У Х В А Л А

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

5 грудня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Сеніна Ю.Л.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Відкритого акціонерного
товариства “Одеський дослідно-експериментальний завод” до ОСОБА_1, Товариства з
обмеженою відповідальністю “Річкова Гавань”, Відкритого акціонерного товариства
“Південелеваторбуд”, регіонального відділення Фонду державного майна України у
Миколаївській області, виконавчого комітету Одеської міської ради, Української
кооперативно-державної корпорації по агропромисловому будівництву
“Украгропромбуд”, треті особи Комунальне підприємство “Одеське міське бюро
технічної інвентаризації і реєстрації об'єктів нерухомості”, Фонд державного
майна України, про визнання наказу, договорів купівлі-продажу, реєстрації
майна, приватизації, свідоцтва про право власності недійсними і усунення
перешкод у здійсненні права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до
Відкритого акціонерного товариства “Одеський дослідно-експериментальний завод”
про усунення перешкод у користуванні правом власності та визначення порядку
користування приміщенням, за касаційною скаргою Відкритого акціонерного
товариства “Одеський дослідно-експериментальний завод” на рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 9 листопада 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської
області від 21 березня  2007  року,

в с т а н о в и л а:

В червні 2004 року Відкрите акціонерне товариство “Одеський
дослідно-експериментальний завод” (далі - ВАТ "ОДЕЗ") звернулося в
суд з позовом до ОСОБА_1, ТОВ “Річкова Гавань”, ВАТ “Південелеваторбуд”,
регіонального відділення Фонду державного майна України у Миколаївській
області, виконавчого комітету Одеської міської ради, Української
кооперативно-державної корпорації по агропромисловому будівництву
“Украгропромбуд”, треті особи КП “Одеське міське бюро технічної інвентаризації
і реєстрації об'єктів нерухомості”, Фонд державного майна України, про визнання
наказу, договорів купівлі-продажу, реєстрації майна, приватизації, свідоцтва
про право власності недійсними і усунення перешкод у здійсненні права
власності.

Позивач зазначав, що йому на праві власності належить чотириповерхова
адміністративна будівля АДРЕСА_1, яку йому було передано у власність Фондом
державного майна України (далі - ФДМУ) під час приватизації підприємства та
перетворення його у відкрите акціонерне товариство. Право власності на вказану
будівлю належить товариству на підставі "Переліку нерухомого майна,
переданого у власність ВАТ "ОДЕЗ", затвердженого ФДМУ 17.11.2003 р. і
було зареєстровано в КП "ОМБТІ і РОН", про що видано відповідне
реєстраційне посвідчення.

26.06.2004 р. ОСОБА_1 здійснив спробу проникнути на 4-й поверх цієї
будівлі, пояснюючи свої дії тим, що придбав приміщення четвертого поверху за
договором купівлі-продажу у Товариства з обмеженою відповідальністю
"Річкова Гавань" (далі - ТОВ "Річкова Гавань"). Дії
відповідача були припинені працівниками міліції. Оскільки ОСОБА_1 не міг бути
набувачем належного йому майна, ВАТ "ОДЕЗ" просило суд визнати
договір купівлі-продажу 4-го поверху адміністративної будівлі АДРЕСА_1, укладений
21.02.2004 р. між ОСОБА_1 та ТОВ "Річкова Гавань", недійсним, визнати
незаконною та скасувати здійснену відповідачем в КП "ОМБТ і РОН"
реєстрацію права власності на це приміщення, а також зобов'язати відповідача
усунути перешкоди у здійсненні ним права власності на спірні приміщення.

В подальшому ВАТ "ОДЕЗ" доповнило свої вимоги та просило визнати
недійсним наказ Української кооперативно-державної корпорації по
агропромисловому будівництву "Украгропромбуд" (далі Корпорація
"Украгропромбуд") № 41 від 30.06.1995 року "Про передачу
нежилого приміщення на баланс ПДБП-3 "Південелеваторбуд", визнати
незаконною окрему приватизацію 4-го поверху адміністративної будівлі, що була
здійснена Регіональним відділенням Фонду державного майна України у Миколаївської
області (далі - РВ ФДМУ у Миколаївської області); визнати недійсним свідоцтво
про право власності на нежитлове приміщення в АДРЕСА_1, яке було видане
виконавчим комітетом Одеської міської Ради 24.12.2003 р. Відкритому
акціонерному товариству "Південелеваторбуд" (далі "ВАТ
„Південелеваторбуд"); визнати недійсним договір купівлі-продажу 4-го
поверху адміністративної будівлі в АДРЕСА_1, укладений 30.12.2003 р. між ВАТ
"Південелеваторбуд" та ТОВ "Річкова Гавань", та договір
купівлі-продажу цього ж 4-го поверху адміністративної будівлі, укладений
21.02.2004 р. між ТОВ "Річкова Гавань" та ОСОБА_1; заборонити
відповідачу ОСОБА_1 створювати перепони по володінню, посилаючись на те,  що передача 4-го поверху адміністративної
будівлі на баланс іншої юридичної особи, подальша його окрема приватизація і
договори відчуження були здійснені відповідачами з порушенням  діючого на той час законодавства.

ОСОБА_1 позов не визнав та пред'явив зустрічний позов, у якому просив суд
визнати дії ВАТ "ОДЕЗ" щодо самочинної заміни замків в належному
йому  приміщенні  і
створення  перепон  у реалізації його права власності на
приміщення 4-го поверху будівлі АДРЕСА_1 незаконними, зобов'язати ВАТ
"ОДЕЗ" усунути перешкоди у користуванні спірним приміщенням та
встановити порядок користування будинком.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім  рішенням  Суворовського  районного  суду м. Одеси від 9.11.2006
р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської
області від 21.03.2007 р., у первісному позові відмовлено, а зустрічний позов
задоволено: зобов'язано ВАТ “ОДЕЗ”  не перешкоджати ОСОБА_1 у користуванні правом власності на четвертий поверх нежитлової будівлі
АДРЕСА_1 та визначено порядок користування зазначеною будівлею.

В обґрунтування касаційної скарги ВАТ “ОДЕЗ” посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та
порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про
скасування судових рішень та ухвалення нового рішення про задоволення
первісного позову.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в первісному позові та задовольняючи зустрічний позов, місцевий
суд виходив з того, що позивач не набув права власності на 4-й поверх
адміністративної будівлі АДРЕСА_1,  а
тому вимоги первісного позову є безпідставними.

Залишаючи
рішення місцевого суду без змін, суд апеляційної інстанції вважав, що названа
справа в повному обсязі підлягала розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте повністю погодитись з такими висновками судів не можна, виходячи з
наступного.

Згідно ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється
відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій,
розгляду і вирішення справи.

Судами встановлено, що
адміністративна будівля АДРЕСА_1
стала  об'єктом  приватизації
ВАТ  “ОДЕЗ” в 1996 році, а 4-й
поверх цієї будівлі  став об'єктом
приватизації ВАТ “Південелеваторбуд” в 1998 р., тобто пізніше.

Згідно реєстраційного посвідчення, виданого уповноваженим органом, ВАТ
“ОДЕЗ” є власником адміністративної будівлі в цілому.

Правовстановлюючі документи, на підставі яких позивач став власником всієї
спірної споруди, в установленому законом порядку недійсними не визнані.
Відповідно до вимог ст. 145 ЦК УРСР і ст. 388 ЦК України власник має право на
захист порушеного права і витребування належного йому майна за наявності
визначених законодавцем  умов і від
добросовісного набувача.

Таким чином висновок місцевого суду про ненабуття ВАТ “ОДЕЗ” права
власності на 4-й поверх адміністративної будівлі без вирішення питання про
визнання частково недійсним правовстановлюючого документу на цю споруду на ім'я
позивача є передчасним.

Переглядаючи 21.03.2007 р. справу в апеляційному порядку, апеляційний суд
не врахував, що 29.12.2006 р. набрав чинності Закон України від 15.12.2006 р. №
483 “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо
визначення  підсудності  справ з питань приватизації та з
корпоративних спорів” (далі - Закон).

Згідно ст. 12 ГПК України зі змінами, внесеними цим Законом, господарським
судам підвідомчі справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про
приватизацію державного житлового фонду.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень цього Закону судові рішення у
справах, передбачених пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону, які ухвалені
судами до набрання чинності цим Законом і не набрали законної сили, можуть бути
оскаржені до апеляційного господарського суду за місцезнаходженням
господарського товариства в порядку, встановленому Господарським процесуальним
кодексом України, і в строки, визначені процесуальним законом, за правилами
якого була розглянута справа чи постановлено рішення суду першої інстанції.

Оскільки серед інших позовних вимог ВАТ “ОДЕЗ” просило визнати незаконною
приватизацію 4-го поверху адміністративної будівлі, що була здійснена РВ ФДМУ у
Миколаївської області на ім'я ВАТ „Південелеваторбуд", то апеляційна
скарга на рішення в цій частині після 29.12.2006 р. мала розглядатись
апеляційним господарським судом у порядку, встановленому ГПК України.

За таких обставин,
апеляційний суд відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України не мав процесуальних
повноважень для апеляційного перегляду рішення місцевого суду в цій частині.

З огляду на наведене, ухвалені в
справі судові рішення не можна визнати законними і обґрунтованими, а тому вони
підлягають скасуванню з підстав, передбачених ч. 2  ст. 338 ЦПК України, з передачею справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Оскільки вирішення
решти позовних вимог первісного позову залежить від правильності вирішення
вимог щодо приватизації спірного нежитлового приміщення, місцевому суду слід
вирішити питання про роз'єднання позовних вимог і можливість розгляду справи в
іншій частині вимог до вирішення господарським судом спору щодо приватизації
спірного майна.

Керуючись ст.ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Одеський
дослідно-експериментальний завод” задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 9 листопада 2006 року та
ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 21 березня 2007 року скасувати, а
справу направити на новий розгляд до місцевого суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Ю.Л.
Сенін

Судді:

Є.Ф.
Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк