Справа № 2-24207p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2007 року                                                                                           м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого -                  судді Суркової В.П.,

при секретарі                                                 Владиченко І.В.,

з участю представника                             ОСОБА_1.                                                                                     адвоката                                                       ОСОБА_3,

представника
ОСОБА_2.                                                                                                       адвоката
ОСОБА_4,

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (треті особи: КП "ВРЕЖО № 10", відділення громадянства, міграції та реєстрації фізичних
осіб Шевченківського РВ УМВС України в Запорізькій області) про визнання таким,
що втратив право користування жилим
приміщенням, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про вселення, зміну умов договору найму
жилого приміщення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 м.
Запоріжжі.

В заяві посилається на те, що у ІНФОРМАЦІЯ_1 р. на сім'ю з
чотирьох чоловік була надана спірна квартира, наймачем якої є
позивачка. У квартирі мешкають: позивачка, та двоє дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, також в квартирі зареєстрований відповідач.

У ІНФОРМАЦІЯ_5 р. шлюб з ним був розірван. З
ІНФОРМАЦІЯ_4 р відповідач в квартирі не проживає, проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своєю дружиною.
Витрат по сплаті квартири, комунальних послуг не несе, його речей в квартирі немає.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Просить визнати
відповідача таким, що втратив право
користування спірною квартирою, оскільки він не проживає в ній без поважних причин понад встановлені законом строки
та зняти з реєстраційного обліку.

Представник позивачки підтримала доводи своєї довірительки. Просить про задоволення
позову.

Відповідач позов не визнав, пояснив, що у спірній квартирі постійно
проживав до кінца ІНФОРМАЦІЯ_8 року, вносив плату за квартиру та комунальні послуги. З ІНФОРМАЦІЯ_6 р.
став проживати однією сім'єю з ОСОБА_7, з якою уклав
шлюб ІНФОРМАЦІЯ_7 року, придбали з нею речі: книжну полку,
стіл-книжку, підставку під телевізор. В квартирі зберігаються його особисті речі та дружини. Після винесення рішення
Шевченківського районного суду м. Запріжжя від ІНФОРМАЦІЯ_9р.
позивачка змінила замки, що перешкоджає йому користуватися квартирою. З цього
приводу він звертався з заявою до міліції. ІНФОРМАЦІЯ_10 р. шлюб з ОСОБА_7 був розірваний.

Відповідач звернувся із зустрічним позовом доОСОБА_1. та дітейОСОБА_5,ОСОБА_6 про вселення, зміну умов договору найму жилого
приміщення, у якому зазначив, що іншого житла немає, просить змінити умови договору найму, виділити йому в користування ізольовану
кімнату площею в 10, 9 квадратних метри.

Представник відповідача підтримав ствердження свого довірителя, просить зустрічний
позов задовольнити, у первісному -
відмовити.

ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 зустрічний позов не визнали, просять
відмовити в його задоволенні.

ОСОБА_5,ОСОБА_6 пояснили, що змінили замки на вхідній двері, однак їх батькоОСОБА_2. ключи не просив, перешкод в користуванні квартирою йому не чинили, він проживає разом з ОСОБА_7 в будинку по АДРЕСА_3 м. Запоріжжі.

Представники третіх осіб - КП „ВРЕЖО № 10", відділення громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Шевченківського РВ
ЗМУ УМВС України в Запорізькій області в судові
засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялись вчасно, у встановленому порядку. Пояснень з приводу позовів, а також повідомлення про згоду на участь в
справі не надали.

За згаданих обставин у відповідності до ч. З ст. 36 ЦПК України суд вважає за можливе вирішення спору у відсутність представників третіх осіб, на
підставі наявних в справі доказів про права та взаємовідносини сторін.

Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь в справі, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд знаходить, що первісний
позов задоволенню не підлягає, зустрічний підлягає
задоволенню частково, а провадження в справі за позовом ОСОБА_2 про зміну умов договору найму жилого приміщення вважає
за необхідне закрити з таких міркувань.

Судом встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 м. Запоріжжі, перебувають на
реєстраційному обліку та мешкаютьОСОБА_1,ОСОБА_2.,
ОСОБА_6., ОСОБА_5 Наймачем квартири єОСОБА_1.

Згідно із частиною першою статті 64 ЖК України члени сім"ї наймача,
які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і
несуть усі обов"язки, що випливають з
договору найму жилого приміщення, а відповідно до частини третьої зазначеної норми якщо особи перестали бути членами сім'ї
наймача, але продовжують проживати в займаному
жилому приміщенні, вони мають такі ж самі права та
обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Згідно зч. З ст. 9 ЖК України ніхто не може бути
обмежений у праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Зустрічний позов в частині перешкод в користуванні спірною квартирою
підтверджений наступними доказами: заявою ОСОБА_2 до Шевченківського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області від
ІНФОРМАЦІЯ_11 p., з якої випливає, що його колишня дружинаОСОБА_1.
змінила замки і він не має можливості користуватися
квартирою, показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9. Ця обставина не оспорюється і відповідачами за зустрічним позовом.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що з ІНФОРМАЦІЯ_13 р. по
ІНФОРМАЦІЯ_14 р.ОСОБА_2 звертався з заявами у агенство
нерухомості "Імперія" з питань обміну
спірної квартири, ІНФОРМАЦІЯ_12 р. - в бюро обміну житлової площі (а.с. 51,53),
та з оголошенням з цього приводу в газету "Привоз" (а.с. 55-56).

Таким чином, позивач за зустрічним позовомОСОБА_2 зберігав намір відноситься до спірної квартири як до свого постійного
місця проживання, про це

свідчить і те, що спір відносно
квартири знаходиться на розгляді в Шевченківскому

районному суду з ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Показання свідків ОСОБА_10., ОСОБА_11 суд оцінює критично, оскільки вони
суперечать наведеним доказам, тому суд не бере їх до уваги.

Стосовно показань свідка ОСОБА_12, який пояснив суду, що на протязі чотирьох років відвідує квартиру ОСОБА_1 2-3 раза на тиждень, а відповідачОСОБА_2. проживає постійно на
?АДРЕСА_3 разом зі своєї дружиною ОСОБА_7, при вирішенні спору
суд їх не враховує з таких міркувань.

Представник відповідача надала суду вирок Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від ІНФОРМАЦІЯ_16 p., з якого слідує, що цим вироком ОСОБА_12. був засуджений по ч. 2 ст. 229-1 КК України до 5 років позбавлення волі, тому,
враховуючи, що за згаданих обставин свідок був
позбавлений можливості відвідувати спірну квартиру, суд знаходить
цей доказ недостовірним і до уваги не приймає.

Провадження в справі в частині вимог ОСОБА_2 про зміну умов жилого найму, на думку суду, підлягає закриттю, оскільки є таке,
що набрало законної сили, рішення Шевченківського районного
суду від ІНФОРМАЦІЯ_15 року з приводу спору між тими
самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (а.с. 14).

Керуючись ч. З ст. 9, ст. 64 ЖК України, ст. ст. 10,11, 59, 60, п. 2 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 209,212-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про вселення та зміну умов договору
найму жилого приміщення задовольнити частково: вселити ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1 м. Запоріжжі.

Провадження в справі в частині вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зміну умов договору найму
жилого приміщення закрити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом
подання в суд першої інстанції заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів після проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про оскарження або
шляхом подання апеляційної скарги впродовж терміну, встановленого
для подання заяви про апеляційне оскарження.