Справа № 2-25/ 2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15 червня 2007
року                                                      Лубенський   міськрайонний суд

Полтавської
області

в складі: головуючого судді
Чабаненко В.О.,

при секретарі
Шрейтер С.О.,Гусак А.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про
встановлення меж земельної ділянки згідно державного акту про право приватної
власності на землю, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, виконавчого комітету
Лубенської міської ради про визнання незаконним правового акта, що порушує
право власності, про відновлення стану земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав, про відшкодування матеріальних та моральних збитків,
суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
встановлення меж земельної ділянки згідно державного акту про право приватної
власності на землю

В позові вказав, що згідно договорів купівлі продажу від 16.02.1983р. та
від 18.06.1986р. позивач став власником житлового будинку, який знаходиться в
АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці площею 600 м. кв.

Рішенням Лубенського міськвиконкому від 28.01.1998р. позивачу передана у
приватну власність земельна ділянка, яка розташована в АДРЕСА_1 площею 0.0872
га для обслуговування жилого будинку і виданий державний акт на право приватної
власності на землю. З боку сусідів: ОСОБА_5 ОСОБА_6., межі земельних ділянок
яких межують з ділянкою позивача, ніяких спорів та неузгоджень не було з
приводу розмірів ділянки що приватизовувалась.

На
початку 2005р. позивач вирішив поставити новий паркан з боку земельної ділянки,
що межує з ділянкою ОСОБА_2., але останній почав чинити перешкоди, мотивуючи
тим, що позивач захватив
частину його земельної ділянки.

Для вирішення спору на місце виїздила комісія, яка виявила, що у позивача
державний акт виданий з помилками, і межі земельної ділянки, які вказані в акті
не співпадають, з даними, які є в документації бюро технічної інвентаризації.

Коли проводилась приватизація
земельної ділянки, то сусідами позивача були інші господарі, які не
заперечували проти такої площі і таких меж земельної ділянки. Позивач вважає,
що має право на ту земельну ділянку тієї площі, яка вказана в державному акті
на право приватної власності на землю. Оскільки мирним шляхом це питання не
вирішили, то позивач вимушений був звернутися до суду.

Прохає суд встановити межі його земельної ділянки, що розташована в
АДРЕСА_1 відповідно до площі та межі, що вказані в державному акті на право
приватної власності на землю, та зобов'язати відповідача ОСОБА_2. не порушувати
твердої межі між їх ділянки, та стягнути з відповідача всі судові витрати.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, виконавчого
комітету Лубенської міської ради про визнання незаконним правового акта, що
порушує право власності, про відновлення стану земельної ділянки, який існував
до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав, про відшкодування матеріальних та моральних збитків.

В позові вказав, що 21 травня 1998 року, він отримав у спадщину за
заповітом, житловий будинок, який розташований вАДРЕСА_1 Будинок розміщений на
земельній ділянці площею 1550 кв. м., яку у тому ж році, він приватизував.Сусід
позивача - ОСОБА_1, який мешкає в АДРЕСА_1 свою земельну ділянку приватизував
ще раніше - у 1997 році.

На
момент вступу у спадщину позивача, а також оформлення приватизації земельної
ділянки по АДРЕСА_1 - між позивачем та відповідачем ділянками снувала межа у
вигляді паркану. На момент приватизації паркан не змінювався з 1993 року, Межі
земельної ділянки позивача, у вигляді паркану, в загальному відповідали і
Державному акту на приватизовану земельну ділянку і даним бюро технічної
інвентаризації.

У 2001 році відповідач повідомив про неузгодженість меж в Державних актах
на землю. Позивач представив йому свої документи. В результаті звірки
з'ясувалося, що по одній з сторін межі земельних ділянок існує розбіжність
більш ніж в чотири метри.

Позивач запропонував ОСОБА_1 вирішити це проблемне
питання у міському відділі земельних ресурсів.

Аж на весні 2005 року ОСОБА_1у категоричній формі заявив
позивачу претензії з приводу межі і зажадав, щоб позивач зняв наявний паркан і
фактично віддав йому чотири метри землі. Від такої пропозиції позивач
відмовився і запропонував вирішити спір законно в присутності компетентної
комісії.. Але, відповідач до комісії не звертався.

20 серпня 2005 року відповідач самовільно, без згоди позивача, зняв частину
паркану, а 21.08.05 р. спробував встановити його на свій розсуд. Того ж дня на
земельній ділянці позивача, без його дозволу відповідач почав робити нову
розмітку забивши нові межові пакільці.

Позивач змушений
був звернутися до правоохоронних органів, щоб захистити свої права, а вже
наступного дня до відділу земельних ресурсів з вимогою з'ясувати обставини
спору.

В результаті роботи комісії було виявлено, що під час
оформлення приватизаційних документів на землю, ОСОБА_1 було виготовлено документацію
з технічними помилками. І лише в 2005 році з'ясувалося, що існує значна
розбіжність у даних бюро технічної інвентаризації по земельній ділянці на
АДРЕСА_1 і відповідним Державним актом на право приватної власності на землю.

Своїми діями відповідач порушив конституційні права позивача і як
громадянина, і як власника земельної ділянки.

У 2003 році позивачу була зроблена складана хірургічна операція по резекції
шлунку. Після операції позивач до лікарів з приводу рецидивів захворювання не
звертався, бо почувався нормально. А ось після перенесеного стресу і морального
приниження 20-21 серпня 2005 року, після демонтування частини існуючого паркану
(межі), з боку відповідача, в позивача погіршився стан, почалися болі у шлунку,
і він був змушений звернутися до лікаря-хірурга.

У вересні місяці позивач мусив пройти електрокардіограму серця, бо
переживання негативно вплинули і на його стан. Призначене лікування кардіологом
свідчить про нервовий характер захворювання. А оскільки в попередній час
позивач ніяких стресів не переживав окрім конфлікту з ОСОБА_1 то це і стало
основною причиною погіршення його самопочуття.

Позивач прохає, визнати недійсним Державний акт виданий
громадянину ОСОБА_1 за рішенням виконкому Лубенської міської ради від
28.01.1998р № 9 на право приватної власності на земельну ділянку за адресою
АДРЕСА_1 оскільки він виготовлений з помилками, не підтверджений документами
Бюро технічної інвентаризації і порушує мої права як власника. Зобов'язати
ОСОБА_1. поновити межу з належною мені приватизованою земельною ділянкою по
АДРЕСА_1 у відповідності з документами Бюро технічної інвентаризації по
домоволодінню на АДРЕСА_1. - дерев'яним парканом, який він демонтував без згоди
позивача 20 -21 серпня 2005 року, і який належав йому на правах спадкування майна.
Зобов'язати відповідача вибачитись перед позивачем за неправомірні дії під час
межового спору у серпні 2005 року. Стягнути з ОСОБА_1. 4 тис. грн.. на користь
позивача як компенсацію за моральну шкоду. Стягнути з відповідача всі судові
витрати.

В судовому засіданні позивач (відповідач по зустрічному позову) ОСОБА_1свої
позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягає. Проти зустрічного позову
ОСОБА_2. заперечує,вважає їх безпідставними,так як він приводив свою земельну
ділянку у відповідність до Державного акту на право приватної власності на
землю.

Відповідач (позивач по зустрічному позову) - ОСОБА_2 позов ОСОБА_1. не
визнав, обґрунтовуючи свої заперечення зустрічним позовом. Позовні вимоги  по
зустрічному   позову ОСОБА_3.   в
ході  судового  розгляду
справи

неодноразово     змінював,     від
частини позовних вимог відмовився і в остаточних позовних вимогах прохає
:

· Скасувати
рішення виконкому Лубенської міської ради від 28.01.1998 року в частині
передачі у приватну власність земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1
оскільки це рішення не обґрунтоване документами Бюро технічної інвентаризації і
порушує його права як спадкоємця.

· Скасувати
Державний акт,виданий ОСОБА_1 за рішенням виконкому Лубенської міської ради від
28.01.1998 року №9 на право приватної власності на земельну ділянку за адресою
АДРЕСА_1 оскільки він виготовлений з помилками,не підтверджений документами
Бюро технічної інвентаризації і порушує його права як власника.

· Скасувати
рішення виконкому Лубенської міської ради від 25.03.1981 року №112 в частині
реєстрації за землекористувачами забудованого кварталу №235 земельних ділянок
по нормі (фактичному обміру) : АДРЕСА_1 - 781 кв.м.,оскільки це рішення не
відповідає матеріалам БТІ і порушило його права як спадкоємця.

· Скасувати
рішення виконкому Лубенської міської ради від 12.12.1990 року №281 в частині
затвердження за землекористувачами земельних ділянок по нормі: АДРЕСА_1- 1649
кв.м. ; АДРЕСА_1 - 781 кв.м. оскільки це рішення не відповідає матеріалам БТІ і
порушує його права як спадкоємця.

· Відновити
межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 у відповідності з матеріалами БТІ площею 600
кв.м. станом до 1981 року.

· Зобов'язати
ОСОБА_1. поновити межу з належною ОСОБА_2земельною ділянкою по АДРЕСА_1 у
відповідності з документами Бюро технічної інвентаризації по домоволодінню по
АДРЕСА_1 дерев'яним парканом, який він демонтував без його згоди 20-21 серпня
2005 року і який належав йому на правах спадкування майна.

· Стягнути
з ОСОБА_1. 4000 грн. на його користь компенсації за моральну шкоду.

Ухвалою суду, за згодою всіх учасників судового розгляду,
виключена з числа відповідачів ОСОБА_4, так як її земельна ділянка не межує з
земельними ділянками ОСОБА_1. і ОСОБА_2. і її права при вирішенні спору між
ними не зачіплюються.

Відповідач -ОСОБА_3 проти позову ОСОБА_1. заперечує,
вважає,що його державний акт на землю виготовлений з помилками,зачіпає і його
інтереси. В вирішенні позовні вимог ОСОБА_2. покладається на розсуд суду..

Відповідач по зустрічному позову ОСОБА_2. - Лубенська міська
рада ресурсів проти позову ОСОБА_1. заперечує, підтримує позов ОСОБА_2. в
частині скасування рішення Лубенської міської ради і Державного акту на право
приватної власності на землю від 28.01.1998 року ОСОБА_1., так як він зроблений
з помилками і земельні ділянки сторін у спорі суттєво накладуються. Спір не
вирішиться без скасування Державного акту на право приватної власності на
землю.В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2. прохає відмовити.

Третя особа - Лубенський міський відділ земельних
ресурсів проти позову ОСОБА_1. заперечує, підтримує позов ОСОБА_2. в частині
скасування рішення Лубенської міської ради і Державного акту на право приватної
власності на землю від 28.01.1998 року ОСОБА_1., так як він зроблений з
помилками і земельні ділянки сторін у спорі суттєво накладуються.

Третя особа - Лубенське МБТІ. вважає,що рішення
Лубенської міської ради і Державний акт на право приватної власності на землю
від 28.01.1998 року ОСОБА_1. необхідно
скасувати,так   як   він
не   відповідає   даним
БТІ   ,   порядку
користування

земельними
ділянками,виготовлений      з
помилками.   В   інших
частинах   позовних вимог при
вирішенні обох позовів покладається на розсуд суду.

Заслухавши учасників судового розгляду справи, дослідивши
докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про встановлення меж земельної ділянки згідно державного
акту про право приватної власності на землю задоволенню не підлягає. Позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, виконавчого комітету Лубенської міської ради про визнання
незаконним правового акта, що порушує право власності, про відновлення стану
земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій,
що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, про відшкодування
матеріальних та моральних збитків необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ст.116 Земельного Кодексу України
(ст.ст.17,19 Земельного Кодексу України 1991 року) набувають право власності та
право користування земельними ділянками за рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним
Кодексом України.

Згідно ст.158 Земельного кодексу України (ст.107
Земельного Кодексу України 1991 року) органи місцевого самоврядування вирішують
земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок,що
перебувають у власності і користуванні громадян ,та додержання громадянами
правил добросусідства. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з
рішенням органів місцевого самоврядування ,спір вирішується судом

Встановлено, що згідно договорів купівлі продажу від
16.02.1983р. та від 18.06.1986р. ОСОБА_1став власником житлового будинку, який
знаходиться в АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці площею 600 м. кв.
Площа земельної ділянки при купівлі не перемірялася. Його сусідами на той час
були ОСОБА_1 АДРЕСА_1та ОСОБА_6. АДРЕСА_2

В угоді між співвласниками ОСОБА_7 будинковолодіння
НОМЕР_1та ОСОБА_8 будинковолодіння НОМЕР_2в період 1955-1980 роки ОСОБА_8 було
передано в користування будинковолодінню НОМЕР_1земельну ділянку площею 181
кв.м. про що зазначено на а.с. 122. У 1981 році при інвентаризації земель
всього кварталу обміром площ за будинковолодінням АДРЕСА_1 була зареєстрована
земельна ділянка площею 781 кв.м. Рішенням Лубенського міськвиконкому №112 від
25.03.1981 року площа розміром 781 кв.м. за будинковолодінням НОМЕР_1 була
затверджена. Цим же рішенням за будинковолодінням НОМЕР_2затверджена земельна
ділянка розміром 1649 кв.м. Затвердження земельних ділянок площею 781 кв.м.
АДРЕСА_1 та 1649 кв.м. АДРЕСА_1було повторено рішенням Лубенського
міськвиконкому №281 від 12.12.1990 року.

Статтями 90,101 Земельного Кодексу УРСР від 1970 р.
передбачалося,що разом із правом власності на жилий будинок до громадянина
переходило право користування земельною ділянкою,якщо будинок був розташований
на землях міст або селищ міського типу.

Відповідно до ч.3 ст.415 ЦК України особа,до якої перейшло право власності на
будівлі,набуває право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому
ж обсязі,що й попередній власник будівлі.

Рішенням Лубенського міськвиконкому №9 від 28.01.1998р.
ОСОБА_1 передана у приватну власність земельна ділянка, яка розташована
вАДРЕСА_1

площею 872 кв.м. для обслуговування жилого будинку і
виданий державний акт на право приватної власності на землю (а.с.-23),а не
площею 781 кв.м „якою він користувався з 1986 року.

Будинок АДРЕСА_1 успадкував 21 травня 1998 року ОСОБА_3.
після смерті ОСОБА_9. По
будинковолодінню АДРЕСА_1 встановленого в 1989 році відбулося вилучення
земельної ділянки площею 99 кв.м на користь садиби АДРЕСА_3 Рішенням виконкому
Лубенської міської ради депутатів №251 від 14.12.1989 року виділено під
забудову власнику домоволодіння АДРЕСА_3 земельну ділянку площею 22,5 кв.м за
рахунок садиби ОСОБА_10 (попередній
власник домоволодіння НОМЕР_2 по згоді (а.с-57). На а.с.54 зазначено вилучення
земельної ділянки площею 99 кв.м. Відповідне рішення виконавчої влади на
передачу такої площі земельної ділянки відсутнє. На підставі рішення виконкому
Лубенської міської ради народних депутатів від 24.07.1998 року ОСОБА_2. видано
державний акт про право приватної власності на землю площею 1550 кв.м.
(1649-99) (а.с-43).

Встановленого
Акт про право приватної власності на землю ОСОБА_1. від

28.01.1998 року
виданий з помилками,що підтверджується актом комісії міськвиконкому

від 25.08.2007
року (а.с.-14,15),поясненнями ОСОБА_2.,ОСОБА_1.ОСОБА_11,

представників   Лубенського             міськвиконкому,             земельного             відділу

міськвиконкомі,міжрайонного бюро технічної інвентаризації,
висновком судово-технічної експертизи (а.с.-242-250),так як в користуванні в
ОСОБА_1. було 781 кв.м. землі , а в Акті закріплено 872 кв.м., тобто він
порушує права власників земельних ділянок ОСОБА_2. АДРЕСА_1і ОСОБА_11 АДРЕСА_2

20 серпня 2005р. ОСОБА_1вирішив поставити новий паркан з
боку земельної ділянки, що межує з ділянкою ОСОБА_3.,зняв паркан,як межу між
земельними ділянками. ОСОБА_3. про захист своїх прав звернувся в земельний
відділ 22 серпня 2005 року.Початком перебігу позовної давності суд вважає 20
серпня 2005 року,коли ОСОБА_3. дізнався про порушення своїх прав. Твердження
позивача ОСОБА_1. і його представника про те, що ОСОБА_3. пропустив строк
позовної давності, так як знав, що ОСОБА_1приватизував свою земельну ділянку в
1997 році і що він разом з ОСОБА_1 ходив в 2000 році в земельний відділ ,де
ОСОБА_3. бачив державний акт на право приватної власності на землю ОСОБА_1. і
знав, що він виданий з порушеннями суд сприймає критично,так як те,що ОСОБА_3.
бачив Державний акт ОСОБА_1. про право приватної власності на землю не означає,
що він достеменно знав, що порушені межі його земельної ділянки, так як акт
узгодження меж земельних ділянок він не підписував, бо на той момент не був ні
власником ні землекористувачем. Не підписувала акт узгодження меж земельних
ділянок від 19 листопада 1997 року (а.с-7) і ОСОБА_9.., так як в справі є копія
свідоцтва про смерть ОСОБА_9. в якому вказано що вона померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року/тобто фактичного погодження меж між суміжними землекористувачами ОСОБА_1 і
ОСОБА_9. не було.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає,що позовні вимоги
ОСОБА_1. не підлягають задоволенню ,а позов ОСОБА_2. про скасування рішення
виконкому Лубенської міської ради від 28.01.1998 року в частині передачі у
приватну власність земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 оскільки це
рішення не обгрунтоване документами Бюро технічної інвентаризації і порушує
його права як спадкоємця та про скасування Державний акту ,виданого ОСОБА_1 за
рішенням виконкому Лубенської міської ради від 28.01.1998 року №9 на право
приватної власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 оскільки він
виготовлений з помилками, не підтверджений документами Бюро технічної
інвентаризації і порушує його права як власника - підлягають задоволенню. При
цьому суд бере до уваги ст.393 ЦК
України де вказано,що правовий акт органу державної влади

або органу
місцевого самоврядування,який не відповідає
законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається
судом незаконним та скасовується. Суд   вважає,що
інші позовні вимоги ОСОБА_1,а саме :

· Скасувати
рішення виконкому Лубенської міської ради від 25.03.1981 року №112 в частині
реєстрації за землекористувачами забудованого кварталу №235 земельних ділянок
по нормі (фактичному обміру) : АДРЕСА_1 - 781 кв.м.,оскільки це рішення не
відповідає матеріалам БТІ і порушило його права як спадкоємця.

· Скасувати
рішення виконкому Лубенської міської ради від 12.12.1990 року №281 в частині
затвердження за землекористувачами земельних ділянок по нормі : АДРЕСА_1

-  1649 кв.м. ;
АДРЕСА_1 - 781 кв.м. оскільки це рішення не відповідає матеріалам БТІ і

порушує його права як спадкоємця.

· Відновити
межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 у відповідності з матеріалами БТІ площею 600
кв.м. станом до 1981 року.

· Зобов'язати
ОСОБА_1. поновити межу з належною ОСОБА_2земельною ділянкою по АДРЕСА_1у
відповідності з документами Бюро технічної інвентаризації по домоволодінню по
АДРЕСА_1 дерев'яним парканом, який він демонтував без його згоди 20-21 серпня
2005 року і який належав йому на правах спадкування майна.

· Стягнути
з ОСОБА_1. 4000 грн. на його користь компенсації за моральну шкоду

-  задоволенню не підлягають.

При цьому суд бере до уваги,що
рішення Лубенської міської ради від 25.03.1981

року та від 12.12.1990 року
постановлені на підставі діючого на той час земельного

законодавства,    тобто
Земельного    кодексу    УРСР,   на    підставі
фактичного

землекористування,
з врахуванням письмових і усних угод сусідів про передачу часток земельних
ділянок, за згодою всіх попередніх землекористувачів. З цих же підстав суд
вважає, що не підлягає задоволенню позовна вимога ОСОБА_2. про відновлення межі
земельної ділянки по АДРЕСА_1 у відповідності з матеріалами БТІ площею 600
кв.м. станом до 1981 року.

Щодо зобов'язання ОСОБА_1. поновити межу між земельними
ділянками ОСОБА_2. та ОСОБА_1. дерев'яним парканом, який був демонтований
ОСОБА_1 20-21 серпня 2005 року і стягнення з ОСОБА_1. моральної шкоди в сумі
4000 грн.,то суд вважає,що ці позовні вимоги ОСОБА_2. не підлягають
задоволенню, так як ОСОБА_1декілька раз звертався до владних органів з приводу
помилки при приватизації землі, яку здійснював не ОСОБА_1, а владні органи, які
не реагували на звернення ОСОБА_1., змусили його змиритися з такою
приватизацією. Суд не вбачає в діях ОСОБА_1., який почав встановлювати межі
земельних ділянок у відповідності до Акту приватизації його земельної ділянки,
протиправних дій.

При вирішенні відшкодування судових витрат, суд бере до
уваги, що задовольняються дві позовні вимоги ОСОБА_2. немайнового характеру, і
тому підлягають стягненню 17 грн. судового збору ним сплаченого з Лубенського
міськвиконкому-органу приватизації, що допустив помилку при приватизації
земельної ділянки ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.116,158 Земельного кодексу України(ст.
17,19,107 Земельного кодексу України 1991 року),, ст.373,377,393,415,1218 ЦК України ст.ст.
10, 11, 57,60, 213 -216 ЦПК України, суд,-

ВИ РІШИВ:

В задоволенні позовних вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про
встановлення меж земельної ділянки згідно державного акту про право приватної
власності на землю відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, виконавчого комітету
Лубенської міської ради про визнання незаконним правового акта, що порушує
право власності, про відновлення стану земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав, про відшкодування матеріальних та моральних збитків
задовольнити частково.

· Скасувати
рішення виконкому Лубенської міської ради від 28.01.1998 року в частині
передачі у приватну власність земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1
оскільки воно порушує права ОСОБА_3 як спадкоємця.

· Скасувати
Державний акт,виданий ОСОБА_1 за рішенням виконкому Лубенської міської ради від
28.01.1998 року №9 на право приватної власності на земельну ділянку за адресою
АДРЕСА_1 оскільки він виготовлений з помилками,не підтверджений документами
Бюро технічної інвентаризації і порушує права ОСОБА_3 як власника.

В
задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_3 , а саме :

· Скасувати
рішення виконкому Лубенської міської ради від 25.03.1981 року №112 в частині
реєстрації за землекористувачами забудованого кварталу №235 земельних ділянок
по нормі (фактичному обміру) : АДРЕСА_1 - 781 кв.м.,оскільки це рішення не
відповідає матеріалам БТІ і порушило його права як спадкоємця.

· Скасувати
рішення виконкому Лубенської міської ради від 12.12.1990 року №281 в частині
затвердження за землекористувачами земельних ділянок по нормі : АДРЕСА_1

-  1649 кв.м. ; АДРЕСА_1 - 781 кв.м. оскільки це
рішення не відповідає матеріалам БТІ і

порушує його
права як спадкоємця.

· Відновити
межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 у відповідності з матеріалами БТІ площею 600
кв.м. станом до 1981 року.

· Зобов'язати
ОСОБА_1. поновити межу з належною ОСОБА_2 земельною ділянкою по АДРЕСА_1у
відповідності з документами Бюро технічної інвентаризації по домоволодінню по
АДРЕСА_1 дерев'яним парканом, який він демонтував без його згоди 20-21 серпня
2005 року і який належав йому на правах спадкування майна.

· Стягнути
з ОСОБА_1. 4000 грн. на його користь компенсації за моральну шкоду

-  відмовити.

Стягнути з виконавчого комітету Лубенської міської ради на користь ОСОБА_3
17 грн. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може
бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення .