У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2007 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого Яреми А.Г.,
суддів:Левченка Є.Ф., Лихути Л.М., Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину майна в порядку спадкування за законом та його поділ і за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення від спадщини та визнання права власності на предмети домашньої обстановки та вжитку,

в с т а н о в и л а:

У січні 2002 року ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулися в суд із позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину майна в порядку спадкування за законом та його поділ.

Зазначали, що в ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер їх батько - ОСОБА_4 який перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3

Після смерті батька залишилася спадщина у вигляді квартири, автомобіля, гаража, акцій, вкладів у банку.

Посилаючись на те, що вони успадкували частину зазначеного майна, а відповідачка в добровільному порядку відмовляється провести його поділ, просили задовольнити їх позов.

У травні 2002 року ОСОБА_3 звернулася в суд із зустрічним позовом про усунення від спадщини та визнання права власності на предмети домашньої обстановки та вжитку.

Зазначала, що останні роки свого життя спадкодавець тяжко хворів, а позивачі ухилялися від виконання своїх обов'язків по утриманню спадкодавця, а тому просила усунути їх від спадщини.

Та, крім того, вважала, що вона набула права власності на предмети домашньої обстановки та вжитку, оскільки проживала спільно з спадкодавцем.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 3 березня 2004 року позовні вимоги ОСОБА_1 ОСОБА_2 задоволені частково: визнано за кожним із них право власності на 1/3 частину спадкового майна та стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивачів в порядку поділу спадкового майна 62 046 грн. грошової компенсації та 569 грн. 46 коп. державного мита.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково: визнано за нею право власності на предмети домашньої обстановки та вжитку: спальний гарнітур, 3 килими, 4 картини, телевізор Sony, старовинну ікону, комплект м'яких меблів, журнальний столик, музичний центр, стінку з натурального дерева, відеомагнітофон Sony, телевізор, лампу чорного кольору, палас, комплект кухонних меблів з натурального дерева коричневого кольору, холодильник двокамерний Норд, телевізор Тошіба, пральну машинку Веко, комплект меблів для передпокою.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 6 березня 2006 року рішення Галицького районного суду м. Львова від 3 березня 2004 року в частині стягнення грошової компенсації за належні частки квартири та гаража скасовано та ухвалено нове, яким за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано право власності за кожним на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 та на 1/6 частину гаража в кооперативі Керченський АДРЕСА_2,

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 грошову компенсацію за належну в порядку спадкування 1/6 частини вартості автомобіля Мерседес-Бенц С 220 у розмірі 11 784 грн. 66 коп. та 4 635 грн. вартості ідеальної частки акцій ВАТ Селянський комерційний банк.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказані судові рішення, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що діти померлого ОСОБА_4 успадкували 1/3 частину його майна і в порядку його поділу відповідачці належить сплатити позивачам 62 046 грн. грошової компенсації.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове, апеляційний суд вважав, що позивачі успадкували 1/6 частину майна.

Однак, відмовив у його поділі, посилаючись на те, що такі вимоги позивачами не заявлялись.

Проте повністю погодитися з такими висновками судів не можна.

Так судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_4 не залишивши заповіту.

Спадкоємцями за законом після його смерті є - дружина ОСОБА_3 та двоє дітей - ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Усі спадкоємці прийняли спадщину шляхом звернення з заявами до нотаріальної контори.

Спадщина відкрилася на Ѕ частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1, Ѕ частину гаража в кооперативі Керченський у м. Львові, Ѕ частину автомобіля Мерседес - Бенц С 220, акції банку Дністер, грошові вклади в банку, предмети домашньої обстановки та вжитку.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

За таких обставин, апеляційний суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що позивачі набули право власності на 1/6 частину спадкового майна і підставно скасував рішення суду першої інстанції в частині визнання за позивачами права власності на 1/3 його частину.

Разом з тим, висновки апеляційного суду про те, що вирішуючи спір, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, заявлених ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки провів поділ спадкового майна та без згоди позивачів, виділив їм грошову компенсацію, не можна визнати обґрунтованими, оскільки позивачами, поряд з позовними вимогами про визнання права власності на частину спадкового майна були заявлені вимоги і про його поділ.

Не можна погодитись із висновками судів в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь позивачів вартості 1/3 частини простих іменних акцій ВАТ Селянський комерційний банк Дністер, власником яких був ОСОБА_4

Судами встановлено, що в період шлюбу з ОСОБА_3, ОСОБА_4 придбав 2781000 акцій ВАТ Селянський комерційний банк Дністер номінальною вартістю 27 810 грн.

Відповідно до ст. 4 Закону України Про цінні папери і фондову біржу (у редакції 1991 року) акцією визнається цінний папір без установленого строку обігу, що засвідчує дольову участь у статутному фонді акціонерного товариства, підтверджує членство в акціонерному товаристві та право на участь в управлінні ним, дає право його власникові на одержання частини прибутку у вигляді дивіденду, а також на участь у розподілі майна при ліквідації акціонерного товариства.

Ухвалюючи рішення про покладення на відповідачку обов'язку по відшкодуванню у грошовому виразі вартості іменних акцій ВАТ Селянський комерційний банк Дністер, суд, усупереч вимогам ст.ст. 202, 203 ЦПК України (в редакції 1963 року) положення зазначеного закону не врахував, у рішенні не навів правових підстав стягнення з відповідачки грошової компенсації на користь позивачів.

За таких обставин, судові рішення в частині поділу спадкового майна - двохкімнатної квартири, гаражу, автомобіля Мерседес-Бенц С 220, акцій акцій ВАТ Селянський комерційний банк Дністер підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Судові рішення в частині позовних вимог про усунення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від спадщини ухвалені судами з дотриманням вимог матеріального і процесуального права і доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 3 березня 2004 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 6 березня 2006 року в частині поділу спадкового майна - двохкімнатної квартири, гаражу, автомобіля Мерседес-Бенц С 220, акцій ВАТ Селянський комерційний банк Дністер скасувати, а справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

У решті судові рішення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Г. Ярема
Судді:Є.Ф. Левченко
Л.М. Лихута
Л.І. Охрімчук
Ю.Л. Сенін