Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада
2007 року        Київський районний суд
міста   Донецька

у складі:
головуючого судді Попревича В.М.,

при
секретарі                          Джус
Ю.С., Усові Д.В.,

за участю
прокурора              Ткаченко О.Є.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до третього
воєнізованого гірничорятувального загону міста Макіївки про стягнення суми за
затримку розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом про стягнення суми за затримку розрахунку при
звільненні, посилаючись на те, що 12 березня 2002 року він був звільнений з
посади помічника командира загону. Рішенням Київського районного суду м.
Донецька від 26 вересня 2003 року відповідача зобов'язали змінити формулювання
причин звільнення. На день звільнення йому була нарахована заборгованість з
заробітної плати минулих років у розмірі 1075, 48 гривень. Вважає, що
керівництво відповідача протягом 2000 - 2002 року не сплачувало належну йому суму
у розмірі 283, 38 гривен за тренування в дихальному апараті в учбовій шахті.
Крім того, вважає, що з відповідача має бути стягнута компенсація за
несвоєчасну виплату заробітної плати у розмірі 76, 55 гривен щомісячно. Тому
просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки на його
користь у розмірі 40414, 80 гривень.

Представник
відповідача заперечувала проти позову, посилаючись на те, що сума 283,38 коп.
була донарахована позивачеві згідно його заяви від 29.06.2005 року, про що
позивача повідомили але він відмовився отримати належні йому кошти. Згідно з
Колективної угодою на час звільнення 12.03.2002 року ОСОБА_1 не повинна була
бути сплачена вихідна допомога.

На момент
внесення змін причини звільнення 01.02.2005 року по загону виплата вихідної
допомоги була неможлива, у зв"язку з тим, що той час була заборгованість
по заробітній платі у розмірі 1 104 358, 55 гривен, та на розрахунковому
рахунку були відсутні грошові кошти. На підставі Колективної угоди п.4.6 та п.
7.1. З - ВГРЗ фінансується за рахунок державних коштів. Керівництво 3 -ВГРЗ в
добровільному порядку згідно виплатити суму вихідної допомоги ОСОБА_1 та суму
неотриманої заробітної плати з компенсацією у розмірі 932, 85 гривен.

Позивач та його
представник у судовому засіданні підтримали позов у повному обсязі. Прокурор
позов підтримав у повному обсязі.

Суд, заслухавши
сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що позов
ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що наказом по третьому ВГРЗ від 12.03.2002 року № 26к ОСОБА_1 було
звільнено з 12.03.2002 року за ст. 40 п.5 КЗпП України ( " неявки на
роботу протягом 4 місяців внаслідок тимчасової непрацездатності"). На

підставі рішення
Київського районного суду м. Донецька від 26.03.2003 року наказом по загону від
01.02.2005 року № 15 - к змінено підстави звільнення ОСОБА_1 на п.2 ст. 40 КЗпП
України внаслідок стану здоров"я, заважаючого продовженню данної роботи
".

Згідно з копії
Витягу із акту огляду МСЕК ОСОБА_1з 07.03.2002 року призначена ІІІ група
інвалідності за загальним захворюванням.

Судом
встановлено, що станом на день звільнення з третього - ВГРЗ ОСОБА_1не була сплачена
нарахована заборгованість із заробітної плати минулих років у загальній сумі
1075, 48 гривень, яка сплачена за видатковим касовим ордером від 29.05.2003
року № 89 в сумі 1075, 48 гривень. При цьому компенсацію за несвоєчасно
сплачену заробітну плату ( Закон України " Про компенсацію громадянам
втрати частини доходів у зв"язку з порушенням строків їх виплати "
від 19.10.2000 року № 2050 - III ( із змінами та доповненнями ) 2000, № 49, ст. 422),
Постанова КМУ від 21 лютого 2001 року № 159 " Про затвердження Порядку
проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у
зв"язку з порушенням термінів їх виплати ") нараховано в сумі 242, 41
гривен і за постановою Гірницького відділу ДВС Макіївського міського управління
юстиції про відкриття виконавчого провадження від 04.04.2005 року стягнуто з
розрахункового рахунку № 6560 в Гірницькому відділенні ПІБ 13.05.2005
року в сумі 242, 41 гривень на користь ОСОБА_1 ( платіжна вимога від 12.03.2005
року на суму 242, 41 гривні.

Крім того, судом
встановлено, що первинні документи щодо обгрунтування нарахування заробітної
плати ОСОБА_1 за 2000- 2001 рік знищено. Але відповідно до акту службового
розслідування причин та обставин невиплати заробітної плати за проведення вправ
в респіраторі ОСОБА_1 від 04.07.2005 року, за яким період з 01.03.2000 року по
01.07.2001 року ОСОБА_1 донараховано 337, 36 гривень, а саме:

- доплата за
вправи в респіраторах - 232, 74 гривень, у зв"язку з чим донараховано
виплат, розмір яких розраховується в залежності від середнього заробітку:

- оплата за
чергову відпустку -14, 59 гривень;

- компенсація за
невикористану відпустку -14, 04 гривень;

- оплата
лікарняних - 77, 99 гривень.

Після
оподаткування сума до виплати становить 283, 38 гривень.

На донараховану
суму відповідно до чинного законодавства 3 - ВГРЗ нарахована компенсація втрати
частини заробітної плати у зв"язку з порушенням термінів її виплати. Сума
компенсації розрахована станом на 01.07.2005 року ( 08.07.2005 року направлено
ОСОБА_1 лист - запрошення на отримання донарахованих сум) і становить 76, 55
гривень ( компенсація 87, 99 гривень, податок на доходи фізичних осіб 11, 44
гривень.

За даними
бухгалтерського обліку 3 - ВГРЗ за відомістю розрахунків з робітниками за
балансовим рахунком № 662 " депонована заробітна плата " станом на
01.08.2005 року, 11.09.2005 року, 01.10.2005 року, 01.11.2005 року лічиться
депонована заробітна плата по розрахунках з ОСОБА_1 в сумі 359, 93 гривні.

Таким чином,
суд, вважає, заможливе стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 суму у розмірі
932, 85 гривень.

Доводи позивача
та його представника про те, що з відповідача на підставі ст..117 КЗпП України
має бути стягнуто 40441 грн.80 коп. за весь час затримки судом не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки позивач в травні 2003 року звертався до суду з
позовом про стягнення суми за несвоєчасну виплату заробітної плати і рішенням
Київського районного суду м.Донецька від 26 вересня 2003 року в цій частині в
задоволені позову було відмовлено. Крім того, позивач звертався до суду в
жовтні 2004 року з позовом про стягнення суми компенсації за несвоєчасну
виплату заробітної плати. Рішенням Київського районного суду м.Донецька від 21
грудня 2004 року позов задоволено. Таким чином на думку суду позивач зловживає
своїм процесуальним правом звертаючись до суду з одних і тих же правовідносин.
При цьому суд береться до уваги та обставина, що відповідає є бюджетною
організацію і такими штрафними санкціями фактично будуть покарані інші
працівники відповідача.

На підставі ст.
88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути державне мито в розмірі 51,00
грн. на користь держави.

На підставі
викладеного, ст.ст. 116, 117, 232 КЗпП України, керуючись 11, 60, 67, 88, 212,
213, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути з 3 -
воєнізованого гірничорятувального загону міста Макіївки на користь ОСОБА_1 суму
у розмірі 932, 85 ( дев'ятсот тридцять дві гривні) 85 коп.

Стягнути з 3 -
воєнізованого гірничорятувального загону міста Макіївки державне мито на
користь держави у розмірі 51 (п'ятдесят одна) гривні.

ОСОБА_1
відмовити в задоволенні позову до 3 -воєнізованого гірничорятувального загону
міста Макіївки про стягнення суми за затримку розрахунку.

На рішення може
бути подана заява про оскарження в Апеляційному суді Донецької області через
Київський районний суд м. Донецька протягом десяти днів, починаючи з наступного
дня після його проголошення. Після даної заяви про оскарження на рішення може
бути подана апеляційна скарга протягом двадцяти днів.