Справа  № 2-1377/ 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03  травня
2007 року
Індустріальний  районний суд м.

Дніпропетровська

в
складі : головуючого  судді   -
Слюсар Л.П.

при секретарі             -      Карпенко І.Ю..

розглянувши
у попередньому   судовому засіданні в
залі суду  м.

Дніпропетровська
цивільну  справу за позовом    ОСОБА_1 до

ОСОБА_2     про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В
квітні  2007 року позивач звернувся до
суду з позовом  до відповідачки про

розірвання
шлюбу, посилаючись на те, що 18 серпня 1990 року він зареєстрував

шлюб
з відповідачкою . Від спільного життя мають
трьох неповнолітніх дітей :

доньку
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, які  проживають з відповідачкою.  Спору з приводу місця проживання дітей між
ними не має.  Після розірвання шлюбу діти
будуть проживати із відповідачкою. Одруження із

відповідачкою
виявилося невдалим.   Сімейно-шлюбні
відносини припинені з 2004

року.   В даний час позивач проживає з іншою жінкою
і має від неї дитину  та

бажає  зареєструвати з нею шлюб.  Сім'я фактично розпалася, збереження не

можливо.  Спору про розділ майна не має.       Просив шлюб розірвати.

В
судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги.

Відповідачка
в судовому засіданні позовні вимоги визнала.
Просила суд

розірвати
шлюб. Вказала, що дійсно сім'я розпалася, із
квітня  2004 року вони

проживають
окремо, примирення не можливе. Майновий спір відсутній.

Виходячи із наведеного, суд  вважає, що рішення у справі можливо
постановити

при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при
визнані позову ухвалюється судове

рішення
в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу.
Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК

України
у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних

підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Так,
в судовому засіданні встановлено, що між сторонами 18 серпня 1990 року в

відділі
РАГС Індустріального  району  м. Дніпропетровська , актова запис НОМЕР_1,

був
зареєстрований шлюб. Від спільного життя є діти:   донька
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1, син  ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3   Судом встановлено,
що сторони з   2004 року проживають окремо,
спільне господарство не ведеться,
примирення не можливе. Майновий спір
відсутній.  Спір про місце
проживання дітей відсутній.   Також суд
встановив, що із-за несумісності характерів між сторонами подальше збереження
шлюбу не можливе.

При  таких обставинах суд приходить до висновку,
що причини, якими мотивують

сторони
свої вимоги є обґрунтованими, подальше сумісне життя  подружжя і

збереження
сім'ї не можливе.

Тому
суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб, судові

витрати
віднести за рахунок позивача.

Приймаючи
до уваги вищевикладене та керуючись ст.ст. 104, 110 Сімейного Кодексу

України
, ст.ст. 10, 11, 15,  212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб
між    ОСОБА_1 та  ОСОБА_2,
зареєстрований 18 серпня
1990  року відділом

реєстрації
актів цивільного стану Індустріального району м. Дніпропетровська ,

актовий
запис НОМЕР_1, які мають неповнолітніх дітей
- розірвати.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати в розмірі 17 грн. 00 коп.

віднести
за рахунок позивача, відповідачку від сплати звільнити.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня

проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього

протягом
20-ти днів апеляційної скарги,  або без
подання заяви про апеляційне

оскарження,
шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з  дня

проголошення
рішення.

Суддя:

Л.П. Слюсар