Справа №2-457/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня
2007 року                    Кагарлицький
районний суд Київської області

у складі:

головуючого
судді                                            Кириченка
В.І.

при
секретарі                                                    Хміль
Л.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-я особа без самостійних вимог: ОСОБА_4 про визнання дійсним
договору купівлі-продажу житлового будинку, визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Представник
позивача пояснив, що 20.06.2005 року усно домовився з ОСОБА_5, що останній придбає
для нього чи членів його родини житловий будинок в сільській місцевості і для
цього передав ОСОБА_5 4200 доларів США
по розписці.

9.08.2005
р. ОСОБА_5домовився з відповідачем ОСОБА_2 купити у неї житловий будинок
АДРЕСА_1 за 3800 доларів США, які передав ОСОБА_2 10.08.2005 року, яка
довіреністю уповноважила ОСОБА_3 від її імені вчинити необхідні дії по продажу
будинку, так як в цей день нотаріус не міг посвідчити договір купівлі-продажу,
так як відповідач не отримувала свідоцтво про право власності на вказане
нерухоме майно.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_5 помер і до вказаної дати з вини ОСОБА_2 договір купівлі-продажу
нотаріально не був посвідчений, хоча ОСОБА_5 і проживав у ньому.

Тому
представник позивача просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового
будинку АДРЕСА_1, укладений 10.08.2005 р. між ним в особі ОСОБА_5 і
відповідачем ОСОБА_2 та визнати за ним право приватної власності на вказане
вище майно.

Відповідач
ОСОБА_2 позов не визнала і пояснила, що домовилась продати ОСОБА_5, а не
позивачу житловий будинок за 4200 доларів США
і отримала від ОСОБА_5 тільки 3800 доларів США, які готова повернути спадкоємцям ОСОБА_5, так як
ОСОБА_5через деякий час сам відмовився купувати будинок.

Відповідач
ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_2 доручила йому від свого імені підписати з ОСОБА_5
договір купівлі-продажу будинку, але останній з власної вини це не зробив і
позов не визнає.

Третя особа без
самостійних вимог- ОСОБА_4
в судове засідання не з»явилась.

Судом
встановлено слідуюче.

Протоколом
прийняття усної заяви про скоєний злочин від 28.02.2007 р. та поясненнями
позивача ОСОБА_1
від цього ж числа, які перебувають у матеріалах перевірки по заяві позивача
про шахрайські дії ОСОБА_2 підтверджується, що будинок у ОСОБА_2 ОСОБА_5мав
намір купити для себе, але оформити на дочку позивача ОСОБА_1, так як мав
погані відносини з дружиною.

Згідно ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона зобов'язується
вчинити від імені та за рахунок другої сторони певні юридичні дії. Позивач
посилається на розписку від 20.06.2005 року, в якій вказано, що ОСОБА_5позичив
у позивача 4200 доларів США
для купівлі будинку в селі, і зобов'язався їх повернути до 20.06.2007 p., а якщо не купить
будинок до грудня 2005 року, то зобов'язується повернути гроші раніше. Але
вказана розписка не підтверджує, що ОСОБА_5зобов'язувався від імені позивача
придбати житловий будинок. Поясненнями свідка ОСОБА_6 та ОСОБА_7 теж
підтверджується, що спірний житловий будинок ОСОБА_ 5 бажав купити для себе.

Тому суд
вважає, що відповідно до ст. 60 ЦПК України позивач не довів, що 20.06.2005
року мав домовленість з ОСОБА_5 про придбання від імені позивача і за гроші
позивача спірного житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 . Рішенням
виконкому Ставівської с/р від 31.07.2003 р. затверджено акт державної комісії
від 11.07.2003 р. про прийняття вказаного житлового будинку в експлуатацію і
визнано право власності на вказаний житловий будинок за відповідачем ОСОБА_2

9.08.2005
р. ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_5 3800 доларів США авансу у зв»язку з бажанням купити спірний будинок.

Також
позивач не довів, що домовленість була, що вартість спірного будинку становить
3800 доларів США, так як
відповідно до ст. 208 ч.1 п.3 не надав суду на підтвердження цієї обставини
письмових доказів. В письмових поясненнях ОСОБА_2 від 9.03.2007р. з матеріалів
перевірки заяви позивача про злочин відсутні дані про домовленість за ціну
будинку при продажу між ОСОБА_5 і ОСОБА_2

Тому
відповідно до ст. 220 ч.2 ЦК
України відсутні підстави для задоволення позову і слід відмовити у
задоволенні позову повністю з підстав, вказаних позивачем.

Керуючись
ст.ст. 220 ч.2 , 208 ч.1 п.3, 1000 ЦК
України, ст.ст. 10, 60,212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні
позову відмовити повністю.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення суду, а апеляційну скаргу на рішення суду протягом 20 днів
після подачі заяви. Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.. 223 ЦПК України.