Справа № 2- 170/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2007
року                                                                                   селище
Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківськоі області

у складі: головуючого - судді
Данилюк М.ГТ.

з участю : секретаря                    Фурманюк
В.М.

позивача                                                  ОСОБА_1

представника
відповідача                      Федорчака
О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в Верховинському районі справу за
позовом ОСОБА_1 до Верховинського районного споживчого товариства , третьої
особи : Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації , Голошинської
сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1   звернулась   в
суд   із   позовом                                                                 до

Верховинського районного споживчого товариства , третьої
особи :

Коломийського                міжрайонного               бюро    технічної
інвентаризації    ,

Голошинської
сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно.

В
судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що
23.11.1999р.між нею і Верховинським районним споживчим товариством було
укладено договір купівлі-продажу. Згідно умов вищезазначеного договору , вона ,
як пайовик придбала у Верховинського районного споживчого товариства складське
приміщення магазину, яке складається із веранди 4,6 м.кв., торгового приміщення
23, 8 м.кв. та кладовищ 28, 6 м.кв. за загальною площею 57 м.кв. за ціною
642грн.00коп., яке розташоване на прис.Тарночки №1 у с.Голошино Верховинського
району .За умовами договору вона зобов'язувалась оплатити грошові кошти за
придбаний об'єкт нерухомості і нею особисто внесено в касу зазначену суму
коштів , що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №061 від
24.11.1999р. Після сплати грошових коштів продавцю, право власності на
приміщення магазину переходило до неї. Як вбачається із довідки виданої
Верховинським районним споживчим товариством магазин, який вона придбала
введено в експлуатацію у 1959році. Відповідач також звертався до Коломийського
МБТІ з проханням виготовити технічну документацію на магазин , балансовою
вартістю 531грн.00коп..Позивачка

зверталася до
Голошинської сільської ради про оформлення права власності на нежитлове
приміщення. Згідно рішення цієї Ради від 14.02.2006р. їй дозволено оформити
право власності на магазин у зв'язку з відсутністю первинних реєстраційних
документів .

Просить визнати Договір від 23.11.1999р. укладеного між
нею та Верховинським районним споживчим товариством - дійсним; визнати право
власності на нерухоме майно (магазин загальною площею 57 м.кв.), що знаходиться
на прис.Тарночки №1 у с.Голошино Верховинського району Івано-Франківської
області та зобов'язати Коломийське МБТІ зареєструвати право власності і видати
свідоцтво про право власності на приміщення оспорюваного магазину.

Представник відповідача голова Голошинської сільської ради Федорчак О.М.
позов визнав, суду пояснив , що рішенням виконкому Голошинської сільської ради
від 14 лютого 2006 року надано дозвіл на оформлення права власності на магазин
в с.Голошино прис.Тарночки №1 в зв'язку з відсутністю первинних реєстраційних
документів, а також зобов'язано Коломийськое МБТІ видати свідоцтво на право
власності на цей магазин на ОСОБА_1.

Представник МБТІ Яремин О.М. згідний із тим, щоб
зареєструвати

право
власності    на    магазин
у    прис.Тарночки    №1                    с.Голошино

Верховинського
району на ОСОБА_1., який вона придбала на підставі договору купівлі-продажу від
23.11.1999р., проти позову не заперечує.

Суд , вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов
підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ч.2ст.363 ЦК
України , момент переходу частки у праві спільної часткової власності до
набувача за договорами , який підлягає нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації , переходить до набувача відповідно до ст. 334 ЦК України.

На момент придбання позивачкою магазину, нотаріальне посвідчення договору
купівлі-продажу за ЦК
УРСР (в редакції 1963р.) не передбачалось обов'язковим.

Із договору купівлі продажу від 23.11.1999р.вбачається,
що Верховинське районне споживче товариство відчужило майно - магазин ОСОБА_1 ,
який знаходиться в прис.Тарночки №1 с.Голошино Верховинського району, а вона
зобов'язується за цим договором ,оплатити за даний будинок 642 ( шістсот сорок
дві) гривні. Згідно квитанції № 061 від 24.11.1999р. видно , що ОСОБА_1 внесла
в касу 642 грн. за магазин №11 на прис.Тарночки .

Із наведеного
вбачається, що позивачем виконано усі умови передбачені договором
купівлі-продажу у відповідачів нерухомого майна , а тому цей договір слід
визнати дійсним , так як визнання права власності на нерухоме майно дає їй
можливість володіння та розпорядження власністю.

На    підставі                 ст.ст.328,    334,363
ЦК    України    ,
керуючись

ст.ст. 10,11,209,212,214-215,217,218 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити. Визнати право власності на приміщення магазину
порядковий №1, який знаходиться у присілку Тарночки села Голошино
Верховинського району Івано-Франківської області за гр.ОСОБА_1 , отриманого по
договору купівлі-продажу від 23 листопада 1999року вартістю 642 грн.ООкоп.

Зобов'язати
Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації видати свідоцтво про право
власності на приміщення магазину порядковий №1, розміщеного в присілку Тарночки
села Голошино Верховинського району Івано-Франківської області на ОСОБА_1.

Рішення
може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через
Верховинський райсуд шляхом
подачі в 10-денний термін заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційного
суду.