АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.  КИЄВА
Справа №
22 - 9162/2007                                       Головуючий
по 1 інстанції Гримич М. К.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

30 жовтня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
м.  Києва в складі: Головуючого - Желепи
О.В. Суддів: Олійник А.С. ,  Столбун В.І.
При секретарі: Денисенко
С. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Києві цивільну справу за апеляційною скаргою
Управління житловими будинками Управління справами Верховної Ради України на
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 12 вересня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  Управління житловими будинками Управління
справами Верховної Ради України про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди,  заподіяної залиттям
квартири,  -

Заслухавши
доповідь судді Желепи О.В.,  вислухавши
пояснення осіб,  що з'явились в судове
засідання,  перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія

встановила;
Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 12 вересня 2007 року позов ОСОБА_1,  ОСОБА_2 задоволено
частково.

Стягнуто
з Управління житловими будинками Управління справами Верховної Ради України на
користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду,
заподіяну його квартирі внаслідок залиття у розмірі 14540, 40
гривень,  моральну шкоду у розмірі 500, 0
гривень,  601, 68 гривень витрат на
проведення експертного дослідження,  а
всього стягнуто 15642, 08(п'ятнадцять тисяч шістсот сорок дві) гривень 08
копійок.

Стягнуто
з Управління житловими будинками Управління справами Верховної Ради України на
користь ОСОБА_2
матеріальну шкоду,  заподіяну її квартирі
внаслідок залиття у розмірі 14540, 40 гривень,
моральну шкоду у розмірі 500, 0 гривень,
328, 41 гривень судових витрат,  а
всього стягнуто 15368, 81 (п"ятнадцять тисяч триста шістдесят вісім)
гривень 81 копійку.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 -
відмовлено.

Не
погоджуючись з таким рішенням Управління житловими будинками Управління
справами Верховної Ради України,  подали
апеляційну скаргу,  в якій просили
рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні
позову. В скарзі зазначали,  що суд
безпідставно зробив висновки про те,  що
позивачам шкода була завдана їх працівниками під час виконання останніми своїх
трудових обов 'язків. Так в скарзі апелянт вказує на те,  що роботи по встановленню лічильника не
відносяться до компетенції
Управління   житловими   будинками.
Вони   були   зроблені
сантехніками

управління,  але з порушенням трудової дисципліни,  в робочий час за кошти позивачів на
замовлення останніх,  а не за
розпорядженням Управління житловими будинками.

Розглянувши
справу в межах доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення,  колегія дійшла висновку,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи
частково позовні вимоги та покладаючи цивільну відповідальність на Управління
житловими будинками Управління справами Верховної ради України,  суд першої інстанції виходив з того,  що залиття квартири позивачів сталося через
неякісне встановлення лічильників в квартирі відповідачки ОСОБА_3,  яке здійснювалось сантехніками Управління
житловими будинками за заявкою позивачів,
що була передана через консьєржа.

Колегія
суддів в повній мірі з такими висновками погодитись не може,  оскільки суд їх зробив без повного
встановлення обставин справи,  що мають
значення для правильного вирішення спору,
та з порушенням процесуальних норм.

Відповідно до  ст.  1172 ЦК
України,  на яку позивач посилається
як на підставу позовних вимог ,  юридична
або фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

З
матеріалів справи вбачається та судом встановлено,  що позивачі проживають в квартирі АДРЕСА_1.
Поверхом вище знаходиться квартира АДРЕСА_2,
що належить відповідачці ОСОБА_3,
яка здається в оренду Посольству АР Єгипту. 23.06.2006 року з квартири
відповідачки сталося залиття квартири позивачів водою внаслідок неналежного
стану сантехнічного обладнання. Згідно Акту,
складеного працівниками ЖЕК від 04.07.2006 року залиття квартири
позивачів відбувалося з причини виходу з ладу корпусу шарикового крану,  встановленого на лічильнику гарячої води. З
пояснень відповідачки,  вказані крани та
лічильники води їй було встановлено працівниками Управління житловими
будинками" Управління справами Верховної Ради України,  яких вона викликала шляхом залишення
відповідного повідомлення консьєржу будинку і 20.06.2007 року троє працівників
цієї організації на протязі дня працювали у неї вдома з метою встановлення
відповідного обладнання.

Разом з
тим судом першої інстанції не було перевірено та враховано,  чи була подана відповідачкою ОСОБА_3 заявка
зареєстрована у другого відповідача,  та
не було перевірено для здійснення яких робіт направлялись сантехніки за
викликом.

Як
стверджує представник Управління житловими будинками,  сантехніки були направлені лише для
опломбування лічильників,  а всі інші
роботи,  які вони виконували,  останні проводили виходячи за межі своїх
службових обов'язків,  так як управління
не займається встановленням по-квартирних лічильників.

Слід
також зазначити,  що з квитанції наданої
відповідачкою ОСОБА_3,  остання
перерахувала кошти на рахунок другого відповідача за опломбування лічильників
,  а не за їх встановлення.

Суд на
вказані обставини уваги не звернув,  та
не перевірив,  чи роботи по встановленню
лічильників в квартирі відповідачки проводились сантехніками в межах своїх
трудових обов 'язків,  що має суттєве
значення для вирішення питання при застосуванні  ст. . 1172 ЦК України.

Як
вбачається з рішення суду першої інстанції,
судом взагалі не були встановлені конкретні особи,  які проводили роботу по встановленню
лічильників в квартирі відповідачки ОСОБА_3,
та не було до кінця перевірено,
що стало причиною виходу з ладу шарикового крану,  не правильне проведення робіт по
встановленню,  чи неякісність самого
крану.

Вказані
обставини не можуть бути встановлені та перевірені в апеляційному суді,  так як судом в порушення  ст. 3З ЦПК України ,  не були залучені до участі в справі в якості
співвідповідачів ті сантехніки,  які
проводили сантехнічні роботи,  і щодо дій
яких суд зробив висновки про вчинення ними винних дій,  які і спричинили шкоду позивачам.  Тобто суд вирішив в судовому засіданні
питання про права та обов'язки осіб,  які
не брали участі в справі,  що відповідно
до  ст. . 311 ЦПК України є підставою для
скасування судового рішення та направлення справи на новий судовий розгляд.

На підставі викладеного,  керуючись
ст.  ст.  303,
304,  307,  311,
313,  314,  315,
317,  319 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління житловими
будинками Управління справами Верховної Ради України задовольнити частково.

Рішення Печерського
районного суду м.  Києва від 12 вересня
2007 року скасувати,  а справу направити
на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців