Справа №2-3-1171/07
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

Іменем                           України

14 травня 2007 року                Центральний районний суд міста
Миколаєва у складі головуючого

судді Батченка О.В. при секретарі Керцман В.В., з участю
позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника
відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Миколаєві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним та покладення зобов'язань, -

ВСТАНОВИВ.

ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до відповідача, в якому просила про визнання недійним договору
дарування 50/100 частин
нежитлових приміщень, що розташовані в м. Миколаєві по вул. Наваринській в м.
Миколаєві, укладеного між сторонами 27
квітня 2006 року, як
такого, що укладений внаслідок помилки. В обґрунтування позову позивач
послалась на ті обставини що не мала наміру на відчуження цієї частини
нерухомого майна.

В судовому
засіданні позивач позов підтримала, суду пояснила, що її син ОСОБА_5 вів спільну
підприємницьку діяльність з ОСОБА_4. Для цього на її (позивача) кошти була
придбана частина спірних нежитлових приміщень. Коли між ОСОБА_5 та ОСОБА_4.
стосунки погіршились, на прохання останньої нею (позивачем) було прийнято
рішення про співмірний поділ майна шляхом передачі в дар відповідачу половини
від нього. Внаслідок незнання української мови, відсутності при укладенні
договору перекладу на російську мову, вона, під час підписання договору
дарування 50/100 частин у
праві власності на об'єкт нерухомого майна вважала, що відчужує половину, що
належить їй.

Представник
позивача підтримав позицію свого довірителя, суду також пояснив, що на підставі
двох правовстановлюючих документів позивачу належали 26/100 частки
нежитлових приміщень, що складаються з приміщень в підвалі літ. Апд за № 4-1, 4-2, 21-1, 1-1, 4-3, 1 загальною
площею 98,9 кв.м.,
розташованого в м. Миколаєві по вул. Наваринській, 20, а також
розташованих за цією адресою 55/100
нежитлових приміщень в літ. А приміщення з 27-1 по 27-5,
13-13, 13-14, загальною площею 93,10
кв.м, та в літ. В приміщення з 13-1
по 13-12, загальною
площею 113,10 кв.м. За
такого, вважав, що позивачу фактично належали 55/100 частини окремих приміщень в літ. А та літ. В. Складення
часток 26/100 та 55/100 є помилковим, а
тому позивачеві на час укладення спірного договору не могла належати 81/100 частина
нежитлових приміщень.

Представник
відповідача проти задоволення позову заперечував. Визнав обставину того, що син
позивача ОСОБА_5 та його
довіритель ОСОБА_4. разом займались підприємницькою діяльністю для чого
використовували 81/100 частину
належних позивачеві нежитлових приміщень, а також те, що відносини між ними
погіршились.

Третя особа - приватний
нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6 в судове
засідання не з'явилась, подала суду заяву з проханням розглядати справу у її
відсутність.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

Згідно договору
дарування від 22 грудня 2003 року приватне
підприємство «Юнікс» подарувала, а
ОСОБА_1 прийняла в дар 55/100
частин нежитлових приміщень в літ. А: приміщення з 27-1 по 27-5, 13-13, 13-14, загальною
площею 93,10 кв.м., в
літ. В: приміщення з 13-1
по 13-12. загальною
площею 113,10 кв.м.,
що знаходяться в м. Миколаєві вул. Наваринська, 20.

11 березня 2005 року на підставі
договору купівлі-продажу ОСОБА_1
придбала в товариства з обмеженою відповідальністю учбово-виробниче
підприємство «Забота»
26/100 частки нежитлових приміщень, що складаються з приміщень в
підвалі літ. Апд за №№
4-1, 4-2, 2-1, 1-1, 4-3, 1, загальною площею 98.9
кв.м, що знаходяться по тій же адресі.

Таким чином,
ОСОБА_1 належала 81/100 частина
спірних нежитлових приміщень за визначеною адресою.

Зазначена
частина нежитлових приміщень використовувалась відповідачем ОСОБА_4. та сином
позивача - ОСОБА_5
для їх підприємницької діяльності. На початку 2006 року відносини між ОСОБА_4. та ОСОБА_5 погіршились.

Дані факти
підтверджуються копіями відповідних договорів, а також визнані сторонами.

Як слідує з
пояснень позивача, і чому не навів жодного ґрунтовного заперечення представник
відповідача, ОСОБА_1 прийняла
рішення виділити половину належного їй на праві власності спірного майна на
користь відповідача у зв'язку з припиненням їх ділових стосунків.

Зазначене не суперечить
об'єктивним обставинам справи, відповідає здоровому глузду, є справедливим, а
тому суд вважає в даній частині пояснення позивача такими, що відповідають
дійсності.

Крім того,
оцінюючи формулювання предмету спірного договору дарування № 1858 від 27 квітня 2006 року, а саме: «ОСОБА_1 подарувала, а
ОСОБА_4 прийняла в дар 50/100
часток у праві власності на нежитлові приміщення, що знаходяться за
адресою: місто Миколаїв вул. Наваринська, 20...»
суд вважає, що таке викладення могло призвести до усвідомлення позивачем,
яка юридично не обізнана і в подальшому не отримала копії договору (п. 8 Договору)
обставини дарування 50/100
частини саме від свого права власності на нежитлові приміщення, а не від
права власності всіх співвласників, розпоряджатись якими вона не вправі.

Таким чином, суд
вважає доведеним, що волевиявлення ОСОБА_4, викладене в тексті договору
дарування від 27 квітня 2006 року № 1858 не відповідає її
внутрішній волі, позивач під час укладення договору діяла під впливом помилки
щодо розміру відчужуваної частини об'єкту нерухомості, що є обставиною, яка має
істотне значення.

На підставі
викладеного позов ОСОБА_1 в частині визнання договору дарування недійсним
підлягає задоволенню. При цьому на відповідача слід покласти зобов'язання
звільнити належні позивачеві нежитлові приміщення від власних речей.

Зобов'язати
відповідача фізично передати позивачеві спірні приміщення неможливо в силу їх
правового статусу, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ч. 1, 3 ст. 203. ч. 1, 3 ст. 215. ст. 216 ЦК України, ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати
недійсним договір № 1858
дарування 50/100 часток у
праві власності на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м.
Миколаїв, вул. Наваринська, 20,
укладений 27 квітня 2006 року між ОСОБА_1
та ОСОБА_4, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 55/100 частин
нежитлових приміщень в літ. А: приміщення з 27-1 по 27-5,
13-13, 13-14, загальною площею 93,10
кв.м., в літ. В: приміщення з 13-1
по 13-12, загальною
площею 113,10 кв.м., а
також на 26/100 частки
нежитлових приміщень, що складаються з приміщень в підвалі літ. Апд за №№ 4-1, 4-2, 2-1, 1-1, 4-3, 1, загальною
площею 98,9 кв.м, що
знаходяться в м. Миколаєві вул. Наваринська, 20.

Зобов'язати ОСОБА_4 звільнити
зазначені приміщення від власних речей.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення може бути подано до апеляційного суду
Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом
десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний
суд м. Миколаєва протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя  О.В. Батченко