УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
грудня 2007 року                                                                                    м.
Одеса

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого                        Ткачук О.О.

суддів                         Галушко Л.А. Ісаєвої
Н.В.

при
секретарі                       Ісаєвої
ЮС.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на
рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 червня 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (третя особа -
Перша Одеська державна нотаріальна контора про скасування свідоцтва про право
на спадщину, та визнання права власності на майно у порядку спадкування за
законом,

встановила:

У
березні 2006 року ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (третя
особа - Перша Одеська державна нотаріальна контора) про скасування свідоцтва
про право на спадщину, згідно якого спадкове майно, на яке видано свідоцтво,
складається з права власності на квартиру АДРЕСА_1, яка складається з двох
кімнат загальною площею 59, 3 кв.м., у тому числі житловою 37, 6 кв.м., та
визнати за ним та відповідачкою право власності по 1/2 частини квартири на
кожного.

В
обґрунтування свої позовних вимог ОСОБА_2
посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_3, і позивач є
спадкоємцем першої черги за законом, як і відповідачка, має таке ж право на
майно -квартиру АДРЕСА_1, яке було у власності його батька, як і відповідачка,
а також на майно, що знаходиться у зазначеній квартирі.

У судовому
засіданні представник позивача позов підтримав.

Відповідача у
судовому засіданні позов не визнала.

Рішенням
Приморського районного суду м. Одеси від 14 червня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено
у повному обсязі - скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке
було видане 13 грудня 2004 року, згідно якого після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем
його майна (квартири АДРЕСА_1) визнана дружина померлого ОСОБА_1; визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності
на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 кожному.

На дане
рішення принесена апеляційна скарга ОСОБА_1, в якій
ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення про відмову ОСОБА_2 у
позовних вимогах.

Справа
№22ц-5470/2007 р.                                        Головуючий
1-ої інстанції Шенцева О.П.

Категорія: 26                                                                доповідач:
Ткачук О.О.

Заслухавши
доповідача, яка доповіла зміст оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги
та заперечення на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно
СТ.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права

Згідно
ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1
ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі
наданих сторонами доказів.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Судом
першої інстанції було вірно встановлено, що 18 серпня 1970 року між ОСОБА_3, 1945 року
народження, і ОСОБА_4 був
укладений шлюб, який було розірвано 05 червня 1980 року.

05   липня 1975 року у шлюбі народився
ОСОБА_2. У 1980
році

вони розірвали шлюб.

30
липня 1993 року між ОСОБА_3, 1945
року народження, і ОСОБА_1, 1964
року, було укладено шлюб.

31
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. ОСОБА_3 належала на
праві власності квартира АДРЕСА_1, яка йому була подарована у 1993 році його
батьком - ОСОБА_5, та
складається з двох кімнат загальною площею 59, 3 кв.м., у тому числі житловою
37, 6 кв.м.

21
червня 2004 року Першою Одеською державною нотаріальною конторою була відкрита
спадкова справа за заявою ОСОБА_1 на
квартиру АДРЕСА_1, та на майно, що знаходиться у зазначеній квартирі.

06    лютого 2004 року ОСОБА_2 була подана
заява до

приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу на прийняття
спадщини.

Згідно ст.. 1269 ЦК України,
спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на момент відкриття спадщини не
проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати у нотаріальну контору заяву
про прийняття спадщини.

Таким
чином, суд першої інстанції зробив вірний висновок, що ОСОБА_2, подавши заяву у
нотаріальну контору, проявив бажання прийняти спадщину.

Крім
того, ОСОБА_2, згідно
ст.. 1273 ЦК України, не було
подано заяву про відмову від спадщини.

Врахувавши
всі вищенаведені обставини, суд першої інстанції зробив у рішенні вірний
висновок, що після смерті ОСОБА_3, за
законом, майно, яке було у його власності та залишилось після його смерті,
підлягає розподілу між спадкоємцями першої черги, якими є позивач ОСОБА_2 та відповідачка
ОСОБА_1, у
рівних частках.

Даний
висновок суду ґрунтується на положеннях ст.ст. 1223, 1261 ЦК України, згідно
яких право на спадщину за законом у першу чергу мають діти та дружина, якими 'є
позивач та відповідачка.

Згідно ст.. 1267 ЦК України, частки
у спадщини кожного спадкоємця по закону є рівними.

Згідно ст.. 1280 ЦК України, якщо
після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між
спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці, вона підлягає перерозподілу між
ними.

Спадкоємці,
які з запізненням вступили у спадкоємницькі правовідносини, мають право
вимагати передачі їм в натурі частки майна.

Суд перевірив
усі докази, які навів позивач у підтвердження своїх вимог, а відповідачка - у
підтвердження своїх заперечень, навів у рішенні фактичні обставини, які були
встановлені судом при розгляді справи, вірно застосував правові норми, що
регулюють ці правовідносини, та зробив вірний висновок про задоволення позовних
вимог ОСОБА_2 у
повному обсязі.

Посилання
в апеляційній скарзі на те, що позивач фактично не прийняв спадщину у
передбаченому законом порядку не береться судовою колегією до уваги, оскільки
згідно наданих позивачем доказів, він 6 лютого 2004 року подав заяву про
прийняття спадщини, що відповідає вимогам ст..
1268, 1269 ЦК України.

Доводів,
які б спростовували висновки суду першої інстанції та які б мали правове
значення, у апеляційній скарзі не наведено.

Таким
чином, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції в межах
заявлених вимог повно і всебічно розглянув справу, дав належу оцінку наданим
доказам, постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись ст.
308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення
Приморського районного суду м. Одеси від 14 червня 2007 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі двох
місяців з дня проголошення
до Верховного Суду України.