Справа №2-239/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2007 року       Кельменецький районний суд Чернівецької
області

у складі:

головуючого - судді:                                       Харабари
І.В.

при секретарі:                                                  Дєдовій
B.C.

за участю позивачки:                                        ОСОБА_1

її представника:                                                 ОСОБА_2

представника відповідача:                             Фортуни
А.Г.

розглянувши
в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Івановецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області про
визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  подала до суду позовну заяву,  в якій з урахуванням уточнених в судовому
засіданні позовних вимог,  просить
визнати за нею право власності на самочинно збудовані споруди,  а саме житловий будинок позначений в
інвентарній справі доданій до позовної заяви літерою „А-І" вартістю 11889 гривень,  сарай позначений літерою „Б" вартістю 6694 гривні,  навіс позначений літерою „Б' " вартістю 2126 гривень,  сарай позначений літерою „В" вартістю 4075 гривень,  сарай позначений літерою „Г" вартістю 697 гривень,  ворота позначені №1 вартістю 526 гривень,  огорожу позначену №2 вартістю 339 гривень,  що знаходяться по АДРЕСА_1,  загальна дійсна вартість яких становить 26346   гривень.

Представник
відповідача сільський голова с
Іванівці Кельменецького району Чернівецької області Фортуна А.Г. позов
визнав з тих підстав,  що ОСОБА_1  згідно договору оренди,
який був укладений 21
листопада 2006 року між
позивачкою та Івановецькою сільською радою,
є користувачем земельної ділянки,
яка знаходиться в АДРЕСА_1,  на якій розташовані самочинно збудовані споруди,  які залишились після смерті ОСОБА_3
Івановецька сільська рада,  як власник
цієї земельної ділянки не заперечує щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на
самочинне будівництво. Визнання позову не суперечить закону та не порушує
права,  свободи чи інтереси інших осіб.

Позивачка
ОСОБА_1  та її представник ОСОБА_2 в судовому
засіданні підтримали позовні вимоги та обґрунтовуючи їх посилалися на те,  що господарство,  яке розташоване в АДРЕСА_1 було побудоване
покійною матір'ю позивачки ОСОБА_3,  яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивачка

не
змогла оформити за собою право власності на будинок та інші споруди,  які залишилися після смерті ОСОБА_3. в
порядку спадкування,  поскільки вони є
самочинним будівництвом.

21 листопада 2006 року позивачка
уклала із Івановецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької
області договір оренди земельної ділянки площею 0, 25 Га,  яка розташована в АДРЕСА_1,
на якій розміщене вищевказане самочинне будівництво.
Позивачка,  як користувач земельної
ділянки,  на якій розташоване самочинне
будівництво просить визнати за нею право власності на вищевказані самочинно
збудовані споруди.

Представник
відповідача сільський голова с
Іванівці Кельменецького району Чернівецької області Фортуна А.Г. в судовому
засіданні пояснив,  що ОСОБА_1  згідно договору оренди,
який був укладений 21
листопада 2006 року між
позивачкою та Івановецькою сільською радою,
є користувачем земельної ділянки,
яка знаходиться в АДРЕСА_1,  на якій розташовані самочинно збудовані
споруди,  які залишились після смерті
ОСОБА_3 Івановецька сільська рада,  як
власник цієї земельної ділянки не заперечує проти визнання за ОСОБА_1 права
власності на самочинне будівництво,  яке
розташоване за вищевказаною адресою. Самочинно збудовані споруди не порушують
права інших осіб.

Судом
встановлено,  що 21 листопада 2006 року позивачка ОСОБА_1  уклала з Івановецькою сільською радою
Кельменецького району Чернівецької області договір оренди земельної ділянки
розміром 0, 25 Га для обслуговування житлового будинку і господарських
будівель,  яка розташована в АДРЕСА_1 строком на один
рік. Таким чином позивачка згідно
ст.  93 ЗК України є її
користувачем.  На даній земельній ділянці
знаходяться житловий будинок та інші споруди,
які зазначені у зведеному акті інвентарної справи,  а саме житловий будинок позначений в
інвентарній справі доданій до позовної заяви літерою „А-І" вартістю 11889 гривень,  сарай позначений літерою „Б" вартістю 6694 гривні,  навіс позначений літерою „Б' " вартістю 2126 гривень,  сарай позначений літерою „В" вартістю 4075 гривень,  сарай позначений літерою „Г" вартістю 697 гривень,  ворота позначені №1 вартістю 526 гривень,  огорожа позначена №2 вартістю 339 гривень,  загальна дійсна вартість яких становить 26346 гривень,  які були побудовані без належного дозволу та
належно затвердженого проекту,  тобто
самочинно. Дане самочинне будівництво не суперечить суспільним інтересам,  не порушує права інших осіб,  а також
санітарні та екологічні норми і правила.

Визнання
представником відповідача позову не суперечить закону,  не порушує права та інтереси інших осіб.

Згідно
ч.5  ст.
376 ЦК України,  на вимогу власника (користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно,  яке самочинно збудоване на ній,  якщо це не порушує права інших осіб.

Враховуючи
наведене,  суд вважає,  що позов ОСОБА_1  слід задовольнити та визнати за нею право
власності на житловий будинок та господарські і побутові споруди,  які розташовані в АДРЕСА_1.

Керуючись
ст.   ст.
376,  392 ЦК України,   ст.
ст.  3,  8,
10,  15,  79,
88,  130,  174,
213,  214,  215 ЦПК України ЦПК
України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовані житловий будинок та інші
споруди,  які зазначені у зведеному акті
інвентарної справи та розташовані в АДРЕСА_1,  а саме на житловий будинок позначений в інвентарній
справі доданій до позовної заяви літерою „А-І" вартістю 11889 гривень,  сарай позначений літерою „Б" вартістю 6694 гривні,  навіс позначений літерою „Б' " вартістю 2126 гривень,  сарай позначений літерою „В" вартістю 4075 гривень,  сарай позначений літерою „Г" вартістю 697 гривень,  ворота позначені №1 вартістю 526 гривень,  огорожу позначену №2 вартістю 339 гривень,  загальна дійсна вартість яких становить 26346   гривень.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про
апеляційне оскарження,  якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
буде подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження,  рішення суду набере законної
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги,  рішення,
якщо його не буде скасовано,
набере законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення до Кельменецького районного суду. Апеляційна скарга на
рішення може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Кельменецький
районний суд.