Справа №2-1704/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
серпня 2007 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі
головуючого-судді Носова Г.С. ,  при
секретарі - Пархоменко
С. С. ,  розглянувши у
попередньому судовому засіданні в м.
Балаклія цивільну справу за позовом ОСОБА_1до гаражного товариства
"Цементник" за участю третьої особи - ОСОБА_2,  про визнання права власності на гараж,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась до суду із позовом,  в якому
просить визнати за нею право власності на гараж НОМЕР_1( старий номер
НОМЕР_1),  загальною площею 29,  5 кв.м. ,
розташований в гаражному АДРЕСА_1

В
судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і
пояснив,  що 01.12.1990 року ОСОБА_1
купила у ОСОБА_3гараж НОМЕР_1( старий номер НОМЕР_1 ),  розташований в товаристві
"Цементник" за 1 500 рублів. Згідно устава ГТ "Цементник" угоду купівлі-продажу було укладено
через правління товариства шляхом передачі ключів і перепустки. На данний час у
позивача виникла необхідність оформити право власності на гараж,  однак відсутность належним чином посвідченого
договору купівлі-продажу гаража позбавляє її можливості це зробити,  внаслідок ОСОБА_1 була змушена звернутись до
суду.

Представник
відповідача та третя особа проти задоволення позову не заперечували.

Вислухавши
представників сторін,  вивчивши матеріали
справи,  суд вважає можливим постановити
рішення при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4  ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст. 174 ЦПК
України,

Згідно
ч.4  ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Судовим
розглядом встановлено,  що рішенням
виконкому Балаклійської міської ради № 737 від 06.08.1986 року ОСОБА_4 було
надано дозвіл на будівництво на земельній ділянці НОМЕР_1,  розташованій на території кооператива "Цементник"
гаража розміром 4, 5 X 6, 0 м.  (а.с.  7)

01.12.1990 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 уклали угоду купівлі-продажу із

ОСОБА_1,  згідно якої продали ОСОБА_1
гараж НОМЕР_1 в гаражному

кооперативі "Цементник" за 1 500 рублів,  про що є розписка.                 (а.с.  5 )

19.12.2006
року було видано технічний паспорт на гараж НОМЕР_1(НОМЕР_1 ),  розташований в товаристві "Цементник"
на ОСОБА_4 (а.с.  8-9 )

Із
пояснень сторін вбачається,  що укладений
між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 договір купівлі-продажу гаража не був нотаріально
посвідчений та не пройшов державної реєстрації.

Відповідно
до  ст.
657 ЦК України договір купівлі продажу нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає посвідченню та державній реєстрації.

Статтею
218 ЦК України
передбачені правові наслідки недодержання вимоги щодо письмової форми
правочину. При цьому зазначено,  що
недодержання письмової форми правочину,
не є наслідком його недійсності.

Відповідно до ч.2  ст.  220 ЦК України якщо
сторони домовились щодо усіх істотних умов договору,  що підтверджується письмовимим доказами,  і відбулось повне або часткове виконання
договору,  але одна із сторін ухилилась
від його нотаріального посвідчення,  суд
може визнати такий договір дійсним.

Третья особя - ОСОБА_2 в
судовому засіданні підтвердили факт укладання угоди купівлі - продажу гаража
НОМЕР_1( старий номер НОМЕР_1,
розташованого на території товарства "Цементник",  чим підтвердила добросовісність володіння гаражом ОСОБА_1

Крім
того,  із довідки ГТ
"Цементник" від 10.07.2007 року вбачається,  що гараж НОМЕР_1( старий номер НОМЕР_1),  розташований в гаражному товаристві
Цементник" дійсно належить ОСОБА_1 ( а.с.
6 )

Відповідно
до ч.1  ст.  344 ЦК України особа,  яка добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито,  безперервно володіти
нерухомим майном протягом 10 років набуває право власності на це майно (
набувальна давність ),  якщо інше не встановлено
цим Кодексом.

Згідно
ч.4  ст.
344 ЦК України
право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за
рішенням суду.

Таким
чином,  оцінюючи докази в їх
сукупності,  суд приходить до
висновку,  що позов підлягає
задоволенню,  оскільки
ОСОБА_1добросовістно заволоділа гаражом
НОМЕР_1і продовжує відкрито і безперервно ним володіти протягом 17 років.
Крім того визнання за нию права власності на гараж не порушує права інших осіб.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
316,  218,  220,
328,  344,  657 ЦК
України,   ст.  ст. 10,
11,  60,  212,
215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1право власності на гараж НОМЕР_1( старий номер НОМЕР_1),  загальною площею 29, 5 кв.м. ,  розташований на території гаражного
товариства "Цементник".

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через
Балаклійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги,  або в порядку
ч.4  ст. 295 ЦПК України.