Справа № 2-343/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2007 р.             Токмацький районний суд

в складі:

судді                                                    Апанаскович
Н.М.

при секретарі:                                     Костенко
В.А.

розглянув в    відкритому судовому засіданні в м.
Токмак    цивільну справу за позовом

ОСОБА_1да Кіровської сільської ради про тлумачення заповіту і

визначення
додаткового строку необхідного для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся до
суду з заявою, в якій просить визнати, що волевиявлення заповідача ОСОБА_2. при
складанні заповіту від 27.07.1999 р. на його ім'я було спрямовано на земельний
пай на території Кіровської сільської ради, належний їй на підставі сертифікату
серії ЗП №0198771 від 29.10.1998 р. і на який вона 27.05.2002 р. отримала
державний акт 111-ЗП №027538., та надати йому додатковий строк для подання
заяви в нотаріальну контору про прийняття спащини за заповітом після смерті
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1p., визнавши причину пропуску строку поважною.

В
обґрунтування своєї позовної заяви позивач вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1р. померла
ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1 -НОМЕР_1від
23.12.2002 р.

За життя
ОСОБА_2. склала 27.07.1999 р. заповіт, посвідчений секретарем виконкому
Кіровської сільської ради, в якому заповідала позивачеві належний їй земельний
пай на підставі сертифікату серії ЗП №0198771 від 29.10.1998 р. Заповіт
зареєстровано в реєстрі за №75.

27.05.2002
р. ОСОБА_2. отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії
111-ЗП №027538 на належний їй земельний пай.

Після
смерті ОСОБА_2. відкрилася спадщина на належний їй земельний пай. Вона була
незаміжня, дітей не мала, проживала сама за адресою: с.АДРЕСА_1з жовтня 1978 р.
до дня смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1р.

Після
отримання державного акту ОСОБА_2. не внесла змін до заповіту, а також не
відмінила його, про що свідчить посвідчений запис секретаря Кіровської
сільської ради від 16.12.2003 р.

На підставі
цього позивач вважає, що волевиявлення спадкодавця при вчиненні право чину від
27.07.1999 р. було спрямоване на належний їй земельний пай, на який вона згідно
сертифікату серії ЗП №0198771 від 29.10.1998року, одержала Державний акт серії
111-ЗП №027538 від 27.05.2002 р.

Позивач
є єдиним спадкоємцем, після смерті ОСОБА_2. фактично прийняв спадщину, сплачує
податок на землю на земельний пай.

В зв'язку з
юридичною необізнаністю позивач вважав, що в державній нотаріальній конторі він
міг в будь-який час оформити спадщину на своє ім'я.

Коли позивач
звернувся до нотаріальної контори, йому було відмовлено в видачі свідоцтва про
право власності на земельний пай, у зв'язку з тим, що ОСОБА_2. заповідала йому
право на земельну ділянку на підставі сертифікату, а після отримання державного
акту не внесла зміни до заповіту, а також в зв'язку з пропуском шестимісячного
строку необхідного для подачі заяви на прийняття спадщини.

В судовому
засіданні позивач свій позов підтримав, пояснив суду, що він є єдиним

спадкоємцем., за
заповітом, що фактично спадок після смерті ОСОБА_2. він прийняв так як
користувався земельним паєм, сплачував земельний податок, маючи на руках
державний акт вважав що своє право на спадок за законом, який діяв на день
смерті спадкодавця він зможе оформити будь-коли. В силу своєї юридичної
необізнаності не розумів різниці між сертифікатом та державним актом. Просить
винести рішення яким визнати, що волевиявлення спадкодавця ОСОБА_2при складанні
заповіту від 27 липня 1999 року на його ім'я, яким вона заповідала право на
земельну ділянку (пай) згідно сертифікату серії ЗП №0198771 від 29.10.1998
року, було направлено на земельну ділянку, на яку вона одержала Державний акт
серії 111-ЗП №027538 від 27.05.2002 р.,
та надати додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору для
прийняття спадщини. Представник відповідача позов визнав.

Вислухавши
пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд визнає позовні вимоги
такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено слідуючі
правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1р.
померла ОСОБА_2, що підтверджується, що підтверджується свідоцтвом про смерть
серія 1-НОМЕР_1від 23.12.2002 р.

За життя
ОСОБА_2. склала 27.07.1999 р. заповіт, посвідчений секретарем виконкому
Кіровської сільської ради, в якому заповідала позивачеві належний їй земельний
пай на підставі сертифікату серії ЗП №0198771 від 29.10.1998 р. Заповіт
зареєстровано в реєстрі за №75.

27.05.2002 р.
ОСОБА_2. отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії
111-ЗП №027538 на належний їй земельний пай.

Після смерті
ОСОБА_2. відкрилася спадщина на належний їй земельний пай. Вона була незаміжня,
дітей не мала, проживала сама за адресою: с.АДРЕСА_1з жовтня 1978 р. до дня
смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1р.

Після отримання
державного акту ОСОБА_2. не внесла змін до заповіту, а також не відмінила його,
про що свідчить посвідчений запис секретаря Кіровської сільської ради від
16.12.2003 р.

Позивач є єдиним
спадкоємцем, після смерті ОСОБА_2. фактично прийняв спадщину, сплачує податок
на землю на земельний пай.

В зв'язку з
юридичною необізнаністю позивач вважав, що в державній нотаріальній конторі він
міг в будь-який час оформити спадщину на своє ім'я.

З наданих суду
доказів встановлено, що волевиявлення спадкодавця при вчиненні правочину від
27.07.1999 р. було спрямоване на належний їй земельний пай, на який вона згідно
сертифікату серії ЗП №0198771 від 29.10.1998року, одержала Державний акт на
право приватної власності на землю серії 111-ЗП №027538 від 27.05.2002 р. і в
цій частині позов підлягає задоволенню.

Що стосується
позовних вимог в частині надання додаткового строку для подачі заяви в
нотаріальну контору для прийняття спадщини, то в задоволенні позову в цій
частині необхідно відмовити. Так як на день смерті спадкодавця діяли норми
Цивільного Кодексу в редакції 1963 року і які передбачали інший порядок.,

Відповідно до
вимог п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 р. щодо цивільних положень, які
виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України положення цього кодексу
застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли, або продовжують існувати
після набрання ним чинності. А тому позивач має право звертатися до суду з
позовною заявою в порядку ЦК
України в ред. 1963 p.

Керуючись ст.
ст. 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст.529, 549 ЦК України (в ред.
1963 р), п.4 Прикінцевих та перехідних положень , суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до Кіровської
сільської ради про тлумачення заповіту і визначення додаткового строку
необхідного для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити частково.

Визнати, що
волевиявлення спадкодавця- ОСОБА_2при складанні заповіту від 27 липня 1999року
на ім'я ОСОБА_1було спрямовано
на земельний пай на території Кіровської сільської ради, належний їй на
підставі сертифікату серії ЗП №0198771 від 29.10.1998р., і на який вона
отримала 27.05.2002 року державний акт серії 111-ЗП №027538.

В частині
позовних вимог про надання додаткового строку для прийняття спадщини в
задоволені позову відмовити.

Рішення
суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення суду
вступає в законну силу 31.03.2007 року.