УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23
жовтня 2007 року                                                                                      м.  Ужгород

Колегія суддів
палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого -
Дроботі В.В.,

суддів - Власова CO.,
Кемінь М. П.,

при секретарі -
Довбака Т.О.,

з участю апелянта
ОСОБА_1.,  адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою
відповідачки ОСОБА_1на рішення Міжгірського районного суду від 16 серпня 2007
року,  -

встановила:

ОСОБА_3  пред'явив до ОСОБА_1. позов про усунення
перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Позивач
зазначав,  що він є власником земельної
ділянки площею 0, 0602 га
в смт.  Міжгір'я,  вул.
Матросова,  3. У березні 2007 року
відповідачка самовільно захопила 0, 016 га з даної ділянки,  огородила її та використовує для своїх
потреб.

Протиправні
дії відповідачки завдали йому моральної шкоди,
оскільки для відновлення своїх прав йому довелося додати додаткових
зусиль(звернення до контролюючих та правоохоронних органів,  суду,
адвоката). її розмір він оцінює у 1000 грн.

Посилаючись на
зазначені обставини позивач просив задовольнити його вимоги.

Рішенням
суду відповідачку зобов'язано повернути самовільно захоплену земельну
ділянку,  демонтувати дерев'яну огорожу
та не перешкоджати позивачу у її використанні.

В
апеляційній скарзі відповідачка просить рішення скасувати і ухвалити нове,  яким відмовити у задоволенні вимог
ОСОБА_3  Вказує на те,  що воно не відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Колегія
вважає,  що скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Судом першої
інстанції правильно встановлені слідуючі обставини.

ОСОБА_3  з 29 липня 2003 року є власником земельної
ділянки площею 0, 0437 га в смт.
Міжгір'я,  вул.  Матросова,
3,  що стверджується державним
актом серії ЗК №023728 (а.с. 7).

Справа №
22ц-1576/07р.                                                                      Категорія
33

Головуючий у 1
інстанції: Гайдур А.Ю. Доповідач: Дроботя В.В.

Актом комісії
Міжгірської селищної Ради від 7 березня 2007 року стверджено,  що відповідачка без будь-яких правових
підстав утримує у себе 0, 0165 га з цієї ділянки,  огородивши її та використовуючи для своїх
потреб (а.с. 8).

Як
свідчить протокол судового засідання суду першої інстанції та апеляційна скарга
відповідачки вона оспорює право позивача на частину належної йому земельної
ділянки,  хоча позову про визнання
недійсними правовстановлюючих документів на землю не пред'являла.

Суд
вірно застосував до даних правовідносин главу 23 Земельного кодексу України і
зокрема  ст. 152. Згідно цієї норми
закону власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його
прав на землю у спосіб,  передбачений
диспозицією даної статті.

Враховуючи
наведене,  суд першої інстанції
обгрунтованно зобов'язав відповідачку повернути самовільно захоплену земельну
ділянку позивача та не чинити йому перешкод у реалізації права власника.

Колегія
погоджується з даними висновками та відхиляє доводи апеляційної скарги по
зазначених вище підставах,

Матеріалами справи доведено,  що
належним власником ділянки,  щодо якої
існує земельний спір,  є позивач.
Відповідачка,  претендуючи на вказану
ділянку та мотивуючи це тривалим періодом її фактичного використання,  своє право в установленому законом порядку до
теперішнього часу не оформила (а.с. 16-18).

Отже,  її дії,
спрямовані на утримання спірної земельної ділянки,  є незаконними.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу відповідачки ОСОБА_1відхилити. Рішення Міжгірського районного суду від
16 серпня 2007 року залишити без зміни. Ухвала може бути оскаржено до
Верховного Суду України протягом двох місяців шляхом подачі скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.