РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2007 року
Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого
судді - Капшук
Л.О.

При секретарі - Бесараб І. С,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Миронівка цивільну справу за позовом

відкритого акціонерного товариства «Державний Ощадний банк

України»        до     ОСОБА_1, ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та дострокове розірвання договору,  №
справи 2-230/2007,

ВСТАНОВИВ:

позивач
звернувся до суду з позовом,  мотивуючи
свої вимоги тим,  що 14.09.2005 року між' ним та
відповідачем ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір НОМЕР_1,  згідно з яким відповідачу банком було надано кредит на
споживчі цілі в сумі 4000
гривень строком на 24
місяці зі сплатою 20
відсотків річних з умовою погашення основного боргу та відсотків за
встановленим графіком.

14.09.2005 року з метою
правового забезпечення повернення кредиту між позивачем та ОСОБА_2,  ОСОБА_3 були укладені договори поруки за НОМЕР_2, НОМЕР_3 та
договір застави НОМЕР_4.

В
порушення своїх зобов'язань відповідач ОСОБА_1 допустила заборгованість по
сплаті кредиту в сумі 2495
гри. та відсотках -
159, 52 гри. Крім цього,
відповідачу нараховано пеню за прострочку погашення кредиту та відсотків
в сумі   156, 37 грн.

12.12.2006 року
відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були надіслані претензії,  проте до цього часу заборгованість не
погашена,  а тому просив суд стягнути
солідарно з відповідачів борг за кредитним договором в розмірі 2810, 89 гри. та судові
витрати по справі в розмірі 51
гривні,  достроково розірвати договір
кредитуНОМЕР_1 від 14.09.2005 року.

В
судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив і просить
стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 2810, 89 гри.
заборгованості за кредитним договором,  51 гривню судового
збору та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи судом.  Достроково розірвати
договір кредиту.

Відповідачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове
засідання не з»явилась,  про день та час
слухання справи повідомлені судом належним чином,  про що свідчить розписка про одержання
судової повістки,  причини неявки суду не
повідомили.

2

Відповідач
ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги визнала повністю та пояснила,  що дійсно 14.09.2005 року уклала з позивачем кредитний договір,  за яким їй надана кредит на споживчі цілі в
розмірі 4000 гри. У
зв»язку з скрутним матеріальним становищем допустила порушення строків сплати
чергових платежів по кредиту та відсотків за користування ним.  Найближчим часом зобов»язується погасити
заборгованість. Проти задоволення позову не заперечує.

Заслухавши
представника позивача,  відповідача
ОСОБА_1,  дослідивши письмові матеріали
справи,  оцінивши докази у їх сукупності,  суд прийшов до висновку,  що позов підлягає задоволенню.

В
судовому засіданні встановлено,  що 14.09.2005 року позивач та
відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір НОМЕР_4,
згідно якого .
позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит на споживчі цілі в розмірі 4000 гривень за умови
сплати основного боргу та відсотків,
починаючи з вересня 2005
року по вересень 2007року
(а.с.  7-8),  Пунктом 2.4 зазначеного
договору був встановлений графік погашення кредиту та відсотків по ньому. У
відповідності до п. 1.3 договору
процентна ставка по кредиту встановлена в розмірі 20% річних.

Стаття 1054 ЦК України
передбачає,  що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа (кредитодавецъ)
зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,  встановлених договором,  а позичальник зобов»язується повернути кредит
та сплатити проценти.

Порушенням
зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням,  умов,
визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) у відповідності до
статті 610 ЦК України.

Відповідачем
прострочена сплата чергових платежів по кредиту і відсотках і станом на 10.03.2007 року
заборгованість по черговому платежу становить 2495 гри.,  по відсотках
159, 52 гри.

Правові
наслідки порушення зобов»язання
передбачені статтею 611
ЦК України,  згідно якої у разі
порушення зобов'язання настають правові наслідки,  встановлені договором.  Згідно з пунктом 2.9 договору сторони
погоджуються з тим,  що Банк має право на
дострокове стягнення заборгованості за цим договором з письмовим повідомленням
про це Позичальника за 10
календарних днів,  в разі порушення
Позичальником умов цього Договору та договорів забезпечення,  в тому числі одноразового прострочення сплати
чергового платежу по кредиту та відсотках за користування кредитом понад два
місяці. У разі недодержання позичальником умов даного договору (в тому числі
одноразового прострочення сплати чергового платежу по основному боргу та
відсотків за користування кредитором та інше) та договорів забезпечення,  при утворенні простроченої заборгованості за
кредитним договором або нарахованими відсотками понад два місяці,  або незгоді Позичальника із змінами
відсоткової ставки відповідно до умов,
викладених у цього договорі,
достроково стягнути з Позичальника всю суму кредиту,  а також суму

3

відсотків за
користування ним та суму неустойки,  в
тому числі й шляхом дострокового звернення стягнення на заставлене майно.

12.12.2006 року позивачем
було надіслано претензію на адресу відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про сплату
боргу,  проте заборгованість    не сплачена до даного часу.

Пунктом 4.2 договору
передбачено,  що за невиконання або
неналежне (несвоєчасне) виконання взятих на себе зобов»язань по поверненню
кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом Позичальник зобов»язується
сплатити на користь Банку,  а останній
має право вимагати сплати неустойки - пені у розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України,  яка діяла
на період за який сплачується пеня,  від
суми платежу за кожний день прострочення. Позивачем в якості . наслідків
порушення зобов»язання
у відповідності до даного пункту Кредитного договору було нараховано
заборгованість по простроченим відсоткам в сумі 159, 52 грн.,  пеню за
прострочку погашення кредиту в сумі 156,
37 грн.,  а всього нараховано
заборгованості в розмірі 2810,
89  грн.

Таким
чином відповідач ОСОБА_1 допустила неналежне виконання умов,  визначених змістом зобов»язання. а тому
вимоги позивача являються обгрунтованими.

Правовим
забезпеченням виконання зобов'язання
відповідача ОСОБА_1 являються договори поруки НОМЕР_2, НОМЕР_3,
укладені між: позивачем та відповідачами ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 (а.с,  а.с.  5-6).

Частиною
1 статті 553 ЦК України
передбачено,  що за договором поруки
поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ний свого
обов»язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання
боржником.  Правові наслідки порушення
зобов»язання забезпеченого порукою передбачені статтею 554 ЦК України в якій
зазначено,  що у разі порушення боржником
зобов»язання,  забезпеченого
порукою,  боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як солідарні боржники,  якщо договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі,  що і
боржник,  включаючи сплату основного
боргу,  процентів,  неустойки,
відшкодування збитків,  якщо інше
не встановлено договором поруки.

Пунктом 1.1 договорів поруки
передбачено,  що поручитель поручається
перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне
виконання Боржником зобов»язания за Кредитним договором НОМЕР_1 від 14.09.2005 року,  а саме по поверненню суми кредиту ,
сплаті,  відсотків
за користування кредитом,  в терміни та
сумах,  визначених Кредитним
договором,  нарахованої пені,  а також,
по сплаті,  понесених Кредитором
збитків,  завданих порушенням
зобов»язання та відповідати по відшкодуванню витрат,  понесених Кредитором у зв»язку із предъявлениям вимоги до
Поручителя.

Враховуючи
викладене,  відповідачі ОСОБА_2 та
ОСОБА_3,  які забезпечиш порукою виконання зобов»язання по
поверненню кредиту

4

відповідачем
ОСОБА_1,  повинні нести перед позивачем
солідарну відповідальність за невиконання вказаного зобов»язання. а тому вимоги
позивача являються обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 88 ЦПК України
передбачає,  що стороні,  на користь якої ухвалено рішення,  суд присуджує з другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові витрати.

При
подачі заяви до суду позивачем було сплачено 51 гривню судового збору та 30 гривень витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом,  які підлягають стягненню з відповідачів
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його
користь .

На
підставі викладеного,  ст. ст. 536,
553,  554,  6.10,
6.11,  1054 ЦК України,  керуючись cm.cm. 10,
11,  15,  60,
131,  209,  212,
213,  214,  21.5 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

позов
задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 на користь
відкритого акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» ( р/р 37399904 в Миронівському
відділенні Ощадного банку України,  МФО 320188,  код СДРПОУ 23572124)
солідарно 2810, 89 гри.
заборгованості та 81 гривню
судових витрат,  а всього 2891, 89 гривень (дві
тисячі вісімсот дев»яносто одну гривню вісімдесят дев»ять копійок).

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Київської,  області через Миронівський районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження,  і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги,  з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 cm. 295 ЦПК України.