Справа №2-о-16 2007р.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ   УКРАЇНИ

"ЗО"
травня 2007 р.      Братський   районний
суд    Миколаївської   області

в
складі:     головуючого - судді        Марценюка С .А.

при
секретарі                                               Любченко
Л.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в с-щі Братське справу за заявою ОСОБА_1,  третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог - Братська державна нотаріальна
контора,  про встановлення факту
належності заповіту,

встановив:

ОСОБА_1
звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності заповіту,  посилаючись на те,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2яка залишила
заповіт на 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1 Він прийняв спадщину шляхом вступу у
володіння спадковим майом,  але отримати
свідоцтво про право на спадщину не зміг у зв'язку з неправильністю запису його
імені в заповіті,  яке не співпадає з з
ім'ям,  зазначеним у свідоцтві про
народження та паспорті. Замість справжнього імені "ОСОБА_1" в
заповіті вказано ім'я "ОСОБА_1",
як зазвичай його називала померла.

В
судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги в повному обсязі.

Державний
нотаріус Братської державної нотаріальної контори до початку судового засідання
звернулася до суду з заявою,  в якій
визнала заявлені вимоги в повному обсязі та просила слухати справу у її відсутності.

Вислухавши
пояснения заявника,  свідків ОСОБА_3.,  ОСОБА_4.,  вивчивши надані докази,
оголошених в судовому засіданні,
суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими та такими,  що підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Так,  в судовому засіданні встановлено,  що згідно письмової відповіді державного
нотаріального архіву за даними реєстру від 29 березня 1988р. за реєстром №250
заповідачка ОСОБА_2 заповідала належний їй житловий будинокОСОБА_5 та ОСОБА_1
порівну. Померла ОСОБА_2 вказала в заповіті ім'я одного із спадкоємців
"ОСОБА_1" замість "ОСОБА_1",  оскільки за життя вона зазвичай називала
заявника "ОСОБА_1",  який
являвся її онуком,  що в судовому
засіданні підтвердили свідки ОСОБА_3та ОСОБА_4

Заявник
ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину,
вступивши у володіння спадковим майном,
але отримати свідоцтво про право на спадщину не зміг,  оскільки згідно паспорту його ім'я
"ОСОБА_1".

Враховуючи
вищевикладені обставини,  суд вважає
необхідним визнати запис імені спадкоємця,
вказаного в заповіті "ОСОБА_1" помилковим та визнати

факт належності
заповіту ОСОБА_1.

Встановлення
даного факту має для заявника юридичне значення,  оскільки дозволить вирішити питання про
отримання свідоцтва про право на спадщину.

Керуючись  ст.
ст.  10,  214,
215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Заяву
ОСОБА_1 про встановлення факту належності заповіту задовольнити.

Встановити
факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу - заповіту,  складеного померлою ОСОБА_2 29 березня 1988
року і посвідченого Братською державною нотаріальною конторою,  реєстраційний № 250,  в якому помилково вказано ім'я
"ОСОБА_1",  замість
"ОСОБА_1".

Рішення
набирає законної сили,  якщо не буде
подана заява про апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

На
рішення протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області
через Братський районний суд,  з подачею
одночасно копії апеляційної скарги безпосередньо в апеляційний суд
Миколаївської області.