У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого  Патрюка М.В.,

суддів:           Берднік І.С.,                                     Прокопчука
Ю.В.,

Костенка А.В.,                                     Пшонки
М.П.,-

розглянувши в судовому засіданні
справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця державної виконавчої
служби (далі - ДВС) у Дніпровському районі м. Києва ОСОБА_2 про скасування
постанови про відкриття виконавчого провадження та відшкодування витрат,
пов'язаних із примусовим виконанням постанови суду, за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2006 року
та ухвалу апеляційного суду м. Києва від          26 жовтня 2006 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У квітні 2005 року ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на дії державного
виконавця ДВС у Дніпровському районі м. Києва ОСОБА_2 про скасування постанови
№ 859/25 від 6 квітня 2006 року про відкриття виконавчого провадження з
виконання постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 28 вересня 2005
року про адміністративне стягнення за                      ч. ч. 1, 2 ст. 130 КпАП
України, посилаючись на те, що державний виконавець ДВС у Дніпровському районі
м. Києва всупереч вимогам п. 4 ст. 21 Закону України “Про виконавче
провадження” винесла 6 квітня 2006 року постанову про відкриття виконавчого
провадження, унаслідок чого у скаржника було вилучено автомобіль, який
перебував на штрафмайданчику, він несе непередбачені затрати, а також був
позбавлений можливості користуватись належним йому автомобілем.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2006 року,
залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 26 жовтня 2006 року,
у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця ДВС у Дніпровському
районі м. Києва ОСОБА_2 про скасування постанови про відкриття виконавчого
провадження відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постановлені у справі
судові ухвали, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального
права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із
того, що постанова Дніпровського районного суду м. Києва від           28 вересня 2005 року є судовим
документом, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України “Про виконавче
провадження” строк її пред'явлення до виконання становить три роки, тому
державний виконавець ДВС у Дніпровському районі м. Києва ОСОБА_2 правомірно
винесла постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання
постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 28 вересня 2005 року.

З таким висновком погодився апеляційний суд, залишаючи ухвалу суду першої
інстанції без змін.

Проте зазначені висновки суду не узгоджуються з вимогами процесуального
закону та суперечать матеріалам справи.

Відповідно до ст. 303 КпАП України та п. 4 ч. 1
ст. 21 Закону України “Про виконавче провадження” строк пред'явлення  постанови
про накладення адміністративного стягнення встановлено три місяці з дня її
винесення.

Суди на  вказані
вище вимоги закону уваги не звернули та посилалися на п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону
України “Про виконавче провадження” замість п. 4 ч. 1   ст. 21 Закону України “Про виконавче
провадження”, не з'ясувавши, коли названу постанову було
звернуто до виконання, відповідних доказів цього не дослідили.

Зробивши запис в ухвалі Дніпровського районного суду м. Києва від               22 травня 2006 року (а.с. 30)
про те, що постанова направлена до ДВС у Дніпровському районі м. Києва у вересні 2005 року, суд не зіслався на доказ такого
висновку та не з'ясував, коли ця постанова була звернена до
виконання, а обмежився датою відкриття за нею виконавчого провадження.

За таких обставин постановлені у справі ухвали підлягають скасуванню з
підстав, передбачених ч. 3 ст. 342 ЦПК України, з передачею справи на новий
розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 342, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 жовтня 2006 року скасувати, а справу
направити на розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка