Справа №1770
Категорія 23___________________________________ Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем України

5 березня 2007
року       Апеляційний суд Донецької
області у складі:

головуючого судді Круглікової К.С. суддів Лук'янової
С.В., Олєйникової Л.С.

при секретарях
Ставріновій Ю.М., Пометун С.М.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою позивача ОСОБА_1на рішення Добропільського міськрайонного суду
Донецької області від 8 грудня 2006 року у справі за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3про  відшкодування шкоди.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників позивача і
відповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд

встановив:

В січні 2006 року позивач
звернувся до відповідача із зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказав,
що 11 грудня 2005 року приблизно о
10 год. 20 хв.
відповідач керував автомобілем „Ланос" держномер НОМЕР_1, який належить
відповідачу на праві власності, і рухався зі сторони міста Красноармійська по
вулиці Залізничній в місті Добропілля. Відповідач виконував поворот направо на
проспект Перемоги, під час якого виїхав на смугу зустрічного руху і зіткнувся з
належним йому на праві власності автомобілем „Шевроле" держномер НОМЕР_2, який стояв, під
керуванням його батька ОСОБА_3. Внаслідок зазначеного його автомобілю були
спричинені ушкодження у вигляді деформації: передньої і задньої лівої двері,
заднього лівого крила. Вартість матеріальної шкоди складає 5859 грн. 34 коп. Тому він
просив стягнути з відповідача цю суму матеріальної шкоди, а також 330 грн. - оплату за
проведення експертизи; судовий збір -
78 грн. 89 коп.; і
п'ять тисяч гривень у відшкодування моральної шкоди, спричиненої зазначеною
дорожньо-транспортною пригодою (а.с.4).

Рішенням
Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 8 грудня 2006 року відмовлено
у задоволенні зазначеного позову. Цим рішенням встановлено, що 11 грудня 2005 року приблизно о
10 год. 20 хв. в
місті Добропілля автомобіль „ЗАЗ-ДЕУ-Ланос" державний номер НОМЕР_1під
керуванням відповідача виконував правий поворот з вулиці Залізничної на
проспект Перемоги. В цей же час автомобіль „Шевроле" державний номер НОМЕР_2, що
належить на праві власності позивачу, під керуванням третьої особи виконував
лівий поворот з проспекту Перемоги на вулицю Залізничну. Підчас виконання
вказаних поворотів відбулося зіткнення зазначених транспортних засобів і
автомобілі отримали механічні ушкодження. Працівника ДАІ учасниками ДТП

2

не викликалися на місце пригоди.
Згідно висновку автотехнічної експертизи показання позивача і третьої особи та
показання відповідача про обставини зіткнення узяті кожне окремо з технічної
точки зору спростувати не надається можливим. Проаналізувавши надані докази у
сукупності, суд прийшов до висновку про те, що не встановлені: причина ДТП, провина
відповідача у порушенні Правил дорожнього руху 11 грудня 2005
року і настанні шкідливих наслідків, які б перебували у причинному зв'язку
з порушенням Правил дорожнього руху (а.с. 59-60).

В апеляційній
скарзі позивач ставить питання про скасування рішення Добропільського
міськрайонного суду від 8
грудня 2006 року і
направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції через порушення
судом норм матеріального і процесуального права. Суд не дослідив матеріали
справи повно і об'єктивно. В протоколі судового засідання від 1 березня 2006 року неповно
викладені пояснення свідків ОСОБА_4., ОСОБА_5. При призначенні автотоварознавчої
експертизи суд вказав в ухвалі, що асфальт був мокрим, хоча свідки
стверджували, що асфальт був сухим, погода -ясною. Відтворення обстановки і обставин події ДТП відбулося за
участю позивача, відповідача, третьої особи, але без участі свідків ОСОБА_4. і
ОСОБА_5. Пояснення останніх не були взяті до уваги експертом, який проводив
автотехнічну експертизу. Схема відтворення ДТП була складена одна, а не три у відповідності до пояснень
кожного з учасників відтворення. В автомобілі відповідача під час ДТП знаходилася
дружина відповідача, але клопотання про виклик останньої судом не було
задоволено. Суд не залучив до матеріалів справи посвідчення водія відповідача,
із якого можна зробити висновок про стаж водія відповідача (а.с.69-70).

В судовому засіданні
апеляційного суду представники позивача повністю підтримали доводи апеляційної
скарги; відповідач не визнав апеляційну скаргу і просив залишити без змін
рішення суду першої інстанції.

Апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду
першої інстанції - скасуванню
з ухваленням у справі нового рішення про часткове задоволення позову через
наступне.

Згідно п.1 ч.І
ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення
для справи.

Матеріали справи
підтверджують, що позивач є власником автомобіля „Шевроле" держномер НОМЕР_2 (а.с.8), а
відповідач - автомобіля
„Ланос" держномер НОМЕР_1(а.с.54).

Сторони не
заперечують того, що 11 грудня 2005 року приблизно о
10 год. 20 хв. в
місті Добропілля на проспекті Перемоги мала місце дорожньо-транспортна пригода
за участю зазначених автомобілів внаслідок чого обидва автомобілі були
пошкоджені; працівники ДАІ на місце пригоди не викликалися, схема ДТП не складалася. Але
сторони по різному викладають обставини цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач в суді
першої інстанції і його представники в апеляційному суді пояснили, що
автомобіль під керуванням відповідача рухався зі сторони міста Красноармійська
по вулиці Залізничній в місті Добропілля і, коли відповідач виконував правий
поворот на проспект Перемоги, автомобіль під керуванням відповідача врізався в
автомобіль позивача, який стояв на проспекті Перемоги з правої сторони дороги
за ходом руху автомобіля позивача.

Із пояснень
відповідача в суді першої інстанції не можна встановити напрямок руху
автомобіля під керуванням відповідача до зіткнення з автомобілем, який належить
позивачу (а.с.32-33, 45,
57). В судовому засіданні апеляційного суду відповідач пояснив, що автомобіль
під його керуванням рухався в місті Добропілля по вулиці Залізничній зі

3

сторони міста Олександрівка, а не
міста Красноармійська; він виконував лівий поворот на проспект Перемоги і
зіткнувся з автомобілем, належним позивачу, коли останній рухався; на його
автомобілі внаслідок зазначеної ДТП
була пошкоджена ліва фара.

Допитаний в
судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_5. пояснив, що він не бачив
зі сторони міста Красноармійська чи міста Олександрівка здійснив поворот
автомобіль під керуванням відповідача; але до зіткнення автомобіля відповідача
з автомобілем позивача він знаходився в автомобілі, який стояв з правої сторони
проспекту Перемоги в місті Добропілля за ходом його руху з цього проспекту на вулицю
Залізничну; перед його автомобілем стояло ще три автомобілі в такій
послідовності: ВАЗ,
Шевроле і таксі; автомобіль відповідача (Ланос) врізався в
автомобіль позивача (Шеврове), який не рухався.

Згідно висновкам
додаткової автотехнічної експертизи, проведеної в судовому засіданні
апеляційного суду, при дачі висновку, що знаходиться в матеріалах справи,
експерт виходив із даних, викладених в ухвалі суду і матеріалах цивільної
справи; якщо автомобіль позивача під час зіткнення з автомобілем відповідача не
рухався, то малоймовірними є те, що автомобіль під керуванням відповідача
рухався зі сторони міста Олександрівки; ця малоймовірність підтверджується
пошкодженнями, які виникли на автомобілях після зіткнення (і автомобіль
позивача і автомобіль відповідача під час ДТП
були пошкоджені зліва); якщо автомобіль під керуванням відповідача рухався
зі сторони міста Красноармійська і зіткнувся з автомобілем, належним позивачу,
коли цей автомобіль не рухався, а стояв з правої сторони проспекту Перемоги в
місті Добропілля за ходом його руху з цього проспекту на вулицю Залізничну, то
відповідачем порушені вимоги п.10.5 Правил дорожнього руху, оскільки
відповідач, виконуючи поворот направо, виїхав на смугу зустрічного руху і
зіткнувся з автомобілем позивача, який не рухався.

Відсутність
схеми дорожньо-транспортної пригоди, яку б належало скласти працівниками ДАІ 11 грудня 2005 року, якщо б
останні були викликані сторонами на місце пригоди, не є підставою для відмови у
задоволенні позову, оскільки відповідно вимогам ст..57 ЦПК України доказами в цивільній справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких у визначеному порядку суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші
обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників,
показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.
Сукупність досліджених апеляційним судом доказів дозволяє зробити висновок про
наявність вини відповідача у скоєні 11
грудня 2005 року ДТП, під час якої був
пошкоджений автомобіль позивача.

Враховуючи
викладене у сукупності, апеляційний суд прийшов до висновку, що пояснення
позивача і його представників про те, що автомобіль відповідача рухався зі
сторони міста Красноармійська по вулиці Залізничній міста Добропілля і під час
виконання правого повороту на проспект Перемоги виїхав на смугу зустрічного
руху і зіткнувся з автомобілем позивача, коли останній не рухався, підтверджуються
поясненнями свідка ОСОБА_5. і висновками додаткової судової автотехнічної
експертизи. Пояснення відповідача про те, що він рухався зі сторони міста
Олександрівка і зіткнувся з автомобілем позивача під час руху останнього,
спростовуються сукупністю пояснень свідка ОСОБА_5. і висновків додаткової
судової автотехнічної експертизи. Тому апеляційний суд прийшов до висновку, що
відповідач, який порушив п.10.5 Правил дорожнього руху, є винним у спричиненні
позивачу матеріальної і моральної шкоди.

Згідно п.1 ч.І
ст.1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з
вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Оскільки винним
у спричиненні пошкодження автомобіля, належного позивачу, є відповідач, а
вартість спричиненої позивачу матеріальної шкоди згідно висновку експертизи
(а.с.9-25) складає 5859 грн. 34 коп., то
апеляційний суд вважає, що ця сума

4

підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди.

Згідно ст..23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала
у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч.І ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Апеляційний суд
вважає, що пошкодження автомобіля, належного позивачу, з вини відповідача
спричинило позивачу моральну шкоду, оскільки порушило звичний спосіб життя
позивача і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Однак зазначена позивачем у вимозі конкретна сума компенсації моральної шкоди,
враховуючи конкретні обставини справи, є надмірною. Тому позов в частині
відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Керуючись при
визначенні суми компенсації моральної шкоди принципами справедливості,
виваженості і розумності, враховуючи конкретні обставини справи, апеляційний
суд вважає, що у відшкодування моральної шкоди з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню 500
грн.

Згідно ст..88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню: судовий збір в сумі 58 грн. 59 коп. (5859,34 грн. матеріальна
шкода х 1%) + 8 грн. 50 коп. (моральна
шкода) = 67 грн. 9 коп. (а.с.2,3); витрати,
пов'язані з проведенням експертизи -
330 грн. (а,с.5).

Керуючись ст.ст.
303, 307 ч.І п.2,
309 ч.І п.1,
313, 316, 317 ЦПК
України, апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1. задовольнити частково.

Рішення
Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 8 грудня 2006 року скасувати.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1у відшкодування: матеріальної шкоди 5859 грн. 34 коп., моральної
шкоди - 500 грн.;
судові витрати 67 грн. 9 коп. - судовий збір і 330 грн. - оплата проведення
експертизи, а всього 6756
грн. 43 коп.

Рішення набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному
порядку шляхом подання скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня проголошення.