Справа
лютого 2007  року                       Індустріальний районний
суд м.
у складі:                                    головуючого
судді:    Слюсар Л.
у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну
справу
за позовом ОСОБА_1  в  інтересах неповнолітньої
ОСОБА_2  до ОСОБА_3,
особа:   відділ опіки і піклування   Індустріальної районної в м.
визначення днів і часу зустрічі з дитиною,  суд -
листопаді 2005  ОСОБА_3  звернулася до Верхньодніпровського районного
суду  Дніпропетровської області   з позовною заявою  до ОСОБА_1
про відібрання малолітньої дитини
та відшкодування моральної
Рішенням  Верхньодніпровського районного
суду від 19 грудня 2005 року

позовні
вимоги ОСОБА_3 були задоволені частково.
Ухвалою  колегії

суддів
судової палати  у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської

області  від 29 серпня
2006 року  Рішення
Верхньодніпровського районного суду

Дніпропетровської
області від 19 грудня 2005 року скасовано і
справа

направлена
на новий розгляд до того ж суду.
Відповідно до Ухвали

Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня

2006
року   цивільна справа передана на
розгляд до Індустріального районного

суду
м. Дніпропетровська.

Ухвалою
Індустріального районного суду від 17.01.2007 року  прийнята зустрічна

позовна
заява  ОСОБА_1  в
інтересах неповнолітньої

ОСОБА_2  до ОСОБА_3,

третя
особа:   відділ опіки і піклування   Індустріальної районної в м.

Дніпропетровську
Ради  про
визначення днів і часу зустрічі з дитиною.

В
зв'язку з неявкою  ОСОБА_3  її позовна

заява  до ОСОБА_1 про відібрання малолітньої
дитини  та

відшкодування
моральної шкоди ухвалою Індустріального районного суду від

23.02.2007
року залишена без розгляду.

В
судовому засіданні позовні вимоги
представником були уточнені. В уточненій

позовній
заяві і в ході судового засідання представник відповідача посилався на

те,
що  з відповідачкою  ОСОБА_1 зареєстрував шлюб 11.08.2001
року.  Від

шлюбу
є донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Відповідачка
і неповнолітня донька зареєстровані за адресою АДРЕСА_1.  Сімейне життя із відповідачкою не склалося,

остання
забравши дитину переїхала до своєї матері в червні 2005 року в м.

Верхньодніпровськ.
Осінню 2005 року рішенням Верхньодніпровського районного

суду
Дніпропетровської області шлюб розірвано.
В даний час неповнолітня

ОСОБА_2
проживає із відповідачкою, в зв'язку з чим  він не має реальної

можливості
бачитися із дочкою, а також  займатися її
вихованням, оскільки

відповідачка
перешкоджає в цьому.

Просив
визначити час зустрічі з  неповнолітньою
із 10- 00 годин  кожної суботи

місяця
до 20-00  годин неділі  за
місцем  його проживання  АДРЕСА_1 та визначити  для зустрічей з дочкою  першу

половину
канікулярних днів, від загального числа днів канікул  з проживанням

дочки
за адресою : АДРЕСА_1, а також з

виїздом
із дочкою за межі м. Дніпропетровська для оздоровлення.  Зобов'язати

ОСОБА_3
не чинити  ОСОБА_1  перешкод при спілкуванні

з
неповнолітньою дочкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Відповідачка
в судове  засідання не з'явилася.
Відповідачка  про час і місце

судового
засідання повідомлялася згідно правил  ч.
1, 9 ст. 76 ЦПК України. Зі

згоди  представника позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи,

що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Представник
відділу опіки і піклування Індустріальної районному в місті

Дніпропетровську
Ради, діюча на підставі доручення,  у
судовому засіданні

просила
позов задовольнити. Вказавши, що згідно ст. 141 СК України  права та

обов'язки
батьків у відношенні дитини рівні.
Представник підтримала висновок

служби
у справах неповнолітніх та просила суд  визначити
позивачу  дні та час

зустрічі
з дитиною  з 10-00  години у неділю по 11-00 годину  понеділка, де

батько  ОСОБА_1
має право забирати малолітню доньку у вихідні,

канікулярні
та святкові дні.  Місце зустрічі
малолітньої дитини визначити за

адресою
батька  АДРЕСА_1 .  Передбачити

літнє
оздоровлення дитини.

Суд,
вислухавши представника позивача,
представника 3-го особи,
вивчивши

матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1

підлягають   задоволенню.

Згідно
п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 р. №16 «

Про
застосування  судами деяких норм Кодексу
про шлюб і родину»,  при розгляді

вимог
про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкування з ними того

з
батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда і баби  з

онуками,
суди зобов'язані виходити не з формальних міркувань, а з фактичних

інтересів
дітей і умов їх нормального виховання.

У
ході судового розгляду встановлено,  що
позивач ОСОБА_1

перебував  у
зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3, шлюб розірвано  ( а.с.5 ).
Від шлюбу мають  дочку

ОСОБА_2
, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,  яка
проживає з

матір'ю.

Проживаючи окремо,  ОСОБА_3 перешкоджає  зустрічам

ОСОБА_1
із дитиною,  тому позивач звернув з
позовом до суду.

Згідно
до висновку  служби у справах
неповнолітніх   батько  ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження не
відмовляється від виконання своїх

батьківських  обов'язків по відношенню до своєї малолітньої
дочки,   має добрі

житлово-побутові
умови, де дитині буде затишно і безпечно.
ОСОБА_1  до

кримінальної
та адміністративної відповідальності не притягувався, з боку

сусідів
за місцем проживання характеризується з позитивної сторони .

Відповідно до актів  обстеження житлово - побутових умов  від 31.01.2007 року

здійснені  по місцю проживання ОСОБА_1 квартира
АДРЕСА_1  житлові умови позивача добрі .

Згідно ст.159 СК України , якщо той із
батьків, з ким проживає дитина,

чинить
перешкоди тому з батьків, що проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та

у
її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про

усунення
цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (

періодичні  чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку,

відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього

спілкування.

Виходячи
з викладеного суд вважає за можливе надати право  ОСОБА_1
спілкуватися з малолітньою донькою ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження,    із 10-00
години кожної суботи

місяця  до 20- 00
годин неділі за місцем проживання ОСОБА_1

(
АДРЕСА_1 )   та  надати
першу

половину
канікулярних днів, від загального числа днів з проживанням дочки за

адресою
: АДРЕСА_1,  а також

можливість  виїзду із дочкою за межі м. Дніпропетровська
для оздоровлення.

Крім
того суд вважає за необхідне зобов'язати
ОСОБА_3  не

чинити
перешкод  зустрічам батька  з дитиною .

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи  не інакше

як
за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього

Кодексу,
в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших

осіб,
які беруть участь у справі.

Керуючись
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 р. №16 «

Про
застосування  судами деяких норм Кодексу
про шлюб і родину» ст.ст.141, 157,

159
СК України,  ст.ст.10,11, 169,
224-226  ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заява ОСОБА_1 -   задовольнити
.

Зобов'язати
ОСОБА_3  не чинити перешкод

зустрічам
батька  з дитиною.

Надати право ОСОБА_1  спілкуватися з малолітньою ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року  народження із 10-00
годин кожної

суботи
місяця  до 20-00 години неділі за місцем
проживання ОСОБА_1(АДРЕСА_1)   та надати
для

спілкування  першу половину канікулярних днів, від
загального числа днів, з

проживанням
дочки за адресою : АДРЕСА_1, а також можливістю виїзду із дочкою за межі м.
Дніпропетровська для

оздоровлення   .

Рішення може  бути оскаржено до апеляційного суду
Дніпропетровської

області
через Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк,

з
дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після

цього
протягом 20-ти днів апеляційної скарги,
або без подання заяви про

апеляційне
оскарження, шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з

дня
проголошення рішення.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою

заявою
відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його

копії.

Суддя

Л.П. Слюсар