Справа
№ 2-840/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
червня  2007 р.                                              Коломийський
міськрайонний суд

Івано-Франківської
області

у
складі: головуючого - судді         Максимюк
Р.Ю.

секретаря                                         Томин
О.А.

захисників                                       ОСОБА_1,  ОСОБА_2.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору дарування квартири недійсним та до
ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі продажу квартири.

Третя   особа:
ОСОБА_5,    приватний   нотаріус
Коломийського нотаріального округу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_3. звернулась в суд з даним позовом і суду пояснила,  що вона маючи на праві особистої власності
квартиру по АДРЕСА_1,  що в м. Коломия,  яку 27.10.2004р. подарувала відповідачу по
справі ОСОБА_4. про,  що склали у
нотаріальній конторі договір дарування,
якого вона підписала,  і їй було
відомо,  що вона подарувала свою квартиру
ОСОБА_4. яку він пізніше згідно договору купівлі-продажу від 30.08.2005р.
продав ОСОБА_6,  однак зараз вона бажає
розірвати цей договір дарування,  а
відповідно і договір купівлі-продажу,
так як,  вважає,  що її відповідачі виселять із квартири,  а вона в даний час знайшла особу,  яка її догляне,  а вона взамін віддасть їй свою квартиру.

Пізніше
позивачка,  свої покази змінила і
ствердила,  що їй невідомо було про
існування договору дарування своєї квартири,
хоча не заперечує,  що вона з
ОСОБА_4 була у нотаріуса і щось підписувала,
але що саме їй не відомо,  бо їй
підсунули якийсь документ і вона його підписала,  однак не заперечує,  що ішла з ОСОБА_4 добровільно в
нотконтору,  але для чого вже не могла
пояснити. Просить продовжити їй термін звернення до суду,  постільки пропустила його тому,  що чекала на ОСОБА_4 який перебував за
кордоном,  однак на запитання чому
недочекавшись ОСОБА_4се- таки звернуласьв суд з цим позовом,  пояснити не могла,  чому змінила покази під час судових
засідань,  пояснити теж не могла,  лише мотивувала свої вимоги тим,  що її хочуть виселити,  однак свої вимоги нічим підтвердити не
могла,  крім цього ствердила
позивачка,  що позовну заяву складав
адвокат і вона не вникала в суть написаного,
тому і були розбіжності з її першими показами та змістом позовної заяви
і крім цього вона не знала,  що договір
дарування можна оскаржувати протягом року,
а адвокат їй про це не повідомив,
тому вже в своїй додатковій заяві просить продовжити строк звернення до
суду,  інших причин,  крім тієї,
що вона чекала на ОСОБА_4 у неї немає,
стверджуючи,  що їй нічого не
перешкоджало звернутись в суд і раніше. Просить позов задоволити,  постільки вона мала намір ОСОБА_4. скласти заповіт
на спірну квартиру але її обманули і вона підписала договір дарування. Пояснити
розбіжність пояснень не може.

Відповідач
ОСОБА_4 позов не визнав і пояснив,  що
позивачка проживає одна і сама йому запропонувала квартиру в подарок,  щоб він її похоронив,  але він непогоджувався,  але потім погодився і вона йому цю спірну
квартиру подарувала а він пізніше цю квартиру продав ОСОБА_7 даний час
позивачка проживає в спірній квартирі і ніхто її не виселяє. Позивачка вже
неодноразово заповідала цю квартиру різним громадянам в т.ч. і йому,  не заперечує відповідач,  що він довав гроші позивачці,  але то були гроші на пам"ятник,  які позивачка у нього просила. Ствердив
відповідач також і те що позивачці було відомо,
що вона дарує квартиру,  так як
нотаріус їй декілька разів пояснювала про наслідки

договору дарування і перепитувала,
чи дійсно вона бажає подарувати квартиру,  на що позивачка підтвердила свої наміри,  і крім нього позивачці було оголошено зміст
договору дарування,  також ствердив
відповідач,  що він від дати укладення
договору дарування,  бував часто вдома і
в даний час в зв"язку з судовим засіданням приїхав із-за кордону додому.

Також
відповідач ОСОБА_6 позов не визнав і пояснив,
що він купив у ОСОБА_4 цю квартиру на законних підставах,  так як ОСОБА_4. являється власником
квартири,  про те що в спірній квартирі
проживає позивачка йому було відомо і під час купівлі квартири і в даний
час,  наміру виселяти позивачку із
квартири у нього ніякого немає. Також ствердив відповідач ОСОБА_6,  що позивачка вимагала у нього гроші за
квартиру,  бо вона має іншу жінку яка її
догляне,  він дав їй гроші,  однак вона хотіла ще грошей,  він не дав тоді вона привела ОСОБА_8,  якій має намір віддати цю квартиру.

Третя
особа ОСОБА_5. суду пояснила,  що вона
працює приватним нотаріусом в Коломийському нотаріальному окрузі,  і що вона 24.102004р. склала договір
дарування,  згідно якого ОСОБА_3.
подарувала ОСОБА_4. квартиру,  яка їй
належить і знаходиться по АДРЕСА_1 в м. Коломиї. При оформленні договору
дарування позивачка перебувала при здоровому розумі,  ясній пам"яті і ознайомлена з наслідками
договору дарування,  сама виявила волю
подарувати квартиру ОСОБА_4.
їй було оголошено текст договору,
вона його підписала і про те,  що
їй не було відомо,  про зміст договору не
може бути і мови,  вона декілька разів
перепитувала позивачка,  чи вона бажає
подарувати квартиру ОСОБА_4.,  так як позивачка вже неодноразово вже
складала заповіт на цю квартиру різним людям,  які потім розривала,  тому вона знаючи особисто позивачку,  з таких підстав вже детально про все її
розпитувала,  однак позивачка настоювала
на договорі дарування,  і їй відповідно
було чітко відомо,  що вона дарує свою
квартиру ОСОБА_4. Заслухавши пояснення сторін,
де позивачка свій позов підтримала,
а відповідачі не визнали,  суд
вважає,  що в задоволенні позову слід
відмовити,  так як вбачається із пояснень
відповідача ОСОБА_4. третьої особи нотаріуса ОСОБА_5 позивачка знала,  що вона дарує квартиру ОСОБА_4. крім нього в
першому судовому засіданні і сама позивачка стверджувала,  що вона знала,  що дарує квартиру ОСОБА_4. і робила це
добровільно і суд вважає ці покази достовірними і такими,  що відповідають дійсності,  так як в першому судзасіданні позивачка
говорила правду,  тобто те що знала,  і те що робила,  однак пізніше зорієнтуватись,  що пояснення дані в судзасіданні протирічать
її позовним вимогам,  змінила свої покази
з метою задоволення позову,  тому суд цим
показам дає критичну оцінку і як таким,
що не відповідають дійсності,  і
дані з метою звести суд в оману,  тому
проаналізувавши всі обставини справи,
суд вважає,  в задоволенні позову
слід відмовити із-за пропуску позивачкою річного терміну звернення до суду з
позовом про розірвання договору дарування,
як так відсутність відповідача по місцю проживання не є поважною
причиною для поновлення строку,  крім
цього позивачка звернувшись до суду майже з трьохрічним терміном все одно
звернулась в суд у відсутності відповідача про що сама і повідомила і
крім,  як ствердив відповідач ОСОБА_4. що
він за цих майже три роки,  тобто з часу
укладення договору дарування неодноразово приїжджав додому,  чого не заперечувала сама позивачка,  крім цього позивачка ствердила в
судзасіданні,  що вона узнала про договір
купівлі-продажу десь через півроку,
після його укладення,  однак в суд
з даним позовом не звернулась. Постільки в судзасіданні встановлено,  що позивачці про договір дарування було
відомо під час його складання,  поважних
причин для продовження строку звернення в суд з даним позовом не
встановлено,  то договір дарування слід
вважати законними,  а відповідно слід
вважати і законним договір купівлі-продажу спірної квартири,  постільки він випливає із законності договору
дарування,  постільки ОСОБА_4. являючись
власником спірної квартири на законних підставах,  вправі розпорядитись своєю власністю,  в даному випадку квартирою на свій розсуд.

На підставі ст.
728, 655, 657 ЦК та
керуючись ст. 215, 223, 294 ЦРК України

РІШИВ:

В
задоволенні позову ОСОБА_3
до ОСОБА_4 про визнання договору дарування квартири недійсним,  та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про визнання договору
купівлі продажу квартири недійсним - відмовити.

На
рішення може бути подано заяву про апеляцію протягом 10 діб,  а апеляційну скаргу протягом 20 діб,  після подачі заява до Івано-Франківського
апеляційного суду.