№2-4040/2007
Рішення

Іменем        України

20 липня 2007року Луцький
міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді                          Веремчук Л.Н.

при секретарі                                               Ілюшик Н.О.

з участю представника позивача                   ОСОБА_1

представника відповідача                              ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за
позовом ОСОБА_3 до Луцької міської ради,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права
власності на спадкове майно ,

встановив:

Позивач звернулася в суд з позовом до Луцької міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно. Мотивує свій позов тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_7 На момент смерті її
батько був одним із чотирьох співвласників квартириАДРЕСА_1. Іншими
співвласниками зазначеної квартири були ОСОБА_8, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 Спадщину прийняла дружина покійного ОСОБА_8, але належним
чином не оформила право власності на належне їй спадкове майно. ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати позивачки ОСОБА_8 За
життя ОСОБА_8 склала заповіт у якому розпорядилась належною їй часткою
квартири, заповівши її у рівних частках ОСОБА_3 та ОСОБА_4 У
встановлені законодавством строки ОСОБА_4
подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини на користь позивачки. Просить визнати за
нею право власності на спадкове майно,
а саме 1/г частину квартири АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому засіданні збільшив позовні вимоги просив встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_8,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року є дружиною ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, оскільки в свідоцтві про смерть ОСОБА_7 допущена описка і він зазначений, як "ОСОБА_9".

Представник відповідача Луцької міської ради ОСОБА_2 позов визнала, суду пояснила, що Луцька міська рада не заперечує проти
визнання за ОСОБА_3 права власності на спадкове майно.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, суду подала заяву в
якій просить розглядати справу без її участі та участі
її неповнолітньої дочки ОСОБА_6, вона та її дочка позов визнають.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву в
якій позов визнає, просить розглядати справу без її участі.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає до задоволення

2

В судовому засіданні
встановлено, що квартира АДРЕСА_1 • належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_7,ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6, що стверджується свідоцтвом про
право власності на житло виданим 23 березня 1993 року комітетом по майну
комунальної власності (а.с.9). ОСОБА_9 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що стверджується свідоцтвом про смерть ( а.с.6). ОСОБА_8
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5).

Законом України
"Про приватизацію державного житлового фонду" не визначено умов, за яких
один із членів сім'ї може отримати більшу або меншу частку в приватизованому
житлі. А тому в житловому приміщенні кожного члена сім'ї, яким передається у
власність займана квартира, частки є рівними . В даному випадку ідеальна частка
в квартирі кожного із членів сім'ї становить по 1/4 частини квартири. Згідно з
ч.І ст. 357 ЦК України,
частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не
встановлено за домовленістю співвласників, або законом.

Відповідно до СТ.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення
фактів, родинних відносин між фізичними особами .

В судовому
засіданні встановлено, що позивач має право на звернення до суду із заявою про
встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_8, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року є дружиною ОСОБА_7,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Факт родинних відносин
стверджується поясненнями представника позивача, документами дослідженими   в судовому засіданні.

Як вбачається з
будинкової книги (а.с.22-27) на кв.АДРЕСА_1 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проживали в
одній квартирі до дня смерті ОСОБА_7 З свідоцтва про шлюб (а.с.12) вбачається,
що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували в шлюбі з 06.09.1948 року. В свідоцтві про
шлюб на російській мові подружжя зазначені як "ОСОБА_9" та "ОСОБА_10".

А тому суд
прийшов до висновку, що слід встановити факт родинних відносин між ОСОБА_10 та
ОСОБА_9, а саме що ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року є дружиною ОСОБА_7,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до
ч.1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в
рівних частках діти, дружина і батьки померлого.

ОСОБА_8 прийняла
спадщину після смерті чоловіка, так як фактично вступила у володіння майном до
шести місяців шляхом спільного проживання. Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_7 не вчинили жодних
дій, що свідчать про прийняття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.
549 ЦК УРСР, визнається,
що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном.

Відповідно до
ч.2 ст.553 ЦК УРСР вважається,
що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що
свідчать про прийняття спадщини передбачених ст. 549 ЦК України. Таким
чином ОСОБА_10 прийняла
спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_7,
а саме % частину квартири АДРЕСА_1.

Спадкодавець
ОСОБА_8 14.07.2005 року склала заповіт посвідчений державним нотаріусом Першої
Луцької нотаріальної контори (а.с.7) яким заповіла все належне їй майно в
рівних частках ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Із спадкової
справи до майна померлої ОСОБА_8 (а.с.28-48), вбачається що спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 у встановлений
законодавством строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_8, а інший спадкоємець за заповітом
ОСОБА_4  відмовилась від належної їй
частки

3

спадкового майна в користь            ОСОБА_3   Тому
ОСОБА_3   вважається   такою,
що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_8

Частиною 2
ст.1274 ЦК України
встановлено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття
спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Таким чином,
проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за ОСОБА_3 право власності
на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, як спадкове майно після смерті ОСОБА_8

Керуючись ст. 6,
10, 11, 58, 60, 213, 215, 256 ЦПК України, ст.ст 524, 525, 526, 529, 549, 553 ЦК УРСР, ст.ст.
1223,1268,1269,1270,1274 ЦК
України суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати факт родинних стосунків між померлим
ІНФОРМАЦІЯ_1р. ОСОБА_7 і померлою ІНФОРМАЦІЯ_2р. ОСОБА_8, а саме що вони -
являлись подружжям з 06 вересня 1948 року.

Визнати за
ОСОБА_3 право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1, як спадкове майно після
смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м.Луцьку Волинської області.

Рішння може бути
оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний
суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення протягом десяти днів
з дня його проголошення та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційне скарга не була подана у
строк, встановлений ст.294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.