РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ

25 травня 2007
року

Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого
судді                                                                                            Соколянської
О.М.,

секретарі                                                                                                             Пошта
Г.І.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у М.Новомосковську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до в/ч А 1615 про стягнення
грошової компенсації за речове майно, та витрат на відрядження,

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовом в якому вказав, що 01.11.1979 року по 25.01.2001
року він проходив військову службу, а потім звільнився у запас за станом
здоров'я. Останні 4 роки він проходив військову службу у в/ч А 1615 пмт.
Черкаський. Він має 20 років безперервного військового стажу. На день
звільнення відповідач не виплатив йому грошову компенсацію за не отримане майно
у сумі 2184 гривень 48 копійок, та витрати на відрядження у сумі 60 гривень.
Він неодноразово звертався з проханням до відповідача погасити заборгованість,
у зв'язку з тим, що відповідач добровільно не виплатив суми він звернувся до
суду.

Позивач
ОСОБА_1 в судове засіданні не явився, просить розглянути справу без його
участі, позов підтримує повністю лс.88.

В
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позов підтримав
повністю, просив суд поновити позивачу строк для звернення з позовом.

Представник
в/ч А. 1615 в судове засідання не явився, просить розглянути справу без його
участі, позовні вимоги визнає повністю лс.89.

Суд
заслухавши пояснення представника позивач, вивчивши матеріали справи, приходить
до наступного.

Відповідно
до вимог ст.71 ЦК України
в редакції 1963 року загальний строк для захисту права за позовом особи, право
якого порушено встановлено 3 роки. Відповідно до ст.80 ч.2 ЦК України в
редакції 1963 року суд вправі поновити строк, якщо визнає поважною причину
пропуску строку позовної давності. Суд вважає можливим поновити позивачу строк
позовної давності.

Позивач
проходив військову службу у відповідача, і був звільнений у запас відповідно до
наказу №210 від 25.10.2001 року, що підтверджується наказом на лс.27.

У
відповідності зі статтею 9 Закону України «Про соціальну й правову допомогу
військовослужбовців і членів їхньої родини» від 20.12.1991 року №2011-ХП,
військовослужбовці мають право на грошову компенсацію замість речового майна.
На 01.03.2000 року позивач не отримав речове майно на суму 2184 гривень 48
копійок, що підтверджується довідкою на лс.6, 72 і ця сума підлягає стягненню з
відповідача.

Відповідно
до ст.15 п.1 Закону України «Про соціальний и правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»
от 20.12.1991 року передбачає виплату військовослужбовцям затрат на відрядження
при виконанні ними службових обов'язків. Відповідно довідок на лс.9-11 позивач
був у відрядженні у м. Харкові і сума заборгованості по відрядженню склала 60
гривень, і ця сума підлягає стягненню з відповідача.

Крім
цього у відповідності зі статтею 88 ЦПК України з відповідача повинна бути
стягнена мито в доход держави.

Керуючись ст.. 10, 60, 88 ЦПК
України, суд

вирішив:

Стягнути
в в/ч А 1615 на користь ОСОБА_1грошову компенсацію замість речового майна у сумі
2184 гривень 48 копійок, заборгованість по відрядженню у сумі 60 гривень і на
користь держави мито в сумі   51 гривні,
технічний збір у сумі 30 гривень.

З дня
проголошення рішення протягом 10 днів може бути подана заява про апеляційне
оскарження рішення суду.

На рішення суду
протягом 20 днів може бути подана апеляційна скарга після подання заяви про
апеляційне оскарження.