Справа №2-195/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

13
квітня 2007 року. Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді - Бевз О.Ю. при секретарі - Момонт Г.М., з участю позивача -
ОСОБА_1.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобринець справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2,
укладеного 29 серпня 1997 року та зареєстрованого відділом реєстрації актів
громадянського стану Бобринецького району Кіровооградської області, актовий
запис № 62, вказуючи, що подружні відносини між ними не склалися через
несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, втрачено почуття поваги,
що призводить до постійних конфліктів та сварок.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1. підтримала заявлену позовну вимогу в
повному обсязі, пояснивши, що з відповідачем разом не проживає, подружні
відносини припинилися, примирення між ними неможливе.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2. не з'явився, надав до суду заяву про
визнання позову у повному обсязі та не заперечив проти його задоволення,
попросив розглянути справу у його відсутності.

Суд, вислухавши сторону, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку,
що позов підлягає задоволенню, по-скільки в судовому засіданні знайшов своє
підтвердження факт розпаду сім"ї, між сторонами припинилися подружні
відносини і вони не бажають їх поновлювати. В судовому засіданні позивач в
категоричній формі заявила про небажання примирення.

Спору про поділ
спільного майна немає.

Відповідно ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд, постановляє рішення
про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя
і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей,
що мають істотне значення.

За даних
обставин, збереження даного шлюбу є неможливим.

Позивач ОСОБА_1. позовну вимогу про стягнення з
відповідача сплаченого нею судового збору не ставила, а тому суд вважає за
можливе не застосовувати вимогу ст. 88 ЦПК України в частині стягнення судового
збору. Витрати на інформаційно-технічне забезпечення позивачем не сплачено, а
тому відповідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягути дані
витрати з відповідача.

Керуючись ст. ст. 88, 209-213, 215, 218, 221, 223, 294
ЦПК України, ст. ст.104 п.2, 105, 110,112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд,-

вирішив :

Шлюб,
зареєстрований 29 серпня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського
стану Бобринецького району Кіровоградської області, актовий запис № 62, між
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження, -
розірвати.

Відділу Бобринецького РАЦС Кіровоградської області під
час видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути державне мито на користь
держави у сумі 17 грн. з ОСОБА_1, ОСОБА_2від сплати державного мита -
звільнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження, що проживає за адресою
вул. АДРЕСА_1 на користь ТУ ДСА в Кіровоградській області Код ,
р/р 0784, банк УДК в Кіровоградській області МФО 823016 витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 7 грн. 50
коп.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти
днів

з дня проголошення рішення та апеляційна скарга до судової палати з
цивільних справ

апеляційного суду Кіровоградської області, через Бобринецький районний суд,
протягом

двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК

України.