Справа № 2-546
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 травня 2007
року Галицький районний суд міста Львова в складі :

головуючої -
судді  -
ОЛЕКСІЄНКО М.Ю.

при
секретарі      -  ТУРЧИН Н.Ю.

з участю
прокурора - ГАРВАНКО (ЧОРНОПИСКОЇ) Н.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за
позовом

ОСОБА_1
до ОСОБА_2 з участю третьої особи органу опіки та піклування Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини,

встановив  :

Заочним
рішенням Галицького районного суду м.Львова від 06 грудня 2006 року, ухваленому
у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному
обсязі визначено місце проживання дитини колишнього подружжя - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, за місцем проживання її матері ОСОБА_1

Відповідач
ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись
на те, що він не був належним чином повідомлений про час і місце судового
засідання, про таке довідався лише в даний час з листа Галицької районної
адміністрації м.Львова від 24 січня 2007 року, про розгляд справи його ніхто
належним чином не повідомляв, протягом 2006 року жодного письмового
повідомлення про суд не отримав, як і копії заочного рішення, а також, що
заочне рішення суду є незаконним та необґрунтованим.

При
розгляді заяви про перегляд заочного рішення позивачка заперечила проти її
задоволення з мотивів належного та неодноразового повідомлення відповідача про
дні та час розгляду справи, а заявник - відповідач ОСОБА_2 повторно в судове
засідання не з"явився.

Заслухавши
пояснення позивачки, думку прокурора, вивчивши матеріали зазначеної вище
цивільної справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

У
відповідності до п.1 ч.3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за
результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без
задоволення.

Як
вбачається з матеріалів справи, така була призначена в попереднє судове
засідання 23 травня 2006 року, а вперше справа була призначена до розгляду по
суті 19 червня 2006 року, однак повістка, направлена на адресу відповідача
ОСОБА_2, була повернута суду з відміткою „по закінченню терміну
зберігання", оскільки відповідач відмовлявся отримувати від суду будь-яку
кореспонденцію, у зв'язку з чим при розгляді справи тривалий час оголошувались
перерви для виклику останнього в судове засідання, в тому числі і через засоби

масової
інформації, а саме, на 22 серпня та 05 вересня 2006 року. 05 вересня 2006 року
на адресу суду від ОСОБА_2 поступила телеграма про ніби неотримання ним
повідомлення про день слухання справи та не розгляд такої у його відсутності, у
зв'язку з чим суд оголошував по справі перерву. 13 вересня 2006 року суд
звертався до прокуратури Львівської області про залучення до участі у даній
справі представника прокуратури з метою об'єктивного її розгляду. У згадані дні
справа також не була розглянута через відсутність відповідача, належним чином
повідомленого про час і місце судового засідання. Крім того справа призначалась
до розгляду 26 вересня, 12 жовтня, 26 жовтня, Об листопада та Об грудня 2006
року і кожен раз відповідач належним чином повідомлявся про час слухання справи
за двома адресами, а саме, у квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, однак в судові
засідання не з"являвся, двері ні поштару, ні представнику ЛКП
„Айсберг" (а.с.146), ні представникам органу опіки та піклування Галицької
районної адміністрації Львівської міської ради не відкривав, на телефонні
дзвінки не відповідав.

Виписка
та копія заочного рішення відповідачу була надіслана відповідно 07 грудня 2006
року та 17 січня 2007 року.

Посилання
відповідача у заяві на те, що при ухваленні заочного рішення суд обмежився лише
доказами позивачки, а відповідач був позбавлений можливості реалізувати свої
процесуальні права та взяти участь у змагальному процесі, безпідставні.

Так,
відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права і доводити свою
правомірність як при попередньому судовому засіданні, так і в стадії судового
розгляду справи.

Небажання
відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову,
зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право
при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачкою, що
повністю відповідає положенням ч.1 ст. 234 ЦПК України.

Крім
того, відповідач і при подачі заяви про перегляд заочного рішення не надав
доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, а
обставини, на які він покликався у заяві, були предметом дослідження та
з"ясування в ході розгляду справи по суті.

Керуючись ст.
231 ЦПК України, суд

ухвалив   :

Заяву
ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Галицького районного суду м.Львова від 06
грудня 2006 залишити без задоволення.

Ухвала
може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня
винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 10 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.