№ 2-3086/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

24 травня 2007
року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого                                      Лили В.М.

секретаря                                           Зурак
А.В.

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайоного суду

справу за
позовом ОСОБА_1 до військової частини А-1214 про стягнення заборгованості по
грошовому забезпеченню, -

встановив:

ОСОБА_1.,
звернувся з позовом до військової частини А-1214 про стягнення заборгованості
по грошовому забезпеченню, мотивуючи тим, що він проходив військову службу на
кафедрі військової підготовки Дніпропетровського національного університету
залізничного транспорту імені Лазаряна В., і стояв на грошовому забезпечення в
військовій частині А 0246. В зв'язку з реформуванням та передачею військової
частини А 0246 до Міністерства транспорту України він проходить військову
службу у Державній спеціальній службі транспорту на кафедрі військової
підготовки Держспецтрансслужби Дніпропетровського національного університету
залізничного транспорту ім. Лазаряна В. Правонаступником військової частини А
0246 з фінансових питань є військова частина А 1214. Його безперервна служба
станом на 01.05.2003р. складає 14 повних календарних років. За час проходження
служби на кафедрі військової підготовки Дніпропетровського національного
університету залізничного транспорту військова частина А 0246, як довольчий
орган, не в повному обсязі здійснювала з ним розрахунок по грошовому
забезпеченню, а саме не в повному обсязі була виплачена щомісячна надбавка за безперервну
службу у ЗС, право на отримання якої в розмірі 30%, 50%, від грошового
забезпечення з травня 2003 р. він має на підставі ч.1 Указу Президента України
від 05.05.2003року № 389, «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил
України, Міністерства Внутрішніх Справ, Державного комітету у справах охорони
державного кордону України та Управління державної охорони за безперервну
службу. З травня 2003р. по жовтень 2004 р. була виплачена надбавка за
безперервну службу з урахуванням 5%, 10% в розмірі 1737,06 грн, а з урахуванням
премії 33,3 % - 4961,77 грн., замість належної суми з урахуванням 30%, 50% -
5837,52 грн, а з урахуванням премії 33,3 % - 6226,38 грн., недоплата складає
5365,07 грн. Крім того грошова допомога на оздоровлення за 2003, 2004 роки йому
виплачена з урахуванням 5%, 10%, а недоплата складає 571,52 грн. Загальна сума
заборгованості складає 5936,59 грн.

Позивач
в судове засіданні не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його
відсутність підтримавши позов (а.с.4).

Представник
відповідача - військової частини А-1214, в судове засіданні не з'явився, був
належним чином повідомлений про час та дату слухання справи, надав заяву( а.с.
10) про розгляд справи в його відсутність.

Суд,
дослідивши докази в підтвердження та заперечення позову вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що згідно наказу №1
від 01.11.2004р. позивач перебуває на військовій службі на посаді старшого
інженера будівельно-відновлювального відділення управління військової частини
Т0120 (а.с.8). З 01.05.2003р. по 31.10.2004р. позивачеві виплачувалася
надбавка, але не в повному обсязі, різниця невиплаченої склала 5936,59 грн.
(а.с.5). Згідно зі ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або
внесення змін до існуючих прав і свобод недопустимо звуження обсягу прав і
свобод. Закон України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» звужує
обсяг прав військовослужбовців в частині отримання продовольчих пайків або
грошової компенсації замість них. А відповідно до ст. 8 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти повинні відповідати Конституції України.
Грошове забезпечення в порушення вимог п.1 «Указу» і п.1.2, п.2.1 інструкції
про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу
в ЗСУ, затвердженої наказом Міністра оборони України від 26.05.2003року №149,
нараховувалося та виплачувалося позивачу на підставі розпоряджень вищестоящого
командування, які були доведені телеграмою Міністра оборони України від
26.05.2003р. №145/2095, від 16.01.04р.; №146/1/11/26 від 07.10.04р.; №220/2098,
та від 05.01.05р., №146/1/11/1.

На
підставі ст. 88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення,
звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід
держави пропорційно до

задоволеної чи
відхиленої частини вимог. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід
стягнути на користь держави судовий збір у сумі 59 грн. 36коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 8, 22 Конституції України, ст.
ст. 10, 60, 212, 214 ЦПК України, ст. 16 Закону України «Про Збройні сили
України», ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей», п.1 Указу Президента України від
05.05.2003року № 389 «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України,
Міністерства Внутрішніх справ, Державного комітету у справах охорони державного
кордону України та Управління державної охорони за безперервну службу, -

вирішив:

позов
ОСОБА_1 до військової частини А-1214 про стягнення заборгованості по грошовому
забезпеченню - задовольнити.

Стягнути
з військової частини А-1214 на користь ОСОБА_1 заборгованість по грошовому
забезпеченню в сумі 5936,59 грн.

Стягнути
з військової частини А-1214 судовий збір в сумі 59 грн. 36 коп. на користь
держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в
сумі 30 грн. на користь територіального управління державної судової
адміністрації в Дніпропетровської області.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської обл. шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня оголошення рішення,
та на нього може бути подано апеляційну скаргу протягом двадцяти днів з дня
подання заяви про апеляційне оскарження.