Справа № 2-0-148/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

9 липня
2007 року Ясинуватський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого                                         -                   судді Губської Л.В.

народних засідателів                         -                                НалісноїЛ.А..

Суздальцевої
Т.Т.

при
секретарі                                                                       Кобяковій
О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ясинуватій цивільну справу за
заявою

ОСОБА_1 про   визнання особи безвісно відсутньою,

встановив:

23.05.2007р.
ОСОБА_1  звернулася в суд із заявою про визнання безвісно
відсутнім ОСОБА_2,  мотивуючи свої вимоги тим,  що він є її сином і зареєстрований разом з
нею за адресою: АДРЕСА_1.

У 1997
році її син забрав свої особисті речі і пішов з дому в невідомому напрямку. З
того часу ніяких відомостей про нього немає.

Визнання
ОСОБА_2 безвісно відсутнім їй необхідно для того,  щоб зняти його з реєстрації в квартирі,  де вона мешкає,  і змушена платити за відсутнього сина
комунальні послуги.

У
судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала і пояснила,  що вона на протязі десяти років не отримувала
ніяких відомостей від свого сина ОСОБА_2.

Заінтересована
особа - представник Ясинуватської міської ради - у судове засідання не
з»явився,  надавши заяву про розгляд
справи у їх відсутність,  проти заявлених
вимог не заперечували.

Суд,  заслухавши пояснення заявника,  свідків,
дослідивши матеріали справи,
прийшов до наступного.

Судом
встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно
до  ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно
відсутньою,  якщо протягом одного року в
місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Факт
відсутності відомостей про місце перебування ОСОБА_2 в місті його постійного проживання АДРЕСА_1,  протягом останнього року підтверджується
зібраними у справі доказами.

Допитані
судом свідки ОСОБА_4,  ОСОБА_5,  ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,  показали,
що на протязі майже десяти років вони не бачили ОСОБА_2 за місцем його
проживання і навіть в місті.

Згідно з
довідкою Ясинуватського МРВ УМВС України в Донецькій області (а.с. 6),  ОСОБА_2
у розшуку за скоєння злочину не перебуває.

З
урахуванням наведеного,  у суду немає
підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів,  повідомлених свідками. Дані про їх

заінтересованість
в результаті розгляду справи відсутні,
їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у
справі доказам.

Відповідно
до ч.2  ст. 43 ЦК України у разі
неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце
перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця,  що йде за тим,  у якому були одержані такі відомості,  а в разі неможливості встановити цей місяць -
перше січня наступного року.

Оскільки
матеріали справи свідчать про те,  що
останні відомості про ОСОБА_2
були отримані восени 1997 року,  то
початком його безвісної відсутності слід вважати 1 січня 1998 року.

Задоволення
заяви ОСОБА_1  має для останньої юридичне
значення.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст. 248,  249 ЦПК України,   ст. 43 ЦК
України,  суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати
безвісно відсутнім ОСОБА_2
Леонідовича,  4 вересня 1976 року
народження,  уродженця м. Ясинувата
Донецької області.

Початком
безвісної відсутності ОСОБА_2
вважати 1 січня 1998 року.

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Ясинуватський
міськрайонний суд.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження,  або
протягом десяти днів з дня проголошення рішення без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження.