УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 липня
2007 року                                                                         м.  Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Черемиської М.
Є.,  Висоцької B.C.,
Олейникової
Л.С.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства
„Страхова компанія „Арма" (далі ЗАТ СК "Арма") про визнання
недійсним протоколу загальних зборів товариства та про усунення перешкод при
здійсненні трудової діяльності за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Печерського районного суду м.  Києва від
7 вересня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 2 серпня 2006 року,

встановила:

В червні
2005 року позивачкаОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом,  посилаючись на те,  що з вересня 2002 року вона може виконувати
свої службові обов'язки на посаді Голови Правління ЗАТ „СК „Арма",  оскільки її не допускають до робочого місця.
У відповідності з протоколом загальних зборів засновників ЗАТ „СК „Арма"
27 вересня 2002 року її було звільнено з займаної посади,  з чим вона не згода. С наказом про
звільнення її не знайомили,  зазначені
збори вона не проводила,  протокол
загальних зборів не підписувала.

Рішенням
Печерського районного суду м.  Києва від
7 вересня 2005 року,  залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду м.  Києва від 2
серпня 2006 р.,  в задоволенні
позовуОСОБА_1 про визнання недійсним протоколу загальних зборів товариства та
усунення перешкод при здійсненні трудової діяльності відмовлено повністю.

ОСОБА_1
звернулася з касаційною скаргою,  в
обґрунтування якої посилається на порушення та неправильне застосування норм
матеріального і процесуального права,  в
зв'язку з чим ставить питання про скасування судових рішень та ухвалення нового
про задоволення її  позову.

Справа №
33ц - 849 кс-97                      Категорія 2

Головуючий у 1
інстанції Гуль В.В.    Доповідач Висоцька
В.С.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог,  суд першої
інстанції виходив з того,  що ЗАТ
„Страхова компанія „Арма" при звільненні ОСОБА_1 діяла у відповідності з
чинним законодавством та поданою ОСОБА_2 письмовою заявою,  в якій вона просила звільнити її за власним
бажанням з 27 вересня 2002 року. Позивачка не надала суду доказів,  що написання заяви про її звільнення з роботи
було нею написано під тиском.

Апеляційний
суд обґрунтовано погодився з висновками суду першої інстанції.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи,  що рішення суду першої

інстанції та     ухвала
апеляційного  суду     ухвалені                     з  додержанням
вимог

матеріального та
процесуального права і відсутні передбачені
ст.  338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336,
342 ЦПК України,  колегія суддів
Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Печерського районного суду м.  Києва від
7 вересня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва
від 2 серпня 2006 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.