УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007
року грудня місяця 12 дня                  Судова
колегія судової палати в цивільних

справах
апеляційного суду Одеської області

в складі:

головуючого - Суворова В.О.

суддів                             - Градовського Ю.М.

- Артеменко І.А.
при секретарі - Пащенко
Т.П.3а участю: ОСОБА_1, його адвоката - ОСОБА_2, представника фірми
„Аліса"   у   формі
товариства   з   обмеженою
відповідальністю   -   Гальперіна
О.Ю., представника ОСОБА_3- ОСОБА_6

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Одеської області
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 14 вересня 2007 року по справі за позовом фірми
„Аліса" у формі товариства з обмеженою відповідальністю до ОСОБА_1 про
стягнення збитків, -

встановила:

2
березня 2007 року фірма „Аліса" у формі товариства з обмеженою
відповідальністю звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків
у розмірі 568 669 грн., вказуючи, що фірма „Аліса" у формі товариства з
обмеженою відповідальністю користується не житловими приміщеннями, які належать
на праві власності ОСОБА_3, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 на підставі
договору оренди № 1-Ю А від 1. 01. 2006 року, площа яких складає - 1535, 3
кв.м. Нежиле підвальне приміщення №501, площею 121 кв.м., що розташовано під
ними знаходиться в користуванні ОСОБА_1, яке було реконструйовано без належно
оформлених дозвільних документів, що призвело до повільного просідання будівлі,
на фундаменті, а також до появи помітних тріщин на стінах двох поверхів та
мансарди, тобто діями ОСОБА_1 було причинено значну шкоду позивачу, яка
виразилася в пошкоджені нерухомого майна та може призвести до повного
руйнування будівлі.

Представник
ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав.

Відповідач позов
не визнав.

Рішенням
Приморського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2007 року позовну заяву
фірми „Аліса" у формі товариства з обмеженою відповідальністю до ОСОБА_1
про стягнення збитків - задоволено.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь фірми „Аліса" у формі товариства з обмеженою відповідальністю
суму збитків, спричинених реконструкцією не житлового

Справа №
22ц-5155/07                                                                       Категорія
ЦП: 23

Головуючий у
першій інстанції - Свячена Ю.Б. Доповідач - Суворов В.О.

підвального
приміщення у розмірі 568 669 (п'ятсот шістдесят вісім тисяч шістсот шістдесят
дев'ять ) гривень 00 копійок.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь фірми „Аліса" у формі товариства з обмеженою
відповідальністю суму оплаченого судового збору у загальному розмірі -1751
(одна тисяча сімсот п'ятдесят одна) гривня 00 копійок.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь фірми „Аліса" у формі товариства з обмеженою
відповідальністю суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення справи у
розмірі - 30 грн. 00 копійок.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування рішення суду та
направлення справи на новий розгляд, в зв'язку з тим, що воно постановлено з
порушенням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1,
перевіривши законність рішення суду в межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з таких підстав.

Відповідно
до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Згідно
ст. 116 ЦК України
шкода, завдана майну фізичної та юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Ст. 1192 ЦК
України передбачено, що суд з урахуванням обставин справи за вибором
потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодовувати її
в натурі або відшкодовувати завдані збитки у повному обсязі. При цьому розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню, визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом першої
інстанції вірно встановлено, що у 2005-2006 році ОСОБА_1 проведені
ремонтно-будівельні роботи з реконструкції нежитлового підвального приміщення,
які були здійсненні без розроблення необхідної проектно-технічної документації,
а також без її погодження з відповідними державними органами. Вказаними діями
було нанесено значну шкоду будівлі за адресою АДРЕСА_1, яка виразилася в
повільному просіданні будівлі, та появою на фундаменті та стінах двох поверхів
та мансарди помітних тріщин, що може свідчити про порушення цілісності її
несучих конструкцій. Вказане також підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5

Відповідно
до п. 2.4.3, 2.4.6, 2.4.7 договору оренди № 1 - ЮА від 1. 01. 2006 року на
фірму "Аліса" у формі ТОВ покладається обов'язок утримувати
приміщення у повній справності, своєчасно за власний рахунок проводити поточний
та планово-попереджувальний ремонт. А також по закінченню строку оренди
повернути орендодавцю приміщення в належному стані, не гіршому ніж на час
передачі його в оренду. В зв'язку з тим, що відповідно до акту прийому-передачі
від 1. 01. 2006 року до даного договору приміщення було передано орендарю у
належному стані. Таким чином, перед поверненням приміщення орендодавцю орендар
зобов'язаний буде провести ремонт за рахунок власних коштів.

Відповідно до
висновку судово-будівельної експертизи вартість ремонтних робіт по відновленню
відповідних частин приміщень, яким була завдана шкода складає 568 669 гривень.

Задовольняючи
позов фірми „Аліса" у формі товариства з обмеженою відповідальністю,
районний суд виходив з того, що відповідно до ст. 396 ЦК України, особа,
якій належить речове право на чуже майно, має право на його захист. У п. 2
Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22. 12. 195 року "Про
судову практику у справах за позовами про захист права приватної
власності" вказано, що захист права приватної власності поширюється також
і на особу, яка хоча не є власником, але володіє майном з підстав, передбачених
законом чи договором, та оскільки відповідно до експертного висновку від 17
серпня 2007 року, у приміщеннях за адресою АДРЕСА_1 була проведена
реконструкція без дозвільних документів, в ході якої були внесені зміни до
несущих конструкцій підвального приміщення, розширені двірні пройоми та
знижений рівень підлоги підвалу, що призвело до ушкодження майна позивача, то
суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність підстав для
задоволення позову.

Доводи
апеляційної скарги, про те, що висновок експерта не може бути прийнятий до
уваги судова колегія не приймає до уваги, оскільки експертиза призначена судом
в відповідності до ст. ст. 143, 144 ЦПК України, самі експерти були опитані
судом в ході судового засідання.

Довід
апеляції про те, що ОСОБА_3 проводилися роботи по заглибленню підвалу в
наслідок чого і сталися просідання будівлі не обґрунтований, оскільки згідно
відповіді інспекції ДАБК проводилася перевірка за заявою відповідача, в ході
якої встановлено, що виконувалися роботи по вивозу сміття.

Апелянт
вказав, що просить скасувати рішення суду та направити справу на новий розгляд,
але не навів підстав, передбачених ст. 311 ЦПК України.

Розглядаючи
спір, судова колегія вважає, що районний суд повно та всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Враховуючи
все вищевикладене колегія вважає, що суд першої інстанції порушень
матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а
наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких
обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись
ст.ст. 304, п. 1 ст. 307, 308, 313, п. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської
області, -

ухвалила :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14
вересня 2007 залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.