Справа № 22-1893
інстанції Стародуб О.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 грудня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого -
Петричка П.Ф.,

суддів - Бакуса
В.Я, Павлишина О.Ф.,

при секретарі
Стахурській О.З., з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представника ВАТ
"Львівгаз" -Качабульської М.Б.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 30 березня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним
рішенням задоволено позов ВАТ "Львівгаз" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості. Стягнуто з відповідачки в користь позивача 859 грн. 03 коп.
заборгованості по оплаті за газопостачання.

На рішення суду
подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 В апеляційній скарзі покликається на те, що
суд неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи, рішення ухвалене з порушенням та неправильним
застосуванням матеріального і процесуального права Стверджує, що позивач не
надав доказів про укладення між сторонами договору про надання послуг з
газопостачання. Також зазначає, що вона є інвалідом першої групи з дитинства та
учасником Великої вітчизняної війни. На виконання постанови КМУ "Про деякі
питання соціального захисту ветеранів Великої вітчизняної війни" існує
Порядок погашення заборгованості цієї категорії громадян за житлово -
комунальні послуги, що утворилися станом на 01.10.1999 року, за рахунок
недоїмки з платежів до бюджетів усіх рівнів. Позивач не надав доказів щодо цих
обставин, а суд цього не перевірив. Просить скасувати рішення та ухвалити нове
рішення, яким в позові відмовити.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представника відповідачки на підтримання
апеляційної скарги, що аналогічні її доводам, пояснення представника ВАТ
„Львівгаз" Качабульської М.Б. про заперечення доводів апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи
позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка за період з 1996
року до 1.02.2005 року неналежно проводила оплату за газопостачання, внаслідок
чого виникла заборгованість, а тому така заборгованість підлягає стягненню в
примусовому порядку.

2

Однак,
погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки суд неправильно застосував
норми матеріального права, і суд апеляційної інстанції вважає за необхідне на
підставі п. 4 ч.1 ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції змінити із
наступних підстав.

Відповідно до
ст.257 ЦК України
загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.4
ст.267 ЦК України
сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Зазначених вимог
закону суд першої інстанції не врахував.

Матеріалами
справи встановлено, що відповідачка з 1996 року до грудня 2000 року не вчиняла
дій, що свідчать про визнання нею свого боргу, оскільки не проводила оплату
послуг за газопостачання в більшому розмірі, ніж їй проводилось нарахування
(а.с.68-70).

З наведеного
слідує, що строк позовної давності щодо стягнення 790 гри. 89 коп. сплив у
грудні 2003 року.

Представник
позивача просив поновити строк позовної давності, однак будь-яких причин
пропуску такого не зазначив. (а.с.79-зворот).

А тому, оскільки
поважних причини пропуску строку позовної давності судом першої інстанції не
встановлено, про що свідчить також відсутність висновку щодо цього питання в
рішенні, та при апеляційному розгляді справи таких причин представником
апелянта не наведено, колегія суддів вважає, що рішення суду слід змінити і в
зв"язку з заявою представника позивача про поновлення строку позовної
давності та відсутністю поважних причин для поновлення такого щодо стягнення
боргу за період з 1996 року до грудня 2000 року в сумі 790 грн. 89 коп.,
зменшити суму, що підлягає стягненню до 68 грн. 14 коп. ( 859, 03 - 790, 89 =
68,14).

Керуючись п.2
ч.1 ст.307 , п. 4 ч.1 ст. 309 ,314,316 ЦПК України, та на підставі ч.4 ст.267 ЦК України, колегія
колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення
Личаківського районного суду м.Львова від 30 березня 2007 року змінити та
зменшити суму, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 в користь ВАТ „Львівгаз", і
визначити таку - 68 (шістдесят вісім) гривень 14 (чотирнадцять) копійок.

Рішення набирає
законної сили негайно та може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили рішенням апеляційного суду.