Справа № 2-359/2007 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е
М                                 У К Р А
Ї Н И

21
грудня 2007 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого
судді                            Ластовка
Н.Д.

секретарі                                            Писанко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Моторного (транспортного)
страхового бюро України про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1
в серпні 2006 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2  та Моторного ( транспортного) страхового
бюро  України ( далі МТСБУ), в якому
просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 як володільця засобу підвищеної
небезпеки (власника автомобіля) 300 грн. 00 коп. за проведення
автотоварознавчого дослідження, 5000 грн. 00 коп. моральної шкоди, з
відповідача МТСБУ - 1848 грн. 87 коп. в якості несплаченого майнового
відшкодування, 4000 грн. моральної шкоди та стягнути з обох відповідачів  порівну судові витрати за оплату нею судового
збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу,
посилаючись на те, що 28 вересня  2005  року
на  з'їзді з мосту ім. Патона в
напрямку вул. Наддніпровське шосе в м. Києві виникла дорожньо-транспортна
пригода (ДТП) з участю автомобіля “Хонда” д.н.з. НОМЕР_1 під її керуванням і
який належав їй на праві приватної власності та автомобілем “Деу Ланос” д.н.з.
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, і який належить йому на праві власності. Дорожньо-транспортна
пригода виникла з вини ОСОБА_2, який в подальшому з місця пригоди зник, в
результаті чого був пошкоджений автомобіль “Хонда” д.н.з. НОМЕР_1 на суму 4271
грн. 37 коп.

В
добровільному порядку відшкодувати майнову шкоду відповідач  відмовився.

У зв'язку з чим нею були понесені
додаткові витрати на проведення експертизи в сумі 300 грн. 00 коп.

Оскільки,
цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 не була застрахована, то
12.10.2005 року  вона  вимушена була звернутися в МТСБУ з заявою про
виплату їй майнового відшкодування на підставі Закону України “Про обов'язкове
страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних
засобів” від 01.07.2004 року. Після надання нею необхідних документів,
відповідач МТСБУ  не здійснило їй виплату
відшкодування з невідомих причин. Після надання нею скарги від 06.02.2006 року
на ім'я Генерального директора МТСБУ щодо невиплати в строк коштів, 09 лютого
2006 року вона отримала від відповідача лише частину відшкодування на суму 2422
грн. 50 коп., що значно менше ніж зазначено в акті автотоварознавчого
дослідження № 289/09 від 29.09.2005 року, проведеного НЕБ  ПП «Вега 999» експертом ОСОБА_3 В подальшому
21.06.2006 року вона отримала відповідь від МТСБУ про те, що ними був проведений
контрольний розрахунок вартості відновлювального ремонту її автомобіля, і
вартість якого складає саме 2422 грн. 50 коп., а не 4271 грн. 37 коп. З
даною  сумою вона не погоджується, а
діями працівників МТСБУ їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає в небажанні в
добровільному порядку в повному обсязі відшкодувати їй майнову шкоду, крім того
вона пережила нервовий стрес.

Заподіяння
моральної шкоди позивач мотивує тим, що внаслідок ДТП вона отримала душевні
переживання, втратила душевний спокій, витратила багато часу на проведення
експертизи та відновлення автомобіля, тривалий час не могла користуватися
автомобілем, порушились нормальні життєві зв'язки.

В
судовому засіданні позивач  змінила свої
позовні вимоги та просить стягнути з відповідача МТСБУ 314 грн. 31 коп. в
якості пені за прострочку виконання зобов'язань, 284 грн. 67 коп. в якості
індексації суми боргу, а всього стягнути 2447 грн. 85 коп. Також в якості
відшкодування моральної шкоди позивач просила стягнути з МТСБУ 500 грн. 00 коп.
моральної шкоди. З відповідача ОСОБА_2 позивач просить стягнути 1000 грн. 00
коп. моральної шкоди та стягнути з обох відповідачів  пропорційно задоволених позовних вимог, 2489
грн. 00 коп. витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги. Інші позовні
вимоги залишені без змін.

11
жовтня 2007 року суду було надано позивачем нову заяву про зміну позовних
вимог, в якій позивач просить стягнути з МТСБУ 336 грн. 43 коп. в якості
індексації боргу та стягнути з обох відповідачів  пропорційно задоволених позовних вимог, 4505
грн. 00 коп. витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги. Інші позовні
вимоги залишені без змін.

19
грудня 2007 року суду було надано остаточний перелік позовних вимог, згідно
яких позивач просить стягнути з МТСБУ 1848 грн. 87 коп. в якості несплаченого
майнового відшкодування, 314 грн. 31 коп. в якості пені за прострочку виконання
зобов'язань, 430 грн. 72 коп. в якості індексації суми боргу, 500 грн. 00 коп.
моральної шкоди, стягнути з ОСОБА_2 як володільця засобу підвищеної небезпеки
(власника автомобіля) 300 грн. 00 коп. за проведення автотоварознавчого
дослідження, 1000 грн. 00 коп. моральної шкоди та стягнути з обох
відповідачів  порівну судові витрати за
оплату нею судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу, а також стягнути з обох відповідачів  пропорційно задоволених позовних вимог, 6129
грн. 00 коп. витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги.

Представник
позивача  судовому засіданні позовні миги
підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити, з підстав викладених у
позові.

Представник
відповідача МТСБУ проти позову заперечувала та пояснила суду, що позивач
звернулась до них 12.10.2004, тим самим
порушивши вимоги пп.33.1.2. ст. 33
Закону щодо повідомлення МТСБУ про настання ДТП.

Дослідження
пошкодженого транспортного засобу було проведене 29.09.2006, в порушення п. 33.3 ст. 33 Закону, МТСБУ
повідомлене про проведення такого дослідження
не було, і працівники МТСБУ не мали змоги прийняти участь при проведенні
такого дослідження.

В процесі дослідження наданих документів, в тому числі
акту товарознавчого дослідження спеціаліста
№ 289/09 від 29.09.2006, працівниками МТСБУ було встановлено невідповідність переліку пошкоджень, описаних
у дослідженні, пошкодженням зазначеним у
довідці ДАІ та зафіксованим за допомогою фотографування, а саме:
пошкодження боковини правої задньої, пошкодження основи задньої частини кузову, пошкодження завісів кришки багажного відсіку. На фотографіях, наведених в даному дослідженні,
встановити наявність та характер таких
пошкоджень неможливо.

Відповідно до абз. ґ п.п. 5.5. ст.5 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх
транспортних засобів затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна від 24.11.2003р. за №
142/5/2092 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції від 24.11.2003 за №
1074/8395 (далі - Методика), під час технічного
огляду дорожнього транспортного засобу оцінювач, експерт повинен установити
характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які
характеризують технічний стан дорожнього транспортного засобу, з обов'язковою
їх фіксацією за допомогою фотографування.

В ході аналізу акту товарознавчого дослідження
спеціаліста № 289/09 від 29.09.05, проведеного
експертом Незалежного експертного бюро ПП “Вега 999” ОСОБА_3, було встановлено
порушення згаданим експертом норм абз. ґ п.п. 5.5. ст.5 Методики, а саме
необгрунтована невідповідність пошкоджень врахованих в акті,
дійсним зафіксованим на фотографіях: завищення
переліку запасних частин, які підлягають заміні:

686608К401022 - завіси кришки багажного відсіку права та
ліва, на загальну суму
377 грн. 86 коп.; Завищення обсягу робіт по позиціях:

- ремонт боковини правої, на суму 302 грн. 40 коп.;

- ремонт основи задньої частини кузову, на суму 168 грн.
00 коп.;

- ремонт кришки багажного відсіку, на суму 504 грн. 00
коп.;

- демонтаж/монтаж кришки багажного відсіку, на суму
25 грн. 20 коп.;

- розбирання/збирання кришки багажного відсіку, на суму
58 грн. 80 коп.;

- пофарбування боковини правої задньої на суму 240 грн.
00 коп.;

- пофарбування кришки багажного відсіку на суму 380 грн.
00 коп.

Таким
чином, на підставі наведених зауважень, вартість відновлювального ремонту з
урахуванням фізичного зносу, зазначеного транспортного засобу має складати 2
422,50 грн.

Загальна сума завищення вартості запасних частин та
обсягу робіт складає 1848 грн. 87 коп.

Крім того, подання позивачем документів, в яких зазначено
завищений розмір шкоди суттєво ускладнило процес
розгляду та врегулювання даної справи.

09.02.06 МТСБУ, з врахуванням контрольного розрахунку
здійснило виплату  відшкодування в сумі 2 422 грн. 50 коп.

Щодо відшкодування позивачу моральної шкоди МТСБУ,
представник також заперечувала, посилаючись на те, що виплата відшкодування ОСОБА_1 була проведена 09.02.2006р.
11.04.2006 позивачем було направлено
на адресу МТСБУ, лист - “скаргу” з проханням
переглянути прийняте МТСБУ рішення та надати для ознайомлення матеріали справи і копії документів, на підставі
яких було прийняте рішення про виплату.

Згаданий лист було розглянуто МТСБУ у строк передбачений
ст. 20 Закону України “Про звернення
громадян”.

06.05.2006р. МТСБУ надало відповідь на цей лист, в якому
обґрунтувало прийняте по даній справі
рішення.

У своїй позовній заяві позивач вимагає відшкодування
моральної шкоди, у зв'язку з порушенням МТСБУ норм ст. 25 Закону
України “Про звернення громадян”, але з
урахуванням вищенаведеного МТСБУ вважає, що його діями позивачу не було завдано моральної шкоди.

Покладання обов'язку щодо відшкодування моральної шкоди
на МТСБУ є безпідставним, а щодо відшкодування матеріальних збитків МТСБУ свої зобов'язання відповідно до Закону виконало в повному обсязі

Відповідач
ОСОБА_2 та його представник проти позову заперечували, просили в задоволенні
позову відмовити.

Суд,
вислухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, встановив,
що  28 вересня  2005
року  на  з'їзді з мосту ім. Патона в напрямку вул.
Наддніпровське шосе в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода (ДТП) з
участю автомобіля “Хонда” д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, який належав
їй на праві приватної власності та автомобілем “Деу Ланос” д.н.з. НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_2, який належить йому на праві приватної власності. Винним у
вчиненні вказаної дорожньо-транспортна пригода, відповідно до Постанови
Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2005 року, визнано ОСОБА_2,
який в подальшому з місця пригоди зник. В результаті ДТП був пошкоджений
автомобіль “Хонда” д.н.з. НОМЕР_1.

Дані обставини підтверджуються
показами обох сторін та матеріалами адміністративної  справи
№3-3690-1/05 р. відносно  ОСОБА_2
за ст.ст. 124, 122-2 КУпАП України та згідно якого вина ОСОБА_2, згідно
постанови Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2005 року,
встановлена та провадження у справі закрито ( ас. 21).

У
відповідності до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана  неправомірними рішенням, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно
ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності,
інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно
з ч. 2,3 п. 4 Постанови  Пленуму
Верховного Суду України “Про практику
розгляду цивільних справ за позовами
про відшкодування шкоди” від 27.03.1992 року № 6 зі змінами та
доповненнями внесеними постановами
Пленуму від 8.07.1994 р. № 7, від 30.09.1994 р. № 11, від 25.05.1998 р.
№ 5, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа
або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу
права власності, повного господарського відання, оперативного управління  або з інших підстав (договору оренди,  довіреності тощо).

Згідно
ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім  випадків,
встановлених  статтею 61 цього Кодексу.

А
відповідно до ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим
рішенням  у цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало законної сили,  не доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлені  ці обставини.

Вирок
у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову
суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким,
чином судом достовірно встановлено, що ДПТ сталося саме з вини відповідача
ОСОБА_2

На
підтвердження суми майнової шкоди заподіяної автомобілю “Хонда” д.н.з. НОМЕР_1
позивачем ОСОБА_1 надано суду: Акт № 289/09 автотоварознавчого дослідження від
29.09.2005 року, складеного спеціалістом - автотоварознавцем НЕБ ПП “ВЕГА 999”
ОСОБА_3, згідно якого розмір збитку складає 4271 грн. 37 коп. (без врахування
експертних послуг на суму 300 грн.00 коп.) (а.с. 11-20).

Даючи
юридичну оцінку наданому документу, суд не приймає як належний доказ Акт №
289/09 автотоварознавчого дослідження від 29.09.2005 року з наступних підстав.

Згідно
довідки ВДАІ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві, в результаті ДТП, яке
сталось 28 вересня 2005 року о 17:10 год. на з'їзді з моста ім. Патона на вул.
Наддніпровське шосе, автомобілю “Хонда” д.н.з. НОМЕР_1 завдано наступні
пошкодження: деформація заднього бампера, потертості лакофарбового покриття
заднього бампера, деформація кришки багажника, задньої панелі.

Відповідно
до абз. ґ п.п. 5.5. ст.5 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх
транспортних засобів затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна від 24.11.2003р. за №
142/5/2092 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції від 24.11.2003 за №
1074/8395 (далі - Методика), під час технічного
огляду дорожнього транспортного засобу оцінювач, експерт повинен установити
характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які
характеризують технічний стан дорожнього транспортного засобу, з обов'язковою
їх фіксацією за допомогою фотографування.

В
Акті № 289/09 автотоварознавчого дослідження від 29.09.2005 року зазначено на
заміну 686608К401022 - завіси кришки
багажного відсіку права та ліва, на загальну суму  377 грн. 86 коп. В якості робіт вказано: ремонт боковини правої, на суму 302 грн. 40 коп.;
ремонт основи задньої частини кузову, на суму
168 грн. 00 коп.; ремонт кришки багажного відсіку, на суму 504 грн. 00 коп.; демонтаж/монтаж кришки багажного відсіку, на суму
25 грн. 20 коп.; розбирання/збирання кришки багажного відсіку, на суму 58 грн.
80 коп.; пофарбування боковини правої задньої на суму 240 грн. 00 коп.;
пофарбування кришки багажного відсіку на суму 380 грн. 00 коп.

Однак, з вказаним пунктами не можна погодитись, сопілки
ні вказані в Довідці ВДАІ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві
пошкодження автомобіля “Хонда” д.н.з. НОМЕР_1, ні фотознімки, не визначають
необхідність вказаних замін деталей та проведення визначених робіт.

Допитаний
в судовому засідання в якості свідка експерт ОСОБА_3 пояснив суду, що він не
фотографом, а тому ним не було проведено фотографування пошкоджень автомобіля
“Хонда” д.н.з. НОМЕР_1, хоча вказані дії вимагаються  Методикою
товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх
транспортних засобів затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна від 24.11.2003р. за №
142/5/2092 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції від 24.11.2003 за №
1074/8395.

Відсутність
ґрунтовних фототаблиць пошкоджень автомобіля “Хонд” д.н.з. НОМЕР_1, які мали
бути зроблені ОСОБА_3, а також відсутність самого автомобіля та офіційних
документів про проведення ремонту пошкодженого автомобіля, призвело до того, що
експертом КНДІСЕ неможливе було проведення автотоварознавчої експертизи та
надання висновку про вартість пошкоджень автомобіля “Хонда” д.н.з. НОМЕР_1.

Таким
чином суд приходить до висновку, що позивачем не доведено необґрунтованість
відмови МТСБУ відшкодувати шкоду завдану її автомобілю в розмірі 1848 грн. 87
коп., а також те, що їй було завдано моральну шкоду МТСБУ.

Судом
встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами
по справі, що відповідачем ОСОБА_2 позивачу було запропоновано в добровільному
порядку відшкодувати, завдану її автомобілю шкоду. Однак, позивач відмовилась
від даного відшкодування, оскільки одразу мала намір звертатись до суду з
відповідним позовом. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача
щодо стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 1000 грн. 00 коп. також не
підлягають задоволенню.

Відповідно
до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові
витрати.

Згідно
Акту здачі-приймання висновку судового експерта №826/827 відповідачами порівну
було сплачено за проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної
експертизи 1089 грн. 60 коп., а тому з позивача слід стягнути на користь
кожного з відповідачів витрати на проведення вказаної вище експертизи по 544
грн. 80 коп.

Керуючись
ст. ст. 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 84, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215,
218  ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В
позовові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Моторного (транспортного) страхового бюро України
про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, Моторного (транспортного) страхового бюро України
по 544 грн. 80 коп. на кожного судові витрати за проведення судової
транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду
м. Києва протягом 20 днів після подачі заяви про  апеляційне оскарження, яку може бути подано
протягом 10 днів  з дня проголошення
рішення.

СУДДЯ: