Справа №2-2670/07
РІШЕННЯ

Іменем України

5 жовтня 2007 року  Рівненський міський суд Рівненської області

В особі головуючого судді
Панас О.В.

при секретарі   Шиляеві
П.О.

з участю адвоката           ОСОБА_6.,  ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Рівне
цивільну справу за позовом ОСОБА_5

до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4третя особа
Управління МВС України в Рівненській області відділення у справах громадянства,  імміграції та реєстрації фізичних осіб про
виселення без надання іншого житлового приміщення та зняття з реєстрації,  -

встановив:

ОСОБА_5. звернулася до
Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_1,  ОСОБА_2.,
ОСОБА_3.,  ОСОБА_4. третя особа
Управління МВС України в Рівненській області відділення у справах
громадянства,  імміграції та реєстрації
фізичних осіб про виселення без надання іншого житлового приміщення та зняття з
реєстрації.

Свої вимоги
обґрунтовує тим,  що згідно договору
купівлі-продажу від 20.07.2006р. вона є власницею 33/100 ідеальної частки будівлі
гуртожитку,  що знаходиться за адресою:
м.  АДРЕСА_1. Згідно квартирної картки в кімнаті АДРЕСА_1 ОСОБА_1,
ОСОБА_2.,  ОСОБА_3.,  ОСОБА_4.,
зареєстровані без права на житло за вищевказаною адресою з 11.11.1993р.
згідно розпорядження ДП „Центр-Сервіс" № 13 від 29.01.1993р. Враховуючи
те,  що змінився власник даної частини
гуртожитку,  і вона має намір
користуватися своєю власністю у повному обсязі,
нею було розіслано повідомлення про звільнення вищевказаної кімнати
відповідачами. Однак,  відповідачі
кімнати не звільнили,  хоча з 2003 року не проживають. Просить виселити відповідачів без
надання іншого житла та зняти з реєстрації.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала. Пояснила,  що
вона є власниця кімнатою 42
і має намір користуватися своєю власністю. Вільного житла,  яке б могла надати відповідачам,  немає. Просила позов задовольнити.

Відповідачка
ОСОБА_2. від свого імені та від імені її довірителів відповідачів
ОСОБА_1ОСОБА_3.,  ОСОБА_4. позов не
визнала. Пояснила,  що три кімнати в
гуртожитку по АДРЕСА_1їх сім'я отримала в рахунок обміну з малосімейки.
Пояснила,  що спірне житло отримував
чоловік за місцем роботи в „ЖитлобудІ",
де пропрацював 14 років. Звільнився в 1996 році. Оскільки роботи в м.  Рівне
знайти не змогли,  то в 1999 році поїхали на заробітки до Чехії. Коли приїзжали в м.
Рівне,  то зупинялися в своїй квартирі.
Іншого житла в м. Рівне не мають. Про аукціон,
на якому була продана їх квартира,
їй нічого не відомо. Також пояснила,
що ліквідатор ОСОБА_8 телефонувала їй,
та говорила,  що вона може
викупити свою квартиру у ОСОБА_9 за 40 тис. $.  Просила в позові
відмовити.

Представник відповідачки
ОСОБА_2.ОСОБА_4. позов не визнала. Дала аналогічні пояснення. Просила в позові
відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,  дослідивши письмові матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності,  суд
прийшов до наступних висновків.

Судом
встановлено,  що згідно договору
купівлі-продажу від 20.07.2006 року посвідченого приватним
нотаріусом ОСОБА_10. Рівненського міського нотаріального округу,  зареєстрованого в реєстрі за № 4087,  та зареєстрованого в електронному
Реєстрі прав власності на нерухоме майно 02.08.2006р.,  ДП «Рівнебуджитло» АТЗТ фірми «Рівне буд» в
особі ліквідатора ОСОБА_8 І.І. продала,
а ОСОБА_5. купила 33/100 ідеальної частки будівлі гуртожитку,  що знаходиться в м.  АДРЕСА_1Продаж було вчинено на підставі
Протоколу № 1 проведення публічних торгів
(аукціону) від 19.05.2006 року. Згідно даного договору,  за заявкою власника відчужено:
приміщення  ІІ поверху: 2-11 жила; 2-12 - жила; 2-13 кладова; 2-14 жила; 2-15 жила; 2-16 кладова; 2-17 жила; 2-18 жила; 2-19 кухня; 2-20 умивальник; 2-21 туалет; 2-22 коридор; ІІІ - коридор. Приміщення ІІІ поверху : 1-1 коридор; 1-2 жила; 1-3 жила; 1-4 кухня; 1-5 санвузол; 1/2 ІІ- коридор,  загальною площею 137, 5 кв.м.  Згідно з проведеним розрахунком складають
33/100 ідеальної частки. З оглянутих судом оголошень в газеті «Вісті
Рівненщини» № 94 від 16.12.2005р.,  №
30-31 від 28.04.2006р. вбачається,  що
спірне приміщення двічі виставлялося на аукціон з продажу майна
підприємства-банкрута.

Згідно витягу
про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_5 на праві приватної
власності на підставі договору купівлі-продажу від 20.07.2006 року посвідченого
приватним нотаріусом ОСОБА_10. Рівненського міського нотаріального округу,  зареєстрованого в реєстрі за № 4087 належить
33/100 будинку,  гуртожитку по АДРЕСА_1 з
02.08.2006
року.

Також судом встановлено,  що згідно Розпорядження ДП
„Центр-Сервіс" № 13
від 29.01.1993р. для покращення житлових умов до одержання квартири згідно
черги виділено кімнату №
42 житловою площею 21.69
м-кв. в гуртожитку для малосімейних по АДРЕСА_1 на сім'ю ОСОБА_1 - осн.
к/н; ОСОБА_2. - дружина; ОСОБА_4. - дочка; ОСОБА_3. - син. Розпорядження видане
на підставі рішення адміністрації та профкому протокол № 21 від 28.12.1992 р. Житлова площа
виділяється на час роботи в державному підприємстві „Центр-Сервіс".

Так,  згідно по квартирної картки ОСОБА_1,  ОСОБА_2.,
ОСОБА_4.,  ОСОБА_3. рахуються
прописаним в кв. 42/43 по АДРЕСА_1,  житловою площею 21, 09 кв.м. ,  постійно.

З оглянутих в суді карток прописки
вбачається,  що: ОСОБА_1 прописаний по
АДРЕСА_1з 11.11.1993 р.,  ОСОБА_2.
прописаний в по АДРЕСА_1з 11.11.1993
p.,  ОСОБА_4. прописаний в по АДРЕСА_1з 11.11.1993 p.,
ОСОБА_3. прописаний в по АДРЕСА_1з 09.03.1998 р. Відповідачі
прописані в гуртожитку по даний час.

З дослідженого
поетажного плану на гуртожиток АДРЕСА_1 вбачається,  що спірне житло на Ш поверсі складається:
жила кімната 1-2 - 17, 3 кв.м. ; жила кімната 1-3 - площею 9, 3 кв.м. ; кімната 1-4 - площею 9, 0 кв.м. ; санвузол і ванна 1-5 -площею 3, 0 кв. м. ; коридор 1-1 - площею 4, 4 кв.м. .

З трудової книжки на ім'я ОСОБА_1
вбачається,  що в період з 24.06.1982
року по 03.05.1996 року він працював в системі Рівненського промислово
будівництва,  та був звільнений за
власним бажанням за  ст. . 38 КЗпП
України,  згідно наказу №96-п від
11.03.1996р.

Дослідженим в
судовому засіданні листом відділу у справах громадянства,  імміграції та реєстрації фізичних осіб № 427
від 01.02.2007року підтверджується,  що
громадяни ОСОБА_1,  ОСОБА_2.,  ОСОБА_3.,
ОСОБА_4.,  зареєстровані за
адресою м. АДРЕСА_1 з питань оформлення виїзду на постійне місце місце
проживання за кордон,  не зверталися.

З досліджених судом актів від
05.08.2006р.,  21.11.2006р.,  09.01.2007р.,
складеними комісійно вбачається,
що сім'я ОСОБА_1 в спірній квартирі не проживає з 2003року. Зазначені
акти суд оцінює критично,  оскільки судом
достовірно встановлено,  що відповідачі

відсутні за
основним місцем проживання у зв'язку з роботою за межами України,  що суд вважає як поважною причиною. Крім
того,  відмітки в оглянутому закордонному
паспорті відповідачки ОСОБА_2. підтверджується,
та інформація ВСПРФО про відсутність даних про виїзд сім'ї ОСОБА_1 на
постійне місце проживання за кордон,  дає
суду підстави вважати що відповідачі періодично поверталися в Україну,  а оскільки позивачкою не доведено,  а судом не встановлено наявності іншого житла
у відповідачів,  то суд при йшов до
висновку,  що в періоди перебування в
Україні вони зупинялася у спірній квартирі.

Як
встановлено Примірним положенням про гуртожитки,  затвердженого постановою РМ УРСР від
03.06.1986р. № 208 у відповідності у відповідності до  ст. . 131 ЖК України,  з гуртожитку без надання іншого жилого
приміщення не можу бути виселено осіб,
які пропрацювали на підприємстві,
в установі,  організації,  що надала їм площу у гуртожитку,  не менше як десять років.

Суд
прийшов до висновку,  що ОСОБА_1. та
членам його сім'ї у зв'язку з роботою,
на підстав розпорядження була надання житлова площа в належному
підприємству на праві власності гуртожитку № АДРЕСА_1,  де відповідачі
зареєстровані і проживають по даний час.

А
тому,  враховуючи вищенаведені
обставини,  посилання позивачки на той
факт,  що відповідно до  ст. . 321 ч.1 ЦК України,   ст.
48 Закону України «Про власність» вона як власник має право вимагати
усунення будь-яких порушень її права,
хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння,  і відшкодуванням завданих цим збитків є
безпідставними. Оскільки правовідносини,
які склалися між сторонами регулюються житловим кодексом України.

У
зв'язку з вищенаведеним,
враховуючи,  що відповідачі були
вселені у гуртожиток з дотриманням вимог
ст.  129 ЖК України,  проживають у гуртожитку майже 14 років,  з яких ОСОБА_1 пропрацював в системі
підприємства,  яке надавало житло понад
10 років,  а зміна власника гуртожитку не
позбавляє громадян,  які в ньому
проживають,  права користування цим
гуртожитком і виселення їх може бути проведене лише з наданням іншого
житла,  а судом встановлено,  що іншого житла позивач не може надати
відповідачам,  вимоги позивача щодо їх
виселення без надання іншого жилого приміщення є безпідставними і до
задоволення не підлягають.

На
підставі вищевикладеного,   ст.  ст. 127-132 ЖК України,  Постанови Пленуму ВС України «Про деякі
питання,  що виникли в практиці
застосування судами Житлового Кодексу України» № 2 від 12.04.1985р.,  п.6 Постанови Пленуму ВС України «Про судове
рішення» № 11 від 29.12.1976р.,
керуючись  ст.  ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України,  суд,  -

Вирішив:

В позові ОСОБА_5
до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4третя особа Управління МВС України в Рівненській області
відділення у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб про виселення без надання іншого
житлового приміщення та зняття з реєстрації,
відмовити.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський
міський суд з поданням в десятиденний строк заяви про апеляційне оскарження з
наступним поданням в 20 денний строк,
після подання заяви про апеляційне оскарження,  апеляційної скарги.

Рішення
може бути також оскаржене і без подання заяви про апеляційне оскарження у
випадку подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

У випадку неподання заяви про
апеляційне оскарження у 10-денний строк,
рішення набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подачі заяви про подачу заяви про апеляційне оскарження і в разі збігу 20-денного
строку і не подачі апеляційної скарги,
то рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.