Справа 2-о-48 за 2007 р.
РІШЕННЯ

ІМ"ЯМ
УКРАЇНИ

20
березня 2007 року.                                                            Смт.
Макарів.

Макарівський
районний суду Київської області в складі головуючого судді Шатковського С.В.,
при секретарі Нестерчук О.С., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі
суду смт. Макарова справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зацікавлена особа
Ніжиловицька сільська Рада Макарівського району Київської області, про
встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники
звернулись до суду з вказаною заявою посилаючись на те, згідно рішення
виконавчого комітету Ніжиловицької сільської Ради Макарівського району
Київської області від 30 жовтня 2006 року та свідоцтв про право власності вони
в рівних частках є власниками нежитлових будівель: пташника загальною площею
164,7 кв.м. та криниці по АДРЕСА_1, та контори загальною площею 263,2 кв.м.,
убиральні та тротуару по АДРЕСА_2.

Нежитлові
будівлі, що є їхньою спільною власністю, розташовані на земельній ділянці, що
має загальну площу під пташником 1,2 га, а під конторою 0,30 га.

Межі
земельної ділянки визначені в натурі (на місцевості), що підтверджується
планами зовнішніх меж.

Відповідно
до ч.1 ст.377 ЦК України
до особи, яка придбала будівлю або споруду, переходить право власності на
земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення ,
у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження будівлі або
споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право
власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята будівлею або спорудою,
та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Планом
зовнішніх меж визначена площа та визначено межі ділянки необхідної для
обслуговування будівель та споруд.

Таким чином,
передача їм земельної ділянки - є правомірною.

Згідно
статті 328 ЦК України,
право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право
власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону
або незаконність права власності не встановлена судом.

У зв'язку
із зазначеними обставинами, вони не можуть надалі на законних підставах
використовувати земельну ділянку, а отже ефективно вести господарську
діяльність. Згідно частини 1 статті
16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ч.2 ст. 256 ЦПК
України, одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є
встановлення факту, що має юридичне значення. Діючим законодавством не
передбачено іншого порядку встановлення факту, що має юридичне значення від
якого залежить виникнення майнових прав на вказану земельну ділянку, а тому
просять встановити факт передачі їм у власність в рівних долях по &frac12;
частині кожному земельної ділянки загальною площею 1,2 га,
яка розташована по АДРЕСА_1, та земельної ділянки загальною площею 0,30 га, яка
розташована по АДРЕСА_2 який дає право на отримання Державного акту на право
власності на зазначені земельні ділянки.

В
судовому засіданні заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свої вимоги підтримали та підтвердили
викладене у заяві.

Представник
Ніжиловицької сільської Ради Макарівського району надіслав суду листа в якому з
заявленими вимогами погодився та просив справу розглянути у його відсутність.

Вислухавши
пояснення заявників, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до
висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню
виходячи із слідуючого.

Відповідно
до рішення виконавчого комітету Ніжиловицької сільської Ради Макарівського
району Київської області від 30 жовтня 2006 року та свідоцтв про право
власності заявники в рівних частках є власниками нежитлових будівель: пташника
загальною площею 164,7 кв.м. та криниці по АДРЕСА_1, та контори загальною
площею 263,2 кв.м., убиральні та тротуару по АДРЕСА_2.

Відповідно
до вимог ч.1 ст. 120 ЗК України, при переході права власності на будівлю і
споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на
підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору
оренди.

Відповідно
до ч.1 ст.377 ЦК України,
до особи, яка придбала будівлю чи споруду, переходить право власності на
земельну ділянку на якій вони розміщені без зміни її цільового призначення у
розмірах встановлених договором. Якщо договором про відчуження будівлі або споруди
розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності
на ту частину земельної ділянки, яка зайнята будівлею чи спорудою та на частину
земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст.256-259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги
задовільнити.

Встановити
факт передачі у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях по &frac12;
частині кожному земельної ділянки загальною площею 1,2
га, яка розташована по АДРЕСА_1, та земельної ділянки загальною площею 0,30 га,
яка розташована по АДРЕСА_2.

Макарівського
району Київської області який дає право на отримання Державного акту на право
власності на зазначені земельні ділянки.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку.

Заява
про апеляційне оскарження рішення подається до апеляційного суду Київської
області через Макарівський районний суд протягом 10 днів з часу його
проголошення, а апеляційна скарга протягом 20 днів після подачі заяви.