Справа №2-1917/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

"17"
серпня 2007 р.                        Солом'янський
районний суд м.  Києва

в
складі:   головуючого судді            Оксюти Т.Г.

при
секретарі                                     Богуславець
І.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної
внаслідок ДТП,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди завданої внаслідок ДТП і просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду
в сумі - 31 002, 92 грн.,  судові
витрати,  а також моральну шкоду в
розмірі 10 000, 00 грн.

Свій
позов обґрунтовує тим,  що 26 травня 2005
року близько 18 год. 40 хв. відповідач - ОСОБА_2,  керуючи автомобілем Хонда Концерто,  д.н. НОМЕР_1,
на вул.  Нова дорога в місті
Києві,  будучи у стані алкогольного
сп'яніння не вибрав безпечну швидкість,
не впорався з керуванням,
внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21053,  д.н. НОМЕР_2,
що належить позивачу на праві власності завдавши позивачу значної
матеріальної шкоди.

Зазначає,  що дорожньо-транспортна пригода сталася
внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України.

В
результаті вказаного зіткнення позивач зазнав тілесних ушкоджень,  а автомобіль позивача було суттєво пошкоджено
і згідно висновку спеціаліста вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ
21053,  д.н. НОМЕР_2,  становить 8 662, 33 грн.

Зазначає,  що має право на відшкодування упущеної вигоди
в сумі - 21 000, 00 грн.,  оскільки
тривалий час перебував у лікарні,  що
призвело до розірвання трудового договору.

Позивач
зазначає,  що внаслідок протиправних дій
відповідача йому було завдано значної моральної шкоди,  яка полягає у душевних стражданнях,  пов'язаних з протиправною поведінкою щодо
його особисто та пошкодженням майна. Завдану йому моральну шкоду позивач оцінює
у сумі 10 000, 00 грн.

Також
позивач просить стягнути з відповідача судові витрати,  витрати на проведення експертизи,  юридичні послуги,  зберігання автомобіля,  лікування.

Відповідач
ОСОБА_2 в судове засідання 17.08.2007 року не з'явився,  хоча був повідомлений належним чином через
оголошення у пресі про час та місце слухання справи,  про причини неявки суд не повідомив,  пояснень чи заперечень проти позову не
надав,  а тому суд на підставі п. 4  ст.
169 ЦПК України вважає

за
можливе слухати справу у його відсутність. Зі згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,  що
відповідає положенням  ст.  224 ЦПК України.

Суд,  вислухавши пояснення позивача,  дослідивши матеріали справи,  вивчивши та оцінивши докази по справі та
співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства,  вважає,
що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як
вбачається з довідок ДАІ,  постанови
судді Солом'янського районного суду м.
Києва Оксюти Т.Г. від 23.12.2005 року ОСОБА_2. винен у скоєнні ДТП 26.05.2005
року,  а саме в тому,  що він,
керуючи автомобілем Хонда
Концерто,  д.н. НОМЕР_1,
на вул.  Нова
дорога в місті Києві,  будучи у стані
алкогольного сп'яніння не вибрав безпечну швидкість,  не впорався з керуванням,  внаслідок чого здійснив зіткнення з
автомобілем ВАЗ 21053,  д.н. НОМЕР_2. (а.
с.  31, 32)

Постановою
Солом'янського районного суду міста Києва від 23.12.2005 року ОСОБА_2. було
звільнено від кримінальної відповідальності за
ст. 286 ч.1 КК України на підставі
ст.  1 п. б Закону України «Про
амністію» від 31.05.2005 року. Даною постановою встановлено,  що ДТП
26.05.2005 року сталося внаслідок порушення відповідачем п.п. 1.3,  1.5,
2.3(6),  2.9,  10.1,
11.4,  12.1,  12.3,
18.1,  18.4 Правил дорожнього руху
України. Внаслідок ДТП позивач отримав тілесні ушкодження середнього ступеню
тяжкості,  які були зафіксовані висновком
судово - медичної експертизи №1246/Е від 19.08.2005 року. (а. с.  33, 34)

Таким
чином у відповідності до  ст.  61 ЦПК України вина відповідача у скоєнні ДТП є доведеною.

Згідно
Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 52/05 від 04.07.2005 року
проведеного ПП «Інформтранссервіс»,
позивачу заподіяна матеріальна шкода в результаті пошкодження автомобіля
ВАЗ 21053,  д.н. НОМЕР_2,  в сумі 8 662 грн. 33 коп. У суду не виникає
сумніву у вірності висновку,  експертиза
проведена повно і всебічно,  тому суд
визначає для відшкодування і стягнення із відповідача 8 662 грн. 33 коп.
матеріального збитку за пошкодження автомобіля позивача у ДТП. (а. с 9-19)

Відповідач
був повідомлений про час та місце огляду ТЗ,
з'явився на призначений час,  був
присутній при огляді автомобіля,
зауважень не висловив,  (а.
с.  12)

За
проведення автотоварознавчого дослідження позивач сплатив ПП
«Інформтранссервіс» 550 гривень,  що
підтверджується відповідною квитанцією,
(а. с.  27)

За
зберігання свого пошкодженого та непридатного для руху автомобіля на
штрафмайданчику позивачем було сплачено 539 грн. 78 коп.,  що підтверджується квитанцією,  (а. с.
27)

Також
позивачем були понесені витрати на оплату послуг приватного адвоката по
складанню позовної заяви в сумі 150 грн.,
що підтверджується квитанцією,
(а. с.  27)

Крім того,  в судовому засіданні було встановлено,  що позивач поніс витрати на придбання
необхідних медичних препаратів,  які
знадобились йому для лікування у сумі 100 грн. 81 коп. (а. с.  24, 25, 28, 29)

Отже,  матеріальні збитки,  заподіяні позивачу джерелом підвищеної
небезпеки,  яким керував відповідач
ОСОБА_2. становлять : 8662 грн. 33 коп. + 550 грн. + 539 грн. 78 коп. + 150
грн. + 100 грн. 81 коп. = 10 002 грн. 92 коп.

Автомобіль
ВАЗ 21053,  д.н. НОМЕР_2 належить
позивачу на праві власності,  що
підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію ТЗ від 29.02.2000 року виданим МРЕВ -
1 міста Києва,  (а. с.  ЗО)

Відповідно
до ч. 2 п. 1  ст.  22 ЦК
України,  збитками визнаються
витрати,  які особа зазнала у зв'язку із
знищенням або пошкодженням речі,  а також
витрати,  які особа зробила або мусить
зробити для відновлення.

Відповідно
до ч.1  ст.  1166 ЦК
України,  майнова шкода,  завдана неправомірними рішеннями,    діями
чи   бездіяльністю   особистим
немайновим   правам   фізичної
або

юридичної
особи,  а також шкода завдана майну
фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою,
яка її завдала.

Зі
змісту  ст.  1177 ЦК
України випливає,  що майнова
шкода,  завдана майну фізичної особи
внаслідок злочину,  відшкодовується  особою,
яка вчинила злочин.

Відповідно
до ч. 2  ст.  1187 ЦК
України,  шкода,  завдана джерелом підвищеної небезпеки,  відшкодовується особою,  яка на відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом,  утримання якого
створює підвищену небезпеку.

Згідно
п. 1 ч. 1  ст.  1188 ЦК
України,  шкода,  завдана одній особі з вини іншої особи,  відшкодовується винною особою.

Вина
водія ОСОБА_2. в скоєнні ДТП доведена і
підтверджується матеріалами кримінальної справи,  довідками ДАІ,  поясненнями позивача та постановою Солом'янського
суду від 23.12.2005 року,  що були
досліджені в судовому засіданні.

Пленум
Верховного суду України у Постанові „Про практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992 року (із
змінами та доповненнями) роз'яснює,  що
розглядаючи позови про відшкодування шкоди,
суди повинні мати на увазі,  що
шкода,  заподіяна особі і майну
громадянина,  підлягає відшкодуванню в
повному обсязі особою,  яка її
заподіяла,  за умови,  що дії останньої були неправомірними,  між ними і шкодою є безпосередній причинний
зв'язок та є вина зазначеної особи,  а
коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки,  незалежно від наявності вини.

Зі
змісту вищевказаної постанови вбачається,
що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична
особа або громадянин,  що здійснюють
експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності,  повного господарського відання,  оперативного управління або з інших підстав
(договору оренди,  довіреності тощо).

Таким
чином суд приходить до висновку,  що
відповідач ОСОБА_2.,  який керував автомобілем Хонда Концерто,  д.н.
НОМЕР_1,  внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні
збитки,  є єдиною винною особою дії якої
призвели до ДТП,  а тому суд приходить до висновку,  що з нього повинно бути стягнуто всю суму
матеріального збитку заподіяного позивачу.

Розмір
відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог,  характеру діяння особи,  яка заподіяла шкоду,  фізичних чи моральних страждань потерпілого,  а також інших негативних наслідків.

Суд
погоджується з доводами позивача про заподіяння йому матеріальної шкоди,  яку він оцінює у 10 002 грн. 92 коп.

Що
стосуєтьться вимоги позивача стосовно відшкодування упущеної ним вигоди в сумі
- 21 000, 00 грн.,  то суд приходить до
висновку про її задоволення виходячи з наступного.

Відповідно
до Контракту,  укладеному між позивачем
та ТОВ «Бупромстандарт» 23.05.2005 року,
на строк з 01.06.2005 року до 31.12.2005 року,  позивач був прийнятий на роботу на посаду начальника
будівельної дільниці з окладом 2 700 грн. + 300 грн. щомісячної компенсації за
використання власного автомобіля. Додатковою угодою від 01.06.2005 року
вищевказаний контракт було розірвано,
оскільки позивач не зміг приступити до виконання трудових
обов'язків,  через перенесену травму та
тривалу непрацездатність внаслідок ДТП 26.05.2005 року. (а. с.  20 - 23)

Відповідно
до ч. 1  ст.  1195 ЦК України,  фізична або юридична особа,  яка завдала шкоди каліцтвом фізичній
особі,  зобов'язана відшкодувати потерпілому
заробіток (дохід),  втрачений ним
внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності,  а також відшкодувати додаткові витрати,  викликані необхідністю посиленого
харчування,  санаторно - курортного
лікування,  придбання ліків,  протезування,
стороннього догляду тощо.

За таких обставин,  суд суд визначає до відшкодування позивачу за
рахунок відповідача 21 000 грн.
втраченого заробітку із розрахунку 7 календарних місяців відповідно до
контракту X 3 000 грн. = 21 000 грн.

Відповідно
до положень  ст.  ст.
23,  1167 ЦК України позивач
має право на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення його прав. В даному випадку моральна шкода
полягає у фізичних та душевних стражданнях,
які позивач зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо до нього
особисто,  та у душевних
стражданнях,  які він зазнав у зв'язку з
пошкодженням майна. При цьому,  моральна
шкода відшкодовується грішми,  іншим
майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається
залежно від характеру правопорушення,
глибини душевних страждань,
ступеня вини відповідача,  який
завдав моральної шкоди,  якщо вина є
підставою для відшкодування,  а також з
урахуванням інших обставин,  які мають
істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди,  яка підлягає відшкодуванню,  та не пов'язана з розміром цього
відшкодування.

У
судовому засіданні встановлено,  що
позивачу було завдано моральної шкоди,  а
тому з урахуванням перенесених моральних страждань суд вважає за можливе
стягнути на користь позивача відшкодування цієї шкоди.

Оцінюючи
зібрані по справі докази,  суд дійшов
висновку,  що позивач довів,  що шкода була заподіяна відповідачем,  а тому він повинен відшкодувати позивачу
матеріальну та моральну шкоду. При цьому суд вважає,  що позов в частині відшкодування матеріальної
шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі,
а позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають
частковому задоволенню у сумі 5 000 грн.

Згідно
вимог  ст.  ст.
27,  28,  29,  30
ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх
осіб,  показання свідків,  письмові докази,  речові докази і висновки експертів. Суд
приймає до розгляду лише ті докази,  які
мають значення для справи. Обставини,
які за законом повинні бути підтверджені певними засобами
доказування,  не можуть підтверджуватися
ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті
обставини,  на які посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

За таких
обставин суд дійшов висновку,  що позивач
довів ті обставини,  на які
посилався,  як на підставу своїх позовних
вимог.

Згідно  ст.  88
ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення,  суд присуджує з другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові витрати.

Згідно
п. 4  ст.
169,   ст.  224 ЦПК України,  якщо суд не має відомостей про причини неявки
відповідача,  повідомленого належним
чином,  або причини неявки будуть визнані
судом неповажними,  суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення),  якщо позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  57,  59,
60,  62,  64,
84,  88,  169,  212,  213,
214,  215,  224 ЦПК України,   ст.
ст.  22,  23,
1167,  1172,  1187,
1192,  1195 ЦК України,

постановами
Пленуму Верховного суду України № 6 від № 6 від 27.03.2003 року „Про практику
розгляду судами справ за позовами про відшкодування шкоди (з подальшими
змінами) та № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із подальшими змінами),  Методикою товарознавчої експертизи,  суд-

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної
внаслідок ДТП -
задовольнити частково.

Стягнути
на користь ОСОБА_1 (м.  Київ, АДРЕСА_1) з
ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  зареєстрованого - м.  Вишневе,
АДРЕСА_1,  проживаючого - м.  Київ,
АДРЕСА_2 - 10 002 грн. 92 коп. матеріальної шкоди,  21 000 грн. втраченого заробітку,  5 000 грн. моральної шкоди та судові витрати
(державне мито та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи)
у сумі - 348 грн. 53 коп.,  а всього - 36
351 грн. 45 коп.

В решті позовних
вимог відмовити.

Рішення
може бути оскаржено позивачем на протязі 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження,  яка подається в
десятиденний термін з дня проголошення рішення.

Рішення
може бути переглянуто судом,  який його
постановив,  за письмовою заявою
відповідача протягом 10 днів з дня отримання його копії.