Справа
№ 2-490/2007 р.
РІШЕННЯ

Іменем  України

15 лютого  2007 року
Індустріальний районний суд м.

Дніпропетровська

у
складі:

головуючого

судді
Чебикіна

В.П.

при

секретарі

Гасінбергер М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.

Дніпропетровську
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про
стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 15.01.2007  року звернулася до суду з позовом про

стягнення
аліментів на утримання дитини, де вказує, що з 21.04.2000 року

знаходилась
у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. У період

сумісного
життя у них народилася донька - ОСОБА_3, яка проживає з нею та

знаходиться
на її утриманні.

Вона вказує, що відповідач
матеріальну допомогу на дитину не надає

тому,
вона вимушена була звернутися до суду з
позовом. Просила стягнути з

нього
1/4 частину з усіх видів заробітку у вигляді аліментів.

У судовому засіданні позивачка
підтримала свої позовні вимоги та

просила
суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні
позов визнав у повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухав
пояснення сторін, вважає,

що
позов необхідно задовольнити  з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони
знаходяться у зареєстрованому шлюбі з

21.04.2000
року, сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2005

року.
Сторони мають неповнолітню дитину: доньку - ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач матеріальну допомогу на
дитину не надає  у розмірі,

передбаченому
Законом, що підтверджується поясненнями позивача та відсутніми

письмовими
запереченнями відповідача.

У відповідності зі ст. ст. 180, 183
СК України батьки зобов'язані

утримувати
та надавати матеріальну допомогу дитині, при цьому розмір аліментів

на
дитину  може бути не менш ніж
неоподаткований мінімум доходів громадян.

З урахуванням викладеного, суд приходить до
висновку про необхідність

стягнути
з відповідача аліментів на дитину у судовому порядку, починаючи

стягнення
з моменту звернення позивача до суду, та до повноліття дитини,

оскільки
відповідач є батьком дитини зобов'язаний його матеріально утримувати.

Окрім
цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної

допомоги
щомісячно та у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має

можливість
надавати, оскільки є працездатним.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 183 СК України,
ст. ст. 3, 7, 14, 57,

58,
88, 169, 197, 208, 212, 214, 215, 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягувати щомісяця аліменти з
ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Дніпропетровськ, який працює на посаді

ІНФОРМАЦІЯ_3,
який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на утримання доньки -
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1  до повноліття на
користь матері ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше
ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи
стягнення з 15.01.2007 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати на
користь держави у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у суді у розмірі 30 грн.

Допустити негайне виконання рішення
суду у частині стягнення

середньомісячного
платежу аліментів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку до Апеляційного суду

Дніпропетровської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -

денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і

подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до

апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя:

В.П.Чебикін