Справа № 22-5/07
Головуючий у 1 інстанції: Горецький А.С.
Доповідач: Богонюк М.Я.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
листопада  2007  року
Колегія  суддів Судової
палати  у
цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого:
судді Зубарєвої К.П.

Суддів:
Штефаніци Ю.Г., Богонюка М.Я.

При секретарі:
Миндик Ю.Р.

З участю:

розглянувши  в судовому засіданні  в місті Львові цивільну справу за апеляційною

скаргою ОСОБА_1

на рішення
Личаківського районного суду м. Львова від 19 грудня 2005 року, -

встановила:

Оскаржуваним
рішенням ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову до ТзОВ „Дімбуд",
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про спонукання до виконання договірного обв'язку в натурі та
відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким
задоволити його позовні вимоги.

Апелянт вважає,
що рішення суду є незаконним, а висновки суду не відповідають дійсним
обов'язкам справи. Суд в основу свого рішення поклав висновок
будівельно-технічної експертизи, який є неналежним доказом, оскільки
спростований комісією науково-дослідного інституту.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення апелянта, який підтримав скаргу, представників
відповідача, які заперечили скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Встановлено, що
на підставі договору дольової участі на будівництво житлового будинку по
АДРЕСА_1, укладеного між ТзОВ „Дімбуд" та ОСОБА_1, останній став
власником квартири № 48 в даному будинку. Будинок зданий в експлуатацію 22
листопада 2001 року.

В листопаді 2004
року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТзОВ „Дімбуд", ОСОБА_2 про
спонукання до виконання договірного обов'язку в натурі та відшкодування
моральної шкоди. При цьому покликався на те, що відповідачі умови договору не
виконали, оскільки будинок зданий в експлуатацію з недоліками, які були допущені
при його будівництві. Просив суд зобов'язати відповідачів усунути дані недоліки
та стягнути в його користь у відшкодування моральної шкоди 100000 гривень.

2

В подальшому до
участі в справі в якості співвідповідача було залучено ОСОБА_3

Згідно ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язала довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень.

З акту державної
технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об'єкта до
експлуатації від 22 листопада 2001 року видно, що при здачі в експлуатацію
будинку по АДРЕСА_1 будівельно-монтажні роботи виконані згідно з державними
будівельними нормами. Порушень вимог органів Державного
архітектурно-будівельного контролю, Державного санітарно-епідеміологічного і
пожежного нагляду та Держнагляд охоронпраці при будівництві не встановлено.

Висновками
будівельно-технічних експертиз Львівського НДІСЕ від 26 жовтня 2005 року, та
Київського НДІСЕ від 25 грудня 2006 року, недоліків та порушень
будівельно-монтажних робіт при будівництві спірного будинку не виявлено.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відмовляючи в
задоволенні позову про спонукання до виконання договірного обов'язку в натурі
та відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції вірно виходив з того, що
позивачем не доведено тих обставин на які він посилається як на підставу своїх
вимог. Дані обставини спростовуються належними доказами. Судом встановлено, що
будівництво спірного будинку проводилось з дотриманням діючих будівельних норм
і правил.

Безпідставними є
покликання апелянта на те, що висновок будівельно-технічної експертизи
Львівського НДІСЕ від 26 жовтня 2005 року є неналежним доказом по справі,
оскільки дані твердження спростовуються висновком повторної судової
будівельно-технічної експертизи Київського НДІСЕ від 25 грудня 2006 року, який
не заперечив і не спростував висновку Львівського НДІСЕ від 25 грудня 2006
року, який не заперечив і не спростував висновку Львівського НДІСЕ від 26
жовтня 2005 року.

Судом вірно
встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний
закон та дотримана процедура розгляду передбачена ЦПК України.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

А тому, колегія
суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись
ст.ст.303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Личаківського районного суду м. Львова від 19 грудня 2005 року, залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
ухвалою законної сили.