Справа№22Ц-3636/2007р.                Головуючий в суді 1
інстанції  Невгад Л.М.
Категорія ЗО                                       Доповідач
у суді 2 інстанції Червінко К.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

З грудня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого судді
Яворського М.А. суддів:   Червінко
К.С, Корзаченко І.Ф. при секретарі
Бобку О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційними скаргами:
Житлово-експлуатаційної контори № 4 виконавчого комітету Білоцерківської
міської ради Київської області, ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2007 року в цивільній
справі за позовом Житлово-експлуатаційної контори № 4 виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради доОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог:
Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області про виселення
із самоправно зайнятого жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення
та за зустрічним позовомОСОБА_2 до Виконавчого комітету Білоцерківської міської
рада Київської області, Житлово-експлуатаційної контори № 4 виконавчого
комітету Білоцерківської міської ради Київської області, треті особи без
самостійних вимог: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
права на користування жилим приміщенням, зміну договору житлового найму,
визнання частково нечинним та скасування рішення виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради № 376 від 8 серпня 2006 року та визнання недійсним
ордера на житлове приміщення № 000736 від 8 серпня 2006 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2007
року житлово-експлуатаційна контора № 4 виконавчого комітету Білоцерківської
міської ради Київської області пред'явила в суд позов доОСОБА_2, третя особа
без самостійних вимог: виконавчий комітет Білоцерківської міської ради
Київської області про виселення без надання іншого жилого приміщення із
самоправно зайнятого жилого приміщення - АДРЕСА_1з підстав, посилаючись ч.3
ст.116 ЖК України.

Позивач
зазначав, що спірне жиле приміщення відноситься до державного житлового фонду і
він є його балансоутримувачем.

До 26 вересня
2005 року квартиронаймачем спірної квартири була мати відповідача -ОСОБА_5, а
після її смерті особовий рахунок був переоформлений на члена її сім'ї - сина
ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер.

При обстежені
спірної квартири було встановлено,, що після смерті ОСОБА_6 квартиру без
законних підстав, самоправно, зайняв його брат - ОСОБА_2, який з 17 листопада
2000 року зареєстрований і постійно проживає з сім'єю у складі трьох осіб у
АДРЕСА_1, яку придбано в період шлюбу сторін згідно договору купівлі-продажу
від 24 жовтня 2000 року.

2

Добровільно
звільнити квартиру відповідач відмовився.

Заперечуючи
проти позову, відповідач ОСОБА_2 у грудні 2006 року пред'явив зустрічний позов
до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області,
житлово-експлуатаційної контори № 4 виконавчого комітету Білоцерківської
міської ради, в якому просив визнати за ним право на користування спірним жилим
приміщенням та змінити договір житлового найму.

Позивач посилався
на те, що в кінці грудня 2003 року, ще за життя матері, він зі згоди матері і
брата вселився в спірну квартиру, як член сім'ї наймача, в якій раніше проживав
до листопада 2000 року, відповідно до ордерів: № 1726 від 17 травня 1977 року
та № 150 від 29 вересня 1994 року.

Вселився в
зв'язку з припиненням сімейних відносин та і розірванням шлюбу зОСОБА_7.

У липні 2004
року розірвання їх шлюбу зареєстровано в органах РАЦС. З грудня 2003 року він
сплачує аліменти неповнолітній дочці.

Після смерті
матері особовий рахунок за рішенням виконкому Білоцерківської міської ради було
переоформлено на ім'я його брата - ОСОБА_6.

Проживаючи в
квартирі, він ніс витрати по оплаті квартирної плати і комунальних послуг і
продовжував їх нести після смерті брата.

Вважає, що
відповідно до ст. 64 ЖК України набув право на користування спірним жилим
приміщенням.

У липні 2007
року ОСОБА_2 доповнив свої вимоги і просив визнати недійсними: пункт 1.18
рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 376
від 8 серпня 2006 року, згідно якого спірну квартиру розподілено сім'ї ОСОБА_1
та ордер № 000743 від 8 серпня 2006 року, виданий на підставі даного рішення на
ім'я ОСОБА_1, посилаючись на те, що ордер видано з порушенням вимог житлового
законодавства, оскільки жиле приміщення не було вільним.

ОСОБА_1, ОСОБА_3,ОСОБА_4 просив
залучити до участі в справі в якості третіх осіб без самостійних вимог.

В судовому
засіданні представник позивача підтримав заявлені за первісним позовом позовні
вимоги і просив їх задовольнити, проти зустрічного позову заперечував.

Рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду від 13 вересня 2007 року
Житлово-експлуатаційній конторі № 4 виконавчого комітету Білоцерківської
міської ради Київської області у задоволенні первісного позову відмовлено,
зустрічний позовОСОБА_2 задоволено.

Постановлено
визнати за ОСОБА_2 право на користування житловим приміщенням -
квартироюАДРЕСА_1.

Зобов'язано
Житлово-експлуатаційну контору № 4 виконавчого комітету Білоцерківської міської
ради Київської області укласти з ОСОБА_2 договір найму жилого приміщення.

Визнано
незаконним та скасовано пункт 1.18 рішення виконавчого комітету Білоцерківської
міської ради № 376 від 8 серпня 2006 року про видачу ордера на заселення
квартириАДРЕСА_1ОСОБА_1 на сім'ю із чотирьох осіб та визнано недійсним
виписаний на підставі цього рішення ордер на житлове приміщення № 000743 від 8
серпня 2006 року.

3

Житлово-експлуатаційна контора №; 4 виконавчого комітету Білоцерківської
міської ради і ОСОБА_1 в апеляційних скаргах
просять скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити
нове рішення, яким задовольнити первісний позов житлово-експлуатаційної контори № 4 і відмовити у задоволенні зустрічного
позову,ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для справи, неналежну
оцінку доказів по справі, порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що беруть участь у
справі, які з'явились у судове засідання,
дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення
з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом спірну квартируАДРЕСА_1, яка
була двохкімнатною, згідно ордера № 1726 від
17 травня 1077 року було надано матері відповідачаОСОБА_5
на сім'ю з трьох осіб, в тому числі відповідача по справі.

В 1994 році сім'їОСОБА_5 надано звільнену неізольовану жилу кімнату
та видано ордер № 150 від 29 вересня 1994 року на право зайняття трьохкімнатної квартириАДРЕСА_1 на сім'ю з чотирьох осіб ( ОСОБА_5, син ОСОБА_2, невісткаОСОБА_8,   онукаОСОБА_9).

17 листопада 2000 року ОСОБА_2, його дружинаОСОБА_8, їх дочкаОСОБА_9 були виписані із спірної квартири і зареєстровані в
АДРЕСА_1, яку придбано згідно договору
купівлі-продажу від 24 жовтня 2000 року на ім'я Довжик Олени Василівни.

У кінці 2003 року ОСОБА_2 іОСОБА_8 припинили подружні відносини, їх шлюб розірвано в судовому порядку і стягнуто аліменти
неповнолітній дочці.

22 квітня 2004 року розірвання
шлюбу зареєстровано в органах РАЦС.

З грудня 2003 року ОСОБА_2 зі згоди його матері -ОСОБА_5 та брата - ОСОБА_6 вселився у спірну квартиру, як член сім'ї
наймача і став проживати в ній без реєстрації.

26 вересня 2005 року квартиронаймач спірної квартири ОСОБА_5 померла і
особовий рахунок було переоформлено на члена її сім'ї - ОСОБА_6.

Відповідач після смерті матері
проживав в спірній квартирі з братом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер.

Похованням матері і брата займався
ОСОБА_2.

Після смерті матері і брата відповідач продовжував проживати в спірній
квартирі, сплачувати квартирну плату і оплачувати комунальні
послуги.

Житлово-експлуатаційна контора № 4 виконавчого комітету Білоцерківської
міської ради Київської області, достовірно знаючи, що в спірній
квартирі проживаєОСОБА_3, оскільки за
участю її працівників   складались про це
акти, подала виконавчому комітету
Білоцерківської міської ради відомості, що квартира вільна.

Згідно п. 1.18 рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради
Київської області № 376 від 8 серпня 2006 року спірну квартиру
наданоОСОБА_1 на сім'ю з чотирьох осіб та
виписано, але не врученоОСОБА_1 ордер на неї.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини справи, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і постановив законне і обґрунтоване
рішення.

Позивач по первісному позову не довів свого позову, що є її обов'язком
відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

Задовольняючи зустрічний позов, суд обгрунтовано виходив з того, що ОСОБА_2 вселився в спірну квартиру як член сім'ї наймача зі
згоди наймача та проживаючих в ній членів сім'ї
наймача, постійно з 2003 року проживає в квартирі, несе витрати по оплаті
квартирної плати та комунальних послуг і тому набув рівного права з іншими
членами сім'ї користуватись жилим приміщенням.

Правильним є висновок суду і про незаконність пункту 1.18 рішення
виконавчого комітету Білоцерківської міської
ради Київської області № 376 від 8 серпня 2006 року згідно якого спірну квартиру розподілено сім'ї ОСОБА_1 та про недійсність виписаного на ім'я ОСОБА_1 ордера № 000743
від 8 серпня 2006 року, оскільки квартира не той час не була вільною.

Доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели
до неправильного вирішення справи, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ст. 307, 308, 313, п. 1 ст. 314, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги: Житлово-експлуатаційної контори виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області та ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської від 13 вересня 2007
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців.