Справа
№ 2-1645/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23 липня
2007 року Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого
судді                      Катаєвої Е.В.

при
секретарі                              Юзефович
Ю.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до Приватного підприємства „Аква-Медікал" за участю третіх осіб на
боці відповідача ТК „Таврія - В",
ТОВ „Аптека Гаєвського" про захист порушеного права інтелектуальної
власності і стягнення компенсації , -

ВСТАНОВИВ:

До суду
з позовом звернувся ОСОБА_1,  який
просить визнати факт порушення відповідачем ПП „Аква-Медікал" права його
інтелектуальної власності -використання об'єкту інтелектуальної власності
„Спосіб одержання штучно виготовленої питної води „Ніколінська",  який належить йому на підставі деклараційного
патенту на корисну модель за №14191 від 15.05.2006 року; вилучити з цивільного
обороту матеріалів та знарядь,  які
використовувалися переважно для виготовлення товарів з порушенням права інтелектуальної
власності; вилучити з цивільного обороту товарів,  виготовлених або введених у цивільний оборот
з порушенням права інтелектуальної власності; стягнути з відповідача ПП
„Аква-Медікал" збитки за неправомірне використання об'єкту права інтелектуальної
власності - „Спосіб одержання штучно виготовленої питної води
„Ніколінська" у розмірі 760320 грн.,
посилаючись на те,  що йому згідно
висновку Державного підприємства „Український інститут промислової власності"
Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки
України про видачу деклараційного патенту на корисну модель за результатами
формальної експертизи від 14.03.2006 року та на підставі рішення про видачу
деклараційного патенту на корисну модель від Державного департаменту
інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України ним отриманий
деклараційний патент №14191 від 15.05.2006року на корисну модель „Спосіб
одержання штучно виготовленої питної води „Ніколінська". Між тим,  ПП „ Аква-Медікал" здійснює виготовлення
та реалізацію через мережу магазинів ТК „Таврія-В" та ООО „Аптека
Гаєвського" питну воду „Ніколінську" без його дозволу як
патентодержателя,  чим порушує право його
інтелектуальної власності,  оскільки
відповідно до п.п.2, 5  ст. 28 Закону
України „Про охорону прав на винаходи і корисні моделі" патент надає його
власнику виключне право використовувати винахід (корисну модель) за своїм
розсудом та забороняти іншим особам використовувати винахід (корисну модель)
без його дозволу,  він же відповідачу
право власності на винахід (корисну модель ) не надавав,  ні яких ліцензійних договорів про передачу
права власності на винахід (корисну модель) з відповідачем не укладав.

У
зв'язку з цими обставинами,  позивач на
підставі  ст. 34 Закону України „Про
охорону прав на винаходи і корисні моделі",   ст. 22 ЦК
України просить стягнути з відповідача ПП „Аква- Медікал" збитки за
неправомірне використання об'єкту права інтелектуальної власності - „Спосіб
одержання штучно виготовленої питної води „Ніколінська" у розмірі 760320
грн.

Крім
того,  позивач зазначає,  що на етикетках води,  придбаної ним в магазині ТК „Таврія-В"
на вул. .Грецькій та ТОВ „Аптека Гаєвського" зазначено,  що вода виготовлена за спеціальною
технологією з рецептурою згідно патенту НОМЕР_1 від
27.12.1995 року. Але вказаний патент за станом на 21.11.2006 року припинив свою
дію. З таких обставин позивач вважає,  тр
виготовлення питної води „Ніколінська" на підставі патенту НОМЕР_1 від
27.12.1995 року та з використанням формули винаходу,  зазначеної в патенті,  здійснюється відповідачем незаконно.

У
судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги,  посилаючись на викладені у заяві обставини.

Представник
відповідача ПП „Аква-Медікал" з вимогами позивача не погодився
пояснивши,  що ПП „Аква-Медікал"
виробляє воду питну „Миколінська" на підставі технічних    умов
ТУ   У    15.9-.001-2005,     які
затверджені    29.09.2005    р.

'(№0*5.03.02-06). Відповідно до технологічної інструкції
№.001162005,  яка є додатком до
ТУ У 15.9-.001-2005 вода питна „Миколінська" містить К2 S04-115-195
мг/дм3 ,  MgS04 - 24-40
мг/дм3 ,  вода ж питна „Ніколінська"
відповідно до деклараційного патенту №14191,
який належить позивачу,  повинна
містити К2 SO4- 15-196 мг/дм3 ,  MgS04
- 8-82 мг/дм3 ,  NaCl
- 20-120 мг/дм3 ,  NaHCOs
- 30-60 мг/дм3 . Порівняльний аналіз цих ознак показує,  що при виготовленні води ПП
„Аква-Медікал" не використовує,
тобто не вводить до штучно виготовленої води „Миколінська",  якісні та кількісні ознаки : NaCl -
20-120 мг/дм3 ,  NaHC03 - 30-60
мг/дм3 ,  що в своїй позовній заяви не
оспорює і сам позивач. Таким чином,  ПП
^Аква-Медікал" при виготовленні води питної „Миколінська" не
використовує спосіб одержання штучно виготовленої питної води
„Николінська",  який запатентовано
ОСОБА_1,  оскільки відповідно до п.2  ст.  28
Закону України „Про охорону прав на винаходи і корисні моделі" продукт
визнається виготовленим із застосуванням запатентованого винаходу (корисної
моделі),  якщо при цьому використано
кожну ознаку,  включену до незалежного
пункту формули винаходу (корисної моделі),
або ознаку,  еквівалентну їй.

Технічні
умови на воду питну „Миколінську" ТУ У 15.9-.001-2005 введені з
06.10.2005 року та затверджені патентовласником ОСОБА_2,  який був
патентовласником патенту НОМЕР_1 від
27.12.1995року,  який по даним на
21.11.2006 року припинив свою дію,  тому
посилання на патент НОМЕР_1 від
27.12.1995року,  яке наводилося на
етикетці ПП „Аква-Медікал" відносилося тільки до рецептурного складу
речовин.

Права
позивача вони не порушували,  оскільки
вода,  яку вони призводять по хімічному
складу є іншою. Вода „Миколінська" - це винахід патентовласника ОСОБА_2.
Назва води також; походить від його імені. Крім того,  з метою захисту прав патентовласника,  вони оформлюють торгову марку на назву води.

Представник третьої особи на боці відповідача ТОВ „Таврія-В" в судове
засідання

не з'явився,  про час слухання справи
був повідомлений належним чином.  В
попередньому

судовому засіданні з вимогами позивача також не погодився та надав до суду
письмові

пояснення,  вказав,  що ТОВ „Таврія-В" з метою реалізації в
роздрібній торговій мережі

закуповувало у ПП „Аква-Медікал" воду питну „Миколінська" на
підставі договору

поставки №547 від 10.08.2006 року. Вода,
що придбалася виготовлюється відповідачем

згідно ТУ У 15.9-.001-2005,
про що свідчать самі технічні умови та

сертифікати відповідності,  що
надаються при поставці товару. Крім того,
представник

ТОВ „Таврія-В" зазначив,  що
документі,  які надані до суду,  свідчать про те,  що вода,
яка

виготовляється ПП „Аква-Медікал" згідно ТУ У 15.9-.001-2005
та вода,  що

може виготовлюватися згідно Деклараційного патенту №14191,  відрізняються по складу,

тобто приватним підприємством „Аква-Медікал" не використано кожну
ознаку,  включену

до незалежного пункту формули винаходу (корисної моделі),  тому відповідно до п.2  ст. 28

Закону   України   „Про
охорону           прав   на
винаходи   і   корисні
моделі",    вода   що

виготовлюється    ПП
„Аква-Медікал"   не   визнається
виготовленою   із   застосуванням запатентованого способу
виготовлення води Деклараційним патентом №14191.

Представник
третьої особи на боці відповідача ТОВ „Аптека Гаєвського" з вимогами
позивача не погодився та дав аналогічні пояснення.

В
судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_2 пояснив,
що вода „Миколінська",  яку
виготовляє ПП „Аква - Медікал" відрізняється по хімічному складу від
води,  на яку отримав деклараційний
патент ОСОБА_1 Головна різниця у тому,
що вода „Миколінська" містить катіон калію у вигляді солі К2 SO4 - 115-195 мг/дм3
,  та катіон магнію у вигляді солі MgS04 - 24-40 мг/дм3
,  вода ж питна „Ніколінська"
відповідно до деклараційного патенту №14191,
який належить позивачу,  повинна
містити катіон калію у вигляді солі Кг SO4- 15-196 мг/дм3
,  катіон магнію у вигляді солі MgS04 - 8-82 мг/дм3
,  а також катіон натрію у вигляді солей NaCl
- 20-120 мг/дм3 ,  NaHC03 - 30-60 мг/дм3
.115-195 мг/ дм3. Вода „Миколінська"
є водою слабокислою,  вода ж „Ніколінська",  яку запатентував позивач є щелочною,  оскільки її складовою є солі натрію NaCl (соль)
,  NaHC03
(сода). У води „ Миколінська" є NaCl,  оскільки він є у самої воді,  яку подає ТОВ „ Інфоксводоканал",  але кількість її зовсім незначна. У
технологічної інструкції по виробництву води питної „Миколінська" вказаний
сумарний показник натрію та калію,  тому
що так потребує ГОСТ,  але натрій міститься у хлоридах. З результатів аналізів
води „ Миколінська",  які є в
матеріалах справи,  та яки робляться
двічі на місяць,  хлориди містяться у
кількості від 3 до 5 мг/дм3 ,  а
враховуючі ,  що хлор тяжче натрію,  то в солі кількість натрію більш,  а самої солі тоді буде від 5 до 7-8 мг/дм3 ,  але ніяк ні 20 - 120 мг/дм3 ,  як вказано в патенті позивача.

В судовому засіданні
спеціалістОСОБА_3 пояснів,  що відповідно
до п.2  ст.  28 Закону України „Про охорону прав на
винаходи і корисні моделі" продукт визнається виготовленим із
застосуванням запатентованого винаходу (корисної моделі),  якщо при цьому використано кожну ознаку,  включену до незалежного пункту формули
винаходу (корисної моделі),  або
ознаку,  еквівалентну їй. Вода
„Ніколінська" відповідно до деклараційного патенту позивача містить чотири
солі ,  вода ж „ Миколінська" - дві.
Вода „Ніколінська" - є слабо кислотною,
вода ж „ Миколінська" за рахунок наявності в ній ще двох солей NaCl та NaHC03
робить її щелочною. Він як патентний повірений зазначає,  що це є самим важливим для ствердження,  що права позивача не порушуються,  оскільки позивач має тільки деклараційний
патент на винахід,  який видається за
результатами формальної експертизи,  яка
встановлює лише належність зазначеного у заявці об'єкта до переліку
об'єктів,  які можуть бути визнані
винаходами. Власнику тільки деклараційного патенту на винахід з метою
перетворення його на патент необхідно подати заяву для проведення
кваліфікаційної експертизи,  яка і
встановлює умови патентоздатності,  а
саме новизну,  винахідницький рівень,  промислову придатність.

Вислухавши
пояснення сторін,  вивчивши та
проаналізувавши надані ними докази у їх сукупності,  суд встановив,  що згідно висновку Державного підприємства
„Український інститут промислової власності" Державного департаменту
інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України про видачу
деклараційного патенту на корисну модель за результатами формальної експертизи
від 14.03.2006 року та на підставі рішення про видачу деклараційного патенту на
корисну модель від Державного департаменту інтелектуальної власності
Міністерства освіти і науки України позивач ОСОБА_1 отримав деклараційний
патент №14191 від 15.05.2006року на корисну модель „Спосіб одержання штучно
виготовленої питної води „Ніколінська". Відповідно до зазначеного патенту
складовими у воді „Ніколінська" є чотири солі Кг SCm- 15-196
мг/дм3 ,     MgS04 -
8-82 мг/дм3 ,  NaCl -
20-120 мг/дм3 ,  NaHCOa - 30-60
мг/дм3 .

Відповідач
ПП „Аква-Медікал" виробляє воду питну „Миколінська" на підставі
технічних умов ТУ У 15.9-.001-2005,
які затверджені 29.09.2005 р. (№05.03.02-06). Відповідно до
технологічної інструкції №.001162005,
яка є додатком до ТУ У 15.9-.001-2005 складовими у воді питної
„Миколінська" є дві солі К2 S04 - 115-195
мг/дм3 ,     MgS04 -
24-40 мг/дм3 .

Відповідно
до п.2  ст. 28 Закону України „Про
охорону прав на винаходи і корисні моделі" патент надає його власнику виключне
право використовувати винахід (корисну модель) за своїм розсудом.  Використанням винаходу (корисної моделі)
визнається виготовлення продукту із застосуванням запатентованого винаходу
(корисної моделі),  застосування такого
продукту,  пропонування для продажу,  в тому числі через Інтернет,  продаж,
імпорт (ввезення) та інше введення його в цивільний оборот або
зберігання такого продукту в зазначених цілях. Продукт визнається виготовленим
із застосуванням запатентованого винаходу (корисної моделі),  якщо при цьому використано кожну ознаку,  включену до незалежного пункту формули
винаходу (корисної моделі),  або ознаку,  еквівалентну їй.

Судом
достовірно встановлено,  що формули води
„Ніколінська",  яка передбачена
деклараційним патентом позивача,  та води
„Миколінська",  яка виготовляється
відповідачем ПП „Аква-Медікал" є різними,
а тому вода „Миколінська" не може бути визнана продуктом,  виготовленим із застосуванням винаходу
позивача,  на який він отримав
деклараційний патент.

Ці
обставини підтверджуються,  копиєю
Деклараційного патенту на корисну модель №14191 та описос до нього,  висновком формальної експертизи (а.с.  15, 1622, 23),  патентом РФ№2051125 та описом до нього
(а.с.  18-21),  технічними умовами води питної
„Миколінська" ТУ У 15.9-.001-2005,  які затверджені 29.09.2005 р. (№05.03.02-06)
та технологічної інструкції №.001162005 (а.с. 54-81),  результатами санітарно-гігієнічних
досліджувань води питної „Миколінська" (а.с. 82-89),  сертифікатом відповідності,  висновком санітарно-епідеміологічної
експертизи (а.с. 93-95),  звітом о
патентних досліджень патентного поверненого ОСОБА_4(а.с.  125-155).

Крім
того,  відповідно до п.1  ст. 25 Закону України „Про охорону прав на
винаходи і корисні моделі" деклараційний патент на винахід (корисну
модель) видається під відповідальність його власника за відповідність винаходу
(корисної моделі) умовам петентоздатності.

Деклараційний
патент,  який має позивач,  відповідно до
ст.  1 Закону України „Про охорону     прав на винаходи і корисні
моделі"    видається за
результатами    формальної

експертизи заявки на винахід,  у ході
якої встановлюється лише належність зазначеного у заявці об'єкта до переліку
об'єктів,  які можуть бути визнані
винаходами (корисними моделями) і відповідність заявки та її оформлення
встановленим вимогам.

Для
перетворення деклараційного патенту на винахід на патент на винахід власник
деклараційного патенту на винахід відповідно до
ст. 26, 1 Закону України „Про охорону прав на винаходи і корисні
моделі" може подати стосовно заявки,
за якою видано деклараційний патент,
заяву про проведення кваліфікаційної експертизи,  яка встановлює відповідність винаходу умовам
патентоздатності (новизні,
винахідницькому рівню,
промисловій придатності).

Оскільки
відповідно до  ст. 459 ЦК України винахід
вважається придатним для набуття права інтелектуальної власності на нього,  якщо він,
відповідно до закону,  є новим,  має винахідницький рівень і придатний для
промислового використання,  то,  враховучи вищевикладені вимоги Закону України
„Про охорону прав на винаходи і корисні моделі" тільки наявність патенту
на винахід,  а не деклараційного патенту
на винахід,  надає правові підстави для
набуття права інтелектуальної власності на винахід.

У
позивача відсутні правові підстави для набуття права інтелектуальної власності
на винахід,  тому і відсутні правові
підстави для захисту цих прав.

Крім
того,  суд не приймає до уваги
ствердження позивача про те,  що
відповідач незаконно використовує на етикетках виготовленої води вказівку на
те,  що вода виготовлена за спеціальною
технологією з рецептурою згідно патенту НОМЕР_1 від
27.12. 1995р.,  оскільки у позивача не
виникло правовідносин з патентовласником цього патенту та крім того сам патент
за станом на 21.11.2006 року припинив свою дію.

Суд
розглянув справу в межах позовних вимог,
створивши учасникам процесу усі необхідні умову для надання,  витребування доказів,  користуючись принципом змагальності
сторін,  з урахуванням встановлених у
судовому засіданні фактів вважає,  що
позивач не довів ті обставини,  на які
він посилався в обґрунтування своїх позовних вимог і вони задоволенню не
підлягають.

На
підставі викладеного,   ст. 1, 25, 26, 28
Закону України „Про охорону прав на винаходи і корисні моделі",   ст. .459 ЦК України,  керуючись
статями 10,  11,  60,
61,  212-215 ЦПК України,   суд

ВИРІШИВ:

У
задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного підприємства „Аква-Медікал" за
участю третіх осіб на боці відповідача ТК „Таврія - В",  ТОВ „Аптека Гаєвського" про захист
порушеного права інтелектуальної власності і стягнення компенсації - відмовити.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської
області через Суворовський районний суд міста Одеси шляхом подачі у 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Апеляційна
скарга може бути подана без посереднього подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо подається у строк,  встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.