Справа
№2-2333/2007 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

«03» вересня  2007
року

Ялтинський міський суд
Автономної Республіки Крим у складі:

судді - Романенко В.В.,

при секретарі -  Кириловій К.Ю,

за участю адвоката - Мневец
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Ялти цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, 3-я особа: Гурзуфська
селищна рада,  про усунення перешкод в
користуванні  земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить усунути йому перешкоди в користуванні
земельною ділянкою, площею 0,1199 га, за адресою: АДРЕСА_1, зобов'язав
відповідача привести зазначену земельну ділянку в придатний для використання стан, шляхом знесення
гаражів.

Вимоги мотивовані тим, що позивач є власником
зазначеної земельної ділянки відповідно до держаного акту серії ЯГ
№337093 від 08 листопада 2006 року, однак на його
земельній ділянці самочинно розміщені два гаражі розмірами 4 х 7 м та 3,5 х 6,5
м, які використовуються ОСОБА_2 Відповідно, порушене право власності  позивача на зазначену земельну ділянку.

Відповідач та його представник позов не визнали з тих
підстав, що гаражі збудовані в 1979 році і під час надання земельної ділянки
позивачу не був перевірений факт вільності земельної ділянки. Крім того, власниками
гаражів є ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які оформляють в теперішній час право власності на
земельні ділянки під гаражами, у зв'язку з чим ОСОБА_2 не є належним
відповідачем по справі.

Представник 3-ї особи позов підтримав та пояснив, що
гаражі самочинно встановлені тому є всі підстави для усунення ОСОБА_1 перешкод
в користуванні земельною ділянкою, належній йому на праві власності.

Вислухавши сторони, вивчивши й перевіривши матеріали
цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позов заснований на законі й підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст.6 Конвенції про захист прав
людини й основних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав
людини й основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу й протоколів № 2, 4, 7, 11 до
Конвенції» від 24 березня 1999 року, дія яких поширюється й на випадки порушення прав юридичних осіб, кожний при рішенні спору, щодо
його цивільних прав і обов'язків, має право на справедливий і відкритий розгляд
справи в розумний строк незалежним і
безстороннім судом.

Згідно до ст.1 Першого Протоколу Конвенції кожна фізична
або юридична
особа
має  право мирно володіти своїм
майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, чим в інтересах суспільства й
на умовах, передбачених   законом
або загальними принципами міжнародного
права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до держаного акту серії ЯГ №337093 від 08 листопада 2006 року,
виданого на підставі рішення 3-ї сесії 5-го скликання Гурзуфської селищної Ради
від 07 липня 2006 року №52 є власником земельної
ділянки  площею 0,1199 га, за адресою:
АДРЕСА_1.

Відповідно до акту
від 23 квітня 2007 року складеного комісією у складі заступника
селищного Голови по питанням виконавчої влади Литвина А.П., члена постійної
депутатської комісії по курортам, будівництву, архітектурі та
землекористуванню, депутата 13 округа Деркач Р.П., члена постійної депутатської
комісії по комунальній власності, приватизації, житлово-комунальному
господарству, депутата 4 округа Козлова П.Н.,
при обстеженні земельної ділянки, належній на праві власності ОСОБА_1 за
адресою: АДРЕСА_1виявлені самочинні будівлі: гаражі розмірами 4х7 м та 3,5 х6,5
м. Зазначеними гаражами користується ОСОБА_2

Таким чином, відповідач
незаконно використовує спірну земельну ділянку, яка належить на праві власності позивачу.

Незгоду відповідача з позовом, суд розцінює як можливість
уникнути відповідальності за порушення прав позивача, оскільки допитаний в
судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він самочинно встановив ці гаражі
та потім продав їх ОСОБА_2, ніяких дозвільних документів в нього на будівництво
гаражів чи на землю  не було.

Ніяких доказів належності гаражів ОСОБА_3. і ОСОБА_4 суду
не представлено.

Оскільки відповідач своїми діями порушив право позивача,
що виражено в зайнятті їм земельної ділянки,
здійснив захоплення цієї земельної ділянки, вимоги відносно
повернення земельної ділянки, приведення
земельної ділянки в придатний для використання
стан шляхом зносу гаражів  повинні бути виконані відповідачем у справі.

Власник землі
вправі вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Ст.41 Конституції України
говорить, що право власності є нерушимим. Ніхто не може бути протиправно
обмежений  у його здійсненні. Приватна
власність охороняється державою, що забезпечує його недоторканність і саме в
чинність цього ніхто не може бути обмеженим у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник  майна має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні  їм права користування і розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 90 ЗК України, порушені права власників
земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, установленому законом.

Зі ст. 152 ЗК України слідує, що власник земельної ділянки може вимагати усунення яких-небудь порушень його прав на
землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння
земельною ділянкою й відшкодуванню заподіяних збитків.

При таких обставинах
вимоги позивача законні, обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому
засіданні і підлягають задоволенню.

У чинність ст.212 Земельного Кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування
витрат, понесених за час незаконного
користування ними. Приведення земельних ділянок
у придатний для використання стан, включаючи
знос будинків, будов і споруджень,
здійснюється за рахунок громадян, що самовільно зайняли земельні ділянки.
Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням
суду.

Зіставивши встановлені фактичні обставини й вимоги
закону, суд прийшов до однозначного висновку про неправомірну діяльність відповідача, необхідності
захисту права позивача згідно позовних вимог, оскільки тільки прийняття таких мір судом буде сумісним із
правами, гарантованими Конвенцією про захист
прав людини й основних свобод і Протоколами до
неї, буде реально спрямовано на ефективний
захист порушеного права.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних
вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі
докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і
взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши
усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх
вимог і заперечень,  з урахуванням того,
що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з
метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що вимоги
позивача обґрунтовані і  підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст.217 ЦПК України, суд, який ухвалив
рішення, може визначити порядок його виконання.

На підставі викладеного й керуючись ст.41 Конституції
України, ст. 386, 391 ЦК України, ст.ст. 152, 158,  90, 212 ЗК України, ст.ст.60, 208, 209, 212,
214, 215, 217 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов  ОСОБА_1-
задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2усунути ОСОБА_1 перешкоди в
користуванні земельною ділянкою, площею 0,1199 га, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1 шляхом  знесення гаражів на
зазначеній земельній ділянці.

У випадку, якщо відповідач не виконає рішення суду
протягом одного місяця з дня набрання їм законної сили, ОСОБА_1має право
здійснити зніс самочинних гаражів своїми діями з подальшим стягненням витрат з
ОСОБА_2 на земельній ділянці площею 0,1199 га у районі АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_1, привести дану земельну ділянку у первісний стан.

На рішення суду може бути подана заява  про апеляційне оскарження до Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим через
Ялтинський міський суд у строк 10 днів з дня проголошення рішення, або
апеляційна скарга до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через  Ялтинський міський суд у строк 20 днів з дня
подачі заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набуває чинності після закінчення строку
представлення заяви про апеляційне оскарження, якщо заява про апеляційне
оскарження не була представлена.

Суддя: