Номер справи 2-180 Категорія 34
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24 квітня 2007 року Маневицький
районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді                                            Покидюка
М.В.

при
секретарі                                                                Каращук
B.C.

з участю
позивачки                                                      ОСОБА_1

відповідача                                                                    ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу.

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2007 року ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 14
лютого 2006 року в
Четвертнянській сільській раді Маневицького району Волинської області вона
зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилася дочка, яка є
неповнолітньою.

Подружнє життя не склалося з причини постійних сварок та бійок чоловіка,
його частих п'янок. Подружжя тривалий час, з травня 2006 року, не
підтримують шлюбних відносин. Через це дальше збереження сім'ї стало
неможливим.

Посилаючись на зазначені обставини, просила шлюб з відповідачем розірвати,
залишивши дитину проживати з нею.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 із мотивів викладених в заяві,
позовні вимоги підтримала, вважає що дальше збереження сім'ї з чоловіком є
неможливим, шлюб носить формальний характер, а тому просить його розірвати, а
дочку залишити проживати з нею.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову не заперечує, визнає позовні вимоги дружини
і оскільки позивачка настоює на розірванні шлюбу, то він з цим погоджується,
погоджується про залишення дочки проживати з нею.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає
позов підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Згідно ч.2 ст.112
Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,
якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне
значення.

Враховуючи, що сторони не бажають зберегти сім'ю і для цього не приймають
ніяких заходів, що вони в даний час не підтримують нормальних сімейних
відносин, не заперечують проти розірвання шлюбу, а тому суд вважає, що дальше
збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно
суперечать їх інтересам та інтересам дитини, а тому є всі підстави шлюб
розірвати і залишити дочку проживати з позивачкою.

При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з
відповідача ОСОБА_2 в дохід держави 17
грн. судових витрат.

Відповідно вимог ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на
користь позивачки 7,50 грн.,
сплачених нею на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом.

Керуючись ст. ст. 4,
10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.
ст. 110,112 Сімейного Кодексу
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Шлюб
зареєстрований 14 лютого
2006 року Четвертнянською сільською радою
Маневицького району Волинської області, актовий запис № 1, між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 розірвати, від шлюбу є одна неповнолітня дитина.

Неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити
проживати з позивачкою.

При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з
відповідача ОСОБА_2 в дохід держави 17
гривень судових витрат, позивачку від сплати звільнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 7 (сім) грн. 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом.

Рішення може бути осаржене до апеляційного суду Волинської області через
Маневицький районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення рішення та апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження, з подачею ї копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.