АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
жовтня  2007 року                                                                    м. Хмельницький
Колегія  суддів  судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Хмельницької області
в складі : головуючої - судді
суддів: Харчука В.М., Бережного С.Д.
при секретарі  Гребелюк Т.Б.
участю:  представників сторін
відкритому    судовому    засіданні
справу   № 22 ц -1604 за
апеляційними скаргами ОСОБА_1та військової частини А 2502  на рішення Старокостянтинівського   районного суду від 20 липня   2007 року по справі за позовом ОСОБА_1до
військової частини А 2502 про поновлення на роботі та оплату вимушеного прогулу
доповідача,  пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів
В січні 2007 року позивачка звернулась до суду
і просила поновити її на роботі на посаді мийника посуду льотно-технічної
їдальні військової частини А 2502 та стягнути заробіток за час вимушеного
прогулу, а також недораховані їй до виплати суми за період відсторонення від
Рішенням Старокостянтинівського
районного суду від 20 липня 2007 року позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з військової
частини А 2502 м. Старокостянтинова  на
користь ОСОБА_11584 гр.46 коп. недонарахованої заробітної плати без врахування
податків та інших обов'язкових платежів до бюджету.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В своїй апеляційній скарзіОСОБА_1означене
рішення вважає незаконним, просить його скасувати, посилаючись на те, що її
звільнення проведено без дотримання вимог чинного трудового законодавства як
адміністрацією, так і профкомом, а також не враховано її бажання про
переведення на роботу до іншого власника їдальні. Невірно, на думку позивачки
вирішено судом і спір про стягнення невиплачених їй виплат з нагоди 15-річчя
Збройних Сил України.

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій
інстанції - Блонський В.К.
Справа № 22ц-1604

Доповідач - Гуменюк
Н.І.
Категорія № 40

Військова
частина А 2502 також не погоджується з рішенням суду, просить врахувати, що за
весь час перебування позивачки на посаді їй жодного разу не було змінено
систему оплати праці, а виплата премії є правом, а не обов'язком командира
військової частини. В зв'язку з цим він видав відповідні накази, які судом не
прийняті до уваги, а також судом при вирішенні спору допущені порушення норм
процесуального права.

Апеляційна
скаргаОСОБА_1підлягає відхиленню, а апеляційна скарга військової частини  А 2502 -
задоволенню  з наступних підстав.

Судом встановлено, щоОСОБА_1з 12
березня 1992 року працювала мийником посуду льотної їдальні військової частини
А 2502. 11 липня 2006 року між Міністерством Оборони України  та сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю „Деркачі” укладено договір про закупівлю послуг з
організації харчування особового складу в/ч А 2502. В зв'язку з цим 18
працівників їдальні,  в тому числі  і позивачка, 20 жовтня 2006 року були
письмово повідомлені про майбутнє скорочення їх посад. 18 грудня того ж року
профком дав згоду на їх звільнення, а 29 грудня 2006 року командиром військової
частини видано наказ про звільненняОСОБА_1на підставі п.1 ст.40 КЗпП України та
виплату вихідної допомоги. В той же день вона отримала трудову книжку і з січня
2007 року була поставлена на облік у центрі зайнятості населення.

Врахувавши наведені обставини,
відсутність вакантних посад та неподання позивачкою заяви про переведення на
роботу до переможця тендеру, інші наявні у справі докази, суд прийшов до
обґрунтованого висновку, що звільнення її з роботи проведено з дотриманням
вимог чинного трудового законодавства і підстав для поновлення на роботі немає.
Доводи апеляційної скарги позивачки не спростовують цих висновків суду і
містять посилання на обставини, які з достатньою повнотою досліджені і оцінені
судом 1 інстанції.

Разом з тим, вирішуючи іншу частину
позову, суд неправильно застосував норми матеріального права, зокрема ст.21
КЗпП України, і помилково вважав, що процентна надбавка за підтримання
боєготовності та премія є обов”язковою складовою заробітної платиОСОБА_1Тому
рішення суду в цій частині підлягає скасуванню на підставі п.4 ст.309 ЦПК
України з постановленням нового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що з
13 серпня 2006 рокуОСОБА_1не виконувала своїх посадових обов”язків, в зв”язку з
тим, що з означеної дати підприємство „Деркачі” стало  надавати
послуги по  харчуванню  особового складу військової частини. Згідно
довідки в/ч А 2502 на той час її
заробітна плата складала 443 гр. 90 коп., решту нарахувань з січня по
серпень становили премії і надбавка за підтримання постійної бойової готовності
, які виплачувались згідно щомісячних наказів командира військової частини. Із
змісту цих наказів вбачається, що приймались вони на підставі Постанови
Кабінету Міністрів України від 18 травня 2001 року №541 п.1 якої Міністерству Оборони
України надано право встановлювати доплату в розмірі до 50 відсотків посадового
окладу працівникам Збройних Сил за підтримку постійної бойової готовності
військ і витрати проводити в межах загальних асигнувань, передбачених у
державному бюджеті на грошове утримання. Отже, командир військової частини А
2502 скористався наданим йому правом і, починаючи з вересня 2006 року, не
виплачував працівникам офіцерської їдальні не лише означену надбавку, а й  премію за листопад-грудень, в зв'язку  з невиконанням роботи за своїми посадовими
обов”язками.

Для
визнання таких дій відповідача незаконними і застосування до даних
правовідносин вимог  ч.3 ст. 32 КЗпП
України правових підстав немає,і враховуючи, щоОСОБА_1не надала, а суд не
здобув доказів на підтвердження того, що оспорювана нею надбавка і премія
являлись складовою її заробітної плати, у задоволенні позову і в цій частині
слід відмовити.

Керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

р і ш и л а:

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1відхилити.

Апеляційну скаргу
військової частини А-2502 задоволити.

Рішення     Старокостянтинівського районного суду від
20 липня 2007 року змінити.

Відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_1до військової частини А-2502 про стягнення
недонарахованої заробітної плати за період з 13 серпня 2006 року по 29 грудня
2006 року.

В решті
означене рішення залишити без зміни.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення, однак  може
бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді:
/підписи/

Копія вірна: суддя
Н.І. Гуменюк