Справа №2-560/2007
РІШЕННЯ

Іменем        України

26
листопада 2007 р..                                                                           смт.  Доманівка

Доманівський
районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої
судді:                       Вадовської
А.В.

при
секретарі:                             Кравець
Л.В.,

за
участю позивача                    ОСОБА_1

відповідачів                                ОСОБА_2.,
ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні смт. Доманівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про
відшкодування заподіяної шкоди та понесених судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до
суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2. таОСОБА_3 про відшкодування заподіяної
шкоди та судових витрат. Свій позов мотивувала тим,  що згідно договору на випас великої рогатої
худоби від 16.04.2007 р. відповідачі зобов'язані відшкодувати власникові корови
у випадку її загибелі шкоду в повному обсязі. 21 квітня 2007 р. о 6.30 год. ранку вона разом
з ОСОБА_4 пригнали в череду корову і попросили відповідачів,  щоб ті приглянули за нею,  оскілки вона вперше на пасовищі. В обід вона
подоїла корову,  корова була в
нормальному стані. Цього ж дня о 18.30 год.
вона разом з ОСОБА_4 пішли зустрічати корову з череди,  і їм колишня власниця корови ОСОБА_5 повідомила,  що їхня корова біля її паркану лежить побита.
Вони з 19 год. до 01
години ночі довели корову до церкви,  де
й залишили на ніч,  так як вона не могла
самостійно пересуватися. Близько двох діб корова знаходилася біля церкви,  де проводили її лікування. На третю добу її
довели додому,  де продовжили лікування.
Вранці 03 травня 2007 р. було виявлено,
що корова пала. В ході розтину корови причиною загибелі тварини
зазначено механічні травми ребер,
грудної та черевної порожнин. Позивач вважає,  що корова загинула в результаті побиття її
пастухами,  а тому останні мають
відшкодувати завдану шкоду в повному обсязі. Так як у добровільному порядку
відповідачі не бажають відшкодовувати завдані збитки,  вона просить суд зобов'язати їх відшкодувати
заподіяну шкоду в натурі: надати їй корову живою вагою 340 кг або повернути її
вартість 2448 грн.,  а також стягнути на
її користь понесені судові витрати.

Відповідачі
ОСОБА_2,  ОСОБА_3.  позов не визнали,  заперечували проти його задоволення.

Відповідач
ОСОБА_3.  суду пояснив,  що позивач,
пригнавши вранці 21.04.2007 р. корову до череди,  пастухів не попередила,  корову не показала,  а тому на той момент йому не було
відомо,  що це корова ОСОБА_1. Коли
почали гнати череду на пасовище,  то
корова відразу впала. її підняли і погнали разом з чередою. По дорозі вона ще кілька
разів падала. На пасовищі майже не паслася і весь час

2

лежала. Після обіду
хворої корови в череді вже не було,  як
їм сказали,  що її забрали додому. Ні
він,  ні інші пастухи корову не били.

Відповідач
ОСОБА_2 дала пояснення аналогічні поясненнямОСОБА_3

Позивач
ОСОБА_1 у судовому засіданні уточнила позовні вимоги: просила суд стягнути з
відповідачів вартість загиблої корови в розмірі 2448 грн. та відшкодувати
понесені судові витрати,  суду дала
пояснення аналогічні викладеним у позовіній заяві обставинам.  Крім цього,
пояснила,  що коли доїла корову в
обід,  вона не була побита.

Заслухавши
пояснення сторін,  свідків,  дослідивши матеріали справи,  суд приходить до висновку,  що позов не підлягає задоволенню з наступних
підстав:

У
судовому засіданні встановлено,  що
згідно копії договору на випас великої рогатої худоби,  належної мешканцям с. Суха Балка,  від 16.04.2007 р. пастухи ОСОБА_2 та
ОСОБА_3.  зобов'язані щоденно вести
нагляд за станом здоров'я тварин. При виявленні випадків захворювання повідомляти
про це власнику (п.1.2 вказаного договору).

У свою
чергу власники відповідно до п.ІІ.1 зобов'язані передати худобу пастухам,  а також забирати її додому згідно графіка.

Як
вбачається з пояснень відповідачів та свідка ОСОБА_6
який того дня допомагав їм випасати худобу,  власники корову їм не показали,  а просто пригнали її до череди.ОСОБА_6 також
стверджував,  що ОСОБА_4. запитав у нього
о котрій годині вони приганяють худобу в обід та ввечері,  про те,
що він пригнав свою корову,  йому
він нічого не казав.

Свідок
ОСОБА_4. наполягав на тому,  що він
просив ОСОБА_6приглянути за коровою,  так
як вона вперше в череді.

Аналізуючи
зазначені пояснення,  суд приходить до
висновку,  що позивач не виконала умови
п.ІІ.1 договору,  а саме: не передала
тварину під нагляд пастухів. Посилання ОСОБА_4. на те,  що він передав тварину ОСОБА_6 суд не бере до
уваги,  оскільки згідно п.І.З
вищезазначеного договору випас худоби здійснюється лише пастухами,  що уклали договір,  а тому і передавати тварину необхідно було
або ОСОБА_2. або ОСОБА_3 Невиконання цієї умови стало причиною неповідомлення власників
про хворобу корови,  оскільки власники на
той момент не були відомі.

Допитані
в судовому засіданні свідки ОСОБА_7. та ОСОБА_9 пояснили,  що вони бачили,  як 21.04.2007 р. позивач разом зі своїм
співмешканцем вели корову вранці до череди. Корова ледве йшла,  було видно,
що вона хвора і виснажена.

З
пояснень ОСОБА_5встановлено,  що вона у жовтні 2006 р. продала позивачеві
тільну телицю,  так як за станом свого
здоров'я не могла доглядати за худобою. 21.04.2007 р. вона з обіду побачила,  що продана нею телиця стоїть біля її воріт.
Вона не пустила її до двору,  і корова
лягла біля її воріт,  де пролежала до
вечора. Будь-яких слідів побиття на корові не було. Тварина була дуже схудлою в
порівнянні з тим,  якою вона була до
продажу. ОСОБА_1 забрала
ввечері корову додому. Вона піднялася сама,
але дуже важко.

Як
пояснив свідок ОСОБА_8. він 21.04.2007 р. увечері допомагав ОСОБА_4 піднімати
та тягти додому його корову. Корова,
пройшовши близько 150 м,  впала
неподалік від церкви. Вони затягли її на територію церкви. Корова не могла
самостійно підвестися,  її трусило,  вона була хвора. Чи були на ній сліди
побоїв,  він не бачив,  так як було вже темно.

СвідокОСОБА_10пояснив,  що 21.04.2007 р. близько 23 години до нього
додому прийшли позивач та її чоловік ОСОБА_4. і попросили зателефонувати до
ветлікаря,  так як їхня корова лежить під
парканом церкви і не може встати. Тварину

3

затягнули
на територію церкви,  де вона пробула два
дні. Особисто він двічі робив їй уколи.

Допитані
в якості свідків ветлікарі ОСОБА_11 та ОСОБА_12. суду пояснили,  що вони 03.05.2007 р. робили розтин трупу
корови,  в ході якого були виявлені на
боках підшкірні крововиливи зі згустками,
які також були і в частині грудної клітини. В черевній порожнині
виявлена велика кількість рідини Внутрішні органи : печінка,  нирки,
серце,  легені біли збільшені в
об'ємі,  спостерігався набряк легенів.
Свідок ОСОБА_12. зазначив,  що,  на його думку,  причиною утворення набряків та водянки могло
бути побиття тварини. Натомість свідок ОСОБА_11,  який працює ветлікарем 36 років,  зазначив,
що причиною утворення набряків та водянки могло бути погане
функціонування внутрішніх органів. Підшкірні набряки по всій туші,  згустки крові могли утворитися як від
ударів,  так і від пролежнів,  якщо тварину не перевертали кілька днів. У
корови була пошкоджена нирка,  однак
захворювання печінки було самостійним.
Саме захворювання печінки,  на
його думку,  могла бути причиною хвороби
тварини.

Згідно
протоколу розтину трупа тварини №1 від 03.05.2007 р. тварина загинула від
механічних пошкоджень ребер,  грудної та
черевної порожнин.

Аналізуючи
встановлене та досліджене в судовому засіданні суд приходить до наступного:

Між
позивачем та відповідачами мали місце договірні відносини - догові побутового
підряду.

Позивач
21.04.2007 р. вигнала в череду хвору корову,
при цьому про її стан нікого з пастухів не повідомила.

В обідню
перерву на корові не було ніяких слідів побиття,  що підтвердила позивач.

Після
обіду тварина на пасовищі не була,  як
встановлено з пояснень пастухів,
ОСОБА_6та ОСОБА_13  до того ж остання,
яка бачила її в денний час,
засвідчила,  що на корові не було
слідів побоїв.

Тварина
загинула майже через 2 тижні після вигону її в череду. За цей час тварина
тривалий час лишалася без нагляду (2 доби знаходилась сама на території
церкви),  а тому механічні пошкодження
корові могли бути завдані будь-ким.

Таким
чином,  враховуючи вищезазначене,  суд вважає,
що позивач не довела вину відповідачів у загибелі тварини,  також суд не вбачає причинного зв'язку між спричиненням
механічних ушкоджень корові,  і як
наслідком її загибелі,  та діями
відповідачів,  а тому позов задоволенню
не підлягає.

Керуючись  ст.
ст. 5,  6,  8,  10,  11,
60,  209, 212, 214,  215 ЦПК України,  суд , -

ВИРІШИВ:

Відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі.

Рішення
суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Миколаївської області через Доманівський районний суд шляхом подання в
10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або шляхом подання
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.