Справа 2-159. 2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про задоволення позову про визнання права власності на будинок у зв'язку з
його визнанням у попередньому судовому засіданні.

26   березня   2007
року   Банківський   районний
суд   Харківської   області
у   складі

головуючого судді                             Степаненко
Г.І.

при секретарі                                       Хвостенко
Н.М.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в місті Валки цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на жилий будинок з
господарськими будівлями,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій вказує, що
в 1993 році відповідач купив у Харківського Центрального підприємства
електричних мереж жилий будинок з господарськими будівлями, які знаходяться в
АДРЕСА_1. В цьому будинку проживала сім'я ОСОБА_2, до складу якої входила і
позивачка. Договір купівлі-продажу на будинок не оформлявся В 1993 році ОСОБА_2
переїхав проживати з сім'єю в квартиру АДРЕСА_2, а будинок передав їй. З того
часу вона постійно проживає в будинку, відкрито і безперервно володіє ним,
ОСОБА_2 з того часу ніякого відношення до будинку не має. В будинку проживає
вона із своєю сім'єю.. Просить визнати за нею право приватної власності на
будинок і господарські будівлі на підставі ст. 344 ЦК України за
набувальною давністю.

Відповідач позов
визнав, про що свідчать його заява від 16 березня 2007 року.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до частини 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому статтею 174 цього ж
Кодексу. Згідно з частиною 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення
позову.

Матеріали справи
свідчать про те, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Висновки суду
підтверджуються такими доказами:

Ксерокопією технічного паспорта на будинок, яким
підтверджується, що будинок і господарські будівлі є в наявності зареєстровані
вони на ім'я ОСОБА_2, як на користувача ними, що до складу будинку входять
господарські будівлі: сарай, погріб, частина вбиральні, і гараж;

Ксерокопією квитанції про оплату вартості будинку та інших будівель від 8
травня 1993 року;

Ксерокопіями актів №41 і №42 від 27 квітня 1993 року про передачу ОСОБА_2
будинку і господарських будівель, які знаходяться в АДРЕСА_1;

Ксерокопією будинкової книги, якою підтверджується та обставина, що
позивачка з 1993 року постійно проживає в будинку, відкрито володіє ним;

Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

ОСОБА_1 добросовісно заволоділа будинком і господарськими
будівлями, які знаходяться в АДРЕСА_1, і продовжує відкрито і безперервно
володіти ними більше 10 років. Відповідно до частини І ст. 344 ЦК України особа,
яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито , безперервно
володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це
майно. ОСОБА_1 добросовісно заволоділа будинком і господарськими будівлями і
продовжує відкрито і безперервно володіти ними більше 10 років. Вона підтримує
будинок і господарські будівлі в належному стані. ОСОБА_2 передав будинок
позивачці і втратив інтерес до цього будинку. ОСОБА_1 є особою, що набула права
власності на будинок і господарські будівлі. Визнання за нею права власності на
будинок і господарські будівлі відповідає нормі права, встановленій ст. 344 ЦК України.

Керуючись
статтями 344 ЦК України,
130, 174, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

За ОСОБА_1 визнати право приватної власності на будинок і господарські
будівлі, які знаходяться в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Харківської області через

Банківський районний суд шляхом подання в 10-денний строк
з дня його проголошення

заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної

скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку частини 4 ст. 295 ЦПК

України.