Справа № 2-627/2007 рік
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
13 березня  2007 року
Ялтинський міський суд Автономної
Республіки Крим   у складі:
судді  - Романенко В.В.,
при секретарі - Кириловій К.Ю.,
за участю адвоката -ОСОБА_13
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м.Ялта цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1, ОСОБА_2до ОСОБА_3про
визнання договору дарування недійсним та виселенні,
ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому просять суд визнати недійсним
договір дарування  кожним з них по &frac12; частині АДРЕСА_1
м.Ялта ОСОБА_3, удостовірений державним нотаріусом Першої Ялтинської державної
нотаріальної контори Михалінчук А.В.  13
вересня 2005 року, реєстровий №4-2360,
та висилити ОСОБА_3 з зазначеної квартири.
мотивовані тим, що  вони уклали договір
дарування квартири на вимоги племінниці ОСОБА_3, оскільки знаходилися в тяжкому
положенні: є престарілими людьми, потребують сторонньої допомоги, смостійно
обходитися не можуть, близьких родичів не мають, отримують невилику пенсію і
звернулися до неї за допомогою. Після укладення договору та безкоштовної
передачі права власності на нерухоме майно ОСОБА_3 поїхала в Россію, де
знаходилася протягом 9 місяців. За цей час ніякої допомоги не надавала, а в
кінці літа 2006 року  переїхала до них жити.
Однак, незваєжаючи на проживання разом, ОСОБА_3 свої обіцянки не виконує,
допомоги не надає, заперечує користуватися купленими нею продуктами, не сплачує
комунальні послуги та склала неможливі для нормального проживання умови,
забороняє використовувати ванну, туалет, провокує сварки, погрожує висилити з
квартири, що негативно відібражається на стані їх здоровья.  Договір дарування був укладений на крайні
невигідних умовах, передали едіне житло, іншого не мають.
вимоги не визнала, вважає позов необгрунтованим та надуманим.
сторони, свідків,  адвоката, представника
відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає  задоволенню з наступних підстав.
203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цивільному кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а так само моральним засадам суспільства;
особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності;  волевиявлення участника
правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має
бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені
ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але
одна зі сторін або інша зацікавлена особа заперечує його дійсність на
підставах, встановленим законом, такий правочин може бути визнаний судом
нерухоме майно перебувало у власності  в
виконавчим комітетом  Ялтинської міської
року ОСОБА_1 та ОСОБА_2. подарували кожний свою частину квартири ОСОБА_3, що
підтверджується договором дарування, реєстровий №4-2036, удостовіреним  державним нотаріусом Першої Ялтинської
державної нотаріальної контори Михалінчук А.В.
Судом
встановлено, що договір дарування ОСОБА_1 та ОСОБА_2АДРЕСА_1ОСОБА_3 був
укладений  під впливом тяжких життєвих
для них обставин  та на вкрай невигідних
такого висновку суд прийшов дослідивши
всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази,
оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний
зв'язок у сукупності.
України встановлено, що правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для
неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним
незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.
п.12 Постанови Пленуму ВС України від 28 квітня 1978 року №3 зі змінами та
доповненнями «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними»  під збігом тяжких обставин слід вважати  такий майновий  або особистий
стан громадянина, які примусили
укласти угоду на вкрай невигідних для нього умовах.
Судом
встановлено, що позивачі є людьми похилого віку: ОСОБА_2 1924 року народження,
а ОСОБА_1 1936 року народження, та проживали до вересня 2005 року  у спірній квартирі  самостійно,
потребують сторонньої допомоги, самостійно обходитися не можуть,
близьких родичів не мають, отримують
пенсію, інших прибутків не мають, іншого нерухомого майна та іншого
місця для проживання також не мають.
наглядається в Алупкінській міській лікарні з діагнозом ХІБС, атеросклероз
аорти, коронарних артерій, атеросклеротический і постінфарктний кардіосклероз,
постійна форма мерцательної тахіарітмії, гіпертонічна хвороба 111 ст., умерена
артеріальна гіпертензія, стан після ішеміческого інсульта, правосторонній
геміпарез, церебральний атеросклероз. По стану здоровья потребує стороньої допомоги.
бесстрокової довідки №084624 ОСОБА_1 є
інвалідом другої группи по загальному захворюванню.
наглядається в Алупкінській міській лікарні з діагнозом: ІБС,  атеросклеротическій кардіосклероз,
атеросклероз венечних артерій, аорти, гіпертонічна хвороба 111 ст., умірена
артеріальна гіпертензія, остаткові явища перенесенного острого порушення
мозгового кровообігу  в вигляді розсіяної
мозгової симптоматики, недостатність кровообігу 11 А.   По стану здоров'я потребує сторонньої
перебувають на обліку в Алупкінському відділені соціальної допомоги з 1998
довідок  з Пенсійного фонду ОСОБА_2
отримує пенсію у розмірі 382,44 гривень, а ОСОБА_1 - 386,04 гривень.
договір дарування позивачі розраховували
на матеріальну та моральну допомогу зі сторони  ОСОБА_3., однак такої допомоги вони не
судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суду пояснили,
що ОСОБА_3 допомоги позивачам не надавала, ОСОБА_8 самостійно  сплачувала комунальні послуги, купувала
нотаріус Першої Ялтинської державної нотаріальної контори Михалінчук А.В.,
допитаний в якості  свідка по справі,
суду пояснив, що ним при нотаріальному посвідченні договору дарування між
сторонами  ОСОБА_1 не було   роз'яснено про можливість укладення іншого
договору, наприклад довічного утримання, які наслідки кожного з договорів, в
чому різниця між договором дарування та довічного утримання.
відповідача ОСОБА_3, що вона допомагала позивачам, а також до пояснень свідків
в підтвердження викладених нею обставин ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12
суд ставиться критично, оскільки вони не узгоджуються з іншими доказами по
справі, вступають в протиріччя з поясненнями
позивачів,  не відповідають
фактичним обставинам справи.
Суд прийшов до
однозначного висновку, що позивачі уклали договір  в наслідок тяжкого матеріального становища,
при відсутності достатніх коштів, необхідних для нормального життя людини,
придбання ліків, продуктів, сплати комунальних послуг, та в наслідок
необхідності в сторонній допомозі,  при
неможливості при такому стані здоров'я та віку самостійно себе
угоди існувало на вкрай невигідних умовах для ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  оскільки квартира була передана у власність
безкоштовно шляхом укладення договору дарування, іншого житла для проживання не
майновий та особистий  стан ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 змусили їх укласти угоду дарування на вкрай невигідних для них умовах.
викладеного та  керуючись ст.203, 208,
215, 216, 235, 321, 358, 657, 658, 691 ЦК України, Постановою Пленуму ВС
України від 28 квітня 1978 року №3 зі змінами і доповненнями «Про судову
практику в справах про визнання угод недійсними», ст.ст. ст.60, 208, 209, 212,
214, 215 ЦПК України,
ОСОБА_2задовольнити.
недійсним договір дарування
ОСОБА_1та  ОСОБА_2по &frac12; частині АДРЕСА_1
ОСОБА_3 удостовірений державним нотаріусом Першої Ялтинської державної нотаріальної
контори Михалінчук А.В.  13 вересня 2005
року, реєстровий №4-2360.
ОСОБА_3на користь ОСОБА_2судовий збір у розмірі 217  гривень та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі 30 гривень.
Рішення
може бути  оскаржене  в апеляційному порядку до  Апеляційного
суду  АР Крим  через
Ялтинський  міський  суд шляхом подачі в  десятиденний строк  з
дня  проголошення  рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього  протягом  двадцяти днів апеляційної скарги.

Рішення суду
набуває чинності після закінчення строку представлення заяви про апеляційне
оскарження, якщо заява про апеляційне оскарження не була представлена.

Суддя: