УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

20 липня
2007р.                                                                                       м.
Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Краснощокової
Н.С. ,  Шевченко В.Ю.,  Осипчук О.В.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Донецьку справу за позовом  ОСОБА_1 в своїх
інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої
ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7 в своїх інтересах та інтересах
неповнолітніх ОСОБА_8,  ОСОБА_9,  ОСОБА_10 в своїх інтересах та інтересах
неповнолітніх ОСОБА_11,  ОСОБА_12,  ОСОБА_13,
ОСОБА_14,  ОСОБА_15,  ОСОБА_16,
ОСОБА_17,  ОСОБА_18,  ОСОБА_19 до Кабінету Міністрів України,  Міністерства оборони України,  Державного казначейства України про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
за касаційною скаргою представника Міністерства оборони України Соцького
Олега Леоновича на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 17 лютого 2004
року,

встановила:

Позивачі
звернулись до суду з позовами,  які
ухвалою Печерського районного суду м. Києва були об"єднані в одне
провадження,  до відповідачів про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Зазначали,  що 04 жовтня 2001р. зазнав катастрофи літак
ТУ-154 М,

Справа№33ц-1261кс-07                                          Категорія
38

Головуючий у першій  інстанції
Умнова О.В.

бортовий
номер PA 85693 авіакомпанії "Сибір",  який виконував пасажирський чартерний рейс
СБИ-1812 за маршрутом "Тель-Авів - Новосибірськ". Внаслідок
катастрофи літак повністю був зруйнований та затонув в нейтральних водах акваторії
Чорного моря. Пасажири та 12 членів екіпажу,
які знаходились на борту,
загинули.

Відповідно
до висновку Міждержавного авіаційного комітету про встановлення причин
катастрофи,  вона сталася при виконанні
екіпажем літаку чартерного рейсу №1812 за маршрутом "Тель-Авів -
Новосибірськ",  в процесі польоту
міжнародною трасою Б-145 на висоті 11000 км
в результаті враження повітряного судна бойовою частиною 5Б14Ш ракети 5В28
зенітного ракетного комплексу С-200В,
яка стартувала в процесі навчань військ ПВО України з позиції,
розташованої в районі м. Феодосії.

Під час
виконання зазначеного рейсу на борту цього літака знаходились родичі
позивачів,  у зв"язку з чим позивачі
просили стягнути з відповідачів матеріальну і моральну шкоду.

Ухвалою
Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2003р. провадження по справі
зупинено у зв"язку з неможливістю її розгляду до вирішення кримінальної
справи,  порушеної 16 жовтня 2001р. за
фактом авіакатастрофи літака.

У
касаційній скарзі представник Міністерства оборони України Соцький О.Л. просить
скасувати ухвалу апеляційного суду,
залишивши в силі ухвалу суду першої інстанції,  посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права. До вказаної касаційної скарги приєднався
представник Кабінету Міністрів України Козлов
А.Г.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу,  про перевагу
одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального
права,  підстави для обов'язкового
скасування зазначеного ухвали суду,
передбачені ч. 2, 3  ст.  342 ЦПК України,  відсутні.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Враховуючи  наведене,
колегія   суддів  вважає
за  необхідне  відмовити
в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336, 337, 342    ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької області,

ухвалила:

Касаційну
скаргу   представника Міністерства
оборони України Соцького Олега Леоновича відхилити.

Ухвалу
Апеляційного суду міста Києва від 17 лютого 2004 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.