УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

04
грудня 2007 року                                                                                                  м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого                          Сегеди С.М.,

суддів:                                    Виноградової
Л.Є.,

Гайворонського С.П.,

за участю секретаря  Шкрабак В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 вересня
2007 року,  у цивільній справі за позовом
комунального підприємства «Одеська пересувна механізована колона № 8» (надалі
КП "ОПМК № 8") до ОСОБА_1 про виселення та виплати компенсації в
розмірі 1000000 грн.,

встановила:

17
листопада 2004 року уповноважена особа Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради звернулась до Одеського міського агентства з приватизації
житла,  Управління житлово-комунального
господарства Одеської міської ради,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про визнання
приватизації недійсною,  визнання
свідоцтва про право власності на житло недійсним,  мотивуючи свої вимоги тим,  що є фактична неправомірність зазначення
загальної площі квартири АДРЕСА_1,  що на
той час належала ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках.

В
подальшому позивачем були уточнені позовні вимоги,  оскільки вказана спірна квартира зазначеними
особами була відчужена ОСОБА_4,  який в
свою чергу,  згідно договору
купівлі-продажу №3971 від 01.09.2004 року,
відчужив її на користь ОСОБА_1

Під час розгляду справи,
08.11.2006 року,  самостійний
адміністративний позов до Одеського міського агентства з приватизації житла
управління житлово-комунального господарства Одеської міської ради,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3 надала до суду КП "ОПМК №8",  в якому ставила питання про визнання
нечинними окремих положень акту органу приватизації,  свідоцтва про право власності,  визнання частково недійсними договорів
купівлі-продажу та зобов'язання вчинити певні дії (а.с.199).

За заявою голови Приморської районної адміністрації Одеської міської ради
від 30.10.2006 року (а.с.203) ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від
16.11.2006 року позовні вимоги останнього були залишені без розгляду (а.с. без
№,  між 203 та 209).

В подальшому КП "ОПМК № 8" відмовилась від
частини позовних вимог і уточнила свої кінцеві позовні вимоги,  згідно яких ставила питання про виселення
ОСОБА_1 із квартири АДРЕСА_1,  та
зобов'язання позивача сплатити ОСОБА_1 компенсацію в сумі 1000000грн.

В частині відмови від позовних вимог провадження у справі ухвалою того ж
суду від 13 вересня 2007 року було закрите (а.с.301).

Представник
відповідача ОСОБА_1 позовні вимоги не визнала.

Головуючий
у першій інстанції: Свячена Ю.Б.                                         Справа№
22 ц- 5163/07

Доповідач:
Сегеда С.М.                                                                                Категорія:
ЦП: ЗО

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13
вересня 2007 року позовні вимоги КП "Одеська пересувна механізована колона
№ 8" були задоволені у повному обсязі,
ОСОБА_1 було виселено із квартир АДРЕСА_1,  з зобов'язанням КП "Одеська пересувна
механізована колона № 8" сплатити йому грошову компенсацію у розмірі
1000000 грн.

Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Одеської області від 13 листопада 2007 року за заявою ОСОБА_1 був
поновлений строк на апеляційне оскарження зазначеного рішення суду.

В апеляційні скарзі ОСОБА_1 ставить питання про
скасування рішення суду з направленням справи на новий розгляд,  через порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи,  в період з 17 листопада 2004 року по 16
листопада 2006 рік в провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом
Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до Одеського міського
агентства з приватизації житла,
Управління житлово-комунального господарства Одеської міської ради,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  а в подальшому - до
ОСОБА_1 - про визнання приватизації недійсною,
визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним,  та про визнання недійсними договорів
купівлі-продажу спірних квартир.

Проте,  постановляючи ухвалу
16.11.2006 року про залишення зазначених позовних вимог без розгляду (а.с. без
номера,  між а.с. 2-3 та 209),  суд не звернув уваги на те,  що інших позовних вимог,  заявлених в порядку ЦПК України,  у справі немає,  а тому безпідставно продовжив розгляд справи
за адміністративним позовом КП "Одеська пересувна механізована колона №
8" до Одеського міського агентства по приватизації житла,  УЖКГ Одеської міської ради,  ОСОБА_2,
ОСОБА_4,  ОСОБА_1 про визнання
нечинними окремих положень органу приватизації,
свідоцтва про право власності,
визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартир,  та зобов'язання вчинення певних дій (а.с.
199).

При цьому
провадження в адміністративній справі не відкривалось.

Разом з тим,  на а.с. 210 є заява КП
"ОПМК № 8" від 28.11.2006 року про доповнення первісних позовних
вимог,  які ухвалою суду 16.11.2006 року
вже були залишені без розгляду.

Жодного судового засідання,  в якому
суд з'ясовував би обставини справи та здійснював би перевірку їх доказами,  по всім вищезазначеним позовним вимогам КП
"ОПМК № 8№ до 13.09.2007 року,  не
відбулося.

В судовому засіданні 13.09.2007 року представник ОСОБА_1 був ознайомлений з
уточнюючими позовними вимогами КП "ОПМК № 8",  які надійшли до суду 12.09.2007 року,  про виселення ОСОБА_1,  зобов'язання КП "ОПМК № 8" сплатити
йому компенсацію,  у розмірі 1000000
грн.,  з залишенням без розгляду всіх
інших позовних вимог.

Без ознайомлення відповідача ОСОБА_1 з зазначеними уточнюючими позовними
вимогами,  та без з'ясування його думки з
їх приводу,  оскільки ОСОБА_1 не був
присутнім в судовому засіданні,  суд
ухвалив рішення про задоволення позовних вимог КП "ОПМК № 8".

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін.

Ухвалюючи судове рішення,  суд першої
інстанції порушив ці засади,  позбавив
відповідача права висловлювати свою думку,
з'ясовувати обставини справи,
подавати суду додаткові докази з приводу уточнюючих позовних вимог,  та виступати у судових дебатах,  як того вимагають положення ст.ст. 192,  193 ЦПК України.

Крім
того,  фактично позбавляючи відповідача
ОСОБА_1 права власності на спірні квартири,
судом не було враховано,  що
зазначені квартири були придбані в період перебування ОСОБА_1 у шлюбі з
ОСОБА_5,  що підтверджується свідоцтвом
про їх одруження 07.10.1994 року,
актовий запис № 310.

З цих підстав не з'ясовано,  за які кошти були придбані спірні
квартири,  з приводу того,  що згідно ст. 60 СК України майно,  набуте подружжям за час шлюбу,  належить дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.

Таким чином,  позбавляючи права
власності на спірні квартири,  та виселяючи
із них ОСОБА_1,  суд вирішив питання про
права та обов'язки його дружини ОСОБА_5,
яка не була залучена до участі у справі,
що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України є безумовною підставою
для скасування судового рішення і передачі справи на новий розгляд.

Судова колегія також зазначає,  що
судом при ухваленні рішення також були допущені грубі порушення норм
матеріального права.

Так,  ухваливши
рішення про виселення ОСОБА_1,  та
зобов'язавши КП "ОПМК № 8" сплатити на його користь грошову компенсацію
у розмірі 1000000 грн.,  суд не
врахував,  що згідно ч. 1 ст. 351 ЦК України право
власності на житловий будинок,  інші
будівлі,  споруди,  насадження у зв'язку з викупом земельної
ділянки,  на якій вони розміщені (в
даному випадку у зв'язку з передачею в оренду для суспільних потреб),  може бути припинене шляхом їх викупу і з
обов'язковим попереднім відшкодуванням збитків у повному обсязі.

Крім того,  судом також не
враховано,  що згідно п. 4 Рішення
виконавчого комітету Одеської міської ради від 29.05.2005 року (а.с.178-179) до
початку будівництва КП "ОПМК № 8" зобов'язано було надати
громадянам,  які підлягають відселенню з
будинків,  які підлягають знесенню,  інше благоустроєне жиле приміщення та
відшкодувати власникам будівель та споруд збитки у повному обсязі відповідно до
реальної вартості майна на момент припинення права власності.

Зазначені
обов'язки позивача взагалі не були предметом судового розгляду.

Більш того,  зобов'язуючи позивача
сплатити відповідачу 1000000 грн.,  суд
не обгрунтував,  з яких підстав ним
визначена ця сума,  оскільки відповідно
до висновків судової будівельно-технічної експертизи № 103X2007 від 11.05.2007
року (а.с.234-242) в жодному із наданих варіантів вартості спірних квартир,  не існує суми 1000000 грн.

З огляду на викладене,  та
враховуючи,  що судом допущені грубі
порушення норм матеріального і процесуального права,  недотриманий принцип змагальності,  порушені засади цивільного
законодавства,  як то:
справедливість,  добросовісність і
розумність,  судове рішення підлягає
скасуванню з передачею справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду першої інстанції належить врахувати
викладене,  дотримуючись вимог
матеріального і процесуального права ретельно перевірити обставини справи,  вимоги і заперечення сторін,  залучити до участі у справі всіх осіб,  права і обов'язки яких вирішуються,  з'ясувати права та взаємовідносини сторін,  в залежності від обставин справи прийняти
законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. 303; п. 5 ч.1 ст. 307; п.4 ч.1 ст. 311; ст. 313; п.2 ч.1 ст.
314; ст.ст. 315; 317; 319 ЦПК України,
колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2007 року
скасувати,  справу направити на новий
розгляд в той же суд,  в іншому складі.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.