Справа №2-5193/2007
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 вересня 2007 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:     головуючого - судді Крупінської С.С.,

при секретарі - Давидович А.А., з участю :
позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, представника
відповідача - ОСОБА_3, розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні
в залі суду в місті Луцьку справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Луцької міської
ради про визначення часток в спільній сумісній власності,

встановив :

ОСОБА_1 звернулась
в суд з позовом до Луцької міської ради про визначення часток в спільній
сумісній власності.

Свої вимоги
мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12
жовтня 2000 року квартира АДРЕСА_1 належить
на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_1. Після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належну йому на праві спільної
сумісної власності частину квартири АДРЕСА_1. Позивач як дружина спадкодавця, є
спадкоємцем першої черги за законом після його смерті. Однак, отримати
свідоцтво про право на спадкове майно, а саме на належну ОСОБА_4 частину вище
зазначеної квартири, позивач не може, оскільки формально не визначені частки
співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру.

Враховуючи викладене,
просить винести рішення, яким визначити, що частки кожного з співвласників
квартири АДРЕСА_1 становлять по 1/2 частині кожного .

В попередньому
судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з вище зазначених підстав,
просила їх задовольнити.

Представник
відповідача - Луцької міської ради ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення
позову.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що
позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом
встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12
жовтня 2000 року (а.с.4) ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної
власності належить квартира АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1
року помер ОСОБА_4, даний факт вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (
а.с. 14). Після його смерті в порядку ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на належне ОСОБА_4 на праві
власності майно , в тому числі на належну спадкодавцю на праві спільної
сумісної власності частину квартири АДРЕСА_1.

2

З пояснень позивача вбачається, що після смерті ОСОБА_4 вона фактично прийняла спадщину, продовжує проживати в квартирі, однак
отримати свідоцтво про право на спадщину, тобто на належну
спадкодавцю частину вище зазначеної квартири, не може, оскільки формально не визначені частки співвласників у праві спільної
сумісної власності на квартиру.

Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із
майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду.

Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" не
визначено умов, за яких один із членів сім'ї може
отримати більшу або меншу частку в приватизованому житлі. А тому в житловому приміщенні в кожного члена сім'ї, яким
передається у власність займана квартира, частки є рівними .

Судом встановлено, що між співвласниками вище зазначеної квартири не
встановлено домовленості щодо визначення
розміру часток у праві спільної сумісної власності . При таких обставинах суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та
встановити, що кожному із співвласників належить
по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст.
10,11,60,212,215,223 ЦПК України, на підставі ст. 328, 370ч.2 ЦК України, суд ,-

вирішив :

Позов задовольнити.

Встановити, що частки ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1
становлять по 1/2 частині кожного.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.