Справа №
в 1 інстанції Гордєйчик Т.Ф.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
січня   місяця „21" дня колегія
суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді:    Курської А.Г.

Суддів: Горбань В.В. Шаповалової О.А.

При секретарі: Іванові O.K.

З участю
адвоката: ОСОБА_1., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3до ОСОБА_4, ОСОБА_5про
усунення перешкод у користуванні квартирою, стягнення матеріальної і моральної
шкоди, за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3на рішення Алуштинського
міського суду Автономної Республіки Крим від 25 червня 2007 року і ОСОБА_3на
рішення Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим від 25 червня
2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

31 січня
2006 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5про усунення
перешкод у користуванні квартирою, стягнення матеріальної і моральної шкоди.
Вимоги мотивовані тим, що він з жінкою мешкають у квартирі АДРЕСА_1,
відповідачі - поверхом вище у квартирі № 21. У жовтні 2005 року ОСОБА_4 у
порушення вимог ст. 152 ЖК України вирішили провести перепланування та
переобладнання квартири, а саме - на лоджії встановили газовий котел, вибили
стінові пройми, у трубах перекриття встановили опалювальні труби, змінили двері
та виконали інші роботи. Оскільки такі роботи проводилися з застосуванням
спеціального обладнання, вони створювали шум і вібрацію усього будинку. Позивач
зазначає, що влітку 2005 року він переніс інсульт головного мозку, по
18.09.2005 року знаходився у лікарні. За вказівкою лікарів йому були потрібні
спокій та тиша, але при виписці із лікарні додому, спокій та тишу він не
отримав, оскільки відповідачі проводили у своїй квартирі ремонт. На прохання
зупинити роботи ОСОБА_4 не реагували, у зв'язку з чим у позивача знов
погіршився стан здоров'я, і він вимушений був покупати додатково ліки. Крім
того, зазначає, що у результаті ремонту у квартирі відповідачів в їх квартирі
осипалась кахельна плитка. Уточнивши позовні вимоги, просив стягнути на його
користь та дружини ОСОБА_3. з ОСОБА_4 1665 грн. матеріальної шкоди відповідно
до висновків судово-будівельної експертизи, 997 грн. за придбання ліків, 5000
грн. моральної шкоди, а також судові витрати -за проведення експертизи 697
грн., за оплату державного мита - 351 грн., витрати за надання юридичної
допомоги у розмірі 700 грн., а усього 9410 грн.

07
вересня 2006 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5про стягнення
матеріальної і моральної шкоди. Вимоги мотивовані тим, що вона являється
інвалідом П групи, сусіди ОСОБА_4, які мешкають поверхом вище, вирішили
проводити ремонт у своїй квартирі, при цьому проводили його з таким шумом, що
вона з чоловіком були вимушені уходити з дому на день і повертатися тільки
наприкінці дня. В їх квартирі осипалась кахельна плитка, пішли тріщини по
стелі. Зазначає, що вона є людиною похилого віку, потребує на тишу і спокій,
але в результаті неправомірних дій відповідачів була вимушена змінити свій
спосіб життя, нервувати і 20.02.2006 року попала до лікарні, де знаходилась до
03.03.2006 року. На придбання ліків нею було витрачено 316 грн. 95 коп., які
просить стягнути з відповідачів. Крім того, просить стягнути на її користь моральну
шкоду у розмірі 10 000 грн.

Рішенням
Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим від 25 червня 2007 року
позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_5, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
моральну шкоду у розмірі по 500 грн. з кожного. Стягнуто із ОСОБА_5. ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3моральну шкоду у розмірі по 600 грн. з кожного. Стягнуто із
ОСОБА_5, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов'язані зі сплатою
судового збору, у розмірі по 17 грн. з кожного. Стягнуто із ОСОБА_5, ОСОБА_4
судові витрати з інформаційно-технічного забезпечення по 7 грн. 50 коп.3
кожного. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На
рішення суду ОСОБА_2. і ОСОБА_3 принесено апеляційну скаргу, в якій вони
просять скасувати рішення суду з направленням справи на новий розгляд до суду
першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального
права, на неповне з'ясування обставин, що мають суттєве значення для розгляду
справи, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_3просить рішення суду скасувати з ухваленням нового
рішення про задоволення її позову, посилаючись на порушення норм матеріального
і процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам
справи та вимогам закону.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних
скарг, вислухавши пояснення позивачів, їх представників, пояснення відповідача
та його представника, колегія суддів вважає, що скарги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи
рішення про часткове задоволення позову в частині відшкодування моральної
шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок неправомірних дій
відповідачів, які проводили ремонтні роботи у своїй квартирі як у робочі так і
у неробочі, святкові дні без належного на це дозволу позивачів, тобто діяли
всупереч вимогам закону і саме цим спричинили моральну шкоду позивачам у
вигляді фізичних страждань від шуму. переживань та душевного розладу, оскільки
був порушений їхній нормальний уклад життя.

Колегія
суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають
фактичним обставинам та вимогам закону.

Відповідно
до ч. 1 ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її
права.

Згідно
зі ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пленум
Верховного Суду України в пункті 9 постанови „Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року (зі
змінами від 25 травня 2001 року), роз'яснив, що розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних,
душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат
(їх тривалості, можливості відновлення), та з урахуванням інших обставин.
Зокрема. враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його
життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього
стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та
справедливості.

При
вирішенні питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди у сумі 500 грн. на
користь позивача з кожного з відповідачів та у сумі 600 грн. на користь
позивачки з кожного з відповідачів, суд першої інстанції в повному обсязі
врахував вимоги ст. ст. 23, 1167 ЦК
України та положення вищезазначених роз'яснень Пленуму Верховного Суду
України.

Із
матеріалів справи вбачається, що у результаті протиправних дій відповідачів
щодо проведення ремонту в своїй квартирі без належного дозволу відповідних
органів та у неробочі та святкові дні на протязі тривалого часу, позивачі не
могли належним чином

користуватися
квартирою та відпочивати, що призвело до душевних страждань та змін у їх
життєвих стосунках, погіршився стан їх здоров'я, вони вимушені були приймати
додаткові зусилля для відновлення нормального життєвого стану.

Таким
чином, колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що позивачі
перенесли душевні страждання, і розмір грошової компенсації заподіяної діями
відповідачів моральної шкоди у зазначеному розмірі відповідає тим стражданням,
які відчували позивачі.

Відповідно
до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Всупереч
вимогам ст. 60 ЦПК України позивачі не надали доказів, які б могли спростувати
висновки суду.

Довід
скарг про те, що позивачам причинена моральна шкода у розмірі 5000 грн.
кожному, колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки позивачі не надали
доказів, які б підтверджували спричинення їм моральної шкоди саме у такому
розмірі.

Доводи
апеляційних скарг про те, що суд неповно з'ясував обставини справи та не дав
належної оцінки доказам, а тому необгрунтовано відмовив у відшкодуванні
моральної шкоди у зазначеному ними розмірі, є безпідставними.

Судова
колегія вважає, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи та дав
належну оцінку всім доказам, висновкам експертиз згідно зі ст.ст. 10, 60, 212
ЦПК України, а в рішенні навів переконливі доводи на обґрунтування своїх
висновків.

Інші
доводи апеляційної скарги не містять достатніх безумовних підстав для
скасування рішення суду в частині часткового задоволення позову про
відшкодування моральної шкоди.

Ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні позову про стягнення матеріальної шкоди, суд
першої інстанції виходив із необґрунтованості позовних вимог та їх
недоведеності. При цьому визнав встановленим, що ОСОБА_2. не є власником
спірної квартири, тому не має права вимоги щодо відшкодування матеріальної
шкоди, а власник ОСОБА_3на стягненні спричиненої матеріальної шкоди не
наполягала.

Однак із
висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову
позивачки ОСОБА_3. погодитись не можна.

Згідно
зі ст. 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право
на їх відшкодування.

Відповідно
до вимог частини 1 статті 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи. відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

При
апеляційному перегляді справи встановлено, що відповідачі, які є власниками
квартири АДРЕСА_2, яка розташована над квартирою позивачів поверхом вище, з
жовтня 2005 року по березень 2006 року проводили ремонт у своїй квартирі. На
протязі всього часу проведення ремонту позивачі неодноразово зверталися в різні
інстанції зі скаргами на дії відповідачів, оскільки постійно стояв шум, гуркіт,
від постійної вібрації при проведенні будівельних робіт з використанням
електроінструментів у квартирі позивачів відбулося часткове відпадання
керамічної плитки в приміщеннях туалету і ванної кімнати.

Вирішуючи
спір, суд першої інстанції виходив з того, що висновки експерта щодо наявності
зв'язку відпадання керамічної плитки в квартирі позивачів з проведенням
відповідачами ремонту у їх квартири містять припущення, тому суд відмовляє у
позові про стягнення матеріальних збитків.

Проте з
такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки вони
суперечать матеріалам справи.

Згідно з
висновком будівельно-технічної експертизи № 814 від 17.07.2006 встановлено, що
у квартирі АДРЕСА_2, яка належить відповідачам, був проведений ремонт з
модернізацією обладнання, при цьому було збільшено світові пройоми на кухні і
жилій кімнаті. Відпадання керамічної плитки у приміщеннях туалету і ванної
кімнати в квартирі № 17 зазначеного будинку, яка належить позивачам, могло мати
місце з двох підстав: внаслідок її укладення не у відповідності з будівельною
технологією, з порушенням технологічного процесу укладки керамічної плитки. або
від вібрації при проведенні будівельних робіт у вище розташованій квартирі № 21
з використанням електроінструментів. Вартість ремонтно-відновлюваних робіт для
усунення пошкоджень у квартирі № 17 складає 1665 грн. (а.с. 69-79).

Відповідно
до правил ст. 212 ЦПК України висновок експерта є одним із доказів при
вирішенні справи про відшкодування шкоди, що оцінюється судом з усіма доказами
у їх сукупності.

Між тим вирішуючи
спір, суд першої інстанції не звернув уваги на правила вищезазначеної норми
закони, та фактично посилався в рішенні лише на висновок експерта, який містить
припущення, як на підставу для відмови у задоволенні позову. Але при цьому не
звернув уваги на пояснення свідків та інші докази, які знаходяться в матеріалах
справи, та не дав їм оцінки у сукупності з висновком експерта.

Так,
свідок ОСОБА_6., голова комітету самоорганізації багатоквартирних будинків
вул.  Ювілейній, підтвердила факт
проведення у квартирі відповідачів ремонту з використанням електроінструментів,
у зв'язку з чим у квартирі позивачів постійно стояв шум, гуркіт, у ванній
кімнаті від Цього ремонту відпала керамічна плитка (а.с. 140).

Свідок
ОСОБА_7. пояснила, що вона часто заходила в гості до ОСОБА_3. У квартирі, що
розташована виїде поверхом, проводився ремонт, використовувалися
електроінструменти, стояв шум. у її присутності в туалеті позивачів відпала
плитка (а.с. 140).

Поясненнями
свідків ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10. також підтверджується факт проведення,
відповідачами ремонту в своїй квартирі з використанням електроінструментів,
наявність постійного шуму, гуркіту. Від вібрації при проведенні ремонту в
квартирі позивачів у ванній кімнаті і туалеті повідпадала плитка (а.с.
140-141).

Свідок ОСОБА_11., директор ремонтно-будівельного
підприємства, підтвердив факт використання працівниками його підприємства при
проведенні будівельних робіт у квартирі відповідачів електроінструментів (а.с.
141-142).

Дані
пояснення свідків не суперечать висновку експерта, що вібрація при проведенні
будівельних робіт у квартирі відповідачів, що розташована над квартирою
позивачів, з використанням електроінструментів могла викликати відпадання
керамічної плитки в приміщеннях туалету і ванній кімнаті в квартирі позивачів.

Таким
чином, проаналізувавши пояснення свідків і давши їм оцінку у сукупності з
висновком експерта згідно зі ст. 212 ЦПК України, колегія суддів вважає, що
відпадання керамічної плитки в приміщеннях туалету і ванній кімнаті в квартирі
позивачів сталося з вини відповідачів, які проводили ремонт у своїй квартирі з
використанням електроінструментів.

Отже,
колегія суддів, виходячи з вимог ст.ст. 22, 1166 ЦК України та встановивши, що матеріальна шкода позивачці
ОСОБА_3заподіяна з вини відповідачів, вважає за необхідне стягнути на її
користь, як власника квартири, у відшкодування матеріальної шкоди 1665 грн.

Посилання
суду першої інстанції на те. що ОСОБА_3не наполягала на своїх вимогах щодо
відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1665 грн.. є необгрунтованим,
оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували відмову
позивачки від позову в цій частині і що така відмова від позову була прийнята
судом відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства.

Оскільки
при ухваленні рішення про задоволення позову ОСОБА_3. колегія суддів виходила з
висновків експертизи, за проведення якої були сплачені кошти ОСОБА_2.,

тому на підставі ст.
88 ЦПК України підлягають стягненню понесені ОСОБА_2. судові витрати,
пов'язані з проведенням судової експертизи в розмірі 697 гр. 60 коп.

Відмовляючи
ОСОБА_3у задоволенні позову про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 316
грн., які були витрачені на придбання ліків, суд першої інстанції виходив з
необґрунтованості і недоведеності позовних вимог.

Між тим,
з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки вони
суперечать матеріалам справи та вимогам закону.

Встановивши,
що на протязі тривалого часу відповідачі проводили ремонт у своїй квартирі, від
чого постійно стояв шум та гуркіт, суд першої інстанції дійшов помилкового
висновку, що це ніяким чином не відобразилося на стані здоров'я позивачки
ОСОБА_3.

Як
убачається з матеріалів справи, 20.02.2006 року ОСОБА_3звернулася до
Алуштинської міської лікарні і була госпіталізована.

Згідно з
виписки з історії хвороби № 904, ОСОБА_3поступила до лікарні з явно вираженою
задишкою, головокружінням, слабкістю після психо-емоційних перевантажень у
зв'язку ремонтом, який проводили сусіди (а.с. 118).

З
матеріалів справи вбачається, що позивачка знаходилася на лікуванні в
Алуштинській міській лікарні з 20.02.2006 року по 03.03.2006 року. У зв'язку з
лікуванням позивачкою на придбання ліків було витрачено 316 грн. 95 коп.

Виходячи
з наведеного, колегія суддів вважає, що позивачкою доведений факт погіршення її
стану здоров'я у зв'язку з проведенням відповідачами ремонту в квартирі та
витрати, понесені нею на придбання ліків у сумі 316 грн., тому на підставі ст.
1166 ЦК України
підлягає відшкодуванню матеріальна шкода у сумі 316 грн., яка спричинена з вини
відповідачів.

Що стосується
висновків суду щодо необґрунтованості та недоведеності позовних вимог ОСОБА_2.
про відшкодування матеріальної шкоди, яка спричинена внаслідок проведення
відповідачами ремонтних робіт, які негативно вплинули на стан його здоров'я. то
колегія суддів з ними погоджується, оскільки вони відповідають матеріалам
справи.

Доводи
апеляційної скарги про те, що суд неповно з'ясував обставини справи та не дав
оцінки доказам, не взяв до уваги доводи позивача ОСОБА_2. щодо наявності вини
відповідачів у погіршенні стану його здоров'я у зв'язку з ремонтом, який вони
проводили у своїй квартирі, а тому необгрунтовано відмовив у задоволенні його
позову, є безпідставними.

Судова
колегія вважає, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи та дав
належну оцінку всім доказам, наданим сторонами, зокрема, позивачем, згідно зі
ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а в рішенні навів переконливі доводи на
обґрунтування своїх висновків.

Інші
доводи апеляційної скарги не містять достатніх безумовних підстав для
скасування рішення суду.

Виходячи
з наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України. колегія
суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційні
скарги ОСОБА_2 і ОСОБА_3задовольнити частково.

Рішення
Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим від 25 червня 2007 року
в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3. про відшкодування матеріальної
шкоди скасувати і ухвалити нове.

Стягнути
з ОСОБА_4 і ОСОБА_5на користь ОСОБА_3у відшкодування матеріальної шкоди 1665
грн. і 316 грн. 95 коп. на лікування, а усього - 2081 грн. 95 коп. у рівних
частках з кожного.

Стягнути
з ОСОБА_4 і ОСОБА_5на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді сплати за
експертизу - 697 грн. 60 коп. у рівних частках з кожного.

Стягнути
з ОСОБА_4 і ОСОБА_5на користь держави судовій збір по 51 грн. з кожного і
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи по 30
грн. з кожного на розрахунковий рахунок 0002, одержувач - держбюджет
м. Сімферополя, код бюджетної класифікації доходів 22050000, , Банк одержувача - ГУ
Держказначейства України в АР Крим, МФО
824026.

Це ж
рішення в решті залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення
може бути оскаржено протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили
безпосередньо до суду касаційної інстанції.