У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду
України Ярема А.Г., розглянувши                      22 листопада 2007 року
касаційну скаргу виконавчого комітету Ружинської селищної ради на рішення
Ружинського районного суду Житомирської області від 31 жовтня 2006 року і
додаткове рішення цього ж районного суду від 15 лютого 2007 року та рішення
Апеляційного суду Житомирської області від 1 серпня 2007 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до Ружинської селищної ради, Ружинської районної державної адміністрації
про захист права на безпечне для життя і здоров'я довкілля, позовом першого
заступника прокурора Житомирської області в інтересах ОСОБА_2 про
зобов'язання виділення земельної ділянки для облаштування нового
кладовища,  позовом ОСОБА_3 до
Ружинської селищної ради, Ружинської районної державної адміністрації, Куцана
Петра Петровича, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 -
про захист права на безпечне для життя і здоров'я довкілля,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2004 року
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила зобов'язати відповідача
відвести земельну ділянку для облаштування нового кладовища в м. Заріччя
Ружинського району, посилаючись на те, що існуюче кладовище розташоване на
відстані                  10 метрів від
належного їй жилого будинку, проте за діючими санітарними нормами воно має бути
розміщене не менше, ніж за 300 метрів.

У лютому 2005 року
перший заступник прокурора
Житомирської області в інтересах ОСОБА_2 звернувся до
суду  із позовом, в якому просив
зобов'язати Ружинську селищну раду виділити земельну ділянку для
облаштування  нового кладовища,
посилаючись на те, що діюче кладовище розташоване на відстані 10 метрів від
жилого будинку позивача при нормативі санітарно-захисної зони для кладовищ 300
метрів. У 2000 році постановою головного санітарного лікаря району із
зазначених вище підстав було заборонено поховання на діючому кладовищі, проте
вказана постанова відповідачем не виконується.

У  квітні
2005  року  ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому
просила зобов'язати селищну раду тимчасово перенести поховання на протилежний
від пров. Ковпака бік кладовища, зобов'язати головного лікаря районної
державної санітарно-епідеміологічної служби,                  Куцана П.П. здійснювати контроль
за тимчасовим перенесенням поховань на незайняту земельну ділянку, зобов'язати
селищну раду засадити вільну територію санітарно-захисної зони кладовища до
жилих будинків хвойними і листяними деревами та стягнути з відповідачів на її
користь              3 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Всі зазначені позови
були об'єднані судом в одне провадження.

Ухвалою Ружинського
районного суду Житомирської області від 23 жовтня 2006 року до участі в справі
в якості відповідача було притягнуто Ружинську районну державну адміністрацію.

Рішенням Ружинського
районного суду Житомирської області від 31 жовтня 2006 року  позов першого заступника прокурора
Житомирської області в інтересах ОСОБА_2 задоволено та зобов'язано Ружинську
районну державну адміністрацію відвести земельну ділянку для облаштування
нового кладовища в с. Заріччя Ружинського району на відстані від жилих
будинків, що забезпечує дотримання встановлених санітарних норм. Позов ОСОБА_3
задоволено частково, визнано поховання, означене пам'ятниками ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, остаточними похованнями в правому секторі кладовища і
зобов'язано Ружинську селищну раду засадити залишки території санітарно
захисної зони між похованнями та жилим будинком ОСОБА_3 хвойними і зеленими
листяними деревами в термін до 1 травня 2007 року й стягнуто з Ружинської
селищної ради на користь ОСОБА_3 1 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та
1 000 грн. судових витрат. В задоволенні решти позову ОСОБА_3 відмовлено.

Додатковим рішенням
цього ж суду від 15 лютого 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено частково,
зобов'язано Ружинську районну державну адміністрацію відвести земельну ділянку
для облаштування нового кладовища в с. Заріччя на відстані від жилих будинків,
що забезпечує дотримання встановлених санітарних норм, та стягнуто з Ружинської
селищної ради судові витрати  по сплаті
судового збору: на користь ОСОБА_1 - 17 грн., на користь ОСОБА_3 - 17 грн. і по
7 грн. 50 коп. на користь кожної з позивачок витрат з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи й стягнуто з Ружинської районної державної
адміністрації на користь держави судовий збір - 8 грн. 50 коп. і 7 грн. 50 коп.
витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Рішенням Апеляційного
суду Житомирської області від 1 серпня 2007 року рішення Ружинського районного
суду Житомирської області від 31 жовтня 2006 року та додаткове рішення цього ж
суду в частині вимог до Ружинської районної державної адміністрації скасовано
та ухвалено нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_1, першого заступника
прокурора Житомирської області в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Ружинської
районної державної адміністрації відмовлено. Рішення Ружинського районного суду
Житомирської області від 31 жовтня 2006 року в частині вимог до Ружинської
селищної ради змінено, заборонено
поховання на кладовищі по вул. Ковпака у с.Заріччя й в частині
зобов'язання озеленити територію санітарно-захисної зони кладовища скасовано
та  в задоволенні позову ОСОБА_3 в цій
частині відмовлено. В решті рішення залишено без змін.

У обгрунтування касаційної скарги
Ружинська селищна рада  посилається на
невідповідність висновків судів обставинам справи, неправильне застосування
норм матеріального права і порушення норм процесуального права  та ставить питання про скасування судових
рішень й ухвалення нового рішення.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України  суд касаційної інстанції не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328
ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_1 до Ружинської селищної ради, Ружинської районної
державної адміністрації про захист права на безпечне для життя і здоров'я
довкілля, позовом першого заступника прокурора Житомирської області в інтересах
ОСОБА_2 про зобов'язання виділення земельної ділянки для облаштування нового
кладовища,  позовом ОСОБА_3 до
Ружинської селищної ради, Ружинської районної державної адміністрації, Куцана
Петра Петровича, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 -
про захист права на безпечне для життя і здоров'я довкілля  за касаційною скаргою виконавчого
комітету Ружинської селищної ради на рішення Ружинського районного суду
Житомирської області від 31 жовтня 2006 року і додаткове рішення цього ж
районного суду від 15 лютого 2007 року та рішення Апеляційного суду
Житомирської області від 1 серпня 2007 року   відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги
матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного
Суду України                                                      А.Г. Ярема