РІШЕННЯ

Іменем України

5 липня   2007 року

Лисичанський
міський суд Луганської області в складі:

Головуючого
судді: Стахової Н.В.

при секретарі
судового засідання: Гавриленко В.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  треті особи,
що не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача -
Лисичанське комунальне підприємство „Житлово-експлуатаційна контора
№5",  Лисичанський міський відділ
Управління Міністерства Внутрішніх справ України в Луганській області,  про визнання особи такою,  що втратила право користування жилою площею,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
просив визнати відповідача таким,  що
втратив право користування квартирою АДРЕСА_1,
посилаючись на те,  що 22 травня
1996 року вона разом із своїми дітьми зареєструвалася в вищеназваній
квартирі,  де на той час проживав її
чоловік ОСОБА_3. У 1997 році за вказаною адресою зареєструвалася ОСОБА_2,  яка жодного дня після реєстрації з ними не
мешкала,  а виїхала проживати зі своїм
чоловіком у місто Ровеньки Луганської області,
де і проживає по теперішній час.
Оскільки ОСОБА_2 не проживає в вищеназваній квартирі без поважних причин
більше шести місяців,  комунальні послуги
не оплачує,  просила визнати її
такою,  що втратила право користування
жилою площею.

У
судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі,  просила його задовольнити,  підтвердила викладене у ньому,  доповнивши,
що відповідач виселився з квартири добровільно,  вселятися до квартири не намагався,  замки у вхідних дверях вона не
змінювала,  перешкод у проживанні
відповідача у спірній квартирі ніхто не чинив.

Відповідач
у судове засідання не з'явився,
допитаний в порядку судового доручення Ровеньковським міським судом
Луганської області позов не визнала,
просила розглядати справу за її відсутності,  пояснивши,
що не мешкає у вказаній квартирі з 1995 року з поважних причин,  оскільки виїхала доглядати свою хвору мати -
інваліда першої групи,  після чого у неї
захворів чоловік,  який помер у 2003
році. В 2005 році їй зробили операцію по видаленню нирки,  а влітку 2005 року вона перенесла інсульт. В
жовтні вона попала у дорожньо-транспортну пригоду,  через що отримала перелом стегна та лівої
ключиці. В жовтні 2006 року вона приїжджала в місто Лисичанськ для вирішення
спірного питання у добровільному порядку,
але позивачка запропонував їй піти і більш не повертатися. В квартирі
залишилися її речі,  два крісла-ліжка,  телевізор,
секретер,  шафа,  трюмо,
диван,  холодильник,  які для неї не мають ніякої ціни. Вважає
позовні вимоги необгрунтованими,
оскільки позивач забезпечений житлом,
крім того вона згодна на обмін квартири на дві однокімнатні квартири при
умові,  що позивач сплатить борг за
комунальні послуги,  оскільки вона
оплачувала комунальні послуги приблизно до 2000 року.

Представник
третьої особи,  що не заявляє самостійні
вимоги на предмет спору на стороні позивача - ЛКП „ЖЕК №5",  проти задоволення позову у судовому засіданні
не заперечував,  оскільки вважає,  що відповідач не проживає в квартирі 25 на
кварталі Ленінського комсомолу у місті Лисичанську,  що знаходиться на балансі ЛКП
„ЖЕК№5",  понад шість місяців без
поважних причин,  комунальні послуги не
оплачує,  тому є всі підстави для
визнання ОСОБА_2  такою,  що втратила право на користування
вищеназваною квартирою.

Представник
третьої особи,  що не заявляє самостійні
вимоги на предмет спору на стороні позивача - Лисичанського MB
УМВС України в Луганській області. В судове

2

засідання не з'явився,  суду надав письмову заяву,  в якій просив слухати справу за його
відсутності.

Допитаний
у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала,
що відповідач не мешкає у квартирі з 1995 року,  з квартири виїхала добровільно,  чи приїжджала вона до позивача вона не
бачила,  але декілька раз
передзвонювалася з ОСОБА_2 ,  з розмов
якої знає,  що остання не бажає проживати
в вказаній квартирі..

Суд,  заслухавши пояснення позивача,  письмові пояснення відповідача,  представника третьої особи,  дослідивши письмові докази,  оцінивши останні у сукупності зі всіма
обставинами справи,  приходить до
наступного висновку.

У
судовому засіданні встановлено,  що 31
травня 1973 року ОСОБА_2  на сім'ю з
чотирьох чоловік,  в склад якої крім неї
входили її чоловік ОСОБА_5,  донька
ОСОБА_6,  та син ОСОБА_3,  був виданий ордер на квартируАДРЕСА_1(а.с.
6).

З копії
довідки ЛКП „Паспортна служба" вбачається,
що з 20.05.1996 року за адресою: квартира АДРЕСА_1 ОСОБА_1 зареєстрована
разом з дітьми ОСОБА_7,  ОСОБА_8 ,  з
11.04.1997 року - ОСОБА_2 . (а.с. 7).

Факт
відсутності відповідача за його місцем реєстрації понад шість місяців,  підтверджується показаннями свідка
ОСОБА_4,  довідкою голови вуличного
комітету (а.с. П),  довідкою ЛКП „ЖЕК
№5" від 18.05.2007 року № 583,
згідно якої ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 з 1996 року.(а.с.
40).

Відповідно
до ч. 1, 2  ст.  71 ЖК України при тимчасовій відсутності
наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців,  цей строк за заявою
відсутнього може бути продовжено наймодавцем,
а в разі спору - судом.

Згідно
зі  ст. . 72 ЖК України визнання особи
такою,  що втратило право користування
жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені
строки,  провадиться у судовому порядку.

Суд
вважає,  що відповідачем не надано
доказів поважності причин відсутності його у спірній квартирі,  оскільки протягом дванадцяти років відповідач
не користувався правами наймача,
передбаченими житловим законодавством України,  не звертався в житлові органи з питань
обслуговування квартири,  не ставив
питання про вселення до квартири,  не
інформував відповідні органи про перешкоди,
які робить йому позивач,  тому є
передбачені законом підстави для визнання ОСОБА_2 такою,  що втратила право користування житловим
приміщенням по зазначеній вище адресі.

На
підставі викладеного та  ст. .71, 72 ЖК УРСР,  керуючись
ст. хт.10,  11, 88,  212-215,
України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  треті особи,  що не заявляють самостійні вимоги на предмет
спору на стороні позивача - Лисичанське комунальне підприємство
„Житлово-експлуатаційна контора №5",
Лисичанський міський відділ Управління Міністерства Внутрішніх справ
України в Луганській області,  про визнання
особи такою,  що втратила право
користування жилою площею задовольнити.

Визнати
ОСОБА_2,  1940 року народження,  такою що втратила право користування житловим
приміщенням,  розташованим за адресою:
АДРЕСА_1

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської
області через Лисичанський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
винесення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або без попереднього поданим заяви про
апеляційне оскарження,  якщо скарга
подається у строк, встановлений строк подання заяви про апеляційне оскарження