УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20 липня
2007 року                                                                            м.  Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Черемиської М.
Є.,  Висоцької B.C.,
Олєйникової Л.С.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України та
Державного казначейства України про відшкодування моральної шкоди за
касаційними скаргами ОСОБА_1,  Державного
казначейства України на рішення Печерського районного суду м.  Києва від 29 червня 2004 року,  додаткове рішення Печерського районного суду
м.  Києва від 12 серпня 2004 року та
ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 22
грудня 2004 року,

встановила:

У грудні
2003 року ОСОБА_1    звернувся до суду з
позовом до відповідачів про відшкодування моральної шкоди в сумі 1025 грн.

Позивач
посилався на те,  що Міністерство
фінансів України порушило його право на інформацію,  надало відповідь на його запит про
роз'яснення законодавства щодо надання пільг медичним працівникам з порушенням
місячного строку,  чим завдано йому
моральних страждань.

Рішенням
Печерського районного суду м.  Києва від
29.06.2004 року,  додатковим рішенням
цього ж суду від 12 серпня 2004 року,
позов ОСОБА_13адоволено. Стягнуто на користь ОСОБА_1.3 Міністерства фінансів
України моральної шкоди 1025 грн.,
судові витрати 14, 15 грн. Вказані суми списані з розрахункового рахунку
Державного казначейства України.

Ухвалою
Апеляційного суду м.  Києва від
22.12.2004 року рішення Печерського районного суду м.  Києва змінено,  зменшено розмір коштів на відшкодування
моральної шкоди з 1025 грн. до 100 грн.

ОСОБА_1та
Державне казначейство України подали касаційні скарги,  посилаючись на невірну оцінку зібраним
доказам,  неправильне застосування норм
матеріального і процесуального права,  в
зв'язку з чим ОСОБА_1ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду та
залишення в силі рішення суду першої

Справа №
33ц - 1263 кс 07                                     Категорія ЦП: 36

Головуючий у 1
інстанції Білоцерківеиь О.А.

Доповідач
Висоцька B.C.

інстанції,  що помилково було скасовано апеляційним
судом,  а Державне казначейство України
ставить питання про скасування всіх судових рішень та повернення справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судового рішення відсутні,
виходячи з наступного.

Задовольняючи
позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди,  суд першої інстанції виходив з того,  що порушення права на отримання відповіді на
звернення в установлені Законом строки призвело до моральних страждань
позивача.

Апеляційний
суд,  змінюючи розмір моральної
шкоди,  врахував характер та обсяг
заподіяних позивачеві моральних страждань,
ступінь вини відповідача та інші обставини.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
ухвала апеляційного суду,  якою змінено
рішення суду першої інстанції,
постановлена з додержанням судами норм матеріального та процесуального
права,  а також відсутні передбачені ч.
1  ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційні
скарги ОСОБА_1,  Державного казначейства
України  відхилити.

Рішення
Печерського районного суду м.  Києва від
29 червня 2004 року,  додаткове рішення
Печерського районного суду від 12 серпня 2004 року,  зміненого ухвалою Апеляційного суду м.  Києва
від 22 грудня 2004 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.