Справа №2-848/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

07 липня
2007року                                        Луцький
міськрайонний суд Волинської області

у
складі: головуючого - судді                                                               Кухтея
Р.В.

при
секретарі                                                                                       Яблончук
Л.Б.

з участю
позивача                                                                               ОСОБА_1

відповідача та
законного представника малолітнього ОСОБА_2 -
ОСОБА_3

третіх осіб на
стороні позивача,  які не заявляють

самостійних
вимог щодо предмета спору -                                  ОСОБА_4,  ОСОБА_5

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання осіб такими,  що

втратили право
на користування жилим приміщенням,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання осіб такими,  що втратили право на користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1. Свої вимоги обґрунтовує тим,  що відповідачка ОСОБА_3 разом зі своїм сином
ОСОБА_2 зареєстрована в спірній квартирі з 2002 року,  як дружина ОСОБА_2 З вересня 2005 року
ОСОБА_3 з сином не проживає в спірній квартирі,
забрала свої речі та виїхала на постійне місце проживання до своєї
матері в місто Ковель. Реєстрація відповідачів в даній квартирі створює
додаткові витрати за утримання квартири та оплату комунальних послуг. Просить
суд визнати відповідачів такими,  що
втратили право на користування жилим приміщенням.

В
судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала з підстав,  зазначених в позовній заяві,  просила позов задовольнити. Останній раз
відповідач була у неї в липні 2006 року.

Відповідач
та законний представник неповнолітнього в судовому засіданні позов не визнала,  суду пояснила,  що на даний час вона не розлучена з ОСОБА_4
та є його дружиною,  в спірній квартирі
вона періодично буває разом зі своїм сином ОСОБА_2,  в цій квартирі залишились її речі.

Треті
особи на стороні позивача,  які не
заявляють самостійних вимог щодо предмета спору в судовому засіданні підтримали
позовні вимоги,  вважають,  що позов підставний та підлягає до
задоволення.

Заслухавши
пояснення осіб,  які беруть участь у
справі,  покази свідків ОСОБА_6 ,  ОСОБА_4,
ОСОБА_7  та дослідивши представленні
по справі докази,  суд приходить до
висновку,  що позов до задоволення не
підлягає.

Відповідно
до ч.1  ст. 71 ЖК України при тимчасовій
відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення
протягом шести місяців.

Як
вбачається з матеріалів справи,
відповідачка ОСОБА_3 разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_2
зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 4).

В судовому засіданні
встановлено,  що відповідачі не
проживають в спірній квартирі,  оскільки
вирішується питання про розлучення відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4,  який є сином позивача,  що є поважною причиною не проживання
відповідачів в спірній квартирі.

Крім
того,  позивач пояснила,  що суперечки,
які виникають між відповідачкою та її чоловіком є причиною її переїзду
до матері в місто Ковель.

Суд не
приймає до уваги акти перевірки паспортного режиму від 17 травня 2006
року,  28 липня 2006 року та 19 вересня
2006 року,  оскільки дані докази не є
переконливі,  оскільки сама позивач в
судовому засідання пояснила,  що
відповідач останній раз була в квартирі в липні 2006 року,  а в суд з позовом звернулася в листопаді 2006
року,  тобто менш як за шість місяців.
Крім того,  позивач в судовому засіданні
пояснила,  що не заперечувала проти
того,  щоб невістка разом зі своєю
матір'ю ночували у квартирі,  тобто
перебування позивача у квартирі не суперечило її волі.

Таким
чином,  аналізуючи зібрані та досліджені
в судовому засіданні докази в їх сукупності,
суд приходить до висновку,  що в
позові слід відмовити,  оскільки
позивачем не було доведено,  що
відповідач без поважних причин залишила спірне приміщення.

Керуючись  ст. 3,
10,  57,  60,
88,  208,  209,
215,  218 ЦПК України,  на підставі
ст.  ст. 71,  72 ЖК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

В позові
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання осіб такими,
що втратили право на користування жилим приміщенням -відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської
області шляхом подачі через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів
після проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.

Рішення
набирає законної сили протягом десяти днів з дня його проголошення якщо не буде
подана заява про апеляційне оскарження. Якщо буде подана заява про апеляційне
оскарження,  рішення набирає законної
сили протягом двадцяти днів,  якщо не
буде подана апеляційна скарга. Якщо буде подана апеляційна скарга,  рішення набирає законної сили після розгляде
справи судом апеляційної інстанції.