РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27
листопада 2007 року                                                                                             м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого                           Сегеди С.М.,

суддів:                                     Виноградової
Л.Є.,

Гайворонського С.П.,

за участю секретаря  Шкрабак В.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу голови селянського
фермерського господарства "Зорянск" Комінтернівського району Одеської
області Приходька Бориса Степановича на рішення Комінтернівського районного
суду Одеської області від 27 червня 2007 року,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до селянського фермерського
господарства "Зорянск" (надалі СФГ "Зорянськ") про
стягнення заборгованості по орендній платі за договором оренди землі,  стягнення заборгованості за придбання майнового
паю,  та моральної шкоди,

встановила:

10 січня 2007 року позивач ОСОБА_1 звернувся ду
суду з позовною заявою,  яку в процесі
розгляду справи уточнив,  мотивуючи свої
вимоги тим,  що 10 лютого 2001 року між
ним та головою СФГ „Зорянськ" Приходько Б.С. був укладений договір оренди
земельного паю строком на п'ять років. Згідно договору орендна плата була
встановлена у розмірі 1400 гривень. Форма орендної плати по домовленості сторін
була в натуральному вигляді і становила:

пшениця - одна тонна: ячмень - одна тонна; кукурудза - одна тонна; соняшник - 200 кг;
борошно - 150 кг; солома - 2 птс на двір. Орендар зобов'язаний був сплачувати
орендну плату в період з 01 серпня до 01 грудня кожного року протягом терміну
дії договору.

Пояснив,  що в порушення умов договору відповідач йому
не доплатив:

у 2001 році: 500
кг зерна і 150 кг борошна;

у 2002 році: 500
кг зерна,  150 кг борошна і 100 кг
соняшника;

у 2003 році:
1000 кг зерна і 150 кг борошна;

у 2004 році:
1000 кг зерна; 150 кг борошна і 100 кг соняшника.

По домовленості сторін договір оренди земельного паю у
2005 році був розірваний,  але за
заборгованість по сплаті орендної плати відповідач з ним так і не розрахувався.

Крім того,
відповідач взяв на себе зобов'язання про викуп у нього майнового паю за
повну вартість,  в розстрочку на 4
роки,  з виплатою 25% вартості паю,  починаючи з 2001 року. Згідно майнового
сертифікату його частка в пайовому фонді підприємства складала 4584, 29
грн.,  тому відповідач повинен був
сплачувати йому щороку 1146 грн. Однак тільки в 2001 році йому було виплачено
740 грн.,  а в подальшому відповідачем за
майновий пай розрахунок з ним не проводився.

Посилаючись на зазначені обставини,
позивач ставив питання про стягнення на його користь з відповідача зерна
і борошна у вищезазначених розмірах,
заборгованість по майновому паю у сумі 3845 грн.,  пені за невиконання зобов'язання у сумі 545
грн. та моральної шкоди у сумі 3000 грн.

Головуючий
у першій інстанції: Рідник І.Ю.                                               Справа
№ 22 ц- 5261/07

Доповідач:
Сегеда С.М.                                                                                 Категорія:
ЦП: 15,  33

Відповідач позовні вимоги не визнав,  посилаючись на те,  що за оренду земельного паю він розрахувався
у повному обсязі,  а майновий пай йому не
потрібен і він його не придбавав.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 27 червня
2007 року позовна заява ОСОБА_1
була задоволена частково та було стягнуто із СФГ "Зорянськ" на
його користь зерна 3000 кг.,  соняшника
200 кг.,  борошна 600 кг.,  а також 600 грн. - в рахунок відшкодування
моральної шкоди.

В апеляційній скарзі голова селянського фермерського господарства
"Зорянск" Комінтернівського району Одеської області Приходько Б.С.
ставить питання про скасування зазначеного судового рішення з направленням
справи на новий розгляд,  посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
судова колегія дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні
апеляційної скарги з наступних підстав.

При ухваленні судового рішення,  суд
першої інстанції обґрунтовано виходив із того,
що згідно договору оренди відповідач повинен сплачувати кожного року
позивачеві пшениці -одну тонну; ячменя - одну тонну; кукурудзи - одну тонну;
соняшника - 200 кг; борошна - 150 кг; соломи - 2 птс на двір. Через те,  що відповідач не в повному обсязі видавав
позивачеві орендну плату,  виникла
заборгованість,  яка зазначена у позовних
вимогах,  а тому суд обгрунтовано стягнув
цю заборгованість з відповідача.

Доводи відповідача про те,  що він
видав позивачеві всю орендну плату,  а
тому позовні вимоги є безпідставними,
спростовуються наявними у справі доказами,  так як СФГ "Зорянськ" не надав суду
доказів видачі позивачеві спірної орендної плати у натуральній формі.

Щодо доводів апелянта про незаконність нарахування орендної плати за 2003
рік,  з посиланням на форсмажорні
обставини,  то вони небгрунтовані,  оскільки,
у відповідності з абз. 6 п. 2 Договору оренди (а.с. 7) у разі
форсмажорних обставин,  орендатор
звільняється від відповідальності,
встановленої згідно чинного законодавства,  за часткове або повне невиконання зобов'язань
по даному Договору. Умови звільнення від орендної плати зазначеним Договором
оренди не передбачені,  тому відповідач
не звільняється від обов'язку її виплати,
в тому числі за 2003 рік.

Стосовно заперечень в апеляційній скарзі на незаконне незастосування судом
позовної давності до вимог про стягнення орендної плати за 2001 рік,  то судова колегія виходить із наступного.

У відповідності з ч. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України,  в редакції 2003 року,  правила цього Кодексу про позовну давність
застосовуються до позовів,  строк
пред'явлення яких,  встановлений
законодавством,  що діяло раніше,  не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Так як зазначений ЦК
України набрав чинності 01.01.2004 року,
передбачений раніше чинним законодавством трирічний строк позовної
давності по зазначеним позовним вимогам не сплив,  а тому позовна давність повинна застосовуватись
по правилам саме цього Кодексу.

Згідно ч. З ст. 267 ЦК
України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у
спорі,  зробленою до винесення ним
рішення.

Оскільки відповідач до ухвалення судового рішення не заявляв суду про
застосування позовної давності,  суд не
мав правових підстав для її застосування.

Відсутні
такі підстави і у суду апеляційної інстанції,
тому що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,  заявлених у суді першої
інстанції.

Судова колегія зазначає,
що,  ухвалюючи судове
рішення,  суд не врахував,  що у відповідності до ст.8 Закону України
"Про податок з доходів фізичних осіб" орендатор є податковим
агентом,  на якому лежить обов'язок
утримувати податок із суми доходу за рахунок платника податку.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд,  виконавши всі вимоги
цивільного судочинства,  вирішив справу
згідно із законом.

Суд першої інстанції правильно з'ясував обставини,  що мають значення для справи,  проте,
ухвалюючи судове рішення допустився порушення в застосуванні норм
матеріального права,  у зв'язку з чим
судове рішення підлягає зміні,  з зазначенням
в його резолютивній частині необхідності відрахування прибуткового податку та
інших обов'язкових платежів із суми орендної плати,  яка підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись п. 3 ч.1 ст. 307; п.4 ч.1 ст. 309; ст.ст. 313,  316; 317; 319 ЦПК України,  колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу голови селянського фермерського господарства
"Зорянск" Комінтернівського району Одеської області Приходька Бориса
Степановича задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 27 червня
2007 року змінити.

Абзац другий
резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції:

"Стягнути з селянського фермерського господарства
"Зорянськ" на користь ОСОБА_1 орендну плату у вигляді 3000 кг
зерна,  200 кг соняшника,  600 кг
муки,  з попереднім
відрахуванням із цієї орендної плати прибуткового податку та інших обов'язкових
платежів,  у відповідності до діючого
законодавства".

В іншій частині
рішення залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців з моменту проголошення.