Справа № 2 -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10
серпня 2007 року
Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого:
Бойка М. Г.

при секретарі:
Самченко О.В.,

попередньо
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове
повернення майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з вищеназваним позовом.

Позивачка
в судовому засіданні позовні вимоги уточнила і пояснила,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік
ОСОБА_3,  який за життя мав установку для
копання криниць „Піонер" та яка після його смерті перейшла в її володіння
та користування. 20 травня 2007 року між нею та відповідачем по справі фактично
було укладено договір позички згідно з яким вона передала відповідачу установку
для копання криниць „Піонер" вартістю 2500 гривень,  а відповідач власноручно заповнив розписку
про те,  що взяв у неї у користування
вказану установку і зобов'язується повернути її або відшкодувати її вартість
2500 гривень до 22 травня 2007 року. Проте не зважаючи на те,  що вона неодноразово зверталася до
відповідача по цьому питанню,  вказана
установка їй не була повернута до вказаного в розписці часу. А тому вона
просить суд стягнути з відповідача на її користь вартість установки для копання
криниць „Піонер" - 2500 гривень,
оскільки фактично вказана установка відсутня.

Відповідач
позов визнав і пояснив,  що дійсно 20
травня 2007 року ним власноручно була написана розписка в якій він вказав,  що взяв у позивачки у користування установку
для копання криниць „Піонер" вартістю 2500 гривень і зобов'язується,  вказану установку повернути до 22 травня 2007
року. Проте,  вказану установку він
позивачці не повернув до вказаного в розписці часу,  оскільки її викрали. Не заперечує проти
стягнення з нього вартості установки для копання криниць „Піонер" -2500
гривень,  яку отримав у користування за
договором позички та судових витрат.

Судом
встановлено,  20 травня 2007 року між
сторонами по справі фактично було укладено договір позички згідно з яким
позивачка передала відповідачу установку для копання криниць „Піонер"
вартістю 2500 гривень,  а відповідач
власноручно заповнив розписку про те,  що
взяв у неї в користування вказану установку і зобов'язується повернути її або
відшкодувати її вартість 2500 гривень до 22 травня 2007 року. Проте не зважаючи
на те,  що позивачка неодноразово
зверталася до відповідача по цьому питанню,
вказана установка або її вартість їй не була повернута до вказаного в
розписці часу. А тому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її
користь вартість установки для копання криниць „Піонер" - 2500
гривень,  оскільки фактично вказане майно
відсутнє.

Указані
обставини встановлено з пояснень сторін,
допитаних в якості свідків,
матеріалів справи,  вивчених в
судовому засіданні.

Враховуючи
дані обставини та виходячи з того,
що  ст. 833 ЦК України
передбачено,  що користувач зобов'язаний
повернути річ після закінчення строку договору в такому самому стані,  в якому вона була на момент її передання.
Відповідно до  ст. 836 ЦК України,  якщо після припинення договору позички
користувач не повертає річ,
позичкодовець має право вимагати її примусового повернення. В зв'язку з
тим,  що фактично вказана установка
відсутня,  суд вважає за необхідне
задовільнити даний позов та стягнути на користь позивачки вартість втраченого
майна в розмірі 2500 гривень.

На
підставі задоволення позову з відповідача підлягають стягненню на користь
держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення на
користь позивачки.

Керуючись  ст. ст. 2,
10,  15,  60,
81,  88,  130,
174,  208,  209,
212-215,  218 ЦПК України,   ст. ст. 827,
833,  836 ЦК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовільнити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість установки для копання криниць
„Піонер" в сумі 2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень,  а також витрати на інформаційно-технічне
забезпечення в розмірі 30 грн..

2

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн..

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської
області через Таращанський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги до апеляційного суду.