Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

28
серпня 2007 р.                                                                                                              м.  Київ

Солом'янський
районний суд м.  Києва у складі:

головуючого
судді    Оксюти Т.Г.

при
секретарі                    Богуславець
І.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до    Комунального    підприємства    Київської
міської    ради
"Київдорсервіс",  Управління
Державної автомобільної інспекції в м.
Києві про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

У лютому
2007 року ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом до відповідача про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди з підстав,  передбачених статтями 16,  321,
1166, 1167 ЦК України.

Просила
стягнути на її користь 410 гривень матеріальної шкоди,  1700 гривень моральної шкоди та судові витрати
по справі.

Свої
вимоги мотивувала тим,  що 19 січня 2007
року припаркувала,  належний їй на праві
власності транспортний засіб автомобіль «Нісан» д.н. НОМЕР_1 в місті Києві
поАДРЕСА_1 приблизно о 17 годині.

Через
годину повернулась до місця,  де був
припаркований автомобіль та не знайшла його на місці паркування.

Зазначила
що,  19 січня 2007 року інспектором ДПС
м.  Києва було складено протокол огляду
та переміщення транспортного засобу № 04567 внаслідок чого працівниками КП
"Київдорсервіс" транспортний засіб був евакуйований та відвезений до
спеціально обладнаної площадці за адресою: місто Київ,  АДРЕСА_2,
в зв'язку з чим вона була змушена розшукувати транспортний засіб та щоб
отримати його у працівників КП "Київдорсервіс" сплатила 410,  00 гривень за витрати по евакуації.

Вважає,  що діями відповідача їй спричинена
матеріальна шкода,  дії відповідача
порушили її право власності,  оскільки
послуг по евакуації автомобіля вона не замовляла.

Крім
того,  зазначає,  що їй завдана моральна шкода,  яку вона оцінила у 1700 гривень,  посилаючись на те,  що коли повернулась до місця,  де був припаркований автомобіль і не
знайшовши його на місці паркування,  вона
припустила,  що її автомобіль
вкрадено,  що призведе до негативних
наслідків,  а саме: повернення коштів
банківській установі,  оскільки
автомобіль придбаний в кредит який не погашений,  звернення до страхової компанії з вимогою
виплати страхового відшкодування,  при
цьому залишившись без транспортного засобу.

В
судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному
обсязі.

Позивач
в судове засідання не з'явилась,  про
день і час розгляду справи,  повідомлена
належним чином,  причини неявки до суду
не повідомила.

Відповідачі
Комунальне підприємство Київської міської ради "Київдорсервіс" та
Управління Державної автомобільної інспекції в м.  Києві,
в судове засідання 28.08.2007 року

не
з'явились,  будучи належним чином повідомлені про
день і час розгляду справи,  про що в
матеріалах справи є повідомлення про вручення судових повісток,  (а.с 72,
75-76) про причини неявки суд не повідомили. А тому суд на підставі п.
4  ст. 169 ЦПК України вважає за можливе
розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів у їх відсутність. Зі
згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,  що відповідає положенням  ст.
224 ЦПК України.

Заслухавши
пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи,  суд
приходить до висновку про відмову в задоволені позову виходячи з наступного.

Судом
встановлено і не оспорювалося представником відповідача у судовому засіданні
20.07.2007 року,  що 19 січня 2007 року
працівники відповідача завантажили автомобіль марки "Нісан",  державний реєстраційний номер НОМЕР_1,  що належав позивачу на праві власності,  на спеціальний автомобіль-евакуатор в районі
будинку АДРЕСА_1 в м.  Києві.

За
завантаження та подальше розвантаження свого автомобіля позивач сплатила 410
гривень працівникам відповідача та отримала фіскальний чек на зазначену суму.
(а.с.  7)

Заявляючи
позов про стягнення з відповідача цієї суми та моральної шкоди,  позивач посилався на те,  що діями відповідача їй спричинена
матеріальна шкода і відповідач має нести відповідальність,  передбачену статтями 1166,  1167 ЦК України.

Такі вимоги
позивача не ґрунтуються на законі та наданих доказах.

З
матеріалів справи вбачається,  що 19
січня 2007 року інспектором ДПС був складений протокол № 04567 огляду та
переміщення транспортного засобу позивача,
припаркованого у невстановленому для цього місці,  (а.с. 6)

На
підставі цього протоколу працівники КП Київської міської ради
"Київдорсервіс" завантажили автомобіль позивача на спеціальний
автомобіль-евакуатор відповідача.

Зазначені
дії відповідача ґрунтуються на Рішенні Київської міської ради "Про
встановлення Правил благоустрою території,
паркування транспортних засобів,
тиші в громадських місцях,
торгівлі на ринках у м.
Києві" № 47/207 від 26 вересня 2002 року,  яким затверджені Правила паркування
транспортних засобів в м.  Києві,  та Інструкції про тимчасове затримання
номерних знаків,  примусове
переміщення,  блокування (розблокування)
транспортних засобів та провадження у справах про порушення водіями та
посадовими особами установлених в м.
Києві Правил,  затвердженій
спільним наказом Головного управління транспорту КМДА і Головного управління
МВС України в м.  Києві № 9/41 від 26
січня 2003 року.

Підпунктами
8.2-8.13 Правил паркування транспортних засобів в м.  Києві встановлені підстави і порядок
примусового переміщення транспортних засобів.

Відповідно
до  ст.
60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень,  крім випадків,  встановлених
ст.  61 цього Кодексу.

Обґрунтовуючи
незаконність дій відповідача,  позивач
посилається на те,  що дії по
завантаженню належного їй автомобіля не відповідають вимогам закону,  а саме
ст.  1166 ЦК України,  порушили її права власника.

На підтвердження
своїх доводів позивач не надала суду допустимих доказів.

Згідно з
ч. 1  ст.
1166 ЦК України
майнова шкода,  завдана неправомірними
рішеннями,  діями,  чи бездіяльністю особистим немайновим правам
фізичної особи,  а також шкода,  завдана майну фізичної або юридичної
особи,  відшкодовується в повному обсязі
особою,  яка її завдала.

Належним
доказом для підтвердження неправомірності дій (бездіяльності) відповідача має
бути відповідне рішенням суду,  яке має
преюдиційне значення для справи про відшкодування збитків.

Позивач
не надала суду доказів на підтвердження того,
що Рішення Київської міської ради "Про встановлення Правил благоустрою
території,  паркування транспортних
засобів,  тиші в громадських місцях,  торгівлі на ринках у м.  Києві" № 47/207 від 26 вересня 2002
року,  яким затверджені Правила
паркування транспортних засобів в м.
Києві,  та Інструкція про

тимчасове
затримання номерних знаків,  примусове
переміщення,  блокування (розблокування)
транспортних засобів та провадження у справах про порушення водіями та
посадовими особами установлених в м.
Києві Правил,  затвердженій
спільним наказом Головного управління транспорту КМДА і Головного управління
МВС України в м.  Києві № 9/41 від 26
січня 2003 року,  скасовані.

Вимоги
позивача щодо відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають,  оскільки вона не надав суду доказів на
підтвердження своїх доводів про заподіяння їй такої шкоди,  як того вимагає  ст.  60
ЦПК України.

Суд
критично ставиться до вимог позивача спростовуючи їх тим,  що названі документи чинні на час розгляду
справи,  як і чинним є Протокол огляду та
переміщення транспортного засобу № 04567 від 19 січня 2007 року,  на підставі якого завантажувався автомобіль
позивача.

Доводи
позивача про те,  що вона не порушувала
правила дорожнього руху,  оскільки не
була притягнута до адміністративної відповідальності за порушення Правил
дорожнього руху,  не є підставою для
задоволення позову,  оскільки не
доказують неправомірність дій відповідача.

З огляду
на викладене,  суд приходить до
висновку,  що підстав для задоволення
позову ОСОБА_1. не вбачається.

Керуючись
статтями 23,  1166,  1167,
1212 ЦК України;
Рішенням Київської міської ради "Про встановлення Правил благоустрою
території,  паркування транспортних
засобів,  тиші в громадських місцях,  торгівлі на ринках у м.  Києві" № 47/207 від 26 вересня 2002
року; Наказом Головного управління транспорту Київської міської державної
адміністрації,  Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України в м.
Києві № 9/41 від 26 січня 2003 року "Про порядок тимчасового
затримання номерних знаків,  примусового
переміщення та блокування (розблокування) транспортних засобів,  водії яких порушили встановлені в м.  Києві Правила,  затверджені рішенням Київської міської ради
від 26 вересня 2002 року № 47/207"; статтями 10,  11,
57-60,  88,  169,
209,  212-215,  218,
224,  228,  232 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

Відмовити
у задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства Київської міської
ради "Київдорсервіс",
Управління Державної автомобільної інспекції в м.  Києві про стягнення матеріальної та моральної
шкоди.

Рішення
може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м.  Києва протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження,  яка подається
в 10 денний термін з дня проголошення рішення.

Рішення
може бути переглянуто судом,  який його
постановив,  за письмовою заявою
відповідача,  яка має бути подана
протягом 10 днів з дня отримання його копії.