РІШЕННЯ

Іменем   України

19 червня 2007 року Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого
судді Сугачовій О.О., при секретарі
Охрімєнко А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу за позовом прокуратури Московського району м. Харкова в
інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах
неповнолітніх Московської районної ради м.
Харкова про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, встановлення
опіки, закріплення право на житло, суд

ВСТАНОВИВ:

До Московського
районного суду м. Харкова звернулася прокуратура Московського району м. Харкова
в інтересах малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, встановлення
опіки над дитиною та призначення опікуном державний заклад,
закріплення права на житло за адресою: АДРЕСА_1, стягнення з відповідача
аліментів у розмірі 1/4 частини
заробітку (доходу ) на утримання
сина на його особистий рахунок до досягнення ним повноліття.

У судовому
засіданні представник позивача підтримав позов та наполягав на його
задоволенні, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що порушені права малолітнього
ОСОБА_1 через невиконання матір'ю малолітнього своїх обов'язків щодо утримання
та виховання дитини. ОСОБА_1 пропускає заняття в школі, жебракує, неодноразово
підлягав приводу в міліцію. На теперішній час він знаходиться у обласному
притулку для неповнолітніх. Мати відмовляється забрати його додому. Батько малолітнього ОСОБА_1 зв'язку з сім'єю не підтримує,
шлюб між ним та відповідачем розірваний. Відповідач не працює, мешкає
разом з двома дітьми, долею сина ОСОБА_1 не цікавиться.

Відповідач в
судовому засідання позов визнала частково, не заперечувала щодо позбавлення її
батьківських прав, встановлення опіки над її сином ОСОБА_1, призначення
опікуном державний заклад, також не заперечувала проти закріплення права на
житло за малолітнім ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1. Пояснила, що не має
можливості виховувати сина, оскільки має на утриманні ще двох дітей. Батько
ОСОБА_1 проживає окремо, долею сина не цікавиться, матеріальної допомоги не
надає. Щодо стягнення аліментів, відповідач зазначила, що вона є матеріально
незабезпеченою, не працює, не має власного доходу. Єдине джерело її існування
це державна допомога на дітей. Тому, вона не в змозі платити аліменти у розмірі
1/4 частини її доходу на утримання сина ОСОБА_1 до досягнення ним
повноліття. Згодна платити аліменти в меншому розмірі.

Представник 3-ї особи проти
задоволення позову не заперечувала, пояснила, що відповідач неодноразово попереджалась про можливість
позбавлення її батьківських прав, але відповідних висновків для себе не зробила
та ігнорувала попередження. Долею дитини не цікавиться, навіть відмовилася
забрати його з притулку додому. Представник вважає необхідним позбавити ОСОБА_2
батьківських прав, задовольнивши позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані
докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до
вимог ч. 1 ст. 164 Сімейного
Кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо
ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно копії
свідоцтва про народження, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
(а.с.8).

Відповідач
ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 в гуртожитку. Разом з нею зареєстровані син ОСОБА_1, 1993 року народження
та дочка ОСОБА_4., 1996 року
народження, (а.с.10, 28,27).

Так, судом
встановлено, що відповідач ОСОБА_2 фактично не займається вихованням та
утриманням дитини ОСОБА_1 Малолітній син тривалий час вдома не проживає,
жебракує, неодноразово перебував у притулку для неповнолітніх.   (а.с. 15,18,
21).

Відповідач не
цікавиться дитиною, відмовляється забрати сина з притулку додому, не цікавиться
його долею (а.с. 17), більш
того, будучи попередженою щодо позбавлення її батьківських прав (а.с. 19) відповідних
висновків для себе не зробила. До теперішнього часу малолітній ОСОБА_1 проживає
у притулку.

З рішення
опікунської ради виконкому Московської районної ради м. Харкова від 19.06.2006 р. за № 261 вбачається, що
мати малолітнього ОСОБА_1 не виконує батьківських

обов'язків щодо виховання та утримання сина,
відмовляється забрати його з притулку, тому опікунська
рада вважає доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав, (а.с.5).

Адміністрація
Харківської загальноосвітньої школи №
42, управління освіти Московської районної ради звернулися до служби у справах
неповнолітніх Московського району м. Харкова з клопотанням про позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2, в якому зазначили, що малолітній ОСОБА_1 не ходить
до школи, жебракує, неодноразово потрапляв до притулку для неповнолітніх. (а.с.
6-7,9).

Згідно актів
обстеження матеріально-побутових умов родини від 21.05.2004 р. (а.с.12), 05.09.2005
р. (а.с.13), 07.11.2005
р. (а.с.11), 23.05.2006
р. (а.с.20) відповідач ОСОБА_2 разом з дітьми
мешкає в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, умови проживання задовільні. Мати не має постійного доходу, не працює.
Батько малолітнього ОСОБА_1 зв'язок з дитиною не підтримує, не цікавиться його
долею, не бере участь у його вихованні. Шлюб між ним та відповідачем
розірваний.

Зазначені факти
суд розцінює, як небажання у подальшому виконувати материнські обов'язки та
вважає доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав.

Відповідно до ст. 245 Сімейного Кодексу України якщо
дитина постійно проживає у дитячому закладі або закладі охорони здоров'я,
функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію
цих закладів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 30 травня 2006 року перебуває у обласному притулку для неповнолітніх (а.с. 14).

Таким чином, суд
вважає доцільним встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_1 та призначення
опікуном державний заклад, де буде перебувати дитина.

Відповідно до вимог ст. 247 СК України дитина, над якою
встановлено опіку або піклування має право на збереження права користування житлом, у
якому вона проживала до встановлення опіки або піклування.

Суд вважає вимоги позивача щодо закріплення за малолітнім ОСОБА_1 право на
житло за адресою: АДРЕСА_1 такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 180 Сімейного
Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. Встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на
аліменти та інші соціальні виплати. Тому, суд вважає обгрунтованими вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_1, але
враховуючи матеріальне становище відповідача, наявність на її утриманні ще двох
дітей, відсутність постійного доходу, вважає доцільним стягнути з відповідача
ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частини заробітку (
доходу) на особистий рахунок ОСОБА_1 до досягнення ним повноліття.

Приймаючи до
уваги вищенаведене та керуючись ст.ст.164 -
166, 180, 245, 247 Сімейного Кодексу України, ст. 60 Цивільного
Кодексу України, ст.ст. 10,
11, 208, 209, 212-215 Цивільно-процесуального Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов прокуратури Московського
району м. Харкова задовольнити частково.

Позбавити
ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити опіку
та призначити опікуном малолітнього ОСОБА_1 державний заклад.

Закріпити за
малолітнім ОСОБА_1 право на житло за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути
щомісячно з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/6
частини заробітку (доходу) на утримання сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на його
особистий рахунок до досягнення ним повноліття, починаючи з 03.07.2006 року.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження у 10-дений строк, якщо заяву про апеляційне оскарження не було
подано. Якщо буде подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана 20-дений строк, рішення
суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.