У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

19
листопада 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Балюка М.І.,                                                                       Барсукової В.М.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Управління МВС України в Полтавській
області, Управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в
Полтавській області, Державного казначейства України про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що листопаді 2003 року працівники УБОЗ УМВС України в
Полтавській області, виконуючи свої службові обов'язки, з метою примусити дати
неправдиві свідчення відносно злочинів, які
не вчинялися, катували їх сина ОСОБА_3, внаслідок чого останній помер.
Прокуратурою Полтавської області 2 грудня 2003 року була порушена кримінальна
справа за ознаками злочину, передбаченого ст. 15 ч. 1 КК України. В ході
розслідування працівникам УБОЗ було пред'явлено обвинувачення. Однак, у зв'язку
з розшуком цих злочинів, справа незавершена розслідуванням. Вважають, що їм
заподіяна матеріальна шкода, яка полягає у матеріальних затратах на поховання
сина та моральна шкода. Просили стягнути з відповідачів на свою користь 15 000
грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 1 000 000 грн. у рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 16 листопада 2006 року до участі у
справі було притягнуто в якості співвідповідача Управління по боротьбі з
організованою злочинністю УМС України в Полтавській області.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави
від 8 грудня 2006 року позов задоволено частково.
Відшкодовано на їх користь за рахунок держави шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського
рахунку Державного бюджету України по 3 574 грн. 80 коп. у відшкодування
матеріальної шкоди та по 300 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди,
кожному.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 28 березня 2007 року
рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 8 грудня 2006 року змінено
шляхом зменшення до 1 832 грн. 80 коп. кожному з позивачів задоволену суму
відшкодування матеріальної шкоди. В решті рішення районного суду залишено без
змін.

У касаційних скаргах Державне казначейство України, прокуратура Полтавської
області просять скасувати постановлені у справі рішення суду, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм
процесуального права.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Державного казначейства України та
прокуратури Полтавської області відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 8
грудня 2006 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 28
березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Гуменюк

Судді:
М.І. Балюк

В.М.
Барсукова