Справа
№2-149 2007 рік
РІШЕННЯ

іменем України

22 травня 2007 року
Олександрівського районного суду Донецької області у складі: головуючий суддя Молчанов В.А. при секретарі
Осадчій Л.В., з участю представника позивача адвоката ОСОБА_1.,

розглянувши у попередньому засіданні у залі суду смт.
Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_3про захист честі та
гідності та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач вказав, що відповідач 15 січня 2007 року звернувся з
письмовою заявою у Олександрівський районний відділ міліції про те, що він - ОСОБА_2, у
грудні 2006 року
вкрав з гуртожитку ТОВ "Колос" чотири ліжка з постільною білизною, а
також звинуватив його в крадіжці з бригади 2 КСХП "Колос" металевих труб та сільгосптехніки.
За цією заявою працівники міліції провели перевірку і 23 січня 2007 року
постановою відмовили у порушенні кримінальної справи на підставі ст. 6 п. 2 КПК
України за відсутністю у діях складу злочину. Вважає, що відповідач умисно
незаконно звинуватив його в очах громадскості в крадіжці, принизив його честь
та гідність, ділову репутацію, завдав йому моральної шкоди, яка полягає у тому,
що відповідач письмово виклав неправдиву інформацію, звів .на нього поклеп у
державний орган - міліцію, під час перевірки опитувались його односельці та
рідні і йому потрібно було виправдовуватись і доказувати свою невинність, що
завдало шкоди його репутації, порушило його звичні життєві зв'язки, що його
тривалий час гнітить, порушує сон. Перевірка викликала підозри і до членів його
сім'ї, через що у сім'ї стали напружені відносини, почастішали
сварки, що призвели до його нервового зриву, погіршення здоров'я. У позовній заяві позивач просив стягнути з
відповідача моральну шкоду 1700 гривень та витрати по справі.

У судовому засіданні позивач та його представник позов
підтримали і підтвердили доводи позовної заяви, також позивач пояснив, що
відповідач вчиняє вказані протиправні дії проти нього на підставі неприязних
стосунків між ними, що він раніше працював головним агрономом у ТОВ "Колос".
У 2006 році він як агроном організовував гуртожиток для сезонних працівників,
для чого брав ліжка та білизну як з ТОВ так і мешканців села, а по закінченні
робіт свої та людські ліжка він забрав, а ліжка, які належали ТОВ, забрали інші
працівники ТОВ. Інше, перелічене в заяві Номеровського, майно він отримав як
майнову частку.

Позивач збільшив позовні вимоги і просить для захисту
його честі, гідності та ділової репутації забов'язати відповідача публічно
через газету, чи іншим способом оголосити, що викладені ним в заяві до міліції
факти є неправдивими.

Відповідач позов не визнав і пояснив, що відносно ліжок
та білизни він вважає, що позивач за своїми посадовими обов'язками не мав до
цих речей ніякого відношення і що відповідач саме вкрав ці ліжка, про що він з
метою повернення цінностей та притягнення винного до відповідальності письмово
і заявив у міліцію, також у заяві просив перевірити законність придбання
позивачем переліченої сільгоспотехніки, бо раніше мали місце крадіжки такої
техніки. Тому вважає, що він діяв у відповідності до закону  і не порушував честь, гідність та ділову
репутацію позивача і не завдавав йому моральної шкоди.

2

На підтвердження своїх доводів позивач надав копію заяви
відповідача ОСОБА_3до міліції, де відповідач як директор від імені ТОВ
"Колос" дійсно вказав, що у грудні 2006 року позивач ОСОБА_2. вкрав з гуртожитку ТОВ 4 ліжка з
білизною, також з бригади №2
залізобетонні стовпи та трубу, крім того просить перевірити законність
придбання позивачем наявної у нього сільгосптехніки, також позивач надав копію
постанови про відмову у порушенні кримінальної справи. У цій постанові вказано,
що за заявою ОСОБА_3про вчинену ОСОБА_2 крадіжку проведено перевірку і
встановлено, що якесь майно( у постанові не вказано) ОСОБА_2 зберігає у
належному йому приміщенні і це майно ОСОБА_2 ніхто у підзвіт не видав, і
ОСОБА_2 за нього ніде не розписувався. Встановити суть заяви ОСОБА_3неможливо,
бо останній бухгалтерські документи не надає і у міліцію для дачі пояснень не
з'являється, у порушенні кримінальної справи відмовлено за ст. 6 п. 2 КПК України
(відносно кого, не вказано).

Таким чином судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3
обгрунтовано, як він вважає, підозрюючи позивача ОСОБА_2 у крадіжці майна
керованого ним ТОВ, звернувся у передбачений законом спосіб - згідно ст. 95 КПК України, з
вказаною письмовою заявою до компетентного органу - Олександрівського
РВ ГУМВС України в Донецькій області і відповідач не мав іншого способу для
перевірки своїх підозр. Іншим чином свідчень, які б порушували честь, гідність
та ділову репутацію позивача, відповідач не поширював.

Тому нема підстав вважати, що вказаними діями відповідач
посягав на недоторканість честі, гідності та ділової репутації позивача і
принизив їх, через що суд не вбачає підстав для їх захисту і відшкодування
моральної шкоди.

Тому у
задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. 23
та 297 Цивільного
Кодексу України та ст.ст. ст.10, 60
та 212 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2до ОСОБА_3про захист честі та
гідності та стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження ,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву
про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений статтею 294
цього Кодексу, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана заява про апеляційне
оскарження у Апеляційний суд Донецької області через Олександрівський районний
суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга може
бути подана у тому ж порядку протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення надруковано в одному примірнику у нарадчий
кімнаті суддею Молчановим В.А.