Справа 22ц-1951/07                                         Головуючий
по 1 інстанції  Костюченко Г.С.
34                                                     Доповідач
апеляційного суду Колосовський С. Ю.
УХВАЛА

Іменем України

24
жовтня 2007 р. колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

головуючого -
Вовненко Г.Ю.

суддів:
Лівійського І.В.,  Колосовського С. Ю.

при секретарі
судового засідання - Фірсовій Т.В.

за
участю: позивачки ОСОБА_1. ,
представника останньої - ОСОБА_2.,
відповідача ОСОБА_3

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу

за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення
Ленінського районного суду м.  Миколаєва
від 12 липня 2007 р.

за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визнання майна спільною сумісною власністю,

встановила:

У
березні 2007 р. ОСОБА_1  пред'явила позов до ОСОБА_3 про визнання
72/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя з
визнанням за нею права власності на 36/100 часток цього майна.

Рішенням
Ленінського районного суду м.  Миколаєва
від 12 липня 2007 р. позов задоволено частково. Постановлено визнати спірний
будинок спільною сумісною власністю сторін і за позивачкою визнано право
власності на 18/100,  а за відповідачем -
54/100 часток цього майна.

В
апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на незаконність рішення суду,  порушив питання про його скасування з
ухваленням нового рішення і відмови в задоволенні позову.

Позивачка,  в поданих запереченнях на апеляційну
скаргу,  вважає рішення суду законним і
обґрунтованим.

Апеляційна
скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як
встановлено судом і вбачається з матеріалів справи,  сторони перебували у шлюбі з січня 1997 р. по
липень 2007 р. від якого мають двох неповнолітніх дітей.

З 2002 р.
сторони проживали в квартирі АДРЕСА_2,
яка

належала відповідачу на
підставі свідоцтва про право власності на житло,  виданого 28 грудня 1995 р. Миколаївською
міською службою приватизації державного житлового фонду і за спільні кошти
здійснили її ремонт.

05
квітня 2005 р. відповідач продав зазначену квартиру,  як вказано в договорі за 2076 грн. і в цьому
ж році - 09 квітня придбав за 35218 грн. 72/100 часток житлового будинку
АДРЕСА_1.

Врахувавши
вклад кожної із сторін у придбанні зазначеного будинку,  а також у його збільшені внаслідок спільних
трудових і грошових затрат,  суд
обгрунтовано на підставі  ст.  62 СК,
ч. 1  ст.  17 Закону України "Про власність"
визнав спірне майно об'єктом спільної сумісної власності.

Що ж
стосується посилань апелянта на розписки стосовно вартості проданої квартири і
придбаного будинку,  то вони висновки
суду не спростовують,  так як ці угоди в
частині ціни визнані недійсними не були. В той же час,  інша розписка,  а саме на ім'я позивачки свідчить про
те,  що апелянт зобов'язувався подарувати
дітям 14 частину спірного будинку.

Оскільки
суд першої інстанції постановив правильне по суті і справедливе рішення,  апеляційна скарга в силу  ст.
308 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308 ЦПК,
колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3
відхилити,  а рішення Ленінського
районного суду м.  Миколаєва від 12 липня
2007 р. залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців.