Справа №2-0-24/2007
РІШЕННЯ Іменем України

24 липня 2007
року                                                                                                        м.
Приморськ

Приморський
районний суд Запорізької області у складі:

головуючого                                                                                           судді        Іваніної Ю.В.,

народних
засідателів                                                                                                Мєнзатової
Л. Г.,

Байкової НІ.,

при секретарі  Ніколіній О.О.,

за участю
заявника                                                                                                   ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Приморського районного
суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання громадянина безвісно
відсутнім, третя особа - Управління Пенсійного Фонду України в Приморському
районі Запорізької області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання безвісно відсутнім її
колишнього чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с Осій
Іршавського району Закарпатської області, посилаючись на те, що у 1990 році
вони зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., та доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3р.н. До лютого 2000 року
вони проживали разом у М.Запоріжжі. Після чергової сімейної сварки вона зібрала
речі і поїхала в с.Вячеславку Приморського району Запорізької області. У 2002
році за рішенням суду шлюб між ними був розірваний. Життям дітей ОСОБА_2 не
цікавиться, матеріальну допомогу не надає, аліменти не сплачує. Відомостями про
його місцезнаходження вона не володіє, тому змушена звернутися до суду із
заявою про визнання його безвісно відсутнім, що необхідно їй для отримання
допомоги на неповнолітніх дітей.

У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала та додатково суду
пояснила, що ОСОБА_2 взагалі ніколи не сплачував аліменти, цивільні справи про
розірвання шлюбу та стягнення аліментів розглядалися судом без його участі.
Останній раз вона бачила його у травні 2000 року, коли він приїздив у
с.Вячеславку.

Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного Фонду України в
Приморському районі Запорізької області в судове засідання не з'явився, до суду
надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, так як проти задоволення
заяви заперечень немає.

Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, перевіривши
матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.43 ЦК
України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо
протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про
місце її перебування.

Факт відсутності відомостей про місце перебування ОСОБА_2
за останнім місцем проживання за АДРЕСА_1, протягом одного року підтверджується
зібраними у справі доказами.

Так, судом
встановлено, що 27.10.1990 року Вячеславською сільською радою Приморського
району Запорізької області зареєстровано шлюб ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.,
уродженця с.Осій Іршавського району Закарпатської області, та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н., уродженки М.Бердянська Запорізької області (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народився син - ОСОБА_3 (а.с.7), а ІНФОРМАЦІЯ_3року
- донька ОСОБА_4 (а.с.6).

06.12.2002 року шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 було розірвано (а. с. 5)

Згідно довідки селищного голови виконавчого комітету Осійської сільської
ради Іршавського району Закарпатської області від 16.01.2006 року ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., з 1992 року на території Осійської сільради не проживає,
місце знаходження його невідоме (а.с.9).

Відповідно до інформації Приморського РВ УМВС України в Запорізькій області
на підставі ухвали Приморського районного суду від 27.11.2006 року ОСОБА_2
знаходиться у розшуку у зв'язку з відсутністю даних про його місце знаходження.
Запити надіслані у всі місця, де передбачається його місцезнаходження, але
відповіді приходять негативні (а. с. 10).

На запит суду з Приморського РВ УМВС України в Запорізькій області надійшли
документи: довідка, відповідно до якої ОСОБА_2 за даними адресного бюро не
значиться; постанова про заведення розшукової справи від 31.12.2006 року
відносно ОСОБА_2; ухвала Приморського районного суду від 27.11.2006 року,
згідно якої ОСОБА_2 оголошено в розшук, так як при проведенні виконавчих дій по
примусовому виконанню рішення суду про стягнення аліментів з нього державному
виконавцю не вдалося встановити місце проживання (знаходження) боржника (а. с.
3 7-44).

Згідно інформації ВДВС Приморського РУК) виконавче провадження щодо
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів зупинено, так як місце
знаходження боржника невідоме і його оголошено в розшук, аліменти не стягуються
(а.с.31-35).

За відомостями адресно-довідкового бюро УМВС України в Запорізькій області
ОСОБА_2 з 24.09.1998 року зареєстрований за АДРЕСА_1 (а.с.36).

Відповідно до наданої на запит суду інформації командира військової частини
3029 ВВ МВС України ОСОБА_2 за АДРЕСА_1, не проживає, з реєстрації не знятий у
зв'язку з тим, що місце його перебування не відоме (а.с.55).

Судом було направлено запит начальнику Шевченківського РВ ЗМУ УМВС України
в Запорізькій області про надання будь-яких відомостей про ОСОБА_2 На запит
суду надійшла інформація про те, що з 1998 року ОСОБА_2 за АДРЕСА_1, не
проживає, відомостей про його місцезнаходження немає (а.с. 59-66).

Допитані судом свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, кожна окремо, суду показали, що
останній раз бачили ОСОБА_2 у травні 2000 року, коли він приїжджав у
с.Вячеславку з м.Запоріжжя, де проживав у гуртожитку військової частини 3029.
Аліменти на дітей він не сплачував взагалі, життям родини не цікавився, де він
може знаходитись їм не відомо.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів
достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх
заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання
об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання
останніх  відомостей   про
місце  перебування  особи
початком  її   безвісної
відсутності

вважається перше
число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі
неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні
відомості про ОСОБА_2 були у травні 2000 року, то початком його безвісної
відсутності слід вважати 1 червня 2000 року.

Задоволення
заяви ОСОБА_1 має для неї та її дітей юридичне значення.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка
вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.248, 249 ЦПК України, ст.43 ЦК України,

СУД,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати безвісно відсутнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., уродженця села Осій
Іршавського району Закарпатської області.

Початком безвісної відсутності ОСОБА_2 вважати 1 червня 2000 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана в двадцятиденний строк, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції
може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.