УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28
листопада 2007 року
м.Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

суддів:                            Барсукової В.М.,

Балюка
М.І., Гуменюка В.І.,-

розглянувши
в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Першого
воєнізованого гірничорятувального загону про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної
шкоди,

в с т а н о в и л а :

У січні 2007 року ОСОБА_1 звернувшись до суду із
вказаним  позовом, зазначав, що з 1979
року перебував із відповідачем у трудових
відносинах і 2 січня 2003 року між ним та Першим воєнізованим
гірничорятувальним загоном було укладено контракт, згідно з яким його
призначено на посаду помічника командира взводу Першого воєнізованого
гірничорятувального загону на період з 2 січня 2003 року по 3 січня 2004 року.
На підставі додаткових угод від 8 грудня 2003 року та 1 жовтня 2004 року дію
контракту було продовжено до 2 січня 2005 року та, відповідно, до 31 грудня
2006 року.

Посилаючись на те, що наказом №120 К від 18 грудня 2006 року
його незаконно звільнено з роботи з 31 грудня 2006 року у зв'язку із
закінченням строку дії контракту на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, позивач
просив поновити його на роботі на посаді помічника командира взводу Першого
воєнізованого гірничорятувального загону.

У ході розгляду справи ОСОБА_1 збільшив свої вимоги,
просив визнати наказ №120 К від 18 грудня 2006 року в частині його звільнення з
роботи незаконним, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та
відшкодувати  моральну шкоду у розмірі 10
000 грн.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня
2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 2
липня 2007 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі
ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та постановити нове
про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами
норм матеріального права.

Згідно з ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

З наявних матеріалів справи вбачається, що оскаржувані
судові рішення  ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької
області від 19 квітня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області
від 2 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :
В.М. Барсукова

М.І. Балюк

В.І. Гуменюк