РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

21
серпня 2007 року       Володарський
районний суд Донецької області у складі:

судді                                 Яковенко М. М.

при
секретарі                  Болбат Н.І.

за участю
осіб,  які приймали участь у справі:

позивача                          ОСОБА_1

відповідач                        ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Володарське цивільну справу за
позовом: ОСОБА_1до ОСОБА_2про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди,  -

встановив:

Позивачка
звернулась з позовом до суду по слідуючим підставам:

У травні
2007 році позивачка по усній домовленості з відповідачкою,  домовились про купівлю домобудівлі,  яка належить відповідачки,  розташованої по АДРЕСА_1Будинок знаходився у
непридатному стані для проживання,  в
зв'язку з чим по домовленості з відповідачкою,
позивачка повинна була провести ремонт будинку,  та це зараховувалось у ціні будинку при
оформлені договору купівлі-продажу. З згоди відповідачки,  ОСОБА_1 почала ремонтувати та приводити будинок у належний для
проживання стан: купила певні будматеріали,
найняла людей для ремонту,
перевезла свої речі у будинок. Первоначальна
сума договору без ремонту будинку складала 12500 грв.,  з урахуванням проведення ремонту за власний
рахунок позивачки,  сторони визначились у
ціні на суму 10000 грв. Коли підійшов строк розрахунку за будинок по договору
купівлі-продажу,  сторони між собою не
прийшли згоди по ціні,  в зв'язку з чим
угода не відбулась. В зв'язку з чим,  на
думку позивачки їй була спричинена матеріальна шкода пов'язана з витратами на
проведення ремонту домобудівлі та перевезенням своїх речей на загальну суму
1668, 28 грв.та моральна шкода на суму 500 грв. пов'язана з тим,  що було порушене нормальний образ життя
позивачки,  ніде було проживати,  у зв'язку з відмовою у продажу будинку. Крім
того,  просить стягнути з відповідачки ї
судові витрати пов'язані з зверненням за захистом своїх прав до суду. У
судовому засіданні позивачка наполягала на задоволені своїх вимог,  та пояснила,
що у травні 2007 року вона з відповідачкою домовилась про купівлі
будинку. При обговорені ціну продажу,
відповідачка заявила,  що продає
будинок за 12500 грв.. Після того,  як
вона разом з відповідачкою оглянула будинок,
який потребував ремонту для приведення його у нормальний стан для
проживання,  вони дійшли до згоди про
те,  якщо ремонт буде проводити позивачка
за власний рахунок,  то відповідачка
згодна продати будинок за 10000 грв.,  за
умови,  що земля є приватизованою и переходить разом
з будинком.  Вона купила для ремонту
будматеріали,  які підтверджуються
чеками,  в зв'язку з похилим віком,  найняла для роботи трьох людей,  яким після роботи сплатила грошові кошти на
загальну суму 1050 грв.,  перевезла свої
речі,  в зв'язку з чим їй приходилось тричі виписувати
в рахунок паю машину на суму 305,  93
грв. Після проведеного ремонту,  вони
разом з відповідачкою у червні 2007 року пішли до нотаріуса оформляти угоду
купівлі-продажу будинку. Але коли їй стало відомо по документам,  що земля,
яка знаходиться біля будинку не приватизована,  то вона сказала,  що вона не може купити один лише будинок без
землі за 10000 грв. та попросила зменшити розмір угоди. Відповідачка на ці
умови не погодилась,  в зв'язку з
чим,  угода укладена не була. У судовому
засіданні відповідачка проти задоволення позовних вимог заперечувала
частково,  а саме не заперечувала,  проти виплати позивачки грошових коштів за
будматеріали,  які та придбала для
проведення ремонту,  в іншій частині
вимог заперечувала. Пояснила,  що дійсно
між нею та позивачкою була усна домовленість про продаж їй будинку,  який належить їй на праві особистої власності
на суму 10000 грв,  за умови,  що позивачка за свій рахунок проведе ремонт
будинку,  а якщо вона не буде проводити
ремонт,  то вона будинок продавала за
125000 грв. На ці умови,  позивачка
погодилась та почала проводити ремонт будинку за свій рахунок,  проти чого вона сама як продавець не
заперечувала та була згодна на це. Після проведеного ремонту,  у червні 2007 році вони з позивачкою прийшли
до нотаріуса для оформлення угоди купівлі-продажу будинку. У нотаріуса
позивачка почала просити зменшити розмір угоди,
в зв'язку з тим,  що земля біля
будинку не була приватизована та вона не бажає купувати тільки будинок за таку
ціну. Вона не погодилась на ці умови,  та
угода не відбулась. Після проведеного ремонту,
значно покращився стан будинку. Вважає,
що вона неповинна компенсувати позивачці моральну шкоду,  витрати пов'язані з

перевізною
речей позивачки,  тому як угода ще була
не укладена,  неповинна сплачувати за
витрати пов'язані з найманою працею людей.

Допитаний
в якості свідка ОСОБА_3 пояснив суду,  що
у травні 2007 р. до нього прийшла ОСОБА_1 та попросила допомогти їй у ремонті будівлі,  яка розташована у с. Панівка. яку вона
купувала. Він погодився та разом з ще двома жінками почав виконувати певні види
робіт,  налагоджував димохід,  вставляв шибки(вікна),  тому як вони були побиті,  та ін. За цю роботу позивачка сплатила йому
250 грв. Будматеріали купувала за свій рахунок позивачка,  відповідачка не забороняла їм проводити
ремонт.

Допитані
в якості свідка ОСОБА_4 та
ОСОБА_5  пояснили суду,  що у травні 2007 р. до них прийшла ОСОБА_1 та попросила
допомогти їй у ремонті будівлі,  яка
розташована у с. Панівка,  яку вона
купувала. Вони погодились та разом з чоловіком почали виконувати певні види
робіт. Будинок був у дуже поганому стані,
не придатному до проживання. Разом вони провели внутрішній та звнішний
ремонт будинку. За цю роботу позивачка сплатила їм по 400 грв. Будматеріали
купувала за свій рахунок позивачка,
відповідачка не забороняла їм проводити ремонт.

Допитаний
в якості свідка ОСОБА_6 пояснив суду,  що
дійсно між його дружиною та позивачкою була домовленість про купівлю-продаж
будинку,  який належав відповідачки. Вони
домовились,  що позивачка робить за
власний рахунок ремонт будинку,  а його
дружина згодна продати його за 10000 грв,
а не за 12500 грв.,  якщо вона б
сама робила ремонт та приводила у належний стан. Позивачка за власні кошти
купувала будматеріали,  він даже допомагав
перевести їх з магазину,  та наймала
людей,  які робили ремонту у будинку.
Проти цього ніхто не заперечував. Коли вони були у нотаріуса,  позивачка почала пред'являти претензії по
поводу того,  що земля біля дому не
приватизована,  тому вона просила
зменшити вартість будинку,  про що не
погодилась його дружина та угода не відбулася.

Вислухавши
пояснення осіб,  яки приймали участь у
справі,  доводи та заперечення
сторін,  докази,  які були надані сторонами у їх взаємній
сукупності,  вирішуючи позов у межах
заявлених вимог,  суд приходить до
наступного:

Суд
вважає встановленим,  проти чого не
заперечували сторони та на підставі наявних доказів,  що дійсно: між позивачкою та відповідачкою
була укладена усна домовленість про купівлю-продаж АДРЕСА_1,  при чому позивачка погодилась купити даний
будинок за 10000 грв.,  якщо вона за свій
рахунок проведе ремонт та приведе будинок до стану придатного для її
проживання,  а відповідачка згідна була
продати їй не за 12500 грв. цей будинок,
який належав їй на праві особистої власності(відповідно до витягу з
реєстру прав власності на нерухоме майно),
а за 10000 грв.,  у випадку,  якщо ОСОБА_1 за свій рахунок
зробить ремонт та приведе будинок до придатного стану для проживання. ОСОБА_1за
власні кошти придбала будматеріал на загальну суму 312, 35 грв. (що
підтверджується представленими чеками,
та у суда не
виникає сумніву у їх відповідності належності та допустимості,  тому як ці докази підтверджувались і
поясненнями сторін,  свідків. Наявність
та кількість придбаного не оспорювалось),
наймала людей для проведення ремонту та сплатила за роботу 1050 грв.
Перевозила свої речі до будинку за рахунок свого паю на загальну суму 305, 93
грв. (відповідно до платіжної відомості). При оформленні договору
купівлі-продажу будинку,  позивачка не
побажала придбати будинок за вказану суму,
в зв'язку з тим,  що земельна
ділянка не була приватизована та не належала на праві приватної власності
відповідачки,  просила зменшити
ціну,  на що не погодилась
відповідачка,  тому за взаємною згодою
сторін угода не була укладена.

Враховуючи
встановленні судом правовідносини,  що
виникли між сторонами,  суд приходить до
висновку,  про застосування до них норм
цивільного законодавства,  що регулюють
за змістом відносини у сфері укладання правочинів( положення про договір,  договірні зобов'язання) та інш.

Відповідно
до Загальних положень про правочини Книги 1 розділу 4 гл.16 ЦК України(далі
ЦКУ) правочином є дія особи,  спрямована
на набуття,  зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Т.б. у даному випадку укладена попередня усна
домовленість між сторонами носила двосторонній характер,  направлений на укладання в майбутньому у
встановленому законодавстві порядку договору купівлі-продажу будинку.
Особи,  які вчиняють двосторонній
правочин,  мають право за взаємною згодою
сторін,  відмовитись від нього( ст. 214
ЦКУ). Т.б. відповідно до встановлених судом обставин,  в зв'язку з помилкою з боки позивачки
відносно об'єкту договору-будинку,
земельної ділянки,  на які вона
розраховувала при придбанні разом з будинком за обговорену ціну у сумі 10000
грв.,  та коли достовірно їй стало відомо
про відсутність можливості придбати її разом з будинком,  пропонуючи зменшити ціну на будинок,  на що не погодилась відповідачка,  угода не відбулася за взаємною згодою.

Враховуючи
ті обставини,  що сторони відповідно до
поняття та умов договору,  його свободи,  змісту,
ціни(гл.52 ЦКУ) були вільними в укладанні договору,  виборі контрагенту,  попередньо визначились на умовах,  встановлених попередньою домовленістю,  та те,
що відповідачка дала свою згоду,
не заперечувала на проведення ремонту та приведення будинку у
відповідний та належний стан придатний для проживання за рахунок коштів
позивачки,  враховуючи,  що договір купівлі-продажу не відбувся за
взаємною згодою сторін,  а позивачка
понесла у зв'язку з цим затрати на будинок,
які залишаються на користь відповідачки,
тому суд приходить до висновку,
що позов позивачки в частині вимог про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної
шкоди пов'язаної з витратами на проведення ремонту домобудівлі підлягають
задоволенню,  а саме витрати понесені за
придбання будматеріалів на суму 312, 35 грв.,
1050 грв. витрат понесених на залучення для ремонту інших людей.

Суд не
може погодитись з доводами відповідачки ОСОБА_2 про те,  що вона неповинна сплачувати позивачці
витрати пов'язані з залученням до ремонту інших осіб,  тому як,
поясняли самі сторони,
свідки,  відповідачка не
заперечувала та не створювала перепон для осіб,
які виконували ці роботи,  а до
того ж сприяла та представляли деякі речі для них та для проведення будинку у
відповідний стан.

Розглядаючи
вимоги позивачки в частині виплати їй витрат пов'язаних з перевезенням її
особистих речей в будинок та стягнення моральної шкоди,  в зв'язку з тим,  що вона не уклала договір купівлі-продажу,  суд вважає,
що в даному випадку ці вимоги задоволенню не підлягають.

В зв'язку
з тим,  що між сторонами ще не була
укладена угода купівлі-продажу будинку,
позивачка не набула права власності на нього,  а вже перевезла свої особисті речі до
будинку,  власником якого залишалась
відповідачка,  домовленості про це між
ними не було,  та ці затрати носять
саморозуміющийся характер,  як і проїзд
до відповідачки для встановлення наявності самого факту продажу цього будинку
та інш.,  пов'язані з цим витрати,  тому суд вважає,  що ці витрати відшкодуванню не підлягають.

Крім
того,  виходячи з правового змісту
загальних вимог поняття,  підстав
відшкодування моральної шкоди,
відповідно до вимог цивільного законодавства та Постанови ПВСУ від
31.03.1995 року із змінами і доповненнями «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної(немайнової) шкоди» суд враховуючи характер
правовідносин сторін і норми,  якими вони
регулюються,  з огляду на те,  що ні сторони,  ні закон не передбачає по цім правовідносинам
відшкодування моральної шкоди,  до того ж
як було зазначено вище,  договір,  який в кінцевому результаті фактично не
відбувся за взаємною згодою сторін,
позивачка не побажала сплачувати тільки за один будинок гроші у сумі
10000 грв. без земельної ділянки,  на яку
вона розраховувала,  а відповідачка
відмовилась від укладання договору на умовах зменшення його ціни,  тому суд приходить до висновку у відмові
позивачці цих вимог.

На
підставі викладеного,  суд приходить до
висновку про часткове задоволення вимог ОСОБА_1

Враховуючи,  що позовні вимоги ОСОБА_1 на загальну суму
2168, 28 грв. задоволені частково,  а
саме на суму 1362, 35 грв.,  а тому при
вирішені питання про розподіл судових витрат між сторонами,  відповідно до
ст. 88 ЦПК України з сторони відповідачки необхідно стягнути на користь
ОСОБА_1 понесені
нею судові витрати на загальну суму 81 грв.,
які складаються з судового збору та витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи,
пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до
задоволених вимог на користь ОСОБА_1 у процентному співвідношенні складає 63 %. В зв'язку з
чим,  на її користь підлягає стягненню з
відповідачки 51, 03 грв.

Керуючись  ст. 209,
212-215,  ЦПК України,  Книгою 1,
Розділом 4,  главою 16,  Книгою 5,
розділом 2,  главами 52,  53 Цивільного кодексу України,  Постановою ПВСУ від 31.03.1995 року із
змінами і доповненнями «Про судову практику в справах про відшкодування
моральної(немайнової) шкоди»,  Декретом KM України
«Про держмито» від 21.01.1993 року із змінами та доповненнями,  суд,  -

вирішив:

Позовні
вимоги ОСОБА_1до ОСОБА_2про відшкодування матеріальної шкоди пов'язаною з
витратами на проведення ремонту домобудівлі розташованої по АДРЕСА_1при
укладанні угоди купівлі-продажу домобудівлі у сумі 1668 грв.28 коп. та
моральної шкоди у сумі 500 грв. задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1в рахунок відшкодування матеріальної шкоди
пов'язаною з витратами на проведення ремонту домобудівлі 1362 грв. 35
коп.,  та 51 грв.03 коп. судових
витрат,  а всього на загальну суму 1413
грв.38 коп.

В іншій частині
позовних вимог ОСОБА_1
залишити без задоволення.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана у
строк,  рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги,  рішення якщо його не було скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Заява
про апеляційне оскарження або апеляційна скарга може бути подана через
Володарський районний суд до Апеляційного суду м.  Маріуполя Донецької області,  протягом 10 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана через Володарський районний суд до
Апеляційного суду м.

Маріуполя Донецької області протягом 20 днів,  у випадку подачі заяви про апеляційне
оскарження протягом

10 днів.