, що він захворів під час відпустки, то після закінчення
лікарняного - ІНФОРМАЦІЯ_12 він звернувся із заявою про надання йому
невикористаної частини відпустки та нагадав про його звільнення. Секретар
пояснила йому, що це питання вже вирішено. Відповідачем був виданий наказ про
продовження відпустки з ІНФОРМАЦІЯ_13. В наказі, який видавався адміністрацією
підприємства про надання йому відпустки, другий пункт містив відомості про те,
що він звільнений з роботи ІНФОРМАЦІЯ_14 на підставі ч. З ст. 38 КЗпП України
„невиконання адміністрацією законодавства про працю і умов колективного чи
трудового договору". В цьому наказі також було зазначено про виплату йому
заробітної плати в розмірі середньомісячного заробітку за три місяці. А також
надавалась невикористана відпустка за 2005-2006
роки на термін 11 календарних
днів. З цим наказом він був ознайомлений 15.02.2006р., про що свідчить його
особистий підпис на наказі. Останній день відпустки згідно наказу, а це
ІНФОРМАЦІЯ_14, випадав на неділю. За домовленістю ІНФОРМАЦІЯ_3. він з'явився на
підприємство до адміністрації за отриманням розрахунку І трудової книжки о 13
годині, і дізнався про те, що виданий наказ був анульований і його звільняють з
роботи із-за прогулу більше 4 годин 20 лютого 2006 року. Вважає, що його
звільнили не законно, а тому просить поновити його на роботі та стягнути
середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу 4225,53грн.

Також Суду
пояснив, що згідно з трудовим договором оплата його праці була
відрядно-преміальною. Йому було надано завдання на виготовлення комплекта заготовок для
котлів ГНОМ-1, ГНОМ-2 та ГЕУ. За взаємною згодою з майстром ОСОБА_4. ця робота
не ввійшла в його наряди з травня 2005 року по липень, включно 2005 року та за
виконання її не було нарахування заробітної плати на тих умовах, що вони будуть
виписані і підписані належним чином після закінчення його відпустки. Це був
запас котлів, який буде використаний під час його чергової відпустки та
виконувався з відома директора підприємства як умова його відпустки. А тому
просить стягнути на його користь заборгованість за виконану ним роботу, яка не
була оформлена по нарядам та не була надана в бухгалтерію в сумі 1156,57 грн., по його
особистому підрахунку.

Відносно його
вимоги про стягнення заборгованості за частково невикористану відпустку,
пояснив, що з 2001 року по
час звільнення йому надавалась основна відпустка тривалістю 24 календарних
днів, хоча відповідно до вимог ст. 6 Закону України „Про відпустки"
тривалість основної відпустки для інвалідів Ш групи становить 26 календарних
дні, тобто відпустка надавалась на 2 календарних дні менше, ніж згідно з
Законом, що зафіксовано Актом перевірки Територіальної Державної інспекції
праці по Черкаській області від ІНФОРМАЦІЯ_20 Тому, вважає, що загальна
кількість невикористаної відпустки становить 9 днів. Станом на лютий 2006 рік
середньоденна заробітна плата для нарахування відпустки згідно з розрахунків
бухгалтерії підприємства становить 50,56 грн. Всього заборгованість
(компенсація) за недодану відпустку складає 455,04 грн., що також повинна бути стягнена на його користь.

Маючи
розрахункові листи за весь час періоду його роботи на підприємстві починаючи з
вересня 2001 року по
липень 2005 року і
звіривши їх з розрахунками бухгалтерії, він виявив неточності в їх нарахуванні.
Вважає, що ці розрахунки не ввійшли в нарахуванні лікарняних листів, відпускних
в відповідні періоди. Тому просить стягнути по його особистим розрахункам
заборгованість по недорахованій заробітної плати за шкідливі умови праці з
урахуванням лікарняних та відпускних, що становить 498 грн. 58 коп.

Ним була
виконана робота в лютому 2005
року, згідно з розпорядженням головного інженера підприємства ОСОБА_4, по
виготовленню відмички та відкриття касового сейфа, ремонту замка і виготовлення
комплекта ключів,
на яку він затратив два робочі дні. В оплаті за цю роботу йому було відмовлено
та не виписано наряди. Заробітна плата за виконання цієї роботи складає 115,48 гр., яку також
просить стягнути з відповідача на його користь.

9

На підприємстві
кожної п'ятниці на протязі чотирьох з половиною років з вересня 2001 по липень 2005 року проводилась
з 16 до 17 санітарна
година, яка не входила в наряди та не оплачувалась, що разом це складає 216 годин, тобто 28 робочих днів.
Всі ці роботи не пов'язані з трудовим договором, але за розпорядженням
адміністрації ним та колективом в цілому виконувались сумлінно. В зв'язку з
тим, що у нього не почасова оплата праці, а відрядна, тобто оплата за
виконувану роботу, а ця робота не ввійшла в наряди, тому вважає, що адміністрація
підприємства повинна провести з ним розрахунок. За виконання цих робіт
заборгованість по заробітній платі дорівнює 1616,72 грн.

Крім того,
адміністрація порушує умови як законодавства України про працю, так і умови
колективного договору при оплаті праці, відведених на проходження медичного
огляду та навчань з питань охорони праці, надання першої медичної допомоги
потерпілим від нещасних випадків та проведення екзаменів. Ці дні оплачувались
адміністрацією з розрахунку мінімальної заробітної плати, а не з розрахунку
середньої плати згідно з Законом України „Про охорону праці" ст. 17, ст.
18. Кількість неоплачених днів за період 2002-2005
роки дорівнює - 5 робочих
днів. Заробітна плата складає 288,7
грн.

Тому вважає, що
неправомірними діями адміністрації підприємства йому нанесено значної моральної
шкоди, яка полягає в тому, що: відносно нього проведено не законне звільнення;
при вступі на роботу його не попередили про шкідливі умови праці на його
робочому місці; постійне недонарахованні йому заробітної плати; ненадання
відпустки, як інваліду З групи; нетактовна поведінка адміністрації, яка привела
до ушкодження здоров'я, в результаті чого він був вимушений довго лікуватися;
звільнення, яке проведено, поставило його та його сім'ю в скрутне матеріальне
становище, що відобразилось на бюджеті його сім'ї. Завдану йому моральну шкоду
оцінює в сумі 40000,00 грн.

А тому просить
його позов задовольнити повністю.

Відносно позову
Спеціалізованого монтажного підприємства по газифікації „ІНФОРМАЦІЯ_2' до нього
про стягнення зайво виплаченої заробітної плати не визнав та пояснив, що
адміністрація добровільно нараховувала кошти, як вони зазначили в листі ІНФОРМАЦІЯ_29 помилково не
донарахованої компенсації та доплати, яку він не отримав, за незрозумілих
причин разом з заробітною платою та в листі ІНФОРМАЦІЯ_30 для отриманням коштів по
індексації. Питання про індексацію він не піднімав ні в одній із своїх заяв, з
якими він звертався, в зв'язку з порушення його прав. Адміністрація
підприємства та в тому числі виконуюча обов'язки головного бухгалтера ОСОБА_7.
вважає, що не розуміють, що індексація закладена в ст. 96 КЗпП України та ст.
33 Закону України „Про оплату праці". Індексація з помилками засвідчує
повне не розуміння. Помилки та халатне відношення бухгалтера до своїх службових
обов'язків у вигляді розтрати власності підприємства не повинно лягати на його
плечі. Адміністрація добровільно нарахувала кошти і згідно ст. 1215 ЦК України, ці
кошти не підлягають поверненню. Також пояснив, що не можуть вважатися
лічильними помилками помилки в застосуванні Закону та інших нормативно-правових
актів, в тому числі колективного договору, про що зазначено в п. 24.1 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №
13 від 24.12.1999 року
„Про практику застосування судами законодавства про оплату праці. А тому
просить в даному позові відмовити повністю.

Представник
відповідача за дорученням ОСОБА_1. в судовому засіданні позов ОСОБА_1. не
визнав та пояснив, що даний позов не підлягає до задоволення, оскільки в
дійсності ОСОБА_1. подав заяву ІНФОРМАЦІЯ_30. в якій просив звільнити його по
закінченню лікарняного, але в останній час змінив своє бажання звільнитись,
подав заяву ІНФОРМАЦІЯ_31. про надання йому відпустки, що і було виконано
наказом НОМЕР_6 від
ІНФОРМАЦІЯ_31. в додаток до письмової заяви він у телефонній розмову
підтвердив, що після відпустки ІНФОРМАЦІЯ_3. він вийде на роботу, але фактично
до роботи не приступив, а тому був звільнений за прогул на що було отримано
згоду профспілки. Стосовно інших позовних вимог, то все це безпідставне, оскільки
позивач під час роботи на підприємстві він часто конфліктував з
співробітниками, за весь час своєї роботи ні з ким не встановив дружніх
відносин. Коли справа торкалась отримання матеріального прибутку, він віддавав
перевагу своїй користі та вигоді.

10

Також за час
роботи на підприємстві він збирав матеріали сумнівного характеру, робив
фотографії, записи не з діловою ціллю, а з ціллю подальшого шантажу та
здирництва, що підтверджують його постійні листи та скарги в різні інстанції.
Тому колектив обурений таким відношенням позивача, що заважає нормальній роботі
підприємства. А тому просить в позові ОСОБА_1. відмовити. їхній позов до
ОСОБА_1. підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник
відповідача за дорученням ОСОБА_1. в судовому засіданні позов ОСОБА_1. не
визнав та просив відмовити в його задоволенні повністю. Суду пояснив, що
позивач постійно підміняє поняття та перекручує факти, чим вводить суд в оману.
Наприклад, керівництво складає списки працівників, які проходять медичний огляд,
дані списки надаються в медичний заклад та один екземпляр залишається у них на
підприємстві, на підставі цього списку позивач зробив висновок, що працював в
шкідливих умовах праці, але це не так бо на робочому місці позивача не було
шкідливих умов праці. Позивач в даному випадку перекрутив факти, бо медогляд
проводиться всіх працівників, не залежно від того чи працюють вони в шкідливих
умовах. Позов Спеціалізованого монтажного підприємства „ІНФОРМАЦІЯ_2"
підтримав та просив задовольнити його в повному обсязі.

Заслухавши
позивача ОСОБА_1., представників відповідача за дорученням ОСОБА_1. та
ОСОБА_8., думку адвоката позивача ОСОБА_3. та адвоката відповідача ОСОБА_2.,
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_9.,
ОСОБА_10., ОСОБА_11, ОСОБА_6., ОСОБА_12., ОСОБА_13., ОСОБА_14., ОСОБА_15.,
ОСОБА_16, ОСОБА_17,
спеціаліста - представника
територіальної державної інспекції праці в Черкаській області за дорученням
ОСОБА_18., вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до
наступного.

В судовому
засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1.
згідно наказу ІНФОРМАЦІЯ_27 був
прийнятий в Спеціалізоване монтажне підприємство „ІНФОРМАЦІЯ_2" на посаду
токаря та наказом ІНФОРМАЦІЯ_28 він був
звільнений з роботи на підставі п. 4
ст. 40 КЗпП України
- за прогул без
поважних причин.

З ІНФОРМАЦІЯ_5 позивач
перебував у щорічній відпустці, яка йому надавалась до

ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Під час
відпустки,ІНФОРМАЦІЯ_7 року він звернувся до керівництва підприємства
„ІНФОРМАЦІЯ_2" з питання про нарахування йому виплат за шкідливі умови
праці, але вони йому відмовили.

З ІНФОРМАЦІЯ_8 позивач
знаходився на лікуванні в 3-й
міській Черкаській лікарні.

Під час
перебування на лікарняному, позивач звернувся 08.12.2005 із заявою до адміністрації підприємства про звільнення за
власним бажанням по закінченню лікарняного листа, в зв'язку з порушенням
власником законодавства про працю і умов колективного чи трудового договору.

Як було
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_32
Спеціалізоване монтажне підприємство по газифікації „ІНФОРМАЦІЯ_2" листом НОМЕР_7 повідомило
позивача, що заява сумнівного змісту і вони не впевнені в його достовірності,
оскільки написана різними чорнилами та також при досліджені даної заяви в
судовому засіданні суд приходить до такої ж думки.

Також
встановлено, що вдруге звернувся позивач ІНФОРМАЦІЯ_33 з
письмовою заявою про звільнення за власним бажанням до адміністрації
підприємства та просив звільнити його по закінченню лікарняного лист. Але ІНФОРМАЦІЯ_12 у ОСОБА_1. закінчився
лікарняний лист та ІНФОРМАЦІЯ_34 він
написав заяву про продовження йому відпустки на 9 календарних днів
з ІНФОРМАЦІЯ_35,
оскільки в період відпустки перебував на лікарняному, але в даній заяві не
вказав про своє подальше звільнення. Тому Спеціалізоване монтажне підприємство
по газифікації „ІНФОРМАЦІЯ_2" наказом НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_34 відмовляє
в задоволенні заяви позивача від ІНФОРМАЦІЯ_34 про звільнення та продовжує
відпустку по 19.02.2006 року включно.

11

Тому суд вважає, що заявою від ІНФОРМАЦІЯ_34 позивач скасував попередню заяву від
ІНФОРМАЦІЯ_11 про
звільнення та відповідно до чого йому необхідно було приступити до

роботи ІНФОРМАЦІЯ_3. А оскільки
фактично до роботи позивач не приступив, ні ІНФОРМАЦІЯ_37, ні ІНФОРМАЦІЯ_28,
пояснити свій невихід на роботу відмовився, про що свідчать доповідні записки
від ІНФОРМАЦІЯ_3., ІНФОРМАЦІЯ_36. та акти від ІНФОРМАЦІЯ_3., ІНФОРМАЦІЯ_36., та
також пояснення в судовому засіданні ОСОБА_15 та ОСОБА_10. було звільнено за п.
4 ст. 40 КЗпП України, тобто за прогул без поважних причин.

Судом
встановлено, що відповідно до протоколу № 1 від ІНФОРМАЦІЯ_28 засідання
місцевого профспілкового комітету „ІНФОРМАЦІЯ_2", комітет дав згоду на
звільнення ОСОБА_1. за прогул без поважних причин та адміністрацією
підприємства на підставі наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 позивача було звільнено з роботи
за п. 4 ст. 40 КЗпП України. Суд приходить до висновку, що в позовних вимогах
щодо поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за вимушений прогул
позивачу необхідно відмовити.

Також, стосовно
позовних вимог ОСОБА_1. щодо стягнення заробітної плати за період з травня по
липень 2005 року,
суд вважає відмовити, оскільки даний факт не підтверджений в судовому засіданні
доказами та відповідно до доповідних записок майстра дільниці, бухгалтерії, а
також протоколів та постанов комісії по трудовим спорам, перед нарахуванням
заробітної плати всі виконанні роботи за звітний місяць, тобто їх кількість,
розцінка погоджувалася з робітником, де ставився останнього особистий підпис.

Відносно
стягнення заборгованості за частково невикористану відпустку, в зв'язку з
інвалідністю Ш групи, то також судом було встановлено, що позивачу в період з
2001р. по день звільнення надавалась основна відпустка в розмірі 26 календарних
днів, як інваліду Ш групи та відповідно до наказів та Закону України „Про відпустки"
позивачу видавались гроші в повному обсязі, тому і в даних позовних вимогах суд
вважає відмовити.

Щодо стягнення
не дорахованої суми на лікарняні та відпускні за період 2001 року -2006 року при
перерахунку заробітної плати в зв'язку з доплатою за шкідливі умови праці, то
цей факт також не доведений позивачем в судовому засіданні, оскільки
відсутність шкідливих умов на робочому місці токаря стверджується протоколами
Черкаської районної санепідемстанції: ІНФОРМАЦІЯ_37., ІНФОРМАЦІЯ_38., ІНФОРМАЦІЯ_39. та листом
Черкаської районної санепідемстанції від ІНФОРМАЦІЯ_40.

Позовні вимоги
про стягнення заробітної плати за виконання робіт по ремонту сейфа в лютому 2005 року, стягнення
заробітної плати за виконання робіт непов'язаних з трудовим договором 2001 - 2005 роки, стягнення
заробітної плати за дні навчання з охорони праці суд вважає що дані вимоги не
знайшли свого підтвердження та підлягають відмові.

Оскільки позов
ОСОБА_1. не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, тому і позовна
вимога щодо стягнення моральної шкоди також підлягає повній відмові.

Що стосується
позовних вимог Спеціалізованого монтажного підприємства по газифікації
„ІНФОРМАЦІЯ_2" до ОСОБА_1. про стягнення зайво виплаченої заробітної
плати, суд вважає, що даний позов не підлягає до задоволення, оскільки
адміністрація добровільно нарахувала дані кошти та про дані кошти позивач не
піднімав жодного питання в своїх заявах. Також на час виплати даних коштів,
дана помилка не була виявлена.

Також суд вважає
стягнути з ОСОБА_1. на користь держави державне мито в сумі 51 грн. 00 коп.

На підставі 21, 29, 74, 76, 85, 90, 95, 96, 97,
127, 100, 231, 232, 233, 235, 237-1, 238 КЗпП України, 1212, 1215 ЦК України,
Закону України „Про відпустки", Закону України „Про індексацію грошових
доходів населення". Закону України „Про охорону праці", Постанови
Пленуму Верховного Суду України М 13
від 24.12.1999р. „Про практику застосування судами законодавства про оплату
праці", Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992р.
„Про практику розгляду судами трудових спорів", Постанови КМУ від 17 липня 2003року М1078, керуючись ст.
ст. 8,10, 11, 60, 88,
212, 213, 215, 223 ЦПК України, суд, -

12

ВИРІШИВ:

В позовних
вимогах ОСОБА_1 до Спеціалізованого монтажного підприємства по газифікації
„ІНФОРМАЦІЯ_2" про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за
вимушений прогул, заборгованості по заробітній платі за період з травня по
липень 2005 року,
стягнення заборгованості за частково невикористану відпустку, стягнення не
дорахованої суми на лікарняні та відпускні за період 2001 року - 2006 року при
перерахунку заробітної плати в зв'язку з доплатою за шкідливі умови праці,
стягнення заробітної плати за виконання робіт по ремонту сейфа в лютому 2005 року, стягнення
заробітної плати за виконання робіт непов'язаних з трудовим договором 2001 - 2005 роки, стягнення
заробітної плати за дні навчання з охорони праці, стягнення моральної шкоди та
Спеціалізованого монтажного підприємства „ІНФОРМАЦІЯ_2" до ОСОБА_1 про
стягнення зайво виплаченої заробітної плати - відмовити   повністю.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь держави державне мито в сумі 51 грн. 00
коп.

В позовних
вимогах Спеціалізованого монтажного підприємства „ІНФОРМАЦІЯ_2' до ОСОБА_1 про
стягнення зайво виплаченої заробітної плати - від мовити   повністю.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч. 4 ст. 295 ЦПК України.