Справа №2-3147/07
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2007 року
Кіровський районний су
д м. Кіровограда
в складі:
головуючого судді - Павелко
І.Л.
при секретарі - Рудніко
вій О.О.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кіров
ограді справу за позовом ОС
ОБА_1 до ТОВ "Елісаветградсь
ка транспортна компанія" про
поновлення на роботі і стягн
ення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу та ст
ягнення моральної шкоди , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду
з позовом в якому просить пон
овити його на роботі на посад
і водія тролейбусу. Вказуючи
, що 21.05.2007 року був звільнений за
п.3 ст. 40 КЗпП України. Вважає св
оє звільнення незаконним вка
зуючи, що не було згоди профс
пілковою організації на його
звільнення і за один і той же
проступок двічі не може бути
покарання.
Просить стягнути середній
заробіток за час вимушеного
прогулу в сумі 8605 грн.08 коп. та м
оральну шкоду в сумі 24442 грн. 56 ко
п.
Представник відповідача п
озовні вимоги не визнав.
Заслухавши пояснення пози
вача його представника, пред
ставника відповідача, дослі
дивши матеріали справи суд н
аходить позов який задоволен
ню не підлягає.
Встановлено, що позивач зг
ідно наказу № ТК/К-00151 від 01.12.2004 рок
у був прийнятий на роботу у ТО
В" Єлисаветградська транспор
тна компанія на посаду водія
тролейбусу.
Наказом № 59 від 14 лютого 2007 рок
у ОСОБА_1 за грубе порушен
ня посадової інструкції та п
равил внутрішнього трудовог
о розпорядку притягнута до д
исциплінарної відповідальн
ості у вигляді оголошеної до
гани.
Наказом № 196 а від 10.05.2007 року О
СОБА_1 за грубе порушення по
садової інструкції притягну
то до дисциплінарної відпові
дальності у вигляді оголошен
ня догани.
11.05.2007 року ОСОБА_1 знову до
пустив порушення п.2.9 посадово
ї інструкції водія тролейбус
у, а саме палив та користував
ся мобільним телефоном під ч
ас руху тролейбуса, про що бу
ли складені відповідні допов
ідні.
Тому 11.05ю2007 року були видані н
акази № 200 та № 205, 206.
Таким чином твердження по
зивача, що за одне порушення
до нього було застосовано дв
а види дисциплінарного стягн
ення не відповідають дійснос
ті.
Доводи позивача щодо його у
часті у комісії з ведення пер
еговорів з власником чи упов
новаженим ним органом, а відт
ак поширення на нього ст. .252 КЗ
пП України безпідставні.
Відповідно до ст. . 14 Закону У
країни "Про порядок вирішенн
я колективних трудових спорі
в, незалежними посередникам
и, членами примирних комісій
та трудових арбітражів на ча
с роботи у примирних органах
, утворених відповідно до цьо
го закону, гарантується збер
еження місця роботи/ посади/ і
середнього заробітку, а тако
ж на них поширюються гаранті
ї, передбачені Кодексом зако
нів про працю України для виб
орних профспілкових працівн
иків, членів рад підприємств
і рад трудових колективів.
Гарантії таким чином надаю
ться згідно законодавства; н
езалежним посередникам; член
ам примирних комісій утворен
их відповідно до Закону Укра
їни "Про порядок вирішення ко
лективних трудових спорів" ; ч
ленам трудових арбітражів ут
ворених відповідно до Закону
України "Про порядок вирішен
ня колективних трудових спор
ів".

Примирна комісія утворюєт
ься після виникнення колекти
вного трудового спору/конфлі
кту/, а до цього формуються ви
моги найманих працівників, я
кі розглядаються власником ч
и уповноваженим ним органом.

В даному випадку 17.04.2007 року бу
в в зареєстрований трудовий
спір, а згідно наказу № 161 від 16.
04.2007 року позивач став членом к
омісії з ведення переговорів
з адміністрацією від найман
их працівників. Комісія ство
рена до виникнення спору.
Примирна комісія утворюєт
ься після виникнення колекти
вного трудового
спору, а до цього формуютьс
я вимоги найманих працівникі
в, які розглядаються
власником чи уповноважени
м ним органом. І лише за умови
відхилення власником чи
уповноваженим ним органом
заявлених вимог та прийнятт
я рішення
уповноваженими предста
вниками про незгоду з
рішенням власника чи
уповноваженого ним органу
виникає колективний трудови
й спір.
В даному випадку справа не
дійшла ні до виникнення коле
ктивного трудового спору, ні
доутворення примирної коміс
ії, а на момент звільнення по
зивача була стадія висування
вимог та їх розгляду.
На виконання вимог чинного
законодавства, перед видаче
ю наказу про звільнення з роб
оти 11.05.2007 року керівником підпр
иємства було видано наказ № 205
"Про передачу матеріалів на п
рофком для надання попереднь
ої згоди на звільнення ОСОБ
А_1
На вказане звернення згідн
о витягу з протоколу № 9 від 17.05.20
07 року про ненадання згоди на
звільнення ОСОБА_1 , а в зв
'язку з тим, що він є членом ком
ісії, уповноваженої предста
вляти інтереси трудового кол
ективу у трудовому спорі між
трудовим колективом та адмі
ністрацією.
В рішенні немає обґрунтува
ння відмови у згоді не звільн
ення, тому у відповідності до
ст. . 39 Закону України " Про проф
есійні спілки їх права та гар
антії діяльності, роботодав
ець має право звільнити прац
івника без згоди виборного о
ргану профспілки.
Відмова профкому у поданні
попередньої згоди на звільн
ення ОСОБА_1 є необгрунто
ваною, оскільки факт членств
а ОСОБА_1 у комісії, уповн
оваженої представляти інтер
еси трудового колективу у тр
удовому спорі між трудовим к
олективом та адміністрацією
не дає йому привілей.
Доводи позивача та його пре
дставника про те, що документ
и про проступок за 11.05.2007 року де
вказано, що він палив і корис
тувався мобільним телефоном
під час руху тролейбуса сфал
ьсифіковані і такого випадку
не було нічим не спростовуют
ься і в суді ствердження не зн
айшло.
Керуючись Законом України
"Про порядок вирішення колек
тивних трудових спорів" Зако
ном України, Про професійні с
пілки їх права та гарантії ді
яльності", ст. ст. 116, 237КЗпП Ук
раїни, ст. 213-218 ЦПК України, суд
, -

ВИРІШИВ:

Позові ОСОБА_1 до ТОВ " Є
лісаветградська транспортн
а компанія " про поновлення
на роботі і стягнення сере
днього заробітку за час вим
ушеного прогулу та стягнення
моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскарже
но в апеляційному порядку шл
яхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення за
яви про апеляційне оскарженн
я і поданням після цього прот
ягом 20 днів апеляційної скарг
и, з подачею її копії до апеля
ційної інстанції або в поряд
ку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.