Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 липня 2007
р.     Київський районний суд м. Донецька
в складі

головуючого:
судді - Малютіної Н.М.

при секретарі -
Пальчикової І.Г.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в залі суду м. Донецька справу за позовом

ОСОБА_1 до
Територіальної громади Київського р-ну м. Донецька в особі

Київської
районної в м. Донецьку ради про визнання права власності в порядку спадкування
за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом і просить визнати за нею право особистої
власності в порядку спадкування за заповітом на домоволодіння АДРЕСА_1, що
належало на праві особистої власності її матері ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи свої вимоги наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1, померла ОСОБА_2,
що підтверджується свідоцтвом про смерть (НОМЕР_1 виданим відділом РАЦС
Київського районного управління юстиції м. Донецька 07.06.2004р., актовий запис
№ 714, а.с. 9).

Після її
смерті відкрилась спадщина за заповітом (а.с.11) від 06 травня 2004р.
зареєстрованим у реєстрі за № 1177, що складається з домоволодіння,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується договором купівлі-продажу
спірного домоволодіння від 23 травня 1985р. посвідченого державним нотаріусом
Шостої донецької державної нотаріальної контори Ларіноівою Т.П.,
зареєстрованого у реєстрі за № 2-819(а.с.7,8).

З цього
приводу позивач для прийняття спадщини звернулася до нотаріальної контори, але
у зв'язку з тим, що у встановлений законом шестимісячний термін після смерті
спадкодавця вона не надала заяву про прийняття спадщини, їй було відмовлено у
оформленні права власності на спадкоємне майно.

Позивач
не надала у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини, т. я.
вважала, якщо є заповіт складений на її ім'я, то віна автоматично стає власником
майна, тобто визнається спадкоємцем з моменту відкриття спадщини.

Так
само, у відповідності до ст. 549 ЦК
України (в редакції 1963 року), оскільки спадкоємець, фактично вступив в
управління або володіння спадкоємним майном, визнається, що він прийняв
спадщину.

ОСОБА_1
фактично прийняла спадщину, т.я. у неї знаходиться заповіт, договір
купівлі-продажу на спадкоємне домоволодіння та технічний паспорт, окрім того з
моменту свого народження ОСОБА_1 постійно мешкала та була зареєстрована у
спадкоємному будинку, розпоряджалася речами своєї матері. На теперішній час
вона єдина претендує на спадщину, оскільки інших спадкоємців немає, про що
свідчить повідомлення з нотаріальної контори.

Представник
відповідача до судового засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив
розглянути дану цивільну справу без його участі, відповідно до діючого
законодавства.

Заслухавши
пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і проаналізувавши обставини в
справі, суд вважає позов обґрунтованим, тому що між сторонами виникли
правовідносини в частині оформлення права власності в порядку спадкування, що
регулюється

Законом, тобто ст. 549   ЦК
України (в редакції 1963 року), ст.ст. 319, 331, 344, 376, 1233, 1296,1299 ЦК України, ст. ст. 47-48 Закону України
"Про власність".

На підставі
викладеного, ст. 549 ЦК України (в
редакції 1963 року),
ст.ст. 319, 331, 344, 376,1233,1296,1299 ЦК України, ст. ст. 47-48 Закону України
"Про власність". і керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 79, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну
заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади Київського р-ну м. Донецька в особі
Київської районної в м. Донецьку ради про визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати
право особистої власності за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом від 06
травня 2004р. зареєстрованого у реєстрі за № 1177 на домоволодіння № 1 та
житлову прибудову літера «А-1», тамбур літера «а-3», гараж літера «и» по
АДРЕСА_1 після смерті її матері ОСОБА_2, яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_1(свідоцтво
про смерть НОМЕР_1 видано відділом РАЦС Київського районного управління юстиції
м. Донецька 07.06.2004р., актовий запис № 714), зобов'язавши її зареєструвати
право на спадщину в державних органах, що здійснюють реєстрацію нерухомого
майна.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення через даний суд.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження у порядку передбаченому ст. 295 ЦПК України.