Справа №2-320/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

Борщівський
районний суд     Тернопільської області

10 липня 2007
року

в складі
головуючого судді             ЗушманГ.І.

при
секретарі                                    Стецишину
П.Р.

з участю
позивачок                         ОСОБА_1,
ОСОБА_2.

представника
відповідача               ОСОБА_3

відповідача                                       ОСОБА_4

та
адвокатів                                       ОСОБА_5.,
ОСОБА_6

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2до Дзвиняцької сільської Ради, ОСОБА_4, третьої особи
Борщівського БТІ про визнання права власності на спадкове майно, та за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Дзвиняцької сільської Ради про визнання права
власності на спадкове майно, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачки
ОСОБА_1 та ОСОБА_2. звернулися в суд з позовом до ОСОБА_4., Дзвиняцької
сільської Ради, третьої особи
Борщівського БТІ про визнання права власності за кожною на 1/4 частину
будинковолодіння, розташованого в АДРЕСА_1. Позивачки зазначили, що дане
будинковолодіння належало їхній матері, ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
не оформивши за життя правовстановлюючі документи на нього. ОСОБА_2. склала
заповіт на свого внука - відповідача по справі ОСОБА_4. Позивачки просили позов
задовольнити, посилаючись на те, що вони на час смерті матері ОСОБА_2. були
пенсійного віку, отже являлися непрацездатними і мали право на обов'язкову
частку в спадщині.

ОСОБА_4
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Дзвиняцької сільської Ради, в
якому прость визнати за ним право власності на 4/6 частини спірного
будинковолодіння.

В
судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2. свої позовні вимоги підтримали і просять
позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Позовні вимоги
ОСОБА_4. не визнали і пояснили, що довший час проживали в спірному
будинковолодінні, а в подальшому доглядали хвору матір.

ОСОБА_4
у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2. визнав частково і
пояснив, що померла ОСОБА_2. була матір'ю його батька ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2року. За життя батько доглядав бабу, а після його смерті ці
обов'язки перейшли до нього. Баба склала на його ім'я заповіт і він до шести
місяців після її смерті звернувся до Борщівської державної нотаріальної контори
із заявою про прийняття спадщини. Оскільки в померлої ОСОБА_2. було троє дітей,

позивачки і його
батько, вважає, що кожна з них має право на 1/6 частку спірного
будинковолодіння, тому їхні позовні вимоги визнає чяастково, а за ним просить
визнати право власності на 4/6 частини спірного будинковолодіння, як за
спадкоємцем за заповітом.

Представник
Дзвиняцької сільської Ради вимоги ОСОБА_4. визнала повністю, а вимоги ОСОБА_1,
ОСОБА_2. - частково і пояснила, що померлій ОСОБА_2. дійсно належало спірне
будинковолодіння, на яке вона за життя не оформила правовстановлюючі документи.
Вважає, що згідно закону за ОСОБА_4.
слід визнати право власності на 4/6 частини спірного будинковолодіння, а
за ОСОБА_1 та ОСОБА_2., за кожною слід визнати право власності на 1/6 частину
спірного будинковолодіння, оскільки саме такий буде розмір обов'язкової частки,
враховуючи, що в померлої було троє спадкоємців за законом. Спадкоємцями першої
черги за законом померлої        ОСОБА_2.
слід вважати відповідачок ОСОБА_1 та ОСОБА_2. як її дочок, а також її сина
ОСОБА_4., який помер у 2005 році.

Представник
Борщівського БТІ в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання
справи належно повідомлений.

Дослідивши
та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти.  ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.Дзвинячка Борщівського
району померла ОСОБА_2.

Борщівська
державна нотаріальна контора листом від 4 травня 2007 року відмовила позивачкам
ОСОБА_1 та ОСОБА_2. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на
майно, що належить ОСОБА_2., оскільки на спірне будинковолодіння відсутній
правовстановлюючий документ, виданий на її ім'я.

З
оглянутих у судовому засіданні погосподарських книги с. Дзвинячка за 1986-1990 p.p. та 1991-1995 p.p.
видно, що спірне будинковолодіння було власністю
колгоспного двору. Єдиним членом даного двору
станом на 15 квітня 1991 року (день набрання чинності Закону України
"Про власність" ) була померла ОСОБА_2.., спірний житловий будинок
побудовано в 1925 році, господарський - в 1964 році.

Згідно доданого до матеріалів справи витягу з рішення
сесії Дзвиняцької сільської Ради від 28 грудня 1993 року № 28, померлій
ОСОБА_2. передано безоплатно земельну ділянку площею 0,36 га, в тому числі
присадибну земельну ділянку площею 0,25 га.

Отже в
судовому засіданні встановлено, що спірне будинковолодіння являлося власністю
померлої ОСОБА_2.

В
судовому засіданні встановлено, що в померлої ОСОБА_2. було троє дітей, а саме
позивачки ОСОБА_1, ОСОБА_2 (дівоче ОСОБА_2)
та» син ОСОБА_5.,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2року. Відповідач ОСОБА_4 є сином померлого ОСОБА_4.
та відповідно внуком померлої ОСОБА_2. Зазначені обставини в судовому засіданні
визнали сторони. Отже в померлої ОСОБА_2. є троє спадкоємців за законом.

Згідно
доданої до матеріалів справи копії заповіту від 29 грудня 2005 року, померла
ОСОБА_2. усе своє майно заповіла відповідачу ОСОБА_4.

Відповідно
до абз.1 ч.1 ст.1241 Цивільного кодексу України малолітні, неповнолітні,
повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки,
яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов»язкова
частка).

Позивачки
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, та ОСОБА_2., ІНФОРМАЦІЯ_4року народження,
на час відкриття спадщини являлися непрацездатними, отже кожна з них має право
на спадкування частини спірного будинковолодіння (обов»язкову частку).

ОСОБА_1
та ОСОБА_2. після смерті ОСОБА_2. прийняли спадщину, звернувшись з відповідними
заявами до Борщівської державної нотаріальної контори, що підтверджується
листом Борщівської державної нотаріальної контори від 4 травня 2007 року

№438/2-21.

З огляду на
наведене позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2. слід задовольнити частково і
визнати за кожною з них право власності на 1/6 частину будинковолодіння,
розташованого в АДРЕСА_1, як за спадкоємцями першої черги за законом майна
померлої матері ОСОБА_2.

Як
вбачається з повідомлення Борщівської державної нотаріальної контори від 9
липня 2007 року, ОСОБА_4 31 жовтня 2006 року подав заяву про прийняття спадщини
після померлої ОСОБА_2. на підставі заповіту .

З огляду
на наведене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4. слід задовольнити і визнати
за ним право власності на 4/6 частини будинковолодіння, розташованого в АДРЕСА_1, як за
спадкоємцем за заповітом майна померлої ОСОБА_2.

На
підставі ст.ст.16,25,26,392, 1218,1223,1241,1261,1266,1269 ЦК України, п.4
Постанови ВР України від 26.03.1991 року "Про введення в дію закону
України "Про власність", п.6 а) г) постанови Пленуму Верховного суду
України від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про
захист права приватної власності" та керуючись ст.ст. 10,11,60, 212 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати
за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, як за спадкоємцем за законом, право
власності на 1/6 частину будинковолодіння, розташованого в АДРЕСА_1, що
належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2.

В решті позовних
вимог ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю.

Позовні вимоги
ОСОБА_2задовольнити частково.

Визнати
за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4року народження, як за спадкоємцем за законом, право
власності на 1/6 частину будинковолодіння, розташованого в АДРЕСА_1, що
належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2.

В решті позовних
вимог ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю.

Повні вимоги
ОСОБА_4задовольнити. Визнати за ОСОБА_4, як за спадкоємцем за заповітом, право
власності на 4/6 частини будинковолодіння, розташованого в АДРЕСА_1, що
належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2.

Судові витрати
по справі покласти на сторони в межах, в яких вони їх понесли.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення через Борщівський районний суд до апеляційного суду
Тернопільської області. Апеляційна скарга на рішення подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження в такому ж порядку.