УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

25 липня
2007 року                                    м.  Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Донецької
області в складі:

Лісової В.І.
ЖдановоїВ.С.  Новосядлої В.М.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1- представника
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Солом"янського районного суду
м.  Києва від 10 жовтня 2002 р. та ухвалу
Апеляційного суду м.  Києва від 05 травня
2003 р. по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 ,  ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні
власністю та виселення , -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні
2002 р. позивачка,  яка діяла від свого
імені та імені неповнолітніх дітей ОСОБА_5та ОСОБА_6,  звернулась з позовом до відповідачів про
усунення перешкод у користування 3/4 житлового будинку АДРЕСА_1,  виселення та виписку. В обгрунтування своїх
вимог посилалась на те,  що зазначений
будинок належить їй та її неповнолітнім дітям на праві власності відповідно до
договору дарування від 12.07.2002 р. У будинку є зареєстрованими та проживають
відповідачі,  які перешкоджають їм в
користуванні будинком та добровільно не виселяються.

Рішенням
Солом"янського районного суду від 10.10.2002р. ,  залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
м.  Києва від 5.05.2003 р. позов
задоволений у повному обсязі.

Задовольняючи
позовні вимоги,  суд першої інстанції
виходив з того,  що відповідачі є для
власників будинку сторонніми особами. Відповідно до  ст.
ст.  4,  48 Закону України „ Про власність"
власник на свій розсуд володіє,  користується
й розпоряджається належним йому майном та може вимагати усунення будь-яких
порушень його права,  хоч би ці порушення
і не були поєднані з позбавленням володіння,
і відшкодування завданих збитків. Договір міни зазначеного будинку на
автомобіль від 16.09.1998 р.,  на який посилаються відповідачі,  як на підставу своїх заперечень,  ними не оскаржувався,  є дійсним.

З таким
висновком погодився суд апеляційної інстанції.

В
касаційній скарзі представник відповідачів ОСОБА_1,  посилаючись на невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи,  невірну
оцінку зібраних доказів,  неправильне
застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права,  просить судові рішення скасувати ,  справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

№33ц-1422    кс 07
Категорія 16 ЦП:

АПП:

Головуючий у першій інстанції  Трубніков А. В.

Доповідач Жданова B.С.

Колегія
судців дійшла висновку ,  що підстави
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Відповідно
до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно
із вимогами частини 1 статті 335 ЦПК України,
суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу,  про перевагу одних доказів над
іншими.

Оскаржувані
судові рішення ухвалені із додержанням норм матеріального та процесуального
права,  доводи скарги не спростовують
висновків суду.

Відсутні
і передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Виходячи
з наведеного,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332,  336,  337 ЦПК України,  колегія судців Судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу      ОСОБА_1 - представника
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Солом"янського   районного суду
м.  Києва від 10 жовтня 2002   р. та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 05 травня 2003 р.    залишити без змін.

Ухвала скарженню не підлягає.