серпня 2007 року                   Володарський
районний суд Донецької області у складі:
судді                                             Яковенко
секретарі                               Темір
участь у справі
позивача                                      ОСОБА_1
3-ї особи                ОСОБА_5
відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Володарське цивільну справу за
позовом: ОСОБА_1до ОСОБА_2,  3-ті особи:
Державна виконавча служба Володарського району,
ОСОБА_3та ОСОБА_4про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання
права власності на автомобіль марки ВАЗ 2108 1991 року випуску,  держномер НОМЕР_1,  та зняття арешту з автомобіля,  -
звернувся з позовом по слідуючим підставам:
році позивач по угоді між ним та ОСОБА_2 купив належний відповідачу на праві
купівлі-продажу були виконані,  позивач
сплатив договірну вартість автомобіля,
відповідач передав йому даний автомобіль у користування,  володіння та розпорядження,  видав,
крім того генеральну довіреність. Ці обставини підтверджуються розпиской
ОСОБА_2 по отриманню ним грошей за транспортний засіб. Цим автомобілем позивач
користувався на протязі останніх років. Ніяких претензій з боку відповідача по
даному питанню між ними не виникало. Своєчасно нотаріально договір не було
оформлено через скрутне матеріальне становище відповідача. У лютому 2006 року
ДВС Володарського району на цей автомобіль,
як такий,  що залишався бути
зареєстрованим за ОСОБА_2,  що
перешкоджає позивачу здійснювати будь-які дії вільного користування та
розпорядження своїм автомобілем.  Це й
спонукало звернутися з позовними вимогами до суду для захисту своїх прав.
Позивач в судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі,  та підтвердив,  що він дійсно по угоді укладеною між ним та
автомобіль він зразу не зміг,  тому як
для цього потрібні були додаткові затрати,
які він не мав. Усі умови договору були виконанні. ОСОБА_2 видав йому
зразу генеральну довіренність на цей автомобіль,  а згодом ще. На протязі останніх років він
користувався автомобілем.  Згодом,  йому стало відомо,  що на цей автомобіль був накладен арешт. Він бажає
здійснити своє право на реалізацію своїх прав,
але ж ці обставини,  перешкоджають
йому вільно розпоряджатися належним йому автомобілем,  а тому просить його вимоги задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з'явився,
хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду
справи,  але від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки,  тому
суд вправі,  згідно зі  ст. 224 ЦПК України,  провести заочне слухання справи та ухвалити
заочне решения по справі,  проти чого не заперечує і позивач. Однак під
час попереднього судовго засідання,
відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник 3-х осіб,  заперечував проти задоволення позовних вимог
позивача,  та пояснили,  що по рішенню Іллічівського райсуду М.
Маріуполя від 05.12.2005 року,  за
скоєння ДТП з вини ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були стягнути грошові
кошти. На належні ОСОБА_2 автомобілі,  у
тому числі і на даний спірний автомобіль,
було накладено арешт. Згодом ДВС Володарського району ці автомобілі були
оголошенні у розшук. До теперішнього часу ОСОБА_2 за завдану шкоду не
розрахувався. Договір не був належним чином укладений між позивачем та
відповідачем,  та за остані роки позивач
мав можливість переоформити цей автомобіль на себе. Вважає,  що вимоги позивача задоволенню не підлягають.
Представник 3-ї особи ДВС Володапрського району у судове засідання не
з*явився,  хоча належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду справи,
але ж від нього надійшло повідомлення про розгляд справи у їзх
відсутність,  а тому суд вправі
розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Розглядаючи позов в межах заявлених вимог,
вислухавши пояснення осіб,  які
приймали участь у справі,  дослідивши
матеріали справи та докази представлені сторонами у їх взаємній
сукупності,  суд прийшов до наступного:
Враховуючи,  що правовідносини які розглядає суд в частині
визнання угоди дійсною та визнання права власності на автомобіль,  виникли до набрання чинності ЦК України 2003
року,  тому суд вважає застосувати до
цього положення ЦК України
в редакції 1963 року.
до розписки 23.10.1998 року ОСОБА_2 отримав грошові кошти у сумі ЮОООгрв від
ОСОБА_1 за автомобіль ВАЗ 2108 держномер НОМЕР_1,  який належав відповідачу відповідно до техталону,  та передав автомобіль тому відповідно
до доручень виданих нотаріусом ОСОБА_2 передав позивачу право керування та
розпорядження спірним автомобілем;
до свідоцтва про реєстрацію власником автомобіля ВАЗ 2108 1991 року випуску
держномер НОМЕР_1 є ОСОБА_2;
до постанови держвиконавця 20.02.2006 року була винесена
постанова
про арешт майна боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони на його
відчудження,  до якого беспосередньо
війшов і спірний по даній справі автомобіль.

Таким
чином,  суд вважає встановленим,  що позивач з 23.10.1998 року керував і мав
право розпоряджатися автомобілем ВАЗ 2108 держномер НОМЕР_1 на підставі
нотаріально посчвідченої довіреності-одностороньої угоди,  стро дії якої закінчився. Тому суд не
вважає,  що між сторонами був укладений
договір купівлі-продажу спірного автомобіля,
ці обставини спростовуються матеріалами справи і не грунтується на
законі. Доводи позивача про те,  що він
не мав можливості на протязі усього періоду керуючи автомобілем перереєстровати
цей авто на себе із-за скрутного матеріального становища,  суд до уваги не приймає.

Оскільки
відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про визнання дійсним договору
купівлі-продажу спірного автомобіля і у зв'язку з цим визнання права власності
на автомобіль за ним,  вимоги про
звільнення з-під арешту автомобіля ВАЗ 2108 також задоволеню не підлягають.

Вимог,  про застосування строків позовної давності
сторонами не заявлялися,  а тому суд дане
питання не розглядав.

Керуючись  ст.
ст. 209,  212-215 ЦПК
України,  Цивільнимо Кодексом України в
редакції 1963 року,  Законом України «Про
власність» від 07.02.1991 року із змінами та доповненнями,  ,
Законом України «Про виконавче провадження,  Постановою Пленуму Верховного Суду України
від 28.04.1978 року із змінами та доповненнями,
"Про судову практику по справах про визнання угод
недійсними",  Постановою KM України
від 07.09.1998 року «Правила державної реєстрації та обліку автомобілів,  автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованних на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів,  марок і
моделей,  причепів,  напівпричепів та мотоколясок»,  із змінами та доповненнями,  суд,  -

вирішив:

Позовні
вимоги ОСОБА_1до ОСОБА_2,  3-ті особи:
Державна виконавча служба Володарського району,
ОСОБА_3та ОСОБА_4 про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання
права власності на автомобіль марки ВАЗ 2108 1991 року випуску,  держномер НОМЕР_1 та зняття арешту з
автомобіля слід залишити без задоволення у повному обсязі.

Заяву
про перегляд заочного рішення може бути подано до Володарського районного суду
Донецької області протягом 10 /десяти/ днів з дня отримання його копії.