РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

справа
№2-810/2007р.

31
травня 2007року                Галицького
районного суду м.Львова

складі:
головуючого судді      Шумської Н.Л.

при
секретарі                                      Бліхарській
Л.Р.

з участю
прокурора відділу представництва інтересів громадян і держави в судах Львівської
обласної прокуратури ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом

Управління
комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради
до ОСОБА_1, третіх осіб об»єднання співвласників багатоквартирного жилого
будинку «Добробут-Люкс», ОСОБА_2 про розірвання договору оренди та виселення,
суд-

встановив:

Позивач
звернувся до суду 20.02.2006року з позовом до відповідача про розірвання
договору оренди нежилого приміщення по АДРЕСА_1.

Позов
мотивовано тим, що з відповідачем 1б.12.2004року було укладено договір оренди
нежитлових приміень НОМЕР_1, згідно якого позивач передав а відповідач прийняв
в строкове платне користування нерухоме майно- нежитлові приміщення загальною
площею 37,2 кв.м. в буд АДРЕСА_1. Відповідачем не було виконано умови договору
оренди та законодавчих актів, а саме- п.1ст.24 Закону України «Про оренду
державного та колективного майна», так як він не уклав договір страхування
взятого в оренду приміщення на термін дії договору, як обумовлювалось
сторонами, всупереч  п.1 ст. 10 Закону
України «Про оренди державного та комунального майна» та Закону України «Про
пожежну безпеку» не забезпечено пожежної безпеки об'єкту оринди. Згідно ст. 26
Закону України «Про оренди державного та комунального майна» аідставою для
дострокового розірвання договору оренди є невикористання майна за його
призначенням та невикоанння орендарем своїз зобов»язань, визначених ст.7
договору оренди. Крім того, сплата орендної плати відбувають з суттєвим
порушенням умов договору. Наведене позивач розцінює як грубе порушення
відповідачем істотних умов договору, що є вважає підставою для розірвання
догорору оренди.

На
попередньому розгляді справи представник позивача ОСОБА_3 підтримав заявлений
позов в повному об»ємі, однак попередні розгляди відкладались у зв»язку з
неправильно вказаною адресою відповідача.

На
судове засідання позивач не забезпечив явку представника, всупереч ст.77 ЦПК
України, не повідомив причини неявки, хоча був належно повідомлений про судовий
розгляд, тому його пояснення не заслуховувались. Згідно письмового клопотання
від 07.12.2006року начальник управління комунального майна звернувся до суду
про відкладення судового розгляду на інший день для надання сторонам можливості
врегулювати спір у добровільному порядку.

У справу вступила прокуратура Львівської
області на представлення інтересів позивача у відповідності до Закону України
«Про прокуратуру». На судовому засідання прокурор ОСОБА_4 позов підтримала
та просила задовольнити з підстав, наведений у позовній заяві. Крім того,
заявила про непідтримання мирової угоди, що подано до суду, укладеної
30.11.2006року між начальником УКМ та ОСОБА_1 як такої, що не відповідає закону
та порушує права позивача та громади міста. А саме, що мирова угода датована 30.11.2006року,
тоді як 07.12.2006року начальник управління KM звертався
до суду з клопотанням про відкладення засідання та надання можливості укласти
мирову угоду. Це свідчить про укладення такої мирової угоди «заднім числом».
Крім того, з тексту мирової угоди не вбачається, що на час її підписання
відповідачем усунуто причини та підстави позову, а саме виконання усіх умов
договору оренди. Відсутні такі докази і на час розгляду справи. Сама угода по
формі та змісту має вигляд зобов»язання відповідача вчинити в майбутньому певні
дії, тому носить характер угоди про наміри. Дана мирова угода, як така, що
суперечить закону та інтересам позивача, не може бути затверджена судом.

Представник
відповідача ОСОБА_5
позов заперечив, та просив суд посвідчити мирову угоду від 30.11.2006року.

Представник
третьої особи ОСББ «Добробут-Люкс» на суді позов підтримав. Подав позовну
заяву, згідно ст.34 ЦПК, яка була виділена судом в окреме провадження, про
визнання права на оренду спірного нежитлового приміщення.

Заслухавши
учасників процесу, з»ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх
доказами, суд вважає позовні вимоги частково підставними.

Судом
встановлено, що між сторонами 16.12.2004року укладено договір оренди НОМЕР_1
нерухомого майна (далі Договір а.с.6). Предметом договору є нежитлове
приміщення 1-го поверху, позначене у технічній документації під літ. 13а-1
площею 37,20кв.м., по АДРЕСА_2. Згідно ч.2 Договору цільове призначення об»єкта
оренди- для тверчої майстерні.

Термін
дії договору визначено з 16.12.2004року по 16.12.2006року, тобто на час
вирішення позову строк дії договору оренди закінчився. Згідно п.4.8.Договору
чинність цього Договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його
було укладено. На підставі наведеного суд приходить до висновку про припинення
між сторонами договірних стосунків та відсутність підстав для задововлення
позовної вимоги про розірвання договору оренди, так як розірваним може бути
договір, який не прилив дії.

Згідно
представлених позивачем на підтвердження позову доказів, зокрема звірки
взаєморозрахунків з орендної плати по договору оренди НОМЕР_1 (а.с.9)
вбачається, що орендар ОСОБА_1 понад три місяці не здійснювалось орендної
плати, що за умовою п.5.2.Договору є самостійною підставою для дострокового
розірвання договору оренди.

Згідно
Акту №26 обстеження нежитлових приміщень на предмет дотримання умов договору
оренди від 19.04.2005року (а.с. 10) встановлено, що приміення ОСОБА_1 не
використовується, постійно закрите, ремонт не здійснено, внаслідок чого
руйнується будинок, скаржаться інші мешканці будинку, орендна плата не
сплачується,

договори на експлуатаційні витрати не укладені.
Комісія ЛКП «Княже місто» за результатами обстеження прийшла до висновку про
необхідність розірвання договору оренди.

Крім
того, мешканці буд.АДРЕСА_2 звернулись до суду з вимогою розірвати договір,
повідомляючи про антисанітарні та безгосподарні умови утримання орендованого
приміщення, що не використовується за призначенням (а.с.12).

Таким
чином, на підставі представлених позивачем доказів, що не були спростовані
відповідачем, судом встановлено недотримання орендарем умов договору оренди, що
є підставою для його розірвання. Однак, враховуючи припинення дії спірного
договору оренди, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про
розірвання договору.

Позовну
вимогу про виселення із приміщення, що підтримано прокурором, суд вважає
підставною, обгрунтованою та задовольняє її.

Згідно
умов Договору п.9,1, після закінчення терміну дії договору оренди орендоване
приміщення підлягає поверненню орендодавцю.

Аналізуючи
надану мирову угоду (а.с.36) суд приходить до висновку про відсутність законних
підстав для її визнання, оскільки вказана мирова угода укладена під умовою, на
час судового розгляду відсутні докази дотримання відповідачем умов договору
оренди, невиконання яких було підставою звернення до суду. Слід також
зазначити, що мирова угода датована 30.11.2006року, тоді як ще у грудні
2006року начальник управління комунального майна клопоче перед судом про
відкладення судового розгляду, призначеного на 07.12.2006року для надання
можливості врегулювання спору в добровільному порядку. Наведене викликає
об»єктивні сумніви у відповідності дати підписання морової угоди.

Крім
того, прокурор, представляючи інтереси позивача, не підтримав мирової угоди, вважаючи
її такою, що суперечить закону, інтересам позивача та громади міста Львова.

У
відповідності до вимог ст. 785 ЦК
України, наймач, у разі припинення договору найму, зобов»язаний негайно
повернути займодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана.

Таким
чином, відповідач ОСОБА_1 на даний час не має права користування нежитловим
приміженням, зобов»язаний негайно звільнити приміщенням та передати його
позивачу.

Способом
захисту порушеного права позивача підставно визначено виселення, що забезпечить
чітке виконання рішення, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче
провадження».

Керуючись
ст.ст. 10,11,60,61,203 ЦПК України, ст.11,16,399,773,785 ЦК України, Законом
України «Про оренду державного та комунального майна», суд-

вирішив:

Позов Управління
комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради
- задовольнити частково.

Звільнити
нежитлове приміщення першого поверху під літ.
13а-1  по АДРЕСА_2, виселивши
ОСОБА_1.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через районний суд
протягом 1 місяця з часу постановления.