РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27
серпня 2007 року            Володарський
районний суд Донецької області в складі

судді                                                          Доценко
СІ.

Секретаря                                               Білоконь
О.М.

Представника
позивача                          ОСОБА_11

Відповідачів                                    ОСОБА_4,
ОСОБА_5

представників
відповідачів         ОСОБА_12,  ОСОБА_13

розглянувши   у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Володарське цивільну

справу за
позовом :

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2,  ОСОБА_3,

Володарської райдержадміністраціі,
Володарської районної державної нотаріальної

контори,  КП «Володарське БТІ,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру
і договору купівлі -продажу квартири і вселення в спірну квартиру

і зустрічного позова ОСОБА_4

до ОСОБА_2,  ОСОБА_1 і ОСОБА_3про

усунення перешкод в реалізації права власності на квартиру

і знятті з реєстраційного обліку,

встановив:

Позивач
звернувся до суду з зазначеним позовом ,
в якому просить суд задовольнити його вимоги,  т.щ. в 2002 році при приватизації
АДРЕСА_1,  наймачем которої була його
мати ОСОБА_2 і в якій
він був зареєстрований і постійно проживав,
він,  будучи неповнолітнім,  не був включений в довідку про склад сім»ї
ОСОБА_2 як член родини відповідачки,  яка
видавалась для офрмлення приватизації і був позбавлений права приймати участь в
приватизації житла. Квартира була приватизована на ОСОБА_2 І його
повнолітнього брата ОСОБА_3
В 2006 році квартира була братом і матір»ю продана без його відома за
договором купівлі-продажу ОСОБА_4
У зв»язку чим він незаконно був позбавлений житла,  а тому просить суд визнати недійсними
свідоцтво про право власності на спірну квартиру,  і договір купівлі -продажу цієї квартири і
вселити його в спірну квартиру.

Відповідач    ОСОБА_4
звернувся до суду з зустрічним позовом в якому просить суд

усунути
перешкоди в реалізації ним свого права власності на спірну квартиру,  т.щ. на момент укладення договору
купівлі-продажу квартири позивач,  його
мати і брат,  які є відповідачами за
позовом ОСОБА_1,  були зареєстровані в данній квартирі і при
укладенні    договору ОСОБА_3, діючи від
свого імені і    імені своєї матері    за

дорученням
,  взяв на себе забов»язання повністю
звільнити квартиру для безперешкодного користування новим власником і в усній
формі домовились з ним,  що протягом
місяця після оформлення договору відповідачи знімуться з реєстраційного обліку
за цією квартирою,  але ж до теперішнього
часу вони зареєстровані в його квартирі,
що становить для нього перешкоду в користуванні і розпорядженні своєю власністю.

В
судовому засіданні представником позивача підтримані вимоги позивача,  які вона обгрунтувала тим,  що позивач на момент приватизацій квартири
був неповнолітній і був зареєстрований в квартирі разом з матір»ю ,  але ж безпідставно не був включений в
документи на приватизацію,  у зв»язку з
чим був позбавлений права власності на частку в спільній сумісній власності
його родини,  т.щ квартира була
приватизована лише на мати і його брата ОСОБА_3. 11 квітня 2006 року його
братом квартира була продана ОСОБА_4 без його і матері відома,  а тому просить задовольнити позов,  визнати недійсними свідоцтво про право
власності на квартиру від 10.12.2002 року,
видане Володарською райдержадміністрацією і договір купівлі-продажу
спірної квартири від 11.04.2006 року затверджений Володарською райдержнотконторою,  забов»язавши сторони повернути іншій стороні
все отримане нею за договором,  і вселити
його в спірну квартиру. Проти зустрічного позову заперечувала.

На
вимогу суду з»явитися особисто в судове засідання позивач не з»явився,  але свою позицію по справі позивач виклав
також в письмовій заяві на адресу суду,
в якій просить розглянути справу без його участі за участю його
представника і просить задовольнити його позовні вимоги і відмовити в
задоволенні зустрічного позову.

Відповідачи
ОСОБА_4,  ОСОБА_5і їх представник проти вимог позивача
заперчували,  мотивуючи тим,  що в 2006 році вони вирішили придбати
квартиру в с. Зоря Володарського району і від мешканців села їм стало відомо,  що продається спірна квартира.В січні 2007
року вони знайшли господарів квартири ОСОБА_6 і ОСОБА_7,  які погодились її продати . ОСОБА_2 не бачили,  зі слів синів було відомо,  що вона в Москві на заробітках. Ключи від квартири
брали у дочки подруги ОСОБА_2 - ОСОБА_5. Квартира була занедбана. Була
заборгованість за енергопостачання,  газ
і була відключена від газо-електропостачання. Підлога піднялася від
вологи,  тому що зі стелі текла вода.
Віконне скло було розбите,  каналізація
забита. Майна не було. Було декілька кухонних ящиків. Зі слов сусідів власники
в квартирі не мешкали з 1998 року . Продажем квартири займались ОСОБА_7 і
ОСОБА_6,  документи на право
розпорядження квартирою були всі на ОСОБА_3. Він був співвласником і у нього
було доручення від матері на продаж квартири. Ціна запропонована відповідачів
задовольнила і вони,  давши
завдаток,  домовились про оформлення
договору купівлі-продажу. Нотаріус перевіряв всі документи,  все було в порядку. Правочин було оформлено
11.04.2006 року і він був зареєстрований в Володарському БТІ. ОСОБА_4 передав ОСОБА_6у
всю суму грошей за квартиру і той пообіцяв протягом місяця виписати всіх
зареєстрованих в квартирі членів родини. ОСОБА_5стверджує,  що вона по телефону спілкувалась до
оформлення правочину з ОСОБА_1і говорила що дзвонить у зв»язку з узгодженням
питання продажу квартири. їй відомо,  що
це був він,  тому що представився братом
ОСОБА_1 і повідомив,  що
купівлею-продажем квартири займається його брат ОСОБА_6. Ні яких перешкод для
оформлення правочину він не коїв і свої права на квартиру не заявляв. В
теперішній час відповідачі мешкають в цій квартирі,  зробили ремонт,  підключили електро-газопостачання,  оформили договори на обслуговування зі ввсіми
організаціями: Володарським РЕМ. ,
«Маріупольгаз»,
«Зоря-жилкомсервіс». Вважають,  що
підстав для визнання угоди купівлі-продажу недійсною не має,  тому що вони є добросовісними набувачами і
оформлюючи договір не могли знати про ті обставини,  що позивач був ще в 2002 році пропущений в
документах на приватизацію і пред»явить свої вимоги лише в 2007 році,  через рік після продажу квартири.
Вважають,  що якщо дійсно безпідставно
позивач був невключений
в документи на приватизацію квартири,
то він може отримати відшкодування вартості своєї частки квартири від
продавців: матері і брата ОСОБА_3. ОСОБА_4
у зв»язку з тим,  що по теперішній
час  позивач,  його мати і

брат
ОСОБА_6 прописані в квартирі,  не
зважаючи на п.7. Договору купівлі-продажу,
де вказано,  що протягом місяця
продавець повинен звільнити квартиру для бесперешкодного користування
покупцями,  просить суд зняти іх з
реєстрації по його квартирі і тим самим усунути перешкоди в користуванні ним
своєю власністю.Його вимоги підтримані ОСОБА_5.

Відповідач
ОСОБА_3 в судове
засідання не з»явився,  хоча належним
чином був повідомлений про місце і час слухання справи,  але залишив суду заяву в якій просить суд
розглянути справу в його відсудтність.

Відповідач
ОСОБА_2 позовні
вимоги ОСОБА_1визнала
повністю і пояснила,  що дійсно син був
постійно прописаний в спірній квартирі і на момент приватизації теж,  але ж у зв»язку з тим,  що вона їздила на заробітки він як неповнолітній
під час навчання в школі проживав у її матері в Тельмановському районі,  а на канікулах,  і коли вона приїздила - в спірній квартирі. В
2002 році збираючи документи на приватизацію квартири,  вона невірно була проінформована сільським
головою ОСОБА_7,  яка не включила в
довідку про склад сім»ї неповнолітнього сина ОСОБА_1. Вона,  не знаючи
законодавства,  не звернула на це уваги
,  вважаючи,  що після досянення повноліття син автоматично
отримає право в спільній власності на квартиру і свідоцтво про право власності
було видане лише на неї і на сина ОСОБА_3. Тому що переважно вона знаходиться
на заробітках в м. Москва,  вона видала
сину ОСОБА_6у доручення на виконання від її імені всіх необхідних юридичних дій
по розпорядженню всім належним їй майном.
Наміру продавати квартиру вона не мала. Вона думала про обмін квартири
на М. Маріуполь. Але ж син без її відома оформив договір купівлі -продажу
квартири,  про що їй стало відомо через
пів-року після її реалізації. Гроши від реалізації квартири вона не отримала,  але ж готова повернути ОСОБА_4 уплачені ним
гроші за квартиру. Проти зустрічного позову заперечує,  т.щ квартира була продана без її відома.

Представник
Володарської райдержадміністрації позовні вимоги визнала частково,  заперечує проти визнання свідоцтва на право
власності недійсним,  тому що
приватизація проведена була на підставі пакету документів ,  наданих ОСОБА_2 Молодший син ОСОБА_1 в довідці про
склад сім»ї вказан не був,  а тому
свідоцтво на право власності на квартиру було видане лише на ім»я ОСОБА_2 і
вказаного нею в пакеті документів на приватизацію члена її сім»ї ОСОБА_3. Вважає,  що розпорядження голови райдержадміністрації
відповідає закону ,  свідоцтво є
законним,  але ж не заперечує проти
внесення змін в свідоцтво про право власності на спірну квартиру,  вказавши співвласником спірної квартири також
ОСОБА_1. Вирішення
зустрічного позову залишає на розсуд суду.

Представник
Володарської державної нотконтори в судове засідання не з»явився,  але ж завідувачка Володарської держнотконтори
представила суду письмову заяву в якій проти позову в частині визнання
недійсним договору купівлі -продажу квартири від 11.04.2006 року
заперечувала,  мотивуючи тим,  що на день посвідчення договору купівлі-
продажу документи для посвідчення правочину були надані в повному обсязі,  та оформлені належним чином.  Права сторонам правочину були роз»янені.
Просила розглянути справу в її відсудтність.

Представник
КП «Володарське БТІ» пояснила,  що пакет
документів по приватизації через рік по акту прийому-передачи передаються з
райдержадміністрації в БТІ для реєстрації свідоцтва про право власності і
подшиваються до архівної справи. В свідоцтві і пакеті документів на
приватизацію спірної квартири ОСОБА_1було вказано 2 особи: голова сім»і і один
член сім»ї. Вирішення позову залишили на розсуд суду.

Вислухавши
осіб,  які приймали участь у розгляді
справи, дослідив наявні в справі докази,
суд прийшов до слідуючого:

Із копії
свідоцтва про право власності на житло від 10 грудня 2002 року згідно
розпорядження Володарської районної державної адміністрації №400 від 10.12.2002
року АДРЕСА_1

Донецької
області приватизована згідно Закону України «Про приватизацію державного
житлового фонду» і належить на праві спільної сумісної власності громадянці
ОСОБА_2і члену її сім»ї ОСОБА_1

В заяви
ОСОБА_2. Від 30.10.2002 року на ім»я Голови Володарської райдержадміністрації
про приватизацію спірної квпартири відомості про ОСОБА_1 не значаться.

В
довідці про склад сім»ї ОСОБА_2,  доданій
до заяви про приватизацію житла ОСОБА_1
не значиться.

Згідно
розпорядження голови Володарської райдержадміністрації №400 від 10.12.2002 року
прохання ОСОБА_2. про приватизацію квартири в якій вона мешкає з членами сім»ї
задоволено і квартира безкоштовно передана в спільну сумістну власність.

Згідно
витягу з домової книги Зорянської сільскої ради Володарського району Донецької
області на момент приватизації в 2002 році і по тереперішній час в спірній
квартирі зареєстровані ОСОБА_2,  ОСОБА_3, ОСОБА_1

Згідно
довідки Зорянської сільскої ради Володарського району Донецької області позивач
на період 2002 р. був прописаний в спірній квартирі,  але навчався в с. Зажиточне Тельмановського
району Донецької області.

Згідно
довідки Чермаликської ОПІІ-ІП ступенів позивач в 2002 році навчавсвя в цій
школі,  а проживав в АДРЕСА_1

Згідно
копії паспорта позивач 13.10.1987 року народження,  що свідчить про те, що на момент приватизаці
він був неповнолітнім і не міг самостійно захищати свої права.

Із
довідки Тельмановської райдержадміністраціії в приватизації житла в Тельмановському
районі Донецької області не приймав

Допитана
в судовому засіданні ОСОБА_7пояснила,  що
в 2002 році працювала головою Зорянської сільскої ради і працює по теперишній
час.  Сім»ю ОСОБА_1знає. В 2002 році за
довідкою для приватизації приходила мати ОСОБА_2
По погосподарчій книзі значилось з нею 2 дітей . ОСОБА_1 Проживав
постійно і навчався в с.  Зажиточне Тельмановського
району у бабушки,  тому що мати постійно перебувала на
заробітках,  і тому його могли не внести
в довідку про склад сім»ї. Вона заперечує,
що поясняла ОСОБА_2,  що
неповнолітні не приймають участь в приватизації. Якби вона принесла свідоцтво
про народження дитини,  то він був би
включений до довідки, і мав би можливість приймати участь в приватизацій. В
книзі реєстрації по Зорянській с/раді він зареєстрований після отримання
паспорту з 16.03.2005 року.

Відповідно
до наданої копії договору купівлі-продажу квартири 11.04.2006 року між ОСОБА_3
Який діяв від свого імені та від імені матері ОСОБА_2.3а дорученням №788 від
18.03.2006 року і ОСОБА_4. Було укладено договор
купівлі-продажу спірної квартири за 10300 грн . При цьому продавець в п. 4
договору стверджував,  що спірна квартира
на момент укладення договору нікому іншому не продана,  іншим особам не відчуженая також прав на неї
у третіх осіб в Україні і за її межами не має і згідно п.7 договору взяв на
себе забов»язання повністю звільнити продану квартиру для безперешкодного
користування нею покупцями. Сторонам роз»янені права і обов»язки. Попереджені
про відповідальність,  нотаріусом особа
громадян,  які підписали договір,  а також їх дієздатність і належність ОСОБА_3
І ОСОБА_2. До цієї квартири перевірена.

Відповідно
до копії довіренності на представництво інтересів ОСОБА_2. ОСОБА_3,  яка зазначена в договорі купівлі-продажу
встановлено,  що вона видана 18.03.2006
року ОСОБА_2 ОСОБА_3,  якою він був
уповноважений виконувати від її імені всі необхідні юридичні діїї пов»язані з
розпорядженням всім її майном з чого б воно не складалось з правом представляти
її інтереси як власника майна в тому числі в в установах нотаріату вчиняти від
її імені будь-які правочини щодо користування та розпорядження її майном в тому
числі укладати договори купівлі-продажу,
одержувати належне їй майно і гроші,
розпоряджатися рахунками,
подавати від

її імені    заяви,
отримувати необхідні документи ,
розписуватись за неї і виконувати всі інші дії в межах повноважень.

Свідок
ОСОБА_8пояснив,  що він є депутатом
Зорянської сільскої ради. Сім»ю ОСОБА_1знає 28 років ,  проживають в одному будинку. З 1998 році в
квартирі ніхто не проживає,  т.щ. мати
постійно на заробітках в Москві,  а діти
весь час були у сестри і у матері. Квартира була виставлена на продаж. Ключи були у куми
ОСОБА_2- ОСОБА_9. ОСОБА_1і його брати декілька разів приїзджали з
покупцями,  але ж квартира була дуже
занедбана і її ніхто не покупав. Зі ОСОБА_9 за її проханням заходив до
квартири. Там нічого не було із речей,
меблів. Квартира була обезструмлена,
без водопостачання, каналізації підлога зіпсована водою.Стіна в спальні
була тріснута і мала вітвіри на вулицю . ОСОБА_4
з дружиною після купівлі квартири зробили в ній ремонт,  підключили енергопостачання,  воду,
газ.

Свідок
ОСОБА_10 пояснила,  що ОСОБА_1знає давно.
їх квартира знаходилась в сусідньому домі.З 1998 роцку в квартирі ніхто не проживає.Мати
на заробітках.Діти були у її матері . Ключ від квартири був у куми ОСОБА_2
-ОСОБА_9.Квартира була виставлена на продаж.їй це відомо від ОСОБА_9. Свідок
хотіла купити квартиру свому сину. Разом зі ОСОБА_9 ходила її дивитись.Квартира
була пуста і занедбана.Електропостачання,
водопроводу,  каналізації не було.
Також вона бачила що один з синів ОСОБА_2,
хто саме вона сказати не може,
показував квартиру покупцям.  ОСОБА_4 і його дружина
після купівлі зробили ремонт,  провели
опалення,  відремонтували каналізацію.

Таким
чином судом на підставі дослідженних доказів встановлено ,  що на момент приватизації спірної квартири
неповнолітній ОСОБА_1 був
прописаний разом з матір»ю і значився таким,
що постійно проживав в цій квартирі з 1989 року ,  а тому він мав право на участь в приватизації
спірної квартири разом з іншими членами сім»ї ОСОБА_2. відповідно до  ст. 5 Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року,  зі змінами на 19.01.2006 року,  і щодо п.5 Положення про порядок передачі
квартир (будинків) у власність громадян « затвердженого Наказом Державного
комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.09.1992 року №56

Але ж
суд вважає,  що немає підстав для
визнання недійсним свідоцтва про право власності на спірну квартиру від
10.12.2002 року,  виданного на підставі рішення
Володарської райдержадміністрації щодо безкоштовної приватизації спірної
квартири і передачі її у спільну сумісну власність ОСОБА_2. і члену її сім»ї ОСОБА_3,  тому що рішення про приватизацію квартири і щодо
кількості осіб,  які приймали участь в
приватизації прийнято відповідно до Закону «Про приватизацію державного
житлового фонду» на підставі пакету документів,
представлених ОСОБА_2,  яка
готувала пакет документів як наймач квартири.

Тому,  суд вважає достатнім для поновлення права
позивача визнати за ним право

на   участь
в    приватизації        спірної
квартири    і    забов»язати        Володарську

райдержадміністрацію внести зміни в свідоцтво про право власності   на житло від 10

грудня    2002    року       виданого    згідно
розпорядження    голови    Володарської

райдержадміністрації
№400    від 10.12.2002
року щодо приватизації спірної квартири ,
додавши в графу «члени сім»ї» - ОСОБА_1.

Суд
вважає,  що немає підстав для визнання
недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири,  тому що при оформленні договору були
додержані всі вимоги щодо чинності правочину: сторони мали необхідний обсяг
цивільної дієздатності,  мало місце
вільне волевиявлення сторін,  правочин
був укладений в письмовій формі ,
нотаріально посвідчений,  був
направлений на реальне настання правових наслідків,  що обумовлені ним ( продавець отрмав
оговорену суму грошей і передав в розпоряження покупцю продану за договором
квартиру. )Після нотаріального посвідчення ОСОБА_4 зареєстрував квартиру в БТІ

Судом
встановлено,  що обидві сторони діяли
добросовісно,  тобто на момент укладення
договору і його нотаріального посвідчення вони не знали і не могли знати про

те що через рік   після укладення    правочину позивач,  який
на момент укладення правочину не був її співвласником ,  буде пред»являти свої права на спірну
квартиру.

ОСОБА_3 як
продавець,  діяв від свого імені і імені
своєї матері ОСОБА_2., за її дорученням і укладення договору купівлі-продажу не
виходило за межи його представницьких повноважень,  тому що ОСОБА_23а
дорученням надала йому право на розпорядження її майном в тому числі і на
укладення договору купівлі-продажу,  у
зв»язку з чим її доводи про те що вона не мала наміру продавати квартиру і ОСОБА_3 розпорядився
квартирою без її відома і перевищив надані йому повноваження не підтверджені
доказами і не можуть бути прийняті судом.

Суд
також критично оцінює показання свідка ОСОБА_9,
яка є подругою ОСОБА_2,  щодо
небажання останньої продавати квартиру,
тому що ці доводи спростовані показаннями свідків - незацікавлених осіб
,  а також довіреність з наданням права
купівлі-продажу її майна видана ОСОБА_3 ОСОБА_2 свідчить про наміри
відповідачки.

Не
заслуговують на увагу суду і доводи позивача про те,  що ОСОБА_3
шляхом обману виселив його з спірної квартири нібито для ремонту,  а фактично без його відома реалізував
квартиру,  т.щ. по-перше із показань
свідків квартира не була пригодна
для проживання в ній,  а по-друге
позивач не був на момент укладення правочину співвласником квартири,  а тому його згода на укладення правочину щодо
її реалізації була не потрібна.

Таким
чином,  судом встановлено,  що ОСОБА_4,  придбавши квартиру за відплатним договором є
добросовісним набувачем і немає підстав для визнання договору недійсним і
застосування двосторонньої реституції.

При
цьому,  суд вважає необхідним
ро"яснити позивачу про те,  що він
має право реалізувати своє право шляхом пред"явлення позову до ОСОБА_2ОСОБА_3.,  які є відчуджувачами майна,  щодо відшкодування йому частину вартості
квартири,  відповідно до належної йому
частки.

Враховуючи
, що після державної реєстрації договору купівллі-продажу квартири в квітні
2006 року ОСОБА_4 став її
власником він має право на власний розсуд володіти користуватися і
розпоряджатися своїм майном і згідно
ст.  391 ЦК України має
право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і
розпорядженням своїм майном.

На думку
суду незняття в добровольному
порядку з реєстрації в спірній квартирі її колишніх власників і членів їх
сім»ї більше року після укладення договору , не зважаючи на вимоги
власника,  при тому,  що продавець взЯв на себе забов»язання згідно
п.7 договору купівлі-продажу,  повністю
протягом місяця звільнити продану квартиру для безперешкодного користування нею
покупцям,  встановлює перешкоди власнику
в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном,  а тому с
уд вважає такими що підлягають задоволенню зустрічні вимоги відповідача
ОСОБА_4а про зняття позивача,  і колишніх
власників квартирих з реєстраційного обліку в його квартирі,  тому що вони не є членами сім»ї ОСОБА_4а і не
можуть користуватися його майном без згоди власника.

Судові
витрати за позовом ОСОБА_1.
складаються із судового збору 8, 50 грн. і витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 7, 50 грн.

Судові
витрати при зверненні позивачем до суду складають судовий збір 51 грн. і
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 грн. Переплата
судових витрат складає 60 грн.

Судові
витрати за зустрічним позовом ОСОБА_4 складаються із судового збору 8, 50 грн.
і витрати на інформаційно-технічне забезпечння розгляду справи 7, 50 грн.,  які були понесені ОСОБА_4. при зверненні до
суду.

На думку
суду,  судові витрати за позовом ОСОБА_1 підлягають
відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачки ОСОБА_2яка не надала належним чином оформлений пакет документів
на приватизацію,  що потягло за собою
порушення права позивача на участь в приватизації житла.

Надмірно
переплачену ОСОБА_1. суму
судового збору і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
в суді,  згідно  ст. 83 ЦПК України,  слід повернути позивачеві.

Витрати,  понесені ОСОБА_4. при зверненні із зустрічним
позовом підлягає стягненню з ОСОБА_3,  який,
виступаючи за договором купівлі-продажу продавцем,  не виконав взяті на себе зобов"язання
щодо усунення перешкод у володінні новим власником своїм майном.

Керуючись  ст.
ст. 209-215 ЦПК України,   ст. 5
Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" №2482-ХП від
19.06.1992 року зі змінами на 19.01.2006 року,
ст.  ст. 203, 239, 244, 386, 391,
388 ЦК України, -

Вирішив :

Визнати
за ОСОБА_1право на участь в приватизації АДРЕСА_1і зобов"язати Володарську
райдержадміністрацію внести зміни в свідоцтво про право власності на житло від
10.12.2002 року,  виданого згідно
розпорядження Голови Володарської райдержадміністрації Донецької області №400
від 10.12.2002 року щодо приватизації АДРЕСА_1,
додавши в графу „члени сім'Т' -ОСОБА_1.

В іншій
частині позовних вимог відмовити,
роз'яснивши ОСОБА_1,  що він має право звернутись із позовом до
осіб,  які є відчуджувачами
квартири,  про стягнення належної йому
частини вартості проданої квартири.

Зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_4 задовільнити.

ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 зняти з
реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1,
як таких,  що втратили право
проживати в цій квартирі.

Стягнути
із ОСОБА_2на
користь ОСОБА_1 судові
витрати при зверненні до суду: судовий збір в сумі 8, 50 грн. і за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 7, 50 грн.,  а всього 16 /шістнадцять/ грн.

Повернути
ОСОБА_1
переплачений судовий збір на користь держави в сумі 42 /сорок дві/ грн.. 50
коп.,  сплачений згідно квитанції №140299
від 10.03.2007 року в філії ЗАТ „Донгорбанк" в м. Маріуполі (приходна каса
№2),  р/р 0214,  одержувач платежу: районне фінансове
управління смт. Володарське,  і за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді - 22 /двадцять дві/
грн. 50 коп.,  сплачений згідно квитанції
№229 від 10.03.2007 року у Володарському відділенні №3133 Ощадбанку України
(р/р 0004,  одержувач платежу:
УДК в м. Донецьк).

Стягнути
із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати при зверненні до суду: судовий
збір в сумі 8, 50 грн. і за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
7, 50 грн.,  а всього 16 /шістнадцять/
грн.

На
рішення може бути подано заяву про апеляційне оскарження до Апеляційного суду
Донецької області через Володарський районний суд протягом 10 днів з дня його
оголошення.