Справа № 22 ц -2001/07                  Суддя 1 інстанції Мачула
апеляційного суду Мурлигіна О.Я.
УХВАЛА

23  жовтня 2007 року       колегія суддів судової палати в
цивільних справах

апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

головуючого                                               Славгородської
Н.П.,

суддів:                                                          Мурлигіної
О.Я.,  Лівійського І.В.,

при
секретарі судового засідання             Бобуйок
І.В.,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві матеріали позову

за   апеляційною скаргою Миколаївського
державного гуманітарного університету імені Петра Могили (далі -Державний
університет) на ухвалу Заводського районного суду м.  Миколаєва від 19 червня 2007 року

за позовом
Державного   університету   до
ОСОБА_1   про   виселення
її   з гуртожитку разом з
неповнолітніми членами сім'ї    та
стягнення заборгованості за проживання,

ВСТАНОВИЛА:

У травні
2007 року Державний університет звернувся з позовом до ОСОБА_1 про виселення її
з гуртожитку,  який розташовано по
АДРЕСА_1   разом з членами сім'ї та
стягнення заборгованості за проживання.

Ухвалою
Заводського районного суду м.  Миколаєва
від 25 травня 2007 року позовна заява залишена без руху,  а ухвалою від 19 червня 2007 року повернута
позивачеві.

В
апеляційній скарзі Державний університет просить скасувати ухвалу про
повернення його позовної заяви,  а
матеріали направити до суду,  посилаючись
на невідповідність судового рішення вимогам процесуального права.

Заслухавши
суддю - доповідача,  дослідивши матеріали
позовної заяви,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних підстав.

Повертаючи
позовну заяву,  суддя виходив з
того,  що позивачем не надано доказів на
підтвердження обставин,  викладених в
позовній заяві,  а у встановлений строк
ці недоліки не виправлені.

Однак з такими
висновками погодитися не можна.

Так,  зі змісту
ст.  ст.  119 - 121 ЦПК України,  вбачається,
що позовна заява може бути визнана неподаною та повернута,  у разі,
як що вона не відповідає всім вимогам,
передбаченим  ст.  119 ЦПК України та не оплачена судовим
збором,  а позивач,  на вимогу судді та у встановлений ним строк
не усунув недоліків позовної заяви.

Відповідно
до п.п. 3, 5, 6  ст.  119 ЦПК України,  позовна заява повинна містити в собі зміст
позовних вимог,  в ній повинні бути
викладені обставини,  якими позивач обґрунтовує
свої вимоги та зазначені докази,  що
підтверджують кожну обставину.

З тексту
уточненої позовної заяви вбачається,  що
позивачем викладено як зміст позовних вимог - виселення відповідачки разом з
неповнолітніми членами сім'ї та стягнення заборгованості за проживання в
гуртожитку за період з 1 жовтня 2004 року по 1 червня 2006 року,  так і обставини,  якими він обґрунтовує свої вимоги -проживання
без договору та невиконання обов'язку оплатити надані послуги. На

підтвердження
своїх вимог позивач в позовній заяві посилався на докази,  та додав копії документів.

На ці
обставини суд уваги не звернув. Тоді як відповідно п.3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про практику застосування судами процесуального
законодавства при розгляді цивільних справ по першій інстанції" від 21
грудня 1990 р. (з наступними змінами і доповненнями) заява не може бути визнана
неподаною та повернута за мотивами ненадання доказів.

Виходячи
з викладеного колегія суддів вважає,  що
ухвалу відповідно до п.2 ч.1  ст. . 312 ЦПК
України необхідно скасувати,  а матеріали
позовної заяви направити до' місцевого суду для вирішення питання про відкриття
провадження у справі.

Керуючись  ст.
ст.  303,  312,
315 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Миколаївського державного гуманітарного університету імені Петра
Могили    задовольнити.

Ухвалу    Заводського районного суду м.  Миколаєва від 19 червня 2007 року
скасувати,  а матеріали позовної заяви
направити у той же суд для   вирішення
питання про відкриття провадження у справі. Ухвала оскарженню не підлягає.