У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

19 листопада 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Балюка М.І.,                                                                       Барсукової В.М.,

розглянувши
справу за позовом ЗАТ “Страхова компанія “Кредо-

Класик”
до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, заподіяної внаслідок ДТП,

в с т а н о в и л а:

У березні 2005 року ЗАТ “Страхова компанія “Кредо-

Класик” звернулася із зазначеним позовом, посилаючись на те, що в
результаті ДТП, яка сталася 29 грудня 2003 року з вини відповідача було
пошкоджено автомобіль “Фольксваген” під керуванням ОСОБА_2, який належить СП
“Український мобільний зв'язок”. Автомобіль “Фольксваген” застрахований
страховим сертифікатом позивача НОМЕР_1 від 19 листопада 2003 року. Відповідно
до умов даного страхового полісу, на підставі замовлення-наряду № 08545 від 26
січня 2004 року, замовлення-наряду № 12 від 25 січня 2004 року, видаткової
накладної № 0431 від 24 січня 2004 року, видаткової накладної № 0379 від 26
січня 2004 року позивачем було сплачено СП “Український мобільний зв'язок”
страхове відшкодування у розмірі 6 381 грн. 34 коп., що підтверджується
платіжним дорученням № 974 від 24 лютого 2004 року. Просили стягнути з
відповідача на свою користь 6 381 грн. 34 коп. у відшкодування шкоди в порядку регресу,
заподіяної внаслідок ДТП.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи було встановлено,
що ДТП сталася по вині обох учасників, які порушили правила дорожнього руху, а
тому позивач в подальшому зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача
на свою користь половину страхового відшкодування у розмірі 3 190 грн. 67 коп.
та судовий збір у розмірі 63 грн. 81 коп.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 грудня 2006 року позов
задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 3 190 грн. 67 коп. у
відшкодування матеріальної шкоди та 51 грн. державного мита.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 2 квітня 2006 року апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 грудня 2006 року
визнано неподаною та повернуто апелянту.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постановлену у справі ухвалу
апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм
процесуального права.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм
процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Рішення суду постановлено з додержанням норм процесуального права. Підстав
для його скасування не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 2 квітня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Гуменюк

Судді:
М.І. Балюк

В.М.
Барсукова