РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАНИ

23 листопада
2007 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Одеської області в складі: головуючого Бабія А.П.

суддів:                            Гайворонського
С. П.,                          Ступакова
О.А

Сегеда СМ.                                                                                   ісаєвої
Н.В.

розглянувши
в судовому засіданні в м.  Одесі справу
за позовом державного підприємства «Національна атомна енергетична компанія
«Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична
станція» доОСОБА_1,  ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по квартплаті та комунальним послугам,  за касаційною скаргою «Національна атомна
енергетична компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька
атомна електрична станція» на рішення Енергодарського міського суду Запорізької
області від 28 липня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області
від 02 листопада 2005 року,

встановила:

В квітні
2005 року «Національна атомна енергетична компанія «Енергоатом» в особі
відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» звернулась з
позовом до ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по квартплаті та комунальним послугам мотивуючи свої
позовні вимоги тим,  що відповідачі
мешкають у квартиріАДРЕСА_1. З ОСОБА_1
укладено договір №234 від 30 серпня 1995 року про участь у витратах на утримання
будинку та прибудинкової терріторії. За період з листопада 2001 року по
листопад 2002 року відповідачі здійснювали неповну оплату за квартиру та
комунальні послуги,  внаслідок чого
виникла заборгованість в сумі 384 грн. 61 коп.
В добровільному порядку оплатити борг відповідачі не бажають,  тому позивач просив стягнути солідарно з
ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 348 грн. 61 коп.,  51 грн. витрат по сплаті державного мита.

Рішенням
Енергодарського міського суду Запорізької області від 28 липня 2005 року яке
залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 02
листопада 2005 року,  позов задоволено
частково,  стягнуто з відповідачів на
користь позивачів заборгованість по оплаті за квартиру та комунальні послуги в
розмірі 15 грн. 97 коп.,  51 грн. витрат
по сплаті державного мита. Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої
інстанції посилався на те,  що
відповідачі працюють в органах внутрішніх справ України та згідно зі  ст.  22
Закону України «Про міліцію» мають пільги з оплати житлово-комунальних послуг.

Рішенням
Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року визнані такими,

Справа №
33ц-1095/07                                                                                         Категорія
ЦП: 44

АПП

Головуючий у
першій інстанції Дьяченко
С. В.

Доповідач Ступаков О.А.

що не
відповідають Конституції України положення
ст.  58 Закону України «Про
державний бюджет на 2001 рік» щодо зупинення дії положень законодавчих актів
України в частині надання пільг,
компенсацій і гарантій,  які
фінансуються з бюджетів усіх рівнів.

В
зв'язку з наявністю у відповідачів пільг і керуючись рішенням Конституційного
Суду України від 20 березня 2002 року суд стягнув з відповідачів на користь
позивача заборгованість по комунальним платежам у розмірі 15 грн. 97 коп.,  51 грн. витрат по сплаті державного мита.

На
зазначені судові рішення «Національна атомна енергетична компанія «Енергоатом»
в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» подала
касаційну скаргу,  в якій ставиться
питання про їх скасування з посиланням на невідповідність висновків суду
обставинам справи,  неправильне
застосування судом норм матеріального права.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  дослідивши
матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи,  колегія суддів вважає,  що скарга підлягає до задоволення з таких
підстав.

Частково
задовольняючи позовні вимоги суди виходили з того,  що відповідачі є працівниками органів
внутрішніх справ України та згідно зі
ст.  22 Закону України «Про
міліцію» мають пільги з оплати житлово-комунальних послуг,  їм надається 50% знижка з їх оплати,  тому підлягає стягненню заборгованість з
урахуванням наданих відповідачам пільг.

Проте
погодитися з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій не
можна,  оскільки суди дійшли їх у
порушення вимог матеріального права.

Статтею
95 Конституції України визначено,  що
виключно Законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки
держави на загальносуспільні потреби,
розмір і цільове спрямування цих видатків. У статті 4 Бюджетного кодексу
України зазначено,  що при здійсненні
бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються
лише в частині,  в якій вони не
суперечать положенням цього Кодексу та закону про Державний бюджет України.

Згідно  ст.  12
Закону України «Про міліцію» відповідачі як працівника міліції мають пільги з
оплати житлово-комунальних послуг,  їм
надається 50% знижка з їх оплати.

Постановляючи
рішення,  суди першої та апеляційної
інстанції посилалися на ті обставини,  що
рішенням Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року визнані неконституційними
положення  ст.   ст.
58,  60 Закону України «Про
державний бюджет України на 2001 рік»,
але не звернули увагу на те,  що
зазначеним Рішенням не встановлено джерело коштів,  з якого буде здійснюватись фінансування пільг
для окремих категорій громадян,  зокрема
працівників міліції.

Статтею
53 Закону України «Про Державний бюджет України на 2002 рік» визначено джерело
покриття витрат на надання пільг,
компенсацій і гарантій громадянам,
яким вони надаються за професійною ознакою. Витрати на безоплатне
матеріальне та побутове забезпечення,  на
які згідно з законами України мають право окремі категорії працівників
бюджетних установ,  здійснюються за
рахунок коштів цих установ.

Проте,  зазначаючи,
що позивачі мають пільги з оплати житлово-комунальних послуг які повинні
надаватися за рахунок позивача суди цих положень Закону не врахували.

Суди
першої та апеляційної інстанції дослідили всі обставини справи,  однак неправильно застосували матеріальний
закон,  що регулює зазначені
правовідносини,  зважаючи на викладене
колегія судів вважає за необхідне ухвалені у справі рішення скасувати й
постановити нове - про задоволення позовних вимог державного підприємства
«Національна атомна енергетична компанія «Енергоатом» в особі відокремленого
підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» до ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по
квартплаті та комунальним послугам,
стягнувши з відповідачів на користь позивача 348 грн. 61 коп.,  51 грн. витрат по сплаті державного мита.

Керуючись  ст.
ст.  336,  341,
346 ЦПК України,  колегія суддів
Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

вирішила:

Касаційну скаргу
«Національної атомної енергетичної компанії «Енергоатом» в особі відокремленого
підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» задовольнити.

Рішення
Енергодарського міського суду Запорізької області від 28 липня 2005 року та
ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 02 листопада 2005 року
скасувати і ухвалити нове рішення.

Стягнути
зОСОБА_1,  ОСОБА_2 на користь
«Національної атомної енергетичної компанії «Енергоатом» в особі відокремленого
підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» заборгованість по квартплаті
та комунальним послугам в розмірі 348 грн. 61 коп.,  51 грн. витрат по сплаті державного мита.

Рішення
оскарженню не підлягає.