Справа 22ц-2635                                              Головуючий
Категорія 21                                                      Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

01 березня     2007
року                          Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого
Осипчук О.В.,

суддів                    Біляєвої
О.М., Зінов"євої А.Г.,

при секретарі
Писаревій Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Микитівському районі м. Горлівки про відшкодування
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2006 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом про стягнення з Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Микитівському районі м. Горлівки моральної
шкоди, що заподіяна ушкодженням здоров'я.

Позивач
зазначав, що він тривалий час працював на вугільному підприємстві в шкідливих і
небезпечних умовах. Згідно висновку МСЕК від 10.03.2004 року, йому вперше встановлена стійка втрата професійної
працездатності 40% безстроково
в зв'язку з професійним захворюванням -
вібраційна хвороба.

У відповідності
із Законом України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування..." він має право на відшкодування моральної шкоди, яка
заподіяна здоров'ю при виконанні трудових обов'язків.

Внаслідок
ушкодження здоров'я він має складності у побуті, постійно відчуває фізичний
біль; йому потрібні додаткові зусилля для організації життя.

Позивач просив
стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 70000 гр.

Рішенням
Микитівського районного суду м. Горлівки від 28 грудня 2006
року позов задоволений частково, з Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Микитівському районі м. Горлівки на користь позивача в
відшкодування моральної шкоди стягнуто 16000
гр.

Не погодившись
із рішенням суду, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Микитівському районі м. Горлівки подало апеляційну скаргу, в якій   просить

2

скасувати рішення та ухвалити нове
про відмову в задоволенні позову, так як суд порушив норми матеріального та
процесуального права.

В обґрунтування
скарги апелянт посилається на те, що висновком МСЕК не встановлений факт
завдання позивачеві моральної шкоди; відсутні належні докази на підтвердження
позовних вимог. Суд не врахував, що Фонд відшкодовує позивачу шкоду, заподіяну
ушкодженням здоров'я. Крім цього, вважають, що відповідальність при наявності
моральної шкоди має нести підприємство, на якому працював потерпілий, а також
що позивач при зверненні до суду пропустив строки позовної давності.

В апеляційній інстанції
представник відповідача Шестерніна Н.П. підтримала доводи апеляційної скарги,
просила її задовольнити.

Позивач
заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив її відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційний суд,
заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду першої інстанції зміні з наступних підстав.

Згідно ст.309
ч.І п.З ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Суд першої
інстанції, задовольняючи позовні вимоги частково, виходив з того, що позивач
працював на вугільному підприємстві в шкідливих умовах, що призвело до стійкої
втрати професійної працездатності 40%
з 15 січня 2004 року в зв'язку з
професійним захворюванням -
вібраційна хвороба. Ушкодження здоров'я спричиняє ОСОБА_1 моральні та
фізичні страждання, тому відповідно до Закону відповідач повинен відшкодувати
потерпілому моральну шкоду.

Суд першої
інстанції правильно встановив, що ушкодженням здоров'я при виконанні трудових
обов'язків, а саме професійним захворюванням, позивачу завдана моральна шкода,
відшкодувати яку зобов'язаний відповідач.

Відповідно до
положень статей 21, 28,
34 ч.З Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності", який набрав чинності з 01 квітня 2001 року, саме на
Фонд соціального страхування покладено обов'язок своєчасно та в повному обсязі
відшкодувати шкоду потерпілому внаслідок ушкодження його здоров'я, зокрема,
сплатити йому грошову суму за моральну шкоду при наявності факту заподіяння
шкоди. Сума страхової виплати за моральну шкоду визначається у судовому
порядку.

Однак з
висновком суду щодо визначення розміру моральної шкоди в 16000 гр., що підлягає
стягненню на користь позивача, погодитися не можна.

Відповідно до
роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про
судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"
від 31 березня 1995 року № 4, розмір
відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних
страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня

3

вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність
вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Між тим суд при
визначенні розміру моральної шкоди не врахував, що шкода, завдана здоров'ю
позивача, компенсована чітким виконанням держави щодо сплати тих виплат, які
передбачені частинами 1 та 2 статті 34 вищевказаного
Закону.

Крім цього,
висновком МСЕК визначена потреба потерпілого в санаторно-курортному та
медикаментозному лікуванні, витрати на які також відшкодовуються Фондом.

Будь-яких
переконливих доказів з приводу зміни ритму життя та звичок, продовження
активного способу життя позивач суду не надав.

Враховуючи
викладене, обставини справи, ступінь втрати професійної працездатності в
зв'язку з професійним захворюванням; стан здоров'я позивача; тривалість
моральних страждань позивача, право якого на отримання матеріального
забезпечення або соціальних послуг виникло з настанням страхового випадку у 2004 році;
апеляційний суд вважає за можливе зменшити розмір стягнутої моральної шкоди до 12000 гр.

Апеляційний суд
вважає, що доводи відповідача про те, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню, так як МСЕК не встановив факт заподіяння моральної шкоди, не є
переконливими, оскільки закон не передбачає в даному випадку обов'язковість
такого висновку. Ушкодження здоров'я, що призвело до втрати працездатності , свідчить про
наявність моральних страждань.

Також
непереконливі посилання апелянта на Закон України „Про Державний бюджет України
на 2006 рік",
яким зупинена дія статей Закону України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності" в частині
відшкодування моральної шкоди та який набрав чинності з 1.01.2006 року, оскільки
спірні правовідносини виникли до 01
січня 2006 року.

Крім цього,
відповідно до статті 25 Закону
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" усі види страхових виплат і соціальних послуг
застрахованим та особам, які перебувають на їх утриманні, а також усі види
профілактичних заходів, передбачених статтями 21 та 22
цього Закону, провадяться Фондом соціального страхування від нещасних
випадків за рахунок коштів цього Фонду.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі.

Керуючись ст.ст.307 ч.І п.З, 309 ч.І п.3,  316
ЦПК України, апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Микитівському районі м. Горлівки задовольнити частково.

Рішення
Микитівського районного суду м. Горлівки від 28 грудня 2006
року змінити.

4

Стягнути з
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в Микитівському
районі м. Горлівки на користь ОСОБА_1в відшкодування моральної шкоди 12000 (дванадцять
тисяч) гр.

Рішення набирає
чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом двох місяців з часу набрання законної сили.

Головуючий

Судді