overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
СFпFрFаFвFаF №F 2-2816 2007 рFіFкF
ІFМFЕFНFЕFМF УFКFРFАFЇFНFИF
21 лFиFсFтFоFпFаFдFаF 2007 рFоFкFуF МFиFкFиFтFіFвFсFьFкFиFйF рFаFйFоFнFнFиFйF сFуFдF мF. ГFоFрFлFіFвFкFиF ДFоFнFеFцFьFкFоFїF оFбFлFаFсFтFіF вF сFкFлFаFдFіF: ГFоFлFоFвFуFюFчFоFгFоF сFуFдFдFіF КFаFлFіFуFшF ОF.ВF.,
пFрFиF сFеFкFрFеFтFаFрFіF ЄFлFаFгFіFнFоFїF НF.ВF.,
зFаF уFчFаFсFтFюF пFрFеFдFсFтFаFвFнFиFкFаF пFоFзFиFвFаFчFаF ОFСFОFБFАF_1,
вFіFдFпFоFвFіFдFаFчFаF ОFСFОFБFАF_2,
рFоFзFгFлFяFнFуFвFшFиF уF вFіFдFкFрFиFтFоFмFуF сFуFдFоFвFоFмFуF зFаFсFіFдFаFнFнFіF вF зFаFлFіF сFуFдFуF вF мF. ГFоFрFлFіFвFцFіF цFиFвFіFлFьFнFуF сFпFрFаFвFуF №F 2-2816/2007рF. зFаF пFоFзFоFвFоFмF ЗFаFкFрFиFтFоFгFоF аFкFцFіFоFнFеFрFнFоFгFоF тFоFвFаFрFиFсFтFвFаF „FГFоFрFлFіFвFсFьFкFтFеFпFлFоFмFеFрFеFжFаF" дFоF ОFСFОFБFАF_3, ОFСFОFБFАF_2, ОFСFОFБFАF_4, ОFСFОFБFАF_5 пFрFоF сFтFяFгFнFеFнFнFяF зFаFбFоFрFгFоFвFаFнFоFсFтFіF зFаF пFоFсFлFуFгFиF зF тFеFпFлFоFпFоFсFтFаFчFаFнFнFяF,
ПFрFеFдFсFтFаFвFнFиFкF пFоFзFиFвFаFчFаF ОFСFОFБFАF_1 уF сFуFдFоFвFоFмFуF зFаFсFіFдFаFнFнFіF нFаFдFаFвF зFаFяFвFуF пFрFоF зFаFлFиFшFеFнFнFяF пFоFзFоFвFуF бFеFзF рFоFзFгFлFяFдFуF, пFоFсFиFлFаFюFчFиFсFьF нFаF тFеF, щFоF вFіFдFпFоFвFіFдFаFчFіF дFоFбFрFоFвFіFлFьFнFоF сFпFлFаFтFиFлFиF зFаFбFоFрFгFоFвFаFнFіFсFтFьF зFаF пFоFсFлFуFгFиF тFеFпFлFоFпFоFсFтFаFчFаFнFнFяF.
ЗFгFіFдFнFоF дFоF пF.5 чF.1 сFтF. 207 ЦFПFКF УFкFрFаFїFнFиF сFуFдF пFоFсFтFаFнFоFвFлFяFєF уFхFвFаFлFуF пFрFоF зFаFлFиFшFеFнFнFяF зFаFяFвFиF бFеFзF рFоFзFгFлFяFдFуF, яFкFщFоF пFоFзFиFвFаFчF пFоFдFаFвF зFаFяFвFуF пFрFоF зFаFлFиFшFеFнFнFяF пFоFзFоFвFуF бFеFзF рFоFзFгFлFяFдFуF.
ЗFаF тFаFкFиFхF оFбFсFтFаFвFиFнF пFоFзFоFвFнFуF зFаFяFвFуF ЗFаFкFрFиFтFоFгFоF аFкFцFіFоFнFеFрFнFоFгFоF тFоFвFаFрFиFсFтFвFаF
„FГFоFрFлFіFвFсFьFкFтFеFпFлFоFмFеFрFеFжFаF" дFоF ОFСFОFБFАF_3, ОFСFОFБFАF_2, ОFСFОFБFАF_4, ОFСFОFБFАF_5 пFрFоF сFтFяFгFнFеFнFнFяF зFаFбFоFрFгFоFвFаFнFоFсFтFіF зFаF пFоFсFлFуFгFиF зF тFеFпFлFоFпFоFсFтFаFчFаFнFнFяF нFеFоFбFхFіFдFнFоF зFаFлFиFшFиFтFиF бFеFзF рFоFзFгFлFяFдFуF.
КFеFрFуFюFчFиFсFьF пF.5 чF.1 сFтF. 207 ЦFПFКF УFкFрFаFїFнFиF, сFуFдF
ПFоFзFоFвFнFуF зFаFяFвFуF ЗFаFкFрFиFтFоFгFоF аFкFцFіFоFнFеFрFнFоFгFоF тFоFвFаFрFиFсFтFвFаF „FГFоFрFлFіFвFсFьFкFтFеFпFлFоFмFеFрFеFжFаF" дFоF ОFСFОFБFАF_3, ОFСFОFБFАF_2, ОFСFОFБFАF_4, ОFСFОFБFАF_5 пFрFоF сFтFяFгFнFеFнFнFяF зFаFбFоFрFгFоFвFаFнFоFсFтFіF зFаF пFоFсFлFуFгFиF зF тFеFпFлFоFпFоFсFтFаFчFаFнFнFяF зFаFлFиFшFиFтFиF бFеFзF рFоFзFгFлFяFдFуF.
УFхFвFаFлFаF мFоFжFеF бFуFтFиF оFсFкFаFрFжFеFнFаF вF аFпFеFлFяFцFіFйFнFоFмFуF пFоFрFяFдFкFуF дFоF АFпFеFлFяFцFіFйFнFоFгFоF сFуFдFуF ДFоFнFеFцFьFкFоFїF оFбFлFаFсFтFіF чFеFрFеFзF МFиFкFиFтFіFвFсFьFкFиFйF рFаFйFоFнFнFиFйF сFуFдF мF. ГFоFрFлFіFвFкFиF шFлFяFхFоFмF пFоFдFаFчFіF вF 5-дFеFнFнFиFйF сFтFрFоFкF зF дFнFяF вFиFнFеFсFеFнFнFяF уFхFвFаFлFиF зFаFяFвFиF пFрFоF аFпFеFлFяFцFіFйFнFеF оFсFкFаFрFжFеFнFнFяF іF пFоFдFаFнFнFяF пFіFсFлFяF цFьFоFгFоF пFрFоFтFяFгFоFмF 10 дFнFіFвF аFпFеFлFяFцFіFйFнFоFїF сFкFаFрFгFиF, аFбFоF вF пFоFрFяFдFкFуF чF.4 сFтF. 295 ЦFПFКF УFкFрFаFїFнFиF.
Справа № 2-2242/2007р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2007 року Центрально-Міський районний суд міста Горлівки
Донецької області у складі:

головуючого судді - Реутової В.І.

при секретарі              -
Кобець О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Горлівці цивільну справу за позовом Комунального підприємства по теплопостачанню "Вуглик" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надання
послуг водопостачання та водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів на його
користь заборгованість за водопостачання та водовідведення в сумі 662 гривень 45
копійок.

Однак позивач заявив клопотання про залишення зазначеної позовної заяви без
розгляду та просить повернути понесені ним судові
витрати по сплаті судового збору в розмірі 51
гривні та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в
розмірі 30 гривень.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України якщо позивач подав заяву про залишення
позову без розгляду, суд вправі залишити заяву без розгляду.

Відповідно до ст. 83 ЦПК України сплачена сума судового збору та сплачена
сума коштів на оплату витрат з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи повертається за ухвалою суду у разі залишення заяви без
розгляду.

Тому, враховуючи дані обставини, сплачена позивачем сума судового збору у
розмірі 51 гривні та сума витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 30 гривень
підлягає поверненню позивачеві.

За таких обставин та на підставі ст. 207 ЦПК України, суд вважає, що позов
слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 83, 207 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Комунального підприємства по теплопостачанню
"Вуглик" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надання послуг водопостачання та
водовідведення - залишити без розгляду.

Повернути з державного бюджету на користь Комунального підприємства по теплопостачанню "Вуглик" сплачену суму судового
збору у розмірі 51 (п'ятдесят однієї) гривні,
внесену на р/р 0018/980, МФО 834016, ОКПО 24164887.

Зобов'язати Територіальне управління державної судової адміністрації в
Донецькій області повернути на користь
Комунального підприємства по теплопостачанню "Вуглик" сплачену суму витрат з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи у розмірі 30 (тридцять) гривень, внесену на р/р 0004/980, МФО 834016, ОКПО 34686537.

Заяву про апеляційне оскарження ухвали суду може бути подано протягом п'яти
днів з дня її проголошення. Апеляційна
скарга на ухвалу суду може бути подана протягом десяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.
СFпFрFаFвFаF №F2-3471/07
26 гFрFуFдFнFяF 2007 рFоFкFуF СFуFдFдFяF МFиFкFиFтFіFвFсFьFкFоFгFоF рFаFйFоFнFнFоFгFоF сFуFдFуF мF. ГFоFрFлFіFвFкFиF ДFоFнFеFцFьFкFоFїF оFбFлFаFсFтFіF ОFСFОFБFАF_1, рFоFзFгFлFяFнFуFвFшFиF мFаFтFеFрFіFаFлFиF пFоFзFоFвFнFоFїF зFаFяFвFиF ОFСFОFБFАF_2, ОFСFОFБFАF_3 дFоF ОFСFОFБFАF_4
пFрFоF пFоFдFіFлF сFпFіFлFьFнFоFгFоF мFаFйFнFаF пFоFдFрFуFжFжFяF, -
ДFоF МFиFкFиFтFіFвFсFьFкFоFгFоF рFаFйFоFнFнFоFгFоF сFуFдFуF мF. ГFоFрFлFіFвFкFиF нFаFдFіFйFшFлFаF пFоFзFоFвFнFаF зFаFяFвFаF ОFСFОFБFАF_2, ОFСFОFБFАF_3 дFоF ОFСFОFБFАF_4 пFрFоF пFоFдFіFлF сFпFіFлFьFнFоFгFоF мFаFйFнFаF пFоFдFрFуFжFжFяF.
26.12.2007 рFоFкFуF вFіFдF пFоFзFиFвFаFчFкFиF ОFСFОFБFАF_2 дFоF вFіFдFкFрFиFтFтFяF пFрFоFвFаFдFжFеFнFнFяF уF сFпFрFаFвFіF нFаFдFіFйFшFлFаF зFаFяFвFаF пFрFоF пFоFвFеFрFнFеFнFнFяF їFйF пFоFзFоFвFуF.
ВFіFдFпFоFвFіFдFнFоF дFоF сFтF. 121 чF.3 пF.1 ЦFПFКF УFкFрFаFїFнFиF - зFаFяFвFаF пFоFвFеFрFтFаFєFтFьFсFяF уF вFиFпFаFдFкFуF, кFоFлFиF пFоFзFиFвFаFчF дFоF вFіFдFкFрFиFтFтFяF пFрFоFвFаFдFжFеFнFнFяF уF сFпFрFаFвFіF пFоFдFаFвF зFаFяFвFуF пFрFоF пFоFвFеFрFнFеFнFнFяF йFоFмFуF пFоFзFоFвFуF.
НFаF пFіFдFсFтFаFвFіF вFиFкFлFаFдFеFнFоFгFоF, кFеFрFуFюFчFиFсFьF сFтF. 121 чF. 3 пF.1 ЦFПFКF УFкFрFаFїFнFиF, -
ПFоFзFоFвFнFуF зFаFяFвFуF ОFСFОFБFАF_2, ОFСFОFБFАF_3 дFоF ОFСFОFБFАF_4 пFрFоF пFоFдFіFлF сFпFіFлFьFнFоFгFоF мFаFйFнFаF пFоFдFрFуFжFжFяF - пFоFвFеFрFнFуFтFиF пFоFзFиFвFаFчFцFіF.
ПFрFоF аFпFеFлFяFцFіFйFнFеF оFсFкFаFрFжFеFнFнFяF уFхFвFаFлFиF мFоFжFеF бFуFтFиF пFоFдFаFнFоF зFаFяFвFуF дFоF МFиFкFиFтFіFвFсFьFкFоFгFоF рFаFйFоFнFнFоFгFоF сFуFдFуF мF. ГFоFрFлFіFвFкFиF пFрFоFтFяFгFоFмF пF'яFтFиF дFнFіFвF зF дFнFяF їFїF пFрFоFгFоFлFоFшFеFнFнFяF, аF тFаFкFоFжF аFпFеFлFяFцFіFйFнFуF сFкFаFрFгFуF дFоF АFпFеFлFяFцFіFйFнFоFгFоF сFуFдFуF ДFоFнFеFцFьFкFоFїF оFбFлFаFсFтFіF чFеFрFеFзF МFиFкFиFтFіFвFсFьFкFиFйF рFаFйFоFнFнFиFйF сFуFдF мF. ГFоFрFлFіFвFкFиF пFрFоFтFяFгFоFмF дFеFсFяFтFиF дFнFіFвF пFіFсFлFяF пFоFдFаFнFнFяF зFаFяFвFиF пFрFоF аFпFеFлFяFцFіFйFнFеF оFсFкFаFрFжFеFнFнFяF.
СFпFрFаFвFаF №F 2-2894 2007 рFіFкF
ІFМFЕFНFЕFМF УFКFРFАFЇFНFИF
14 сFеFрFпFнFяF 2007 рFоFкFуF ГFіFрFнFиFцFьFкFиFйF рFаFйFоFнFнFиFйF сFуFдF мF. МFаFкFіFїFвFкFиF ДFоFнFеFцFьFкFоFїF оFбFлFаFсFтFіF
уF сFкFлFаFдFіF: гFоFлFоFвFуFюFчFоFгFоF - сFуFдFдFіF АFлFеFкFсFєFєFнFкFоF ІF.ПF.
пFрFиF сFеFкFрFеFтFаFрFіF - ЧFеFрFнFіFєFнFкFоF ОF.ОF.
рFоFзFгFлFяFнFуFвFшFиF уF вFіFдFкFрFиFтFоFмFуF сFуFдFоFвFоFмFуF зFаFсFіFдFаFнFнFіF уF зFаFлFіF сFуFдFуF мF. МFаFкFіFїFвFкFиF сFпFрFаFвFуF зFаF пFоFзFоFвFоFмF ОFСFОFБFАF_1 дFоF ОFСFОFБFАF_2 пFрFоF рFоFзFіFрFвFаFнFнFяF шFлFюFбFуF,
УF лFиFпFнFіF 2007 рFоFкFуF ОFСFОFБFАF_1 зFвFеFрFнFуFлFаFсFяF дFоF сFуFдFуF зF пFоFзFоFвFоFмF дFоF ОFСFОFБFАF_2 пFрFоF рFоFзFіFрFвFаFнFнFяF їFхF шFлFюFбFуF, зFаFрFеFєFсFтFрFоFвFаFнFоFгFоF 19 лFиFпFнFяF 2004 рFоFкFуF уF вFіFдFдFіFлFіF рFеFєFсFтFрFаFцFіFїF аFкFтFіFвF гFрFоFмFаFдFяFнFсFьFкFоFгFоF сFтFаFнFуF ГFіFрFнFиFцFьFкFоFгFоF рFаFйFоFнFнFоFгFоF уFпFрFаFвFлFіFнFнFяF юFсFтFиFцFіFїF мF. МFаFкFіFїFвFкFиF ДFоFнFеFцFьFкFоFїF оFбFлFаFсFтFіF, пFрFоF щFоF сFвFіFдFчFиFтFьF аFкFтFоFвFиFйF зFаFпFиFсF зFаF №F 87.
ВF сFуFдFоFвFоFмFуF зFаFсFіFдFаFнFнFіF пFоFзFиFвFаFчFкFаF вFіFдFмFоFвFиFлFаFсFяF вFіFдF пFоFзFоFвFуF іF пFрFоFсFиFлFаF зFаFкFрFиFтFиF пFрFоFвFаFдFжFеFнFнFяF уF сFпFрFаFвFіF, бFоF вFоFнFиF зF вFіFдFпFоFвFіFдFаFчFеFмF пFрFиFмFиFрFиFлFиFсFяF іF пFрFоFжFиFвFаFюFтFьF оFдFнFіFєFюF сFіFмF'єFюF.
СFуFдF вFвFаFжFаFєF, щFоF вFіFдFмFоFвFаF пFоFзFиFвFаFчFаF вFіFдF пFоFзFоFвFуF нFеF сFуFпFеFрFеFчFиFтFьF зFаFкFоFнFуF тFаF іFнFтFеFрFеFсFаFмF сFтFоFрFіFнF, тFаF мFоFжFеF бFуFтFиF пFрFиFйFнFяFтFаF сFуFдFоFмF, щFоF єF пFіFдFсFтFаFвFоFюF дFлFяF зFаFкFрFиFтFтFяF пFрFоFвFаFдFжFеFнFнFяF уF сFпFрFаFвFіF.
НFаF пFіFдFсFтFаFвFіF вFиFкFлFаFдFеFнFоFгFоF, кFеFрFуFюFчFиFсFьF сFтF. 205 пF.3 ЦFПFКF УFкFрFаFїFнFиF,
ЗFаFкFрFиFтFиF пFрFоFвFаFдFжFеFнFнFяF уF сFпFрFаFвFіF зFаF пFоFзFоFвFоFмF ОFСFОFБFАF_1 дFоF ОFСFОFБFАF_2 пFрFоF рFоFзFіFрFвFаFнFнFяF шFлFюFбFуF.
УFхFвFаFлFаF мFоFжFеF бFуFтFиF оFсFкFаFрFжFеFнFаF вF аFпFеFлFяFцFіFйFнFоFмFуF пFоFрFяFдFкFуF дFоF АFпFеFлFяFцFіFйFнFоFгFоF сFуFдFуF ДFоFнFеFцFьFкFоFїF оFбFлFаFсFтFіF чFеFрFеFзF ГFіFрFнFиFцFьFкFиFйF рFаFйFоFнFнFиFйF сFуFдF мF. МFаFкFіFїFвFкFиF шFлFяFхFоFмF пFоFдFаFчFіF уF пF'яFтFиFдFеFнFнFиFйF сFтFрFоFкF зF дFнFяF пFрFоFгFоFлFоFшFеFнFнFяF уFхFвFаFлFиF зFаFяFвFиF пFрFоF їFїF оFсFкFаFрFжFеFнFнFяF іF пFоFдFаFнFнFяFмF пFіFсFлFяF цFьFоFгFоF пFрFоFтFяFгFоFмF дFеFсFяFтFиF дFнFіFвF аFпFеFлFяFцFіFйFнFоFїF сFкFаFрFгFиF аFбFоF уF пFоFрFяFдFкFуF чF.4 сFтF. 295 ЦFПFКF УFкFрFаFїFнFиF.
СFУFДFОFВFИFЙF НFАFКFАFЗF сFпFрFаFвFаF №F 2нF-2149/07 ІFМFЕFНFЕFМF УFКFРFАFЇFНFИF
29 лFиFсFтFоFпFаFдFаF 2007 рFоFкFуF сFуFдFдFяF КFиFїFвFсFьFкFоFгFоF рFаFйFоFнFнFоFгFоF сFуFдFуF мF. ДFоFнFеFцFьFкFаF АFнFдFрFеFеFвFаF ОF.МF., рFоFзFгFлFяFнFуFвFшFиF
зFаFяFвFуFКFоFмFуFнFаFлFьFнFоFгFоF кFоFмFеFрFцFіFйFнFоFгFоF пFіFдFпFрFиFєFмFсFтFвFаF ДFоFнFеFцFьFкFоFїF мFіFсFьFкFоFїF рFаFдFиF
«ДFоFнFеFцFьFкFмFіFсFьFкFтFеFпFлFоFмFеFрFеFжFаF» пFрFоF вFиFдFаFчFуF сFуFдFоFвFоFгFоF нFаFкFаFзFуF зFаF вFиFмFоFгFоFюF пFрFоF сFтFяFгFнFеFнFнFяF зF ОFСFОFБFАF_1, ОFСFОFБFАF_2 сFуFмFиF тFаF вFиFтFрFаFтF нFаF іFнFфFоFрFмFаFцFіFйFнFоF-тFеFхFнFіFчFнFеF зFаFбFеFзFпFеFчFеFнFнFяF, -
НFаF пFіFдFсFтFаFвFіF дFоFгFоFвFоFрFуF нFаFйFмFуF жFиFлFоFгFоF пFрFиFмFіFщFеFнFнFяF ОFСFОFБFАF_1 єF нFаFйFмFаFчFеFмF, аF ОFСFОFБFАF_2 чFлFеFнFоFмF сFіFмF*їF нFаFйFмFаFчFаF кFвFаFрFтFиFрFиF АFДFРFЕFСFАF_1, вF зFвF'яFзFкFуF зF чFиFмF пFоFвFиFнFнFіF сFвFоFєFчFаFсFнFоF вFнFоFсFиFтFиF пFлFаFтFуF зFаF кFоFрFиFсFтFуFвFаFнFнFяF жFиFлFиFмF пFрFиFмFіFщFеFнFнFяFмF тFаF кFоFмFуFнFаFлFьFнFиFмFиF пFоFсFлFуFгFаFмFиF, аFлFеF зFаFзFнFаFчFеFнFоFгFоF зFоFбFоFвF'яFзFаFнFнFяF вFоFнFаF нFеF вFиFкFоFнFуFєF, пFлFаFтFуF зFаF кFоFрFиFсFтFуFвFаFнFнFяF оFпFаFлFеFнFнFяFмF нFеF вFнFоFсFяFтFьF, мFаFюFтFьF зFаFбFоFрFгFоFвFаFнFнFіFсFтFьF зFаF пFеFрFіFоFдF зF сFіFчFнFяF 2006 рFоFкFуF пFоF лFиFсFтFоFпFаFдF 2007 рFоFкFуF вF сFуFмFіF 3723 гFрFиFвFеFнFьF 79 кFоFпF., яFкFуF дFоFбFрFоFвFіFлFьFнFоF нFеF сFпFлFаFчFуFєF.
ЗFаF тFаFкFиFхF оFбFсFтFаFвFиFнF нFаF пFіFдFсFтFаFвFіF сFтF.сFтF. 64, 67, 68 ЖFКF УFкFрFаFїFнFиF пFіFдFлFяFгFаFєF сFтFяFгFнFеFнFнFюF сFоFлFіFдFаFрFнFоF зF ОFСFОFБFАF_3, ОFСFОFБFАF_4 нFаF кFоFрFиFсFтFьF КFоFмFуFнFаFлFьFнFоFгFоF кFоFмFеFрFцFіFйFнFоFгFоF пFіFдFпFрFиFєFмFсFтFвFаF ДFоFнFеFцFьFкFоFїF мFіFсFьFкFоFїF рFаFдFиF «ДFоFнFеFцFьFкFмFіFсFьFкFтFеFпFлFоFмFеFрFеFжFаF» зFаFбFоFрFгFоFвFаFнFнFіFсFтFьF вF сFуFмFіF 3723 гFрFиFвFеFнFьF 79 кFоFпF., вFиFтFрFаFтFиF нFаF іFнFфFоFрFмFаFцFіFйFнFоF-тFеFхFнFіFчFнFеF зFаFбFеFзFпFеFчFеFнFнFяF вF сFуFмFіF 15 гFрFиFвFеFнFьF.
НFаF пFіFдFсFтFаFвFіF вFиFкFлFаFдFеFнFоFгFоF, сFтF.сFтF. 64, 67, 68 ЖFКF УFкFрFаFїFнFиF, кFеFрFуFюFчFиFсFьF сFтF.сFтF.96, 102, 103 ЦFПFКF УFкFрFаFїFнFиF, -
ЗFаFяFвFуF бFоFрFжFнFиFкFаF пFрFоF сFкFаFсFуFвFаFнFнFяF сFуFдFоFвFоFгFоF нFаFкFаFзFуF мFоFжFеF бFуFтFиF пFоFдFаFнFоF дFоF КFиFїFвFсFьFкFоFгFоF рFаFйFоFнFнFоFгFоF сFуFдFуF мF. ДFоFнFеFцFьFкFаF пFрFоFтFяFгFоFмF дFеFсFяFтFиF дFнFіFвF зF дFнFяF оFтFрFиFмFаFнFнFяF сFуFдFоFвFоFгFоF нFаFкFаFзFуF.
Справа №2-1017
УХВАЛА 26 липня 2007 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонн ий суд Черкаської області в с кладі: головуючого судді Міщенко
С.В., при секретарі Матвєєвій О.І ., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Золот оноша справу за позовом КП „М іський водоканал" до ОСОБА_ 1 про відшкодування заборго ваності за послуги водопоста чання, -
ВСТАНОВИВ:
КП „Міський водоканал" зве рнулося до суду з позовною за явою до ОСОБА_1. про відшко дування заборгованості за по слуги водопостачання.
До початку судового розгля ду представник позивача нада в заяву у якій просить суд зак рити цивільну справу за позо вом КП „Міський водоканал" до
ОСОБА_1 про відшкодування заборгованості за послуги в одопостачання у зв'язку з від мовою від позову, оскільки ві дповідач добровільно сплати в борг.
Відповідач ОСОБА_1. прот и задоволення клопотання пре дставника позивача про закри ття провадження по справі не заперечував.
Суд, дослідивши матеріали с прави, вважає, що заява предст авника позивача про закриття цивільної справи за позовом
КП „Міський водоканал" до О
СОБА_1 про відшкодування за боргованості за послуги водо постачання у з відмовою від п озову підлягає до задоволенн я, оскільки це не суперечить в имогам закону та не ущемляє і нтересів сторін.
Керуючись ст.ст. 205, 206 ЦПК Укра їни, суд, -
УХВАЛИВ:
Справу за позовом КП „Місь кий водоканал" до ОСОБА_1 п ро відшкодування заборгован ості за послуги водопостачан ня - провадженням закрити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкас ької області через Золотоніс ький міськрайонний суд шляхо м подачі заяви про апеляційн е оскарження ухвали суду про тягом п'яти днів з дня проголо шення ухвали та подачі апеля ційної скарги протягом десят и днів після попереднього по дання заяви.
СFпFрFаFвFаF №F 2-нF-48/2007 p.
09 лFиFсFтFоFпFаFдFаF 2007 рFоFкFуF
СFуFдFдFяF ЧFеFрFнFяFхFіFвFсFьFкFоFгFоF рFаFйFоFнFнFоFгFоF сFуFдFуF ЖFиFтFоFмFиFрFсFьFкFоFїF оFбFлFаFсFтFіF МFоFнFіFчF БF.СF., рFоFзFгFлFяFнFуFвFшFиF зFаFяFвFуF ОFСFОFБFАF_1 пFрFоF сFкFаFсFуFвFаFнFнFяF сFуFдFоFвFоFгFоF нFаFкFаFзFуF, -
09 лFиFсFтFоFпFаFдFаF 2007 рFоFкFуF бFоFрFжFнFиFкF - ОFСFОFБFАF_1 пFоFдFаFвF дFоF сFуFдFуF зFаFяFвFуF пFрFоF сFкFаFсFуFвFаFнFнFяF сFуFдFоFвFоFгFоF нFаFкFаFзFуF.
РFоFзFгFлFяFнFуFвFшFиF дFаFнFуF зFаFяFвFуF, пFрFиFхFоFдFжFуF дFоF вFиFсFнFоFвFкFуF, щFоF вFоFнFаF пFоFдFаFнFаF уF сFтFрFоFкFиF вFсFтFаFнFоFвFлFеFнFіF чF.2 сFтF.104 ЦFПFКF УFкFрFаFїFнFиF, аF тFоFмFуF сFуFдF пFоFсFтFаFнFоFвFлFяFєF уFхFвFаFлFуF, яFкFоFюF сFкFаFсFоFвFуFєF вFиFдFаFнFиFйF 26 жFоFвFтFнFяF 2007 рFоFкFуF сFуFдFоFвFиFйF нFаFкFаFзF.
НFаF пFіFдFсFтFаFвFіF нFаFвFеFдFеFнFоFгFоF, кFеFрFуFюFчFиFсFьF сFтF. сFтF. 104-106, 293 ЦFПFКF УFкFрFаFїFнFиF, -
РFоFзF'яFсFнFиFтFиF сFтFяFгFуFвFаFчFуF ЗFаFкFрFиFтFоFмFуF аFкFцFіFоFнFеFрFнFоFмFуF тFоFвFаFрFиFсFтFвFуF кFоFмFеFрFцFіFйFнFоFгFоF бFаFнFкFуF "ПFрFиFвFаFтFбFаFнFкF" уF цFіFйF уFхFвFаFлFіF, щFоF їFхF вFиFмFоFгFиF мFоFжFуFтFьF бFуFтFиF рFоFзFгFлFяFнFуFтFіF вF пFоFзFоFвFнFоFмFуF пFрFоFвFаFдFжFеFнFнFіF зF дFоFтFрFиFмFаFнFнFяFмF зFаFгFаFлFьFнFиFхF пFрFаFвFиFлF щFоFдFоF пFрFеFдF'яFвFлFеFнFнFяF пFоFзFоFвFуF.
КFоFпFіFюF уFхFвFаFлFиF нFаFдFіFсFлFаFтFиF сFтFяFгFуFвFаFчFуF тFаF бFоFрFжFнFиFкFуF.
УFхFвFаFлFаF оFсFкFаFрFжFеFнFнFюF нFеF пFіFдFлFяFгFаFєF.
Справа 22-К-1628/07
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий у
суді 1 інстанції Принцевська Н.М.

Суддя -
доповідач у суді касаційної інстанції Диба В.Г. 15 жовтня 2007 р. Колегія
суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого:          Горелкіної Н.А.

судів:                      Українець Л.Д., Диби В.Г.,

розглянувши  у
попередньому  судовому  засіданні
в  місті  Києві справу за позовом     ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення задатку
та відшкодування моральної шкоди по зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Апеляційного суду Донецької області від 15.03.2005 року про відмову в задоволенні
клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2003
року позивач ОСОБА_1 звернувся в Ленінський районний суд м. Донецька в якому
просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 матеріальну та моральну  шкоду.

У травні 2003 року
відповідач звернувся із зустрічним позовом до позивача і просив стягнути на
свою користь моральну шкоду.

Рішенням
Ленінського районного суду м. Донецька від 01 листопада 2004 року позов ОСОБА_1
був задоволений частково, а в задоволенні зустрічного позову відповідачеві було
відмовлено.

В ході розгляду
Апеляційним судом Донецької області апеляційної скарги ОСОБА_2, останній заявив
клопотання, яке 15 березня 2005 року ухвалою Апеляційного суду Донецької
області було залишено без задоволення.

У касаційній скарзі
ОСОБА_2 просить скасувати цю ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення
апеляційним судом норм процесуального права.

Заслухавши
доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі
доводи колегія дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Відповідно до
вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильні
застосування судом норм  матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до
вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це
вбачається з матеріалів справи, що судове рішення, яке оскаржується, ухвалено
додержанням    норм матеріального   та процесуального   права, відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Виходячи з
викладеного та керуючись ст. ст. 332, 335-337 ЦПК України, Законом України «Про
внесення змін до
Закону України «Про Судоустрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22-02-2007 року № 697 - 5, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу
Апеляційного суду Донецької області від 15 березня 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
Справа №2-385/2007р.
РІШЕННЯ

ІМ"ЯМ     УКРАЇНИ

31 травня 2007
року.

Гусятинський
районний суд Тернопільської області в складі: головуючого       Римара Г.М. при секретарі       Комар Т.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в селищі Гусятин
справу за позовом ОСОБА_1 до Личковецької сільської ради про продовження
строку на прийняття спадщини,-

ВСТАНО ВИВ:

ОСОБА_1.
звернулася в суд із позовом до Личковецької сільської ради про продовження
строку на прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її
мати ОСОБА_2 Після смерті матері залишилося спадкове майно- земельна ділянка,
яка знаходиться на території Личковецької сільської ради.

Оформити
заяву про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку після смерті мами
вона не могла, поскільки не знала , що слід писати заяву до нотаріуса, тому
пропустила строк на прийняття спадщини.

Позивачка
позовні вимоги підтримує, просить задовільнити. Відповідач подав суду заяву, що
проти позовних вимог не заперечує .

Вивчивши
матеріали справи суд прийшов до висновку, що є підстави задоволення позовних
вимог на основі нищеподаних фактів.

Копія
державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, свідчить
про те, що ОСОБА_2 передається у приватну власність земельна ділянка площею
1.60 га, яка розташована на території Личковецької сільської ради.

Згідно
копії свідоцтва про смерть НОМЕР_2від 17.11.2006 року, ОСОБА_2 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копія
свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 5.11.1961 року , свідчить про те, що
ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 і її батьками єОСОБА_3 та ОСОБА_2.

В даному
випадку має місце порушення права позивачки на спадкове майно в зв"язку із
пропуском нею строку на прийняття спадщини, яке слід усунути шляхом продовження
їй строку на прийняття спадщини, оскільки пропущений він з поважних причин.

На підставі
наведеного та керуючись ст. ст. 10,57 ЦПК України, ст. 1272 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
задовільнити.

ОСОБА_1
продовжити строк на прийняття спадщини, пропущений з поважних причин на майно
померлої ОСОБА_2.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення через Гусятинський районний суд.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, або безпосередньо без подання заяви в зазначений для
такої подачі строк.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Справа 2-207 2007 p.
лютого 2007 року                                                            Біляївський
районний суд
складі: головуючого - судді Бобуйок А.Д. при секретарі - Гречанюк Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив
право на користування житловим приміщенням
Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що вона являється головним наймачем квартири, яка
розташована в АДРЕСА_1 В
данній квартирі проживала вона, відповідач по справі ОСОБА_2. та син
ОСОБА_3.. ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка розірвала шлюб з ОСОБА_2., а з березня 2006
року він виїхав з квартири і в теперішній час місце його проживання їй не
відомо, особистого майна відповідача в квартирі не має. В теперішній час
позивачка хоче визнати його втратившим право користування квартирою у зв'язку з
тим, що він в ній не проживає.
Відповідач до судового засідання не з'явився без поважних причин, а тому за
згодою позивачки суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, на підставі статті 224 ЦПК України.
Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази,
суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, позивачка являється головним наймачем
квартири, яка розташована в АДРЕСА_1, згідно довідки Хлібодарського виробничого
управління житлово-комунального господарства НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).
ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка розірвала шлюб з ОСОБА_2., згідно свідоцтва про
розірвання шлюбу (а.с.10), а з березня 2006 року він виїхав з квартири і в
теперішній час місце його проживання їй не відомо. Той факт, що відповідач в
березні 2006 року виїхав з квартири та його особистого майна в квартирі не має,
підтверджується актами від ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6-7). Згідно
довідки Хлібодарської лікарняної амбулаторії ОСОБА_2. не звертався за медичною
допомогою з ІНФОРМАЦІЯ_5(а.с.12). У відділ зв'язку смт.Хлібодарське за період з
березня 2006 року по теперішній час він не звертався (а.с.9).
Згідно ч.2 ст. 167 ЖК України у випадку вибуття члену сім'ї наймача на інше
постійне місце проживання, він втрачає право користування житловим приміщенням.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов обгрунтований, знайшов своє
підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню.
10,11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 167 ч.2 ЖК України, суд
ОСОБА_2 визнати втратившим право користування квартирою АДРЕСА_1
Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга на
рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано
протягом десяти  днів з дня отримання
відповідачем його копії.