21 листопада 2007 року
Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
головуючого        Патрюка М.В.
суддів:                   Берднік І.С.,                       Прокопчука
Костенка А.В.,                             Пшонки М.П., -
розглянувши в cудовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма
«Біолог», ОСОБА_5, треті особи із самостійними вимогами: ОСОБА_6, компанія «Дніпро
Карго Лімітед», товариство з обмеженою відповідальністю «Кредо», треті особи
без самостійних вимог: Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк»,
товариство з обмеженою відповідальністю «Гавань», відділ державної виконавчої
служби Комсомольського району м. Херсона, Херсонське бюро технічної
інвентаризації, виконавчий комітет Херсонської міської ради, приватне
підприємство «Строймаркет»,  про визнання
права власності та звернення стягнення на майно, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю
«Гавань» на рішення Комсомольського районного суду      м. Херсона від 21 вересня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 30 січня 2007 року,
У червні 2006 року ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись у суд із позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Біолог» (далі - ТОВ ВКФ
„Біолог”), треті особи без самостійних вимог: відділ державної виконавчої
служби Комсомольського району м. Херсона (далі - ВДВС Комсомольського району м.
Херсона), Херсонське бюро технічної інвентаризації,  про визнання права власності та звернення
Позивачі  зазначали,
що  рішенням  Суворовського
районного  суду  м. Херсона від 17 травня 2005 року за
порушення їх прав як споживачів із ТОВ ВКФ „Біолог” було стягнуто на користь
ОСОБА_1 61 014 грн., на користь ОСОБА_3 - 16 220 грн., на користь ОСОБА_2 - 15
981 грн., на користь ОСОБА_4 - 11 632 грн.
Посилаючись на те, що відповідач
суми боргу за судовими рішеннями не виплатив, а все своє рухоме та нерухоме
майно передав третім особам з метою унеможливлення виконання судового рішення
щодо стягнення сум відшкодування, позивачі просили визнати право власності за
ТОВ ВКФ „Біолог” на все рухоме та нерухоме майно, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, та звернути стягнення на це майно.
За клопотанням  позивачів у газеті „Наддніпрянська правда”
№  51 від 7 липня 2006 року та „Урядовий
кур,єр” № 127 від 12 липня 2006 року були надруковані оголошення щодо залучення
до участі у справі осіб, які мають непогашені грошові вимоги до ТОВ ВКФ
„Біолог”, та осіб, які заперечують право власності ТОВ ВКФ „Біолог” на все
рухоме і нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1.
Ухвалами  суду
від  4  серпня
2006 року,  від  8 серпня 2006 року,  від 7 вересня 2006 року, від 15 вересня 2006
року залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог -
ТОВ „Гавань”, АКБ „Індустріалбанк” в особі його Херсонської філії, Релігійну
громаду Свідків Єгови у м. Володимир-Волинському, ОСОБА_7, виконавчий комітет
Херсонської міської ради, ПП „Будмаркет”; в якості третіх осіб, які заявляють
самостійні вимоги щодо предмета позову, аналогічні вимогам позивачів - ПП
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ТОВ „Кредо”, Компанію „Дніпро Карго
Лімітед”; в якості співвідповідача - ОСОБА_5

Ухвалами суду від 20 вересня 2006
року та 21 вересня 2006 року задоволено заяви та залишено без розгляду на
підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України позовні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та третіх осіб, які заявляли самостійні позовні вимоги, - ОСОБА_9, ПП
ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_10
Прийнята відмова Релігійної громади Свідків Єгови в м.
Володимир-Волинському від подальшої участі у справі в якості третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог.

Рішенням Комсомольського районного суду м.
Херсона від 21 вересня 2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Херсонської області від 30 січня 2007 року, визнано право власності на рухоме
та нерухоме майно, що складає цілісний майновий комплекс виробництва з
переробки полімерних відходів і виготовлення виробів із полімерних матеріалів,
яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за ТОВ ВКФ  «Біолог». Звернено стягнення за боргами ТОВ
ВКФ перед компанією «Дніпро Карго Лімітед» у сумі 328 991 грн. 28 коп., ТОВ «Кредо»
у сумі 21 150 грн. 24 коп. та ОСОБА_6 у сумі 15 625 грн. за рахунок рухомого та
нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі ТОВ «Гавань»,
посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить
рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 21 вересня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 30 січня 2007 року скасувати й
ухвалити нове рішення, яким у позові третім особам з самостійними вимогами
відмовити.

Касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що рішеннями
господарського суду Херсонської області від 11 липня 2005 року та від 22
вересня 2004 року стягнуто з ТОВ ВКФ „Біолог” відповідно на користь Компанії
„Дніпро Карго Лімітед” 328 991 грн. 36 коп. та на користь ТОВ „Кредо” 21 150
грн. 24 коп. збитків, завданих через продаж полімерних листів шиферу неналежної
якості.

Рішенням   Тячівського
районного  суду  Закарпатської
області  від  28 вересня 2004 року стягнуто з ТОВ ВКФ
„Біолог” на користь ОСОБА_6 15 625 грн. збитків, завданих через продаж
неякісного полімерного шиферу.

Судові рішення не виконані через
відсутність у ТОВ ВКФ „Біолог” майна, на яке може бути звернуто стягнення сум
за судовими рішеннями.

Задовольняючи позовні вимоги
Компанії „Дніпро Карго Лімітед”, ТОВ „Кредо” і ОСОБА_6 про визнання права
власності ТОВ ВКФ „Біолог”  на рухоме та
нерухоме майно, що складає цілісний майновий комплекс виробництва з переробки
полімерних відходів і виготовлення виробів із полімерних матеріалів, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та про
звернення стягнення за боргами ТОВ ВКФ „Біолог”; суд виходив із того, що
право власності ТОВ ВКФ „Біолог” на зазначене майно підтверджується   актом державної технічної комісії  про готовність закінченого будівництвом
обґєкта до експлуатації від 21 січня 2003 року, згідно з яким цей обґєкт
збудований відповідачем, а ні ТОВ „Гавань”, ні ОСОБА_5 не надали суду належних
доказів переходу до них права власності на це майно від ТОВ ВКФ „Біолог”.

Проте погодитись із таким висновком
суду не можна, оскільки суд дійшов його  в порушення ст. ст. 10, 215 ЦПК України, без
всебічного і повного зґясування обставин справи; без встановлення, чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони
підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;
яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України  від 5 серпня 1992 року
№ 449 “Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом  обґєктів державного замовлення” порядок
прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом  обґєктів, не включених до  державного замовлення, визначається Урядом
АРК, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними
адміністраціями за погодженням з Державним комітетом у справах містобудування і
архітектури;  а акти комісій з прийняття
в експлуатацію закінчених будівництвом обґєктів не є правовстановлюючими
документами на обґєкти будівництва.

Чи був такий порядок прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
обґєктів, не включених до
державного замовлення, встановлений Херсонською обласною  державною адміністрацією судом не зґясовано.

Заперечуючи проти предґявлених позовних
вимог, відповідач ОСОБА_5 пояснював, що відповідно до свідоцтва про право
власності від 26 серпня 2003 року він є власником будівель першої черги  виробництва з переробки полімерних відходів і
виготовлення виробів із полімерних матеріалів,
яке  знаходиться  за
адресою:  АДРЕСА_1,  та рішенням Комсомольського районного суду м.
Херсона від 10 жовтня 2003 року вказане майно вилучено з володіння ТОВ ВКФ
„Біолог”, на підтвердження чого надав копію цього свідоцтва.

Заперечуючи проти предґявлених
вимог, відповідач ТОВ „Гавань” посилалось на те, що саме це товариство є
власником спірного майна згідно із
свідоцтвом про право власності, виданим 26 липня 2004 року Херсонською
міською радою на підставі рішення виконавчого комітету від 20 липня 2004 року №
295, що  підтвердило копією цього
свідоцтва.

Належним чином суд не перевірив
указані заперечення відповідачів, не встановив, хто є власником спірного майна
на час розгляду справи,   обставини
виникнення права власності на спірне майно в ОСОБА_5 та чи переходило це право
до ТОВ „Гавань”, ухвалив рішення, яким визнав право власності на спірне майно
за ТОВ ВКФ “Біолог” за наявності інших власників цього майна, не давши при
цьому правової оцінки наданим ОСОБА_5 та ТОВ “Гавань” свідоцтвам про право
власності.

Зазначені порушення норм процесуального
права залишились поза увагою апеляційного суду.

За таких обставин ухвалені у справі
судові рішення підлягають скасуванню з
направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 336, 338, 345 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Гавань»
задовольнити частково.

Рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 21 вересня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської
області від 30 січня 2007 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                     М.В. Патрюк

Судді :                                                                І.С.
Берднік

А.В.
Костенко

Ю.В.
Прокопчук

М.П.
Пшонка