РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
8 лютого 2007 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,при секретарі Алексієнко К.А.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з-тя особа 5-та державна Запорізька нотаріальна контора,про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-
&1.12.2006 р.ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 р.помер її батько ОСОБА_2 від якого вона проживала тривалий час окремо,тому про смерть батька їй стало відомо в кінці грудня &2002 р.
Після смерті ОСОБА_3відкрилася спадщина за законом на 41/100 частину житлового будинку АДРЕСА_3
Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3є вона(як дочка) та відповідачка ОСОБА_2.(як мати).
Посилаючись на те, що про смерть батька та відкриття спадщини після його смерті вона дізналася лише через дев*ять місяців в грудня &2002 р., в листопаді &2006 р.звернулася до нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено на підставі пропуску шестимісячного строку на прийнятя спадщини,просить суд на підставі ст.16,1261,1269,1270,1272 ЦК України визначити їй додатковий строк 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини.
В позовній заяві від &20.12.2006 р. ОСОБА_1уточнила позовні вимоги та зазначає, що про смерть батька ОСОБА_3 вона дізналася грудня &2002 p., вважала , що спадщина переходить до дитини померлого автоматично, всі документи на будинок знаходились у відповідачки, в зв*язку з чим вона не звернулась до нотаріальної контори у встановлений шестимісячний термін.
В позовній заяві від &8.02.2007 р. ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги та зазначає, що про смерть батька ОСОБА_3 вона дізналася не в грудня &2002 р. , а в травні &2002 р. ,це викликало в неї емоційні хвилювання ,жалоба перешкоджала оформленню спадщини.В липні &2002 р.вона подавала заяву про реєстрацію шлюбу,в серпні &2002 р.виїхала терміном на місяць в м. Москву для підробітку, з &25.09.2002 р.до &11.10.2002 р. амбулаторно лікувалася. Відповідачка про процедуру, оформлення спадщини її не попереджала, а тому протягом встановленого 6-ти місячного строку після смерті батька вона не мала можливості через наведені поважні причини подати Заяву про прийняття спадщини.
2 Просить суд визнати поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3,померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 р.та визначити ій додатковий строк 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини.
В судовому засіданні позивачка підримала уточнені позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні.
Відповідачка проти позову заперечувала з тих підстав ,що про смерть батька ОСОБА_3позивачка дізналася в травні &2002 р.,поважні причини, які перешкоджали б їй подати заяву про прийняття спадщини, відсутні,а тому вважає, що позов задоволенню не підлягає.
Представник відповідача в інтересах довірителя вважає вимоги позивачки безпідставними,тому що в травні &2002 р.вона дізналася про смерть батька, 3 того часу з приводу спадщини ні до відповідачки, ні до нотаріуса не зверталась,а відповідачка ніяким чином не перешкоджала оформленню позивачкою спадщини, фактично ОСОБА_1свої права на спадщину заявила лише в листопаді &2006 р. без будь-яких на те підстав.
Всебічно вивчивши обставини справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників,допитавши свідків,дослідивши надані письмові докази,суд вважає,що позов не підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Відповідно до п.4.Прикінцевих та перехідних положень
Цивільного Кодексу України,який набравє чинності з &1 січня 2004
року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних
відносин, що виникли після набрання ним чинності.
Згідно п.5 цих положень, правила книги шостої
Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
Враховуючи, що спадщина після смерті ОСОБА_3 була фактично прийнята спадкоємцем за законом першої черги протягом 6 місяців, суд при вирішенні спору керується нормами ЦК України (в ред.1963 P.)
Судом встановлено, що на підставі договору дарування ОСОБА_2на праві власності належала 41/100 частина житлового будинку АДРЕСА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2 р.ОСОБА_2помер, про що надано копію свідоцтва про смерть, заповіту не складав, відкрилася спадщина за законом,в тому числі на 41/100 частину житлового будинку АДРЕСА_2
Відповідно до ст.529 ЦК України(в ред.1963 p.),який діяв на час відкриття та прийняття спадщини, при спадкуванні за законом
спадкоємцями першої черги за законом є в рівних долях діти(в тому числі усиновлені), супруг та батьки(усиновителі) померлого.
Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є позивачка ОСОБА_1 як дочка та відповідачка ОСОБА_2 як мати спадкодавця.
Відповідно до ст.549 ЦК України(в ред.1963 p.),який діяв на час відкриття та прийняття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:
1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;
2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідачка ОСОБА_2 постійно проживала спільно з спадкодавцем, після його смерті вступила в володіння та управління спадковим майном, таким чином, спадщина після смерті ОСОБА_3 була фактично прийнята його матір*ю ОСОБА_2 відповідно до вимог закону.
Документально спадкові права ОСОБА_2 не оформила, про що свідчать матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_3.
Позивачка ОСОБА_1спільно з спадкодавцем не проживала, в управління або володіння спадковим майном не вступила, заяви про прийняття спадщини у встановлений законом 6-місячний термін не подала, тобто дій, які б свідчили про прийняття спадщини, не вчиняла.
Свої вимоги про продовження строку на прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 позивачка при подачі позову як первісного від &1.12.2006 р., так і уточненого &20.12.2006 р. обґрунтовувала тим, що про смерть батька вона дізналася лише через дев*ять місяців після його смерті в ІНФОРМАЦІЯ_3 р. , вважала, що спадщина автоматично переходить до дитини померлого, а тому не звернулася з заявою до нотаріальної контори раніше, ніж в листопаді &2006 р.
Такі твердження позивачки повністю спростовані як її ж власними поясненнями в суді про те, що про смерть батька вона фактично дізналася не в грудня &2002 р., а в травні &2002 p., поясненнями відповідачки та її представника про те, що в травні &2002 р. позивачка приїздила в м. Запоріжжя на 40-денну річницю смерті ОСОБА_3, відвідала місце його поховання;аналогічними показами свідків ОСОБА_4., ОСОБА_5., які пояснили суду, що бачили позивачку в травні &2002 р. в будинку, де проживав її батько та проживає відповідачка, позивачка розпитувала про обставини смерті ОСОБА_3 та місце його поховання;свідок ОСОБА_6. також підтвердив, що разом з позивачкою в травні &2002 р. відвідав її родичів з боку батька в м. Запоріжжі з приводу його смерті .
4 Таким чином, суд встановив, що про смерть спадкодавця ОСОБА_3 сталася ІНФОРМАЦІЯ_19.
Уточнюючи позовні вимоги в заяві від &8.02.2007 p., позивачка цю обставину визнала та суду пояснила, що дізнавшись про смерть батька в травні &2002 р. , вона через поважні причини, а саме святкування в червні &2002 р.20-річчя, подання заяви про реєстрацію шлюбу в липні &2002 p., виїзд на заробітки в м. Москву з &15.08.2002 р. по &15.09.2002 p., хворобу з &26.09.2002 р. по &11.10.2002 р. не встигла звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а тому вважає, що поважні причини пропуску строку на прийняття спадщини є підставою для продовження їй цього строку.
Відповідно до ст.550 ЦК України( в ред.1963 p.),строк для
прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може
бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку
Відповідно до роз*яснень , які дав Пленум Верховного Суду
України в п.4 Постанові № 4 від 2.06.1983 р.»Про практику розгляду
судами України справ про спадкування» (із наступними змінами),передбачений ст.549 ЦК України ( в ред.1963
р.)шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску.
Аналізуючи наведені позивачкою причини пропуску строку на прийняття спадщини, та докази ,які надані на їх підтвердження, суд дійшов висновку, що позивачкою не доведено наявність причин, які за змістом ст.550 ЦК України(в ред.1963p.)можна вважати поважними.
Посилання на те, що вона перебувала в жалобі та 3 емоційних міркувань не мала можливості займатися питаннями оформлення спадщини, спростовані поясненнями самої ж позивачки про те, що в період жалоби вона святкувала 20-річчя,подавала заяву про реєстрацію шлюбу та займалася приготуванням до весілля, вирішувала питання підробітку в м. Москві.
В своїх показах свідок ОСОБА_6. , який є чоловіком позивачки, суду пояснив, що в червні &2002 р. вони з позивачкою обговорювали питання оформлення спадщини після смерті її батька, оскільки як молода сім*я житлом належним чином не забезпечені.
За таких обставин суд дійшов висновку, що після смерті батька позивачка дійсно перенесла емоційні хвилювання, але вони не перешкодили їй вирішувати інші життєві проблеми, в тому числі пов*язані з святами, тобто не мали такої тривалості та глибині, щоб унеможливити вирішення і питання прийняття спадщини, а тому ця причина не є поважною.
Також позивачка посилалась на те, що вона в період з &15.08.2002 р. до &15.09.2002 р. виїздила на заробітки в м. Москву, ці обставини підтверджені довідками про відпустку, яку позивачка
5 оформила за місцем роботи та показами свідка ОСОБА_7, яка пояснила, що з її допомогою через родичів позивачка знайшла роботу в м. Москві, куди дійсно виїхала на заробітки в зазначений вище термін.
На переконання суду, цю обставину теж неможна вважати поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини, тому що позивачка виїздила на короткий термін, крім того, її від*їзд не виключав можливість звернутися з заявою про прийняття спадщини поштою або уповноважити для виконання цих дій представника.
Наданою довідкою та оглянутою в судовому засіданні амбулаторною картою позивачки підтверджено, що в період з &26.09.2002 р. до &11.10.2002 р. вона перебувала на амбулаторному лікуванні в центральній районній лікарні м. Токмак.
Враховуючи, що позивачка лікувалася амбулаторно, хвороба не визначалася лікарями, яка тяжка та така, що перешкоджає активному життю позивачки, не виключалася можливість для позивачки особисто звернутися з заявою про прийняття спадщини ,поштою або уповноважити для виконання цих дій представника.
Також суд враховує, що після спливу шестимісячного терміну для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, позивачка протягом 4-років , до листопаді &2006 р. , жодних дій, які б свідчили про прийняття спадщини, не вчиняла, в листопаді &2006 р. звернулася до 5-ї державної Запорізької нотаріальної контори лише після звернення за свідоцтвом про право на спадщину відповідачки;про наявність поважних причин фактично заявила суду після попереднього судового засідання, де дізналася про заперечення відповідачів.
Таким чином, після всебічного вивчення обставин справи, дослідження доказів, судом не встановлено доведених поважних причин, з яких позивачка пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, а тому її вимоги на законі не ґрунтуються та задоволенню не підлягають.
На підставі п.4,5 Прикінцевих та перехідних положень
Цивільного Кодексу України( 2004 p.), ст.549,550 ЦК України ( в ред.1963 р.), п. 4 Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 2.06.1983 р.»Про практику розгляду судами України справ про спадкування»(із наступними змінами), ст.З,10,11,57,60,212-215,218 ЦПК України, суд -
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької области протягом 10 днів шляхом подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги.