Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2007
року Суворовський районний суд міста Одеси в складі: головуючого - судді
Федусик А.Г.,  при секретарі - Самойленко
Д.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1  ОСОБА_2 який діє у власних інтересах та в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_3,
доОСОБА_4,  ОСОБА_5,  ОСОБА_6 - про визнання договорів
недійсними,  визнання права власності та
виселення,  треті особи - приватні
нотаріуси Самаріна Ольга Сергіївна,
Єлисєєва Оксана Юріївна,  Кучерук
Світлана Миколаївна,  Гончарова Світлана
Юріївна,  зустрічним позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_1  ОСОБА_3,  який діє у власних інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3,  - про визнання
добросовісним набувачем,  зобов'язання
зареєструвати місце проживання,  третя
особа - Суворовський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
звернулися до суду з позовом посилаючись на те,
що вони є власниками квартириАДРЕСА_1на підставі свідоцтва про право
власності від 27.01.1995 року. У зв'язку з проведенням ремонту з 2003 року вони
в цій квартирі не проживали. 11.12.2005 року їм стало відомо,  що в їх квартирі проживаєОСОБА_6 ,  а сама квартира від їх імені була продана
відповідачу ОСОБА_4.  за договором від 26.10.2004
року. Цей договір був підписаний ОСОБА_7,
який діяв від їх імені на підставі довіреностей. В подальшому ця
квартира була продана відповідачу ОСОБА_5.
по договору від 16.05.2005 року,
який 23.11.2005 року подарував її відповідачу ОСОБА_6 . Спірну квартиру
вони нікому не продавали і не мали таких намірів,  а також нікому не надавали повноважень,  в тому числі іОСОБА_7  на укладення будь яких договорів на її
відчуження. Крім цього їх син ОСОБА_3. не міг видати ніякої довіреності,  оскільки і на цей час він є
неповнолітнім.  У зв'язку з тим,  що відчуження квартири відбулося проти їх
волі,  позивачі просять суд визнати
недійсними договори купівлі-продажу спірної квартири від 26.10.2004 року та від
16.05.2005 року,  договір дарування від
23.11.2005 року,  визнати за ними право
власності на цю квартиру та виселити з неї відповідача ОСОБА_6

Відповідач
ОСОБА_5  в судовому засіданні позовні
вимоги визнав у повному обсязі та пояснив,
що ні позивачів,  ні ОСОБА_5  ні ОСОБА_7 він не знає,  в нотаріальній квартирі ніколи не був,  ніяких договорів відносно спірної квартири не
укладав,  гроші за неї не отримував.
Вважає,  що при оформленні цих договорів
був використаний його громадянський паспорт,
який він загубив раніше. В подальшому ОСОБА_5  просив розглядати справу у його відсутність.

Відповідач
ОСОБА_5 в
судовому засіданні позов визнав та пояснив,
що також не приймав участь в укладенні спірних договорів,  ніяких грошей за спірну квартиру не отримував
і до розгляду справи в суді не знав нікого з сторін. Він також допускає,  що при оформленні спірних договорів був
використаний загублений ним раніше паспорт. В подальшому ОСОБА_5 також просив
розглядати справу у його відсутність.

ВідповідачОСОБА_6  в судовому засіданні позов не визнав та
пояснив,  що при оформленні договору
дарування між ним та ОСОБА_5
не було ніяких порушень закону,
договір був посвідчений нотаріально,
у зв'язку з чим немає і підстав для визнання цього договору недійсним та
його виселення. При цьому відповідач не оспорював,  при оформленні спірного договору в якості дарителя був присутній не
відповідач ОСОБА_5,  а інша особа.

Крім
цьогоОСОБА_6  звернувся до суду з
зустрічним позовом,  в якому з зазначених
підстав просив визнати його добросовісним набувачем спірної квартири та
зареєструвати його місце проживання за зазначеною адресою.

ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. зустрічний позов не визнали з підстав,
зазначених у їх позові.

Треті
особи в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи
повідомлялися належним чином.  Про
причини неявки суду не повідомили.

З урахуванням
думки сторін суд ухвалив про розгляд справи у відсутності нез'явившихся осіб.

Вислухавши
пояснення сторін та їх представників,
вивчивши матеріали справи,
матеріали кримінальної справи № по факту шахрайських дій за
ознаками  ст. 190 ч.4 КК України,  розглянувши справу в межах заявлених вимог та
на підставі представлених сторонами доказів,
суд вважає необхідним позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково а у
задоволенні зустрічного позовуОСОБА_6
відмовити з наступних підстав.

В ході
розгляду справи судом встановлено,  що
позивачам на підставі свідоцтва про право власності від 27.01.1995 року
належить квартираАДРЕСА_1 Зазначене свідоцтво було у встановленому законом
порядку зареєстровано в ОМБТІ та РОН і на цей час ніким не оспорено та не
відмінено (а.с.  10-11).

2003
року особою,  яка
назвалася ОСОБА_2,  була видана на ім'я
ОСОБА_7. довіреність на право розпорядження належним позивачу майном,  яка була посвідчена приватним нотаріусом
Одеського нотаріального округу Єлісєєвою О.Ю. та зареєстрована в реєстрі за
№4886 (а.с.  131).

2004
року особою,  яка
назвалася ОСОБА_1.,  була видана на
ім'яОСОБА_7довіреність на право розпорядження належним позивачці майном,  яка була посвідчена приватним нотаріусом
Одеського нотаріального округу Самаріною О.С.
та зареєстрована в реєстрі за №1231 (а.с.  129).

30.09.2004 року особою,  яка
назвалася ОСОБА_3.,  була видана на ім'я
ОСОБА_7. довіреність на право розпорядження належним позивачу майном,  яка була посвідчена приватним нотаріусом
Одеського нотаріального округу Самаріною О.С.
та зареєстрована в реєстрі за №1255 (а.с.  130).

26.10.2004
року між особою,  яка назвалася
ОСОБА_7,  і діяла використовуючи
зазначені довіреності від імені ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2,  з одної
сторони,  та особою,  яка назваласяОСОБА_4 з другої сторони,  був укладений договір купівлі-продажу,  відповідно до якого позивачі продали,  а ОСОБА_5
придбав у власність спірну квартиру. Зазначений договір був посвідчений
приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Кучерук С. М.  та зареєстрований в реєстрі за №2701
(а.с.  20). На момент укладення цього
договору купівлі-продажу ОСОБА_3. був неповнолітнім і дозвіл на відчуження
належної йому частини квартири органом опіки та піклування не видавався (а.с.  15,
118,  119).

На
підставі цього договору 16.05.2005 року особою,
яка назваласяОСОБА_4,  з одної
сторони,  та особою,  яка назвалася ОСОБА_5 з другої сторони,  був укладений договір купівлі-продажу,  відповідно до якого ОСОБА_5  продав,
а ОСОБА_5 придбав
у власність спірну квартиру. Зазначений договір був посвідчений приватним
нотаріусом Одеського нотаріального округу Білоусовою Н.В. та зареєстрований в
реєстрі за №1059 (а.с.  21).

На
підставі цього договору 23.11.2005 року особа,
яка назвалася ОСОБА_5,  подарувала спірну квартиру відповідачуОСОБА_6 що було
оформлено договором дарування,  який було
посвідчено приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Гончаровою СЮ.
та зареєстровано в реєстрі за №5405 (а.с.
22).

Після
укладення договору купівлі-продажу відповідачОСОБА_6  вселилися в спірну квартиру,  і проживає в ній в цей час.

Позивачі,  які є власниками спірної квартири,  намірів на продаж квартири не мали,  своєї згоди на її відчуження нікому не
давали,  договір купівлі-продажу не
укладали. Крім цього,  позивачі також не
надавали нікому повноважень на відчуження квартири,  довіреності від 29.09.2004 року,  30.09.2004 року та 23.10.2003 року на ім'я
ОСОБА_7. не підписували. При цьому на момент складення довіреності від
30.09.2004 року ОСОБА_3. також був неповнолітнім.

За
заявою позивачів було порушено кримінальну справу за фактом шахрайських дій за
ознаками злочину,  передбаченому  ст. 190 ч.4 КК України. В межах досудового
слідства по цій кримінальній справі була проведена почеркознавська експертиза,  відповідно до висновків якої рукописний
записи і підписи у довіреностях від 29.09.2004 року та від 23.10.2003 на ім'я
ОСОБА_7. виконані не ОСОБА_1. та ОСОБА_2,
а іншою особою (а.с.  204-207).

Крім
цього в ході досудового слідства було встановлено,  спірні договори були укладені невідомими
особами,  які підробили довіреності від
позивачів та використали втраченіОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_7 громадянські паспорти (а.с.  187,
матеріали кримінальної справи №).

Відповідно
до  ст. 202 ЦК України правочином є дія
особи,  спрямована на набуття,  зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно
ч.ч.3,  5
ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне
настання правових наслідків,  що
обумовлені ним.

Згідно зі  ст. 658 ЦК України право
продажу товару,  крім випадків
примусового продажу та інших випадків,
встановлених законом,  належить
власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником,  покупець набуває право власності лише у
випадку,  якщо власник не має права
вимагати його повернення.

Відповідно
до  ст. 239 ЦК України
правочин,  вчинений представником,  створює,
змінює і припиняє цивільні права і обов'язки особи,  яку він представляє.

На
підставі викладеного,  з урахуванням
встановлених в судовому засіданні фактів суд приходить до висновку про те,  що угода купівлі-продажу квартириАДРЕСА_1від
26.10.2004 року між ОСОБА_1.,  ОСОБА_3.
та ОСОБА_2 з одної сторони таОСОБА_4 з другої сторони фактично не відбулася у
зв'язку з тим,  що власниками спірної
квартири - позивачами не було виконано ніяких дій,  направлених на встановлення,  зміну чи припинення цивільних прав та
обов'язків,  тобто було відсутнє їх
волевиявлення на відчуження квартири. Не було виконано ніяких дій щодо набуття
права власності на спірну квартиру і відповідачемОСОБА_4,  що підтверджується матеріалами кримінальної
справи та не оспорювалося ним в судовому засіданні. З зазначених вище
підстав,  а також з урахуванням
того,  що цей договір купівлі-продажу
спірної квартири був укладений не власниками квартири а іншою особою,  яка не мала повноважень на укладення
договору,  цей договір відповідно до  ст. 215 ЦК
України повинен бути визнаний недійсним як такий,  що не відповідає вимогам закону.

Також
підлягають визнанню недійсними договір купівлі-продажу спірної квартири від
16.05.2005 року міжОСОБА_4 і ОСОБА_5 та договір її дарування від 23.11.2005
року між ОСОБА_5 таОСОБА_6. ,  оскільки
ці договори є похідними від договору купівлі-продажу від 26.10.2004 року,  який визнаний судом недійсним і відповідно
до  ст. 236 ЦК України є таким з моменту
його укладення.

При
цьому,  відповідно до  ст. 216 ЦК
України,  в порядку двохсторонньої
реституції суд вважає необхідним повернути позивачам спірну квартиру,  задовольнивши їх вимоги про виселенняОСОБА_6
без надання йому іншого житлового приміщення.

Разом з
тим суд вважає необхідним не застосувати двохсторонню реституцію в частині
повернення відповідачам ОСОБА_4.  та
ОСОБА_5. коштів по договорам купівлі-продажу спірної квартири від 26.10.2004
року та від 16.05.2005 року,  оскільки в
ході розгляду справи було безперечно встановлено,  що ці договори були укладені неОСОБА_4 та
ОСОБА_5,  a особами,  які назвалися їх прізвищами,  і вони фактично не отримували і не сплачували
ніяких грошей за цими договорами. Зазначене також відноситься і до договору
дарування від 23.11.2005 року,  оскільки
за своєю природою цей договір є безоплатним,
а крім цього в ході розгляду справи судом встановлено,  що ОСОБА_5
не приймав участь в укладенні та підписанні цього договору,  і тому не міг отримувати ніяких коштів
відОСОБА_6 ,  що останній і не оспорював
в судовому засіданні.

В
частині визнання за позивачами права власності на спірну квартиру суд вважає необхідним
відмовити з тих підстав,  що вони мають
це право на підставі на підставі свідоцтва про право власності від 27.01.1995
року,  виданого УЖКГ виконкому Одеської
міськради (а.с.  10),  яке на цей час ніким не оспорюється та не
скасоване,  у зв'язку з чим додаткове
визнання за позивачами цього права не потрібне.

Суд не
приймає до уваги доводи відповідачаОСОБА_6
та його представника про те,  що
він є добросовісним набувачем спірної квартири і тому вона не може бути
витребувана в нього,  оскільки в судовому
засіданні встановлено,  що спірна
квартира вибула з володіння позивачів поза їх волею і з порушенням закону,  і відповідно до ч.1  ст. 388 ЦК
України в цьому випадку вона може бути витребувана від добросовісного
набувача.

З
зазначених вище підстав суд вважає необхідним відмовити у задоволенні
вимогОСОБА_6  за зустрічним позовом,  оскільки ці вимоги не ґрунтуються на законі і
не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

На
підставі зазначеного,  керуючись  ст. 10,
11,  79,  88,
169,  212-215 ЦПК України,   ст. 41 Конституції України,   ст.
ст. 202,  203,  215,
216,  236,  239,
388,  658 ЦК України,   ст. 48 Закону України „Про
власність",  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1  ОСОБА_2 який діє у власних
інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3,  - задовольнити частково.

Визнати
недійсними:

- договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1
укладений  між особою,   яка назвалася  ОСОБА_7
і  діяла використовуючи

довіреності
від 29.09.2004 року,  23.10.2003 року та
30.09.2004 року від імені ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2,  з одної
сторони,  та особою,  яка назвалася ОСОБА_4 з другої сторони,  посвідчений 26.10.2004 року приватним
нотаріусом Одеського нотаріального округу Кучерук С. М.  та зареєстрований в реєстрі за №2701;

-        договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1

укладений між особою,  яка назвалася
ОСОБА_4 з одної сторони,  та

особою,  яка назвалася ОСОБА_5 з
другої сторони,  посвідчений 16.05.2005

року приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Білоусовою Н.В. та
зареєстрований в

реєстрі за №1059;

-      договір дарування квартири
АДРЕСА_1  укладений

між особою,  яка назвалася ОСОБА_5 з
одної сторони,  та ОСОБА_6 з другої
сторони,  посвідчений 23.11.2005 року
приватним нотаріусом

Одеського нотаріального округу Гончаровою СЮ. та зареєстрований в реєстрі
за №5405.

Виселити
ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1  без надання
іншого жилого приміщення.

У задоволенні
позову в іншій частині відмовити.

У
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 відмовити у повному обсязі.

Рішення може
бути оскаржене в Апеляційний суд Одеської області протягом місяця через
Суворовський районний суд міста Одеси шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом 10 днів з наступного дня після проголошення рішення,  та надання апеляційної скарги протягом 20
днів з дня подання вказаної заяви.