УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24 липня
2007 року                                                                            м.   Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Червинської
М.  Є.,
Висоцької B.C.,
Олєйникової Л.С.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розділ земельної ділянки
та виділ частки за касаційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Апеляційного суду м.
Києва від 7 вересня 2006 року,

встановила:

У квітні
2005 року ОСОБА_1   звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про розділ земельної ділянки та виділ частки,   посилаючись на те,   що на підставі рішення Печерського районного
суду м.   Києва від 25.11.2003 року за
ним визнано право власності на 1/4 частину будинку по АДРЕСА_1. Друга частина
будинку в розмірі  1/2  частини належить відповідачці. Позивач
зазначив,   що будинок розташований на
земельній ділянці розміром 774 кв.м.
,   ОСОБА_2 користується більшою
частиною ділянки. Оскільки частки будинку є рівними,   просив провести розділ земельної ділянки
порівну.

Рішенням
Печерського районного суду м.   Києва від
11.04.2006 року задоволені позовні вимоги позивача.

Рішенням
Апеляційного суду м. Києва від 7.09.2006 року рішення суду скасовано,   постановлено нове,   яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1   відмовлено.

Позивач
ОСОБА_1  подав касаційну скаргу на
рішення апеляційного суду,   посилаючись
на невірну оцінку зібраним доказам,
неправильне застосування норм матеріального і процесуального права,   в зв'язку з чим ставить питання про скасування
рішення суду апеляційного суду і залишення в силі рішення суду першої
інстанції,   що було помилково скасоване
апеляційним судом.

Колегія
суддів дійшла висновку,   що підстави для
перегляду судового рішення апеляційної інстанції відсутні,   виходячи з наступного.

Справа № 33ц-1354 кс 07                                  Категорія ЦП: 33

Головуючий у 1-й
інстанції Карабань В.М.

Доповідач
Висоцька B.C.

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог ,
апеляційний суд виходив з того,
що є ухвала суду від 24.12.1956 року про затвердження мирової угоди про
порядок користування земельною ділянкою між співвласниками будинку,  яка виконана і на місцевості встановлені
межові знаки. Угода про порядок користування і розпорядження земельною ділянкою
є обов'язковою для особи,  яка згодом придбала
відповідну частку в спільній власності жилий будинок.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1  відхилити.

Рішення
Апеляційного суду м.  Києва від 7 вересня
2006 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.