АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа  № 33ц-624кс/07 Категорія 03
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

02              жовтня 2007 року
колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Миколаївської області

в    складі:
Лисенка   П.П.,
Галущенка
О.І.    та   Колосовського    СЮ.

розглянувши в
попередньому судовому засіданні в м.
Миколаєві справу за

позовом ОСОБА_1
до КП "Аеропорт Кіровоград" про стягнення заборгованості по
заробітній платі та відшкодування моральної шкоди,

за касаційною
скаргою КП   "Аеропорт   Кіровоград"     на
рішення   Ленінського  районного
суду  м.  Кіровограда від 22 лютого 2005 р. та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської області від 07 липня 2005 p.,

встановила:

03.02.2005
р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до КП "Аеропорт Кіровоград" про
стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди,

Рішенням
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 22 лютого 2005 p.,  залишеним
без зміни ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 07 липня 2005 p.,
позов задоволено частково.

3              відповідача на користь
позивача стягнуто 1562 грн.14 коп.
в рахунок

заборгованості по заробітній платі та 500 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди.

У
касаційній скарзі ставиться питання про скасувати ухвалених по справі судових
рішень з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову,  з посиланням на неповне з'ясування судами
обставин справи,  невірну оцінку зібраних
доказів та неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши
касаційну скаргу,  колегія суддів дійшла
висновку,  що підстави для перегляду
оскаржених судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Судами
встановлено,  що позивач працював у
відповідача директором.

У травні
2003 р. його було звільнено згідно з умовами контракту,  але повного розрахунку,  всупереч вимогам  ст.
116 КЗпП України,  він не отримав.

Заборгованість
на час звільнення складала 1562 грн. 14 коп.

Відповідач
відмовляється добровільно розрахуватися з позивачем,  порушуючи право працівника на своєчасне отримання
належної винагороди за працю.

Встановивши
ці обставини на підставі наданих доказів,
суд прийшов правильного висновку про задоволення позовних вимог,  як в частині заборгованості із заробітної
плати так і в частині відшкодування моральної шкоди,  завданої порушенням трудових прав,  обґрунтовано визначивши розмір відшкодування
цієї шкоди,  з урахуванням глибини та
тривалості моральних страждань а також ступеню вини роботодавця.

Апеляційний
суд з належних підстав погодився з такими висновками суду першої інстанції та
залишив його рішення без змін,
обгрунтовано виходячи з того,  що
відсутність коштів на рахунках підприємства не може бути підставою для
звільнення роботодавця від обов'язку щодо виплати належної винагороди за працю.

Крім
того,  судова колегія врахувала і
те,  що підприємство не оспорює сам
розмір заборгованості перед позивачем і затримуючи розрахунок,  допустило порушення трудових прав звільненої
особи,  яким завдало їй моральної шкоди.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального
права,  а передбачені ч. 1  ст.
338 ЦПК України підстави для їх обов'язкового скасування,  відсутні.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновки судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України та Законом України „Про внесення
змін до Закону України „Про судоустрій України" щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року,  колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну
скаргу КП "Аеропорт Кіровоград" - відхилити,  а рішення Ленінського районного суду м.  Кіровограда від 22 лютого 2005 р. та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської області від 07 липня 2005 p., - залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.