Суворовський районний суд міста Одеси
Справа №2-1606
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 червня   2007 року Суворовський районний суд міста
Одеси в складі головуючого судді Гудіної Н.І. при секретарі Мельніченко А.О. та
адвоката Миронової Т.П.

розглянув в відкритому
судовому засіданні в місті Одеси справу за позовом

ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства « Одеський олійножировий
комбінат» про визнання ордеру недійсним, про відшкодування моральної шкоди

Установив:

Позивачі
звернулися с позовом
до відкритого акціонерного товариства « Одеський олійножировий комбінат» про
визнання ордеру недійсним, про відшкодування моральної шкоди, мотивуючі свою
вимогу тім, що Суворовський районний суд міста Одеси 17 березня 2005 року
постановив рішення, яким зобов'язав відповідача надати їм в користування
ізольоване житлове приміщення площею не менше 28 кв. м. в місті Одесі.

21.06. 2005 року
державним виконавцем Першої державної виконавчої служби в І Приморському районі
міста Одеси винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Рішення
суду довгий час не виконувалось

28.03. 2006 року
позивачі Добровольські отримали відповідь на скаргу щодо невиконання рішення
суду, з якої їм стало відомо, що 20.02.2006 року на підставі ст. 37 п.8 Закону
України «Про виконавче провадження», виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа Суворовського районного суду міста Одеси №2-424 -
закінчено як фактично виконане.

Згідно ст. 383
ЦПК України вони звернулись до Суворовського районного суду зі скаргою на дії
державного виконавця.

В судовому
засіданні представником ТОВ «Олійножирового комбіната» їм надана ксерокопія
ордеру № 1 на право заняття житлового приміщення: квартири АДРЕСА_1.

КвартираАДРЕСА_1
належить на праві приватної власності відповідачу, право на яку він отримав
згідно договору купівлі-продажу від 09 серпня 2001 року, посвідченого приватним
нотаріусом Одеського нотаріального округу, зареєстрований в ОМБТІ та РОН на
праві власності за відповідачем.

В 2001 році
відповідач позбавив їх постійного житла і надав їм можливість проживати в
квартирі, на підставі договору оренди строком на десять років. При цьому
адміністрація підприємства пообіцяла їм, що квартиру, яку надали для
користування, буде продана позивачам за 10.000 гривень.

Впродовж 2002- 2003
років сім'я Добровольських звертались з письмовими заявами до відповідачів про
оформлення договору купівлі-продажу квартири, але всі заяви залишились без
розгляду та відповіді.

Позивачі
вважають, що відповідач своїми діями завдав їм моральної шкоди, посилаючись на
те, що неправомірні дії відповідача з 2001 року стали джерелом їх негативних
емоцій та переживань, вплинули на їх наміри та ділові стосунки. Вони постійно
хвилюються що можуть разом з неповнолітньою донькою залишитися без житла.

Вивчив матеріали
справи, вислухав думку позивачів, що наполягали на задоволенні позову, думку
представника відповідача, що позов не визнав, суд дійшов до висновку про те, що
позов в частині визнання ордеру недійсним підлягає задоволенню повністю, а в
частини відшкодування моральної шкоди частково, з наступних підстав:

Згідно зі ст. 58
ЖК України ордер для вселення в житлове приміщення надасться на основі рішення
виконавчого комітету ради народних депутатів в будинку державного чи
громадського житлового фонду.

Ордер - це
адміністративний акт індивідуального характеру виконкому місцевих рад народних
депутатів, в компетенцію якого входить його видача на вселення громадянина в
житлове приміщення.

Ордер
породжує цивільно-правові відношення між громадянином та організацією яка
зобов'язана заключити з ним договір найма
житлового приміщення.

Ордер №1, який
виданий позивачам відповідачем , не відповідає вимогам закону ні по формі ні по
змісту, у ньому відсутня дата видачи ордеру, і тому не породжує ніяких правових
наслідків і не може бути наданим на приватну власність яка належить юридичної
особи.

ОСОБА_1
являється інвалідом другої групи, постійні переживання, неодноразові судові
засідання негативно вплинули на його стан здоров'я.

Судові справи,
відмова відповідача виконати рішення суду в відповідності з діючим
законодавством, привели до моральних страждань, порушили нормальні життєві
зв'язки і вимагають додаткових зусиль для організації свого життя.

Неправомірні
дії відповідача з 2001 року стали джерелом негативних емоцій та переживань,
вплинули на наміри та ділові стосунки позивачів.

Згідно
ст. 1167 ЦК моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній особі відшкодовується особою, яка її
завдала за наявності її вини.

Відповідач
грубо порушив житлові права позивачів, які надані їм, як громадянам України
Конституцією України та чинним законодавством.

Вирішуючи
питання про задоволення позовних вимог позивачів про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд виходить із засад розумності виваженості та
справедливості.

Таким чином, суд
дійшов до висновку про те, що ордер, виданий ВАТ « Одеський олійножировий
комбінат" на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повинний бути визнаний недійсним, на
користь ОСОБА_1 повинна бути стягнута моральна шкода в розмірі 10000 грн., на
користь ОСОБА_2 - в сумі 5000 грн.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10.11.209,212,214-215 ЦПК України, 58,59
ЖК України, ст.ст. 23,1167 ЦК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 до ВАТ" Одеський олійножировий комбінат" про визнання ордеру
недійсним та стягненні моральної шкоди в частини визнання ордеру недійсним
задовольнити повністю, в   частині
стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати
недійсним ордер № 1 виданий ВАТ" Одеський олійножировий комбінат" на
ім'я ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на квартиру № 57 корпус 3 будинку 151 по проспекту
Добровольського в місті Одесі.

Стягнути з
ВАТ" Одеський олійножировий комбінат" на користь ОСОБА_1 моральну
шкоду в розмірі 10000 грн.

Стягнути з
ВАТ" Одеський олійножировий комбінат" на користь ОСОБА_2 моральну
шкоду в розмірі 5000 грн.

Стягнути з
ВАТ" Одеський олійножировий комбінат" на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2
витрати на державне мито   в сумі 258,50
грн., та витрати в сумі 30 грн. на інформаційне - технічне забезпечення, а
всього 288,50 грн.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд
Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.