РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
листопада  2007 року                                                                                            м.  Одеса

Колегія
суддів  судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Михайлова В.О.,

суддів -
Гончаренко В.М. ,  Короткова В.Д.,

при секретарі -
Куриленко О.М. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2про
стягнення заборгованості по аліментах і неустойки за прострочення сплати
аліментів за апеляційною скаргоюОСОБА_2на рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області від 3 вересня 2007 року,

встановила:

ОСОБА_1.3вернулась
до суду з названим позовом,  в якому
просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментах в сумі
5177 грн.22 коп.,  а також неустойку
(пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 8283 грн.22 коп. Свої вимоги
мотивувала тим,  що на підставі
виконавчого листа №АЕ-39,  виданого
18.05.1998 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області,  з відповідача на її користь стягуються
аліменти на утримання неповнолітньої дитини -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Але батько
дитини матеріальної допомоги не надає,
аліменти не сплачує,  що складає
певні труднощі для утримання сина. Станом на 30.06.2006 року відповідач має
заборгованість по аліментах в сумі 5177, 01грн. Ця заборгованість не
сплачена,  а тільки зростає.

Представник
відповідача позов не визнала.

Представник
відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного
управління юстиції Одеської області,
залучений до участі в справі в якості третьої особи на стороні
відповідача,  що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору,  позовні вимоги
підтримав,  зазначав,  що дійсно виникла заборгованість по сплаті
аліментів і відповідач ухиляється від свого обов'язку.

Рішенням
Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від З вересня 2007
року позовні вимоги ОСОБА_1.3адоволені і з ОСОБА_2на її користь стягнута
заборгованість по аліментах в сумі 5177 грн. 01коп. і неустойка (пеня) в сумі
8283грн.22коп.,  а всього 13 460грн.23 коп.

Також в
ході судового розгляду справи представником відповідача було заявлено
клопотання про зупинення провадження у названій справі,  оскільки ОСОБА_2 був

Справа №
22ц-4933,  4934/07                                                         Категорія    -36

Головуючий у
першій інстанції-Лук'янчук О.В.

Доповідач - Михайлов В.О.

поданий
адміністративний позов до відділу ДВС Білгород-Дністровського міськрайонного
управління юстиції про оскарження розрахунку заборгованості по аліментах.

Ухвалою
Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від З вересня 2007
року в задоволенні заяви про зупинення провадження відмовлено.

В
апеляційній скарзі на зазначене рішення ОСОБА_2 ставить питання про його
скасування та постановления
нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог,  посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процеруального права. Також в поданій апеляційній скарзі
ОСОБА_2 просить про скасування ухвали суду першої інстанції від 3.09.2007
року,  посилаючись на порушення судом
норм процесуального права.

Розглянувши
матеріали справи, заслухав доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги
та пояснення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги, суд виходив з того, що згідно наданого державною виконавчою
службою розрахунку заборгованості по аліментах заборгованість по аліментах
ОСОБА_2станом на 30.06.2006р. складає 5177 грн.01коп.

Ця
заборгованість виникла з 1.07.2001р. по 31.07.2003р. та з 1.10.2003р. по
30.06.2006р.

Стягуючи
з ОСОБА_2заборгованість по аліментах, суд не взяв до уваги, що виконавчий лист
по примусовому стягненню з ОСОБА_2аліментів знаходиться на виконанні в
Державній виконавчій службі м. Білгород-Дністровського та
Білгород-Дністровського району і відповідно до
ст. 5 Закону України „Про виконавче провадження" на державному
виконавці лежить обов'язок щодо своєчасного і повного виконання виконавчого
документа.

Порядок
стягнення аліментів визначено у  ст. 74
Закону України „Про виконавче провадження", в якій також зазначено, що державний
виконавець зобов'язаний здійснювати систематичний контроль за правильним і
своєчасним відрахуванням утриманих сум аліментів стягувачам.

Таким
чином, оскільки заборгованість по аліментах виникла під час виконання рішення
суду, повторне звернення про стягнення заборгованості по аліментах законом не
передбачено.

Як
вбачається з матеріалів справи, заборгованість по аліментах у відповідача
склалася під час виконання рішення суду за виконавчим листом, тому позовна
давність щодо виниклої заборгованості,  відповідно до вимог ч.1  ст. 194 Сімейного Кодексу України,  не застосовується і заборгованість підлягає
стягненню за весь час.

Стягуючи
неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів відповідно до  ст. 196 Сімейного Кодексу України, суд не
взяв до уваги, що він набрав чинності з 1 січня 2004р. і тому суд мав стягувати
неустойку за заборгованість, яка склалася з 1 січня 2004р.

Як
випливає з розрахунку державного виконавця, заборгованість з 1.01.2004р. станом
на 30.06.2006р. склала 3557 грн.40 коп. і саме із цієї заборгованості слід
розраховувати неустойку, яку позивачка просить стягнути за 160 днів.

Таким
чином, стягненню підлягає неустойка, яка складає 5691 грн.84 коп. (3557, 4 :
100x160).

Оскільки
висновки суду 1 інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, судова
колегія скасовує рішення суду на на підставі п.3  ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового
рішення.

Керуючись  ст.
ст. 218, 307, п.3 ч.1  ст. 309,
314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

Вирішила:

Апеляційну
скаргуОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення
Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 3.09.2007р.
скасувати.

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути
зОСОБА_2на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за
період з 30.06.2006р. по 7.12.2006р. в сумі 5691 грн.84 коп.

В решті позову
відмовити.

Стягнути
зОСОБА_2на користь держави держмито -56 грн.91 коп. і витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи -7 грн. 50 коп.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.