Справа № 22ц-1872/07                                       Головуючий
15                                                        Доповідач
апеляційного суду Славгородська І І.П.
УХВАЛА

Іменем України

23 жовтня 2007
року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі: головуючого - Славгородської Н.П.,  суддів: Мурлигіної О.Я.,  Шолох З.Л.,
при секретарі Бобуйок І.Ф.,  за
участю:

·
позивача ОСОБА_1.,

·
представника відповідача Поліщук О.М. ,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за  апеляційною
скаргою СОСОБА_1 на  рішення  Врадіївського
районного   суду  Миколаївської області  від
9  липня 2007 року

за  позовом СОСОБА_1 до сільськогосподарського
товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Україна" (далі - СТОВ
„Агрофірма

„Україна") про розірвання договору оренди земельної частки (паю),

УСТАНОВИЛА:

У квітні
2007 р. ОСОБА_1 3вернувся в суд з позовом до СТОВ „Агрофірма „Україна" про
розірвання договору оренди земельної частки (паю) від 15 березня 2000 р.

Позивач
посилався на те,  що даний договір був
укладений між його матір'ю ОСОБА_2  та
відповідачем на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) терміном
на 10 років. 4 квітня 2006 р. матір померла,
а він 21 грудня

2006         р. отримав свідоцтво про
право на спадщину,  на підставі якого 17
січня 2007 р. в

сертифікат внесені зміни про передачу йому права на земельну частку (пай)
розміром

3, 8 в умовних кадастрових гектарах. Тому виникло питання про переукладання

договору оренди або його припинення. Між ним та відповідачем не досягнуто

домовленості відносно зміни умов договору щодо збільшення розміру орендної
плати

і виключення з п.3 договору зобов'язання орендодавця утримуватися від

використання права на виділення земельної частки (паю) в натурі.

Рішенням
Врадіївського районного суду Миколаївської області від 9 липня

2007         р.
в задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ^скасувати рішення суду і ухвалити нове
рішення про задоволення позовних вимог,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального
права,  порушення норм процесуального
права і неповне з'ясування обставин справи.

Заслухавши
суддю-доповідача,  дослідивши матеріали
справи і перевіривши зазначені в скарзі доводи,
колегія суддів вважає,  що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що матері позивача
ОСОБА_2  на підставі сертифікату МК №
0068631,  виданого 3 жовтня 1996 p.,
належало право на земельну

частку
(пай) розміром 3, 8 в умовних кадастрових гектарах,  яка перебуває у колективній власності КСП
„Україна" (а.с. 6). Між нею та відповідачем 15 березня 2000 р. був
укладений договір оренди земельної частки (паю),  за умовами якого вона передала відповідачу в
оренду зазначену земельну частку (пай) терміном на 10 років,  а останній зобов'язався сплачувати щороку з 1
серпня до 1 грудня оренду плату в розмірі не менше одного відсотка від вартості
земельної частки (паю). Форми орендної плати на 1 рік,  які встановлюються за домовленістю
сторін,  наводяться в додатку до договору
(а.с. 5). В подальшому у відповідності до Указу Президента України від 2 лютого
2002 р. № 830/2002 орендна плата сплачувалась відповідачем у розмірі 1, 5
відсотка від вартості земельної частки (паю) з урахуванням щорічної індексації
грошової оцінки землі у зазначені в договорі строки. Під час дії договору
позивач став спадкоємцем права на зазначену земельну частку (пай) згідно
свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 грудня 2006 р.,
на підставі якого 17 січня 2007 р. були внесені зміни до
сертифікату,  виданого ОСОБА_2  (а.с. 7,
6 зв.). Державний акт на право власності на земельну ділянку позивач не
отримав (а.с.  16).

З
тексту  ст.  31 Закону України „Про оренду землі"
вбачається,  що смерть орендодавця не є
підставою для припинення договору оренди землі,
а в ч. 4  ст.  32 цього Закону зазначено,  що перехід права власності на орендовану
земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання
договору,  якщо інше не передбачено
договором оренди землі.

Пунктом
2.3 договору оренди земельної частки (паю) передбачено,  що в разі переходу права власності до інших
осіб договір оренди зберігає чинність для нового власника (а.с. 5).

За
такого,  суд дійшов правильного
висновку,  що відсутні правові підстави
для припинення договору оренди шляхом його розірвання.

Посилання
ОСОБА_1. в апеляційній скарзі на інші підстави для розірвання договору не
можуть бути прийняті до уваги,  оскільки
суд розглядає справу в межах заявлених вимог.

Доводи
апелянта на не роз'яснення судом йому його прав спростовуються протоколом
судового засідання,  з якого
вбачається,  що суд роз'яснив позивачу
його процесуальні права (а.с. 43).

Враховуючи
викладене,  колегія суддів вважає,  що немає підстав для скасування рішення
суду,  яке ухвалено у відповідності до
норм матеріального та процесуального права.

Керуючись
статтями 303,  308,  315 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу СОСОБА_2 відхилити,  а рішення
Врадіївського районного суду Миколаївської області від 9 липня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але протягом двох місяців з дня набрання
законної сили може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України.