Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2007 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого                         -        Джабурія О.В.

при секретарі            -           Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі матеріали
цивільної справи за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до ОСОБА_3про стягнення боргу,
відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулась до суду з позовом в якому просять поновити пропущений
строк звернення до суду, стягнути з відповідача заборгованість на суму 108 120
грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., та судові витрати мотивуючи це тім,
що у квітні 2001 року відповідач позичив у позивача по 4 000 доларів США, з зобов'язанням
повернути їх в строк до 29.10.2001 року та до 28.02.2002 року відповідно по 2
000, але в узгоджений строк борг не повернув. Договори позики були укладені між
ними у простих письмових формах, у вигляді розписок. Окрім цього 21.09.2003
року відповідач отримав у позивачки ОСОБА_1 1000 доларів США, з зобов'язанням
повернути їх в строк до 21.03.2004 року, але в узгоджений строк борг не
повернув. Так як відповідач затримав своєчасне повернення коштів, то позивачі
вважають, що відповідач повинен повернути суму боргу, а також відшкодувати
завдану несвоєчасним поверненням коштів моральну шкоду, в сумі 10 000 грн. та
судові витрати.

У судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали у
повному обсязі та просили суд задовольнити позов.

Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнав, послався на те, що
всі гроші позивачам він повернув, розписку про повернення грошей ОСОБА_1 в сумі
3400 доларів США надав
суду. Крім того, він зазначив, що строк позовної давності по правовідносинам
2001 року вже давно минув. У зв'язку з чим розписки ОСОБА_2 про повернення
боргу 2001 року він не зберіг.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи,
перевіривши їх доказами, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних
обставин.

Судом
встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

28.04.2001 року позивач ОСОБА_4 передав у борг відповідачу кошти у розміру
2 000 доларів США строком
до 29.10.2001 року. Договір був оформлений у письмовій формі. Розписка
відповідача про отримання їм коштів є в матеріалах справи.

У той же день 28.04.2001 року позивач ОСОБА_4 передав у борг відповідачу
кошти у розміру 2 000 доларів США
строком до 28.02.2002 року. Договір був оформлений у письмовій формі.
Розписка відповідача про отримання їм коштів є в матеріалах справи.

21.09.2003 року позивачка ОСОБА_1 передала у борг відповідачу кошти у
розміру 1 000 доларів США
строком до 21.03.2004 року. Договір був оформлений у письмовій формі.
Розписка відповідача про отримання їм коштів є в матеріалах справи.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України - цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є
договори та інші правочини.

Згідно ст.1047 ЦК України
договір позики укладений фізичними особами між собою на суму, що не менш як у
десять разів перевищує розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян
належить вчиняти у письмової формі.

Ст. 1049 ЦК України
встановлює, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.374 ЦК
України (1963) за договором позики одна сторона (кредитор) передає іншій
стороні (позичальникові) у власність (оперативне управління) гроші або речі,
визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути кредиторові
таку ж суму грошей або рівну кількість речей такого ж виду і якості. Договір
позики вважається укладеним у момент передачі грошей.

Суд встановив, що правовідносини між сторонами почалися під час дій ЦК України в
редакції 1963 року та продовжилися під час дії нового ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або
заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у
справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що позивач дійсно отримував у борг у
позивачів гроші. Загальна сума отриманих грошей у ОСОБА_2 складає 4 000 доларів
США, у ОСОБА_1
1 000 доларів США. Строк
звернення до суду у ОСОБА_2 закінчився відповідно 29.10.2004 та 28.02.2005
року. До суду він звернувся 10.05.2006 року. Будь яких причин пропуску
процесуального строку звернення до суду позивач в процесі не навів, просто
просив суд поновити його. Пропуск строку звернення до суду є підставою для
відмови в позові. Тому суд відмовляє у вимогах ОСОБА_2

Щодо вимог ОСОБА_1 суд встановив, що позивач дійсно отримав в неї у борг 1
000 доларів США, однак розрахувався з ним, про свідчить розписка ОСОБА_1 про
отримання 3 400 доларів США.

Суд відмовляє у вимогах відшкодування моральної шкоди, так як за
несвоєчасне повернення боргу ЦК України передбачена окрема спеціальна
відповідальність, у вигляді сплати відсотків від суми боргу за час використання
грошей, але такі вимоги позивачами не заявлені.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне у позові відмовити та
покласти судові витрати на позивачів по справі.

Керуючись 10,15,
57, 60, 208-210, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1, ОСОБА_2до ОСОБА_3про стягнення боргу, відшкодування
моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через
Малиновський районний суд м. Одеси, шляхом подачі заяви про його апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення і подачі апеляційної
скарги, протягом 20-ті днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.