Справа № 22-1775 /2007року                             Головуючий у 1 інстанції  Рогожина А.В..
Категорія 36_____________________________ Доповідач:
Дем*яносов М.В._____________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМУКРАЇНИ

„02 „ березня   2007
року  Апеляційний суд Донецької
області у складі:

головуючого судді:
Рибалко Л.І. суддів:   Новікової
Г.В., Дем*яносова М.В.

При
секретарі:   Проляпа О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2006 року за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, зацікавлена
особа : ОСОБА_3про
стягнення заборгованності по аліментів,
-

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2006 року ОСОБА_1. звернулася до
суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по аліментам.

Посилалась на
те, що вона в період з 1980
по 1990 рік
знаходилася з ОСОБА_2. в
зареєстрованомуц шлюбі. Від спільного проживання мають сина ОСОБА_3, 13 червня 1987 року народження,
який до досягнення повноліття знаходився на її утриманні. Згідно рішення
Костянтинівського міського суду Донецької області від 18.03.1997 року на його
утримання з відповідача були стягнуті аліменти на користь позивачки в розмірі
1/4 частини усіх видів заробітку і доходів , щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий
лист знаходився на виконанні в Державній виконавчий службі. Однак ОСОБА_2. ухилявся від
сплати аліментів у зв*язку з чим сталася заборгованість на день досягнення
сином ОСОБА_3повноліття в сумі 3610
грн.53 коп. Вказану суму позивачка просила стягнути з ОСОБА_2. як
заборгованість і на підставі ст. 196
Сімейного Кодексу України просила стягнути також і суму пені, яка вважає
складає 12492 грн.43 коп. В подальшому
змінила позовні вимоги і просила стягнути з відповідача суму основного боргу по
аліментам -2409грн.51 коп., та пеню за період затримки сплати аліментів з 13.06.2005 року по 21.09.2006 року в сумі 13491 грн.91 коп.

Рішенням
Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22вересня 2006 року позов
задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивачки борг по
аліментам в сумі 2409грн.51 коп. В задоволенні решта позовних вимог відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1.
ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови
їй в задоволені вимог про стягнення неустойки (пені) з постановою в цій частині нового рішення про
задоволення її вимог.

Заслухавши суддю
- доповідача,
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та доводи ОСОБА_1. в межах
апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню
, рішення суду в
частині відмови стягнення неустойки

2

скасуванню з постановою в цій
частині нового рішення також про відмову в задоволенні вказаних вимог, але з
інших підстав.

Відповідно до
вимог ч.1ст. 196 Сімейного
Кодексу України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка
зобов*язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментов має право
на стягнення неустойки (
пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен
день простроченя.

Відмовляючи
позивачці в задоволенні вимог про стягнення неустойки суд першої інстанції
виходив з того, що відсутня вина
ОСОБА_2у виникненні заборгованості по сплаті аліментів і
останній не ухилявся від їх сплати.

Однак з таким
висновком суду погодитися неможливо, оскільки він не відповідає фактичним
обставинам справи та нормам матеріального права.

Як вбачається із
матеріалів справи ОСОБА_2.
на підставі рішення Костянтинівського міського суду Донецької області від 18.03.1997 року повинен
сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі
1/4 частини з усіх видів заробітку.

Відповідач
деякий час знаходився на обліку в центру зайнятості де отримував допомогу по
безробіттю, після чого працював в ЗАТ „
Ремонтник" де також отримував заробітну плату, однак аліменти не
сплачував, в наслідок чого сталася заборгованість в сумі 2409 грн.51 коп. яку
суд першої інстанції обгрунтовано стягнув на користь позивачки. Рішення в цій
частині нею не оскаржено.

Як зазначено у
ч.іст. 196 СК
України, неустойка може бути стягнена з того, хто винен у простроченні сплати
аліментів. І у цьому разі слід виходити із презумпції вини особи, яка
прострочила виконання зобов*язання. У зв*язку з цим на неї покладено тягар
доказування, що заборгованість сталася саме не з його вини.

Як вбачається із
матеріалів справи ОСОБА_2.
не надав доказів відсутності його вини у винекненні заборгованості по
сплаті аліментів, оскільки йому було відомо, що він зобов*язанирй сплачувати
аліменти, у нього були доходи і можливість своєчасно сплачувати кошти на
утримання дитини, однак вказані обставини залишилися поза увагою суду першої
інстанції .

Враховуючи
наведене розмір неустойки скалдає :

З 21.03.по 31.03.2003 року із суми 17.6 грн. - 1.76 грн.,

За квітень 2003
року - 442грн.76
коп.- 132грн.60 коп.

З 1.05.
по 1.07.2003 року179грн.24
коп.- 54 грн.90
коп.

З 1.07.
по 1.10.2003 року-299грн.25
коп.-91грн.08коп..

З 1.10.03
по 1.01.2004 року- 304.59- 93грн.84 коп.

З 1.01.04
по 1.03.2004 року- 203.92- 60грн. 18 коп.

З 1.03.04.
по 1.06.05 року-1112грн.23
коп.- 477 грн.
12коп.,

в загальній сумі
- 911 грн.48
коп.

Як вбачається із
матеріалів справи заборгованісь по аліментам виникла за період з березня 2003 року по 1.06 2005 року. З позовом
до суду ОСОБА_1.
звернулася лише 26.05.2006
року.

3

Відповідно до вимог ч.2ст.258 ЦК України до вимог
про стягнення неустойки (
штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік який позивачкою
було пропущено.

Як в суді першої
інстанції так і при розгляді справи апеляційним судом ОСОБА_1. не надала
доказів поважності причин за яких було пропущено строк , тому апеляційний
суд вважає, що в задоволенні її позову в частині стягнення неустоикі слід
відмовити саме у зв*язку з пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.ст.
ч.2ст. 258, 303, 304,
309, 314, 316 ЦПК України, апеляційний суд,-

У ХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити
частково.

Рішення
Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2006 року в частині
відмови ОСОБА_1в
задоволенні її позовних вимог стосовно стягнення неустойки (пені) скасувати.
Постановити в цій частині нове рішення.

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1про
стягнення неустойки (пені) з ОСОБА_2
у зв*язку з винекненням заборгованості по сплаті аліментів відмовити у
зв*язку з пропуском строку позовної давності.

В решті частині
рішення не оскаржується.

Рішення суду
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили.

Судді: підписи