Справа№2-73807р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

29 травня 2007 р.

Красноперекопській міськрайонний суд АР Крим

у складі:                                           головуючого судді          Литвиненко В.П

при секретарі                                     Гірській Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Красноперекопську справу за позовом ОСОБА_1  до Красноперекопської
міської Ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася з позовом до суду до відповідачів про визнання права власності у порядку спадкування за законом  на облігацію Державної цільової безпроцентної позики №0069242 видану у 1990 році для
придбання автомобіля „Москвич-2142",
„Москвич-2141" вартістю 10000 рублів, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1її чоловіка - ОСОБА_4, мотивуючи вимоги тим, що вона є єдиною спадкоємцею після померлого, оскільки інші
спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини.

У судовому
засіданні позивачка підтримала вимоги позову та наполягає на їх задоволенні.

Відповідачі по справі в судове
засідання не з'явилися, надіслали клопотання про розгляд справи у
їх відсутність.

Ухвалою суду
від 03.05.2007 року до участі у справі у якості 3-ї особи залучено ВАТ „Державний ощадний банк України", яке належним
чином повідомлено.

Вислухавши позивачку, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
обгрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом, окрім
пояснень позивачки, досліджені надані позивачкою документи: свідоцтво про укладення шлюбу між ОСОБА_4. та ОСОБА_5.;
свідоцтво про смерть ОСОБА_4.; облігація Державної цільової безпроцентної позики 1990
року для придбання автомобіля
„Москвич-2142", „Москвич-2141" вартістю 10000 рублів власником якої є ОСОБА_4.; свідоцтва про народження ОСОБА_2. та ОСОБА_3.; свідоцтво про укладення шлюбу між
ОСОБА_6 і ОСОБА_3.; повідомлення Красноперекопської районної
державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на облігацію Державної цільової безпроцентної позики № 0069242, видану у 1990 році на
десять тисяч рублів; також судом досліджені заяви ОСОБА_3. і ОСОБА_2про їх відмову у прийнятті спадщини на користь ОСОБА_1 і згоду з її позовними вимогами.

Судом
встановлено, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_4. відкрилася спадщина у вигляді облігації Державної цільової безпроцентної
позики №0069242 виданої у 1990 році для придбання автомобіля
„Москвич-2142", „Москвич-2141" вартістю 10000 рублів, власником якою він був.

Позивачка була
жінкою померлого, є спадкоємицею першої черги за законом. На день смерті спадкодавця, спадкоємцями за законом першої
черги є також діти померлого- ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідачі по справі, які від своєї частки
у спадщині відмовилися на користь позивачки.

Згідно зі
ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти спадкодавця і той з
подружжя, який його пережив. В установлений ст. 1270 ЦК України строк, позивачка звернулася до нотаріальної
контори за прийняттям

2

спадщини, але
їй було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки виправлення помилки
на облігації зроблено неналежним чином.

Відповідно
ст.328 ЦК України, право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття
права власності не встановлено судом. Разом з цим, однією з підстав припинення права власності на підставі ст. 346 ЦК України є смерть власника.

До складу
спадщини, за ст. 1218 ЦК України, входять всі права і
обов'язки, що належили спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про практику розгляду судами України спарв про спадкоємство", якщо у встановлений законом
строк для прийняття спадщини позивач вступив в
управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на
спадкове майно, при цьому питання про продовження пропущенного строку не вирішується.

Право на
спадщину після померлого ніким з фізичних (юридичних) осіб не оспорюється. Наявність інших спадкоємців, крім позивачки,
які заявляють право на спадщину, не встановлено. З
урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, якими позивач обґрунтовує свої
позовні вимоги. Підстав неправомірності набуття права на спадкове майно судом
не встановлено. Також судом не встановлено підстав
для усунення позивачки від права на спадкування.

Згідно зі ст.
1296 ЦК
України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може
одержати свідоцтво про право на спадщину, при цьому відсутність свідоцтва про
право на спадщину, не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи
вишевикладене, що підстав для відмови у задоволенні позову не має, в зв'язку з чим, суд вважає, за можливе визнати за
ОСОБА_1 право власності у порядку
спадкування за законом  на облігацію
Державної цільової безпроцентної позики №0069242 видану у 1990 році для придбання автомобіля „Москвич-2142",
„Москвич-2141" вартістю 10000 рублів, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1її чоловіка - ОСОБА_4.

Судові витрати, пов'язані з
розглядом справи, на прохання позивачки, відносяться на її рахунок.

На підставі
викладеного і керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 328, 346, 1218,1261,1270,1296 ЦК України, ст.ст. 10,11,13, ЗО,
60,208,209,212 - 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1  до Красноперекопської міської
Ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності
на спадкове майно, -  задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Красноперекопська   право власності у порядку спадкування за
законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1її
чоловіка - ОСОБА_4, на облігацію Державної цільової безпроцентної позики №0069242 видану у 1990
році для придбання автомобіля
„Москвич-2142", „Москвич-2141" вартістю 10000 рублів.

Судові витрати віднести за рахунок
позивачки.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду АР Крим   через
Красноперекопській міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.