Справа
№ 2- 2435/2007року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2007 року                                                                         м.  Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області
в складі

головуючого - судді:                                   Барашкова
В.В.

за участю секретаря:                                  Сурмачевського
А.Ю.

сторін: позивача -ОСОБА_1,

представників відповідачів - ОСОБА_2. ,ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку
«Укрсоцбанк», Національного банку України про скасування рішення комісії,
наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення компенсації за
невикористану відпустку, середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
заборгованості по заробітній платі, відшкодування моральної шкоди, суд -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національного
банку України, АКБ «Укрсоцбанк»
звернувся до суду з позовом про скасування рішення комісії, наказу, поновлення
на роботі, стягнення компенсації за невикористану відпустку, середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, заборгованості по заробітній платі,
відшкодування моральної шкоди.

Під час провадження по справі позивач позовні вимоги
уточнював та збільшив, просив суд скасувати рішення Нацбанку України, наказ АКБ «Укрсоцбанк» про
звільнення, поновити його на роботі, стягнути середній заробіток за час
вимушеного прогулу, компенсацію за невикористану відпустку, заборгованість по
заробітній платі, компенсацію за невчасну виплачену заробітну плату та
відшкодувати заподіяну моральну шкоду в розмірах 500000,00 грн. з відповідача
-національного банку України та 1500000,00 грн. з відповідача АКБ «Укрсоцбанк»
відповідно.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав,
мотивуючи свою позицію тим, що Комісією Національного банку України з питань
нагляду та регулювання діяльності банків на підставі рішення від 19.05.2005 №
105 спостережній раді акціонерно-комерційного банку соціального розвитку
«Укрсоцбанк» було видано розпорядження про звільнення позивача з посади
керуючого Івано-Франківській обласної філії банку. На виконання даного
розпорядження АКБ "Укрсоцбанк" наказом №281-п від 20.05.2005р.
звільнив ОСОБА_1 з посади керуючого Івано-Франківською обласною філією
відповідно до п.2  ст. 40 КЗпП України у
зв'язку із невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації.
Вважає, що зазначене рішення та наказ прийняті в порушення чинного
законодавства України, внаслідок їх прийняття йому було заподіяно матеріальної
та моральної шкоди, просив позов задоволити в повному обсязі.

2

Представники відповідачів Національного банку України, АКБ «Укрсоцбанк» заперечили
проти задоволення позову, пояснивши суду, що рішення Комісії Нацбанку України
прийнято відповідно до законодавства України, в межах визначеної Законом
компетенції Нацбанку, відповідно, звільнення позивача проведено без порушень
чинного законодавства України.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши
зібрані по справі докази, суд встановив, що 29.05.1996 року ОСОБА_1 було
призначено на посаду керуючого Івано-Франківською обласною філією АКБ «Укрсоцбанк». В лютому
2001 року УМВС в Івано-Франківський області було порушено кримінальну справу по
обвинуваченню ОСОБА_1 у скоєнні посадових злочинів. 10.12.2001 року, наказом
АКБ «Укрсоцбанк» №800-к позивач був звільнений з посади керуючого
Івано-Франківської обласної філії банку відповідно до п.1  ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе
порушення трудових обов'язків керівником філії. Вироком Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 06.02.2004 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч.1  ст. 366 КК
України із звільненням від покарання у зв'язку з закінченням строків давності.
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 04.04.2005 року було частково
задоволено позов ОСОБА_1 до АКБ
«Укрсоцбанк» та поновлено його на роботі. На виконання рішення суду,
наказом № 187-к від 05.04.2005 року позивача поновлено на роботі на посаді
керівника обласної філії. В подальшому зазначений трудовий спір неодноразово
розглядався судами України і ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської
області від 05.07.2007 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до АКБ «Укрсоцбанк» про
скасування наказу № 800-к від 10.12.2001 року, поновлення на роботі, внесення
виправлень до трудової книжки, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди відмовлено за пропуском строків позовної
давності. Комісією Національного банку України з питань нагляду та регулювання
діяльності банків на підставі рішення від 19.05.2005 № 105 спостережній раді
акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» було видано
розпорядження про звільнення позивача з посади керуючого Івано-Франківській
обласної філії банку. На виконання даного розпорядження АКБ
"Укрсоцбанк" наказом №281-п від 30.05.2005р. звільнив ОСОБА_1 з
посади керуючого Івано-Франківською обласною філією відповідно до п.2  ст. 40 КЗпП України у зв'язку із
невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації, з яким був
ознайомлений позивач, а також йому було запропоновано інші посади, проте ОСОБА_1
відмовився від переведення на іншу посаду, що підтверджується Актами від
30.05.2005 року.

Відповідно до змісту
ст. ст. 10, 11, 58-61 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах
змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих
сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто
містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,
доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає
спір, доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті
самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до  ст.2
Закону України „Про Національний банк України", НБУ є особливим
центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції
та повноваження якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими
законами країни. Відповідно до  ст. 7
Закону однією із функцій Національного банку України є здійснення банківського
регулювання та нагляду. Статтею 55 Закону визначено, що головна мета
банківського регулювання і нагляду - безпека та фінансова стабільність
банківської системи, захист інтересів вкладників і кредиторів. На виконання
головної мети банківського регулювання і нагляду Національний банк здійснює
постійний нагляд за дотриманням банками ( в т.ч. їх керівниками), банківського
законодавства та нормативних

3

актів Національного банку.

З матеріалів справи вбачається, що Комісія з питань
нагляду та регулювання діяльності банків діяла в межах повноважень, з
дотриманням вимог  ст. 73 ЗУ «Про банки і
банківську діяльність», якою передбачено, що якщо в діях керівника банку або
фізичної особи чи представника юридичної особи - власника істотної участі, якій
пред'явлено обвинувачення у вчиненні злочину, не встановлено складу злочину,
але має місце порушення вимог цього Закону або нормативно-правових актів
Національного банку України або якщо таку особу визнано винною у вчиненні
корисливого злочину із призначенням покарання без позбавлення волі,
Національний банк України має право видати банку розпорядження про звільнення
такої особи з посади або заборону користуватися правом голосу придбаних акцій
(паїв). Пунктом 10.8. Постанови правління НБУ N 369 від
28.08.2001р.,зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 вересня 2001 р.
за N 845/6036 Про затвердження Положення про застосування Національним банком
України заходів впливу за порушення банківського законодавства передбачено,
якщо керівнику банку пред'явлено обвинувачення у вчиненні злочину, одночасно
має місце порушення вимог Закону про банки або нормативно-правових актів
Національного банку, або якщо керівника банку визнано винним у вчиненні
корисливого злочину із призначенням покарання без позбавлення волі, то
Національний банк має право видати розпорядження спостережній раді банку
(загальним зборам учасників банку, якщо банк створений як товариство з
обмеженою відповідальністю) про звільнення керівника банку з посади. Тому
виявлені нею порушення позивачем норм законодавства та нормативних актів НБУ,
окрім визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні злочину, передбаченого  ст. 366 ч.1 КК України, були підставою для
видання розпорядження про звільнення ОСОБА_1 з посади керуючого
Івано-Франківською філією АКБ
«Укрсоцбанк». Заперечення позивача стосовно не порушення ним норм
законодавства чи нормативних актів, що регулюють правовідносини в галузі
банківської діяльності судом не встановлено.

Звільнення ОСОБА_1 за п.2
ст.40 КзПП України, на думку суду, проведено у відповідності до чинного
законодавства, оскільки трудові правовідносини в галузі банківської діяльності
регулюються як Кодексом законів про працю України так і спеціальними нормами
визначеними диспозиціями  ст. 2, 42 ЗУ «Про банки і
банківську діяльність «, як то, керівниками банку є голова, його заступники та
члени ради банку, голова, його заступники та члени правління (ради директорів),
головний бухгалтер, його заступник, керівники відокремлених структурних
підрозділів банку. Керівниками банку мають бути дієздатні фізичні особи, які
відповідають таким вимогам: наявність вищої економічної, юридичної освіти чи
освіти у галузі управління залежно від займаної посади (ця вимога не
застосовується до членів спостережної ради банку); стаж роботи у банківській
системі за відповідним фахом не менше трьох років (ця вимога не застосовується
до членів спостережної ради банку); бездоганна ділова репутація. Таким чином,
кваліфікація керівника банку (філії) складається з наступних складових вищої
освіти, досвіду роботи та бездоганної ділової репутації. Визначення останньої
дає  ст.2 Закону, ділова репутація-
сукупність підтвердженої інформації про особу, що дає можливість зробити
висновок про професійні та управлінські здібності такої особи, її порядність та
відповідність її діяльності вимогам закону. Тільки у сукупності всіх ознак,
встановлених  ст. ст.2, 42 Закону,
кваліфікація особи може відповідати вимогам для осіб, що обіймають посади
керівників банків. Як зазначалось, позивачем були допущенні порушення, вчинено
посадовий злочин, що суперечить принципу, складової бездоганної ділової
репутації, відповідності діяльності особи на посаді керівника банку вимогам
закону.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що він
як інвалід другої групи мав пільги для застосування до нього під час звільнення
п.2  ст.40 КзПП України, виходячи з
наведених вище приписів спеціального законодавства про банки і банківську
діяльність.

Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що позов ОСОБА_1
про скасування рішення Комісії Національного банку України з питань нагляду та
регулювання діяльності

4

банків від 19.05.2005 № 105, поновлення на роботі не
підлягають до задоволення. Оскільки вимоги про скасування наказу про
звільнення, стягнення компенсації за невикористану відпустку, середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, заборгованості по заробітній платі,
відшкодування моральної шкоди є похідними від первісних вимог про скасування
рішення та поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди, тому вони також
не можуть бути задоволені.

Вимога ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній
платі, компенсації за невчасно виплачену заробітну плату судом не приймається
до уваги, тому, що як встановлено під час провадження по справі, розрахункові
кошти для виплати ОСОБА_1 були внесені відповідачем АКБ «Укрсоцбанк» на
депозитний рахунок і запропоновано позивачу їх отримати, проте ОСОБА_1
відмовився їх отримати, що підтверджується листом від 01.06.2005 року. Таким
чином, позивач з власної волі не отримав розрахункові кошти і заборгованість по
заробітній платі, відповідно, виникла не з вини відповідача АКБ «Укрсоцбанк».

Виходячи з наведеного, керуючись  ст.  ст.
2, 42, 43, 49, 73 ЗУ
«Про банки і банківську діяльність», 2,7, 55 ЗУ « Про Національний банк України», п.10.8. Постанови
правління НБУ N 369 від 28.08.2001р.,зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 27 вересня 2001 р. за N 845/6036 Про затвердження Положення про
застосування Національним банком України заходів впливу за порушення
банківського законодавства  ст.  ст.
208,208,212-215,218 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до
Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», Національного
банку України про скасування рішення комісії, поновлення на роботі, скасування
наказу про звільнення, стягнення компенсації за невикористану відпустку,
середнього заробітку за час вимушеного прогулу, заборгованості по заробітній
платі, відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду до
апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подано протягом десяти
днів з дня проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через суд
першої інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подачі заяви на апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не
було подано.

У разі подання заяви про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку.