Справа № 2-1748/07р.
РІШЕННЯ

Іменем України

17.07.2007р.
Ленінський районний суд м.  Луганська у
складі: головуючого - судді Масенко Д.Є. при секретарі - Бахтояровій К.П.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м.  Луганську цивільну справу
за позовом Луганського державного підприємства з торгівлі та постачання
Міністерства освіти та науки України „Луганськучторгпостач",  ОСОБА_1до ОСОБА_2про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,  -

встановив:

У травні
2007р. позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача,  пославшись на наступні обставини.

20.01.2006р.
о 14_20год. на вул.  Оборонна м.  Луганська відбулася ДТП за участю позивача
ОСОБА_1,  який керував автомобілем
„Шкода" держ. номерний знак НОМЕР_1,
належний іншому позивачу та відповідача,
яка керувала автомобілем „Тойота Прадо" держ. номерний знак
НОМЕР_2,  який належить ОСОБА_3

У
зв'язку з ДТП автомобілю позивача були спричинені пошкодження,  вартість відшкодування яких складає 2 756гр.

Крім
того,  позивачу ОСОБА_1 були заподіяна
моральна шкода,  яка полягає у душевних
хвилюваннях пов'язаних з пошкодженням автомобіля,  подальшими звітами перед керівництвом
підприємства. У разі помилки співробітників ДАІ щодо винного у ДТП йому б прийшлося
доводити у судовому порядку свою невиновність та відшкодовувати шкоду власнику
автомобіля.

У зв'язку з
викладеним позивачі просять стягнути з відповідача:

·
на користь Луганського державного підприємства з торгівлі
та постачання Міністерства освіти та науки України „Луганськучторгпостач"
2 756гр. у відшкодування моральної шкоди,
250гр. - віртість проведення авто товарознавчого дослідження,  7, 50гр. - вартість повідомлення відповідача
про проведення дослідження,  51гр. -
сплачене державне мити,  ЗОгр. - витрати
на інформаційно-технічне забезпечення процесу;

·
на користь ОСОБА_1 1650гр. - у відшкодування моральної
шкоди.

В судовому
засідання позивачі підтримали позов,
надали відповідні пояснення.

Представник
відповідача позов не визнав,  надав
письмовий відзив,  в якому послався на ті
обставини,  що висновок № 2/007-06 від
26.01.2006р. не може бути прийнятий судом як є висновком експерта,  він складений з численними порушеннями
інструкції про проведення судових експертиз та досліджень,  а у розрахунку відновлювального ремонту
зазначений інший автомобіль ніж у позивачів. Крім того,  відсутні відомості щодо притягнення
відповідача до адміністративної відповідальності,  а

постанова
про звільнення відповідача від адміністративної відповідальності свідчить про
відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення. В частині вимог
щодо відшкодування моральної шкоди,
вважає,  що суду не надано доказів
спричинення такої шкоди діями відповідача.

Суд,  вислухавши пояснення сторін,  дослідивши письмові докази по справі,  вважає позов таким,  що підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом
встановлено,  що 20.01.2006р. о 14_20год.
на вул.  Оборонна м.  Луганська з вини відповідача відбулася ДТП за
участю водія ОСОБА_1,  який керував
автомобілем „Шкода" держ. номерний знак НОМЕР_1,  належний іншому позивачу та ОСОБА_2 ,  яка керувала автомобілем „Тойота Прадо"
держ. номерний знак НОМЕР_2,  який
належить

ОСОБА_3
при цьому автомобіль,  що належить
позивачу Луганськоу державному підприємству з торгівлі та постачання
Міністерства освіти та науки України „Луганськучторгпостач" було
пошкоджено.

Вказані
обставини підтверджуються поясненнями позивача ОСОБА_4,  довідкою щодо ДТП (а.с. 10),  постановою
про закриття провадження по адміністративній справ відносно ОСОБА_2 у зв'язку з
сплиненням терміну притягнення до відповідальності,  а не відсутністю складу правопорушення.

Судом
також встановлено,  що внаслідок
зіткнення,  автомобіль позивача НОМЕР_1,
отримав технічні пошкодження,  у зв'язку з чим позивачеві спричинено
матеріальну шкоду,  розмір якої згідно
висновку техніко-товарознавчого дослідження № 2/007-06 від 26.01.06 р.,  складає 2 756гр.

Згідно
зі  ст.
1188 ЦК України
шкода,  завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних підставах,
а саме:

1)
шкода,   завдана
одній  особі  з  вини
іншої особи,  відшкодовується винною
особою;

2)
за наявності вини лише особи,  якій завдано шкоди,  вона їй не відшкодовується;

3)
за наявності вини всіх осіб,  діяльністю яких було завдано шкоди,  розмір відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від обставин,
що мають істотне значення.

Таким
чином,  у цьому випадку відшкодування
матеріальної шкоди має провадиться на загальних підставах,  передбачених
ст.  1166 ЦК України,  та моральної шкоди на підставах,  передбачених
ст.  1167 ЦК України.

Стаття
1166 ЦК України
передбачає,  що на загальних підставах
майнова шкода,  завдана неправомірними
рішеннями,  діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,  а також шкода,  завдана майну фізичної або юридичної
особи,  відшкодовується в повному обсязі
особою,  яка її завдала.

Особа,  яка завдала шкоди,  звільняється від її відшкодування,  якщо вона доведе,  що шкоди завдано не з її вини.

Оскільки
судом встановлено,  що вини позивача у
пошкодженні його автомобіля не вбачається,
ця шкода йому спричинена лише з вини відповідача,  то відповідач повинен відшкодувати позивачеві
вказану матеріальну шкоду у названому розмірі.

Посилання
представника відповідача на ті обставини,
що провадження по адміністративній справ відносно нього закрито у
зв'язку з закінченням строку притягнення до відповідальності і таким чином він
не порушував правил дорожнього руху,
судом до уваги не береться з тих підстав,  що закриття провадження у адміністративній
справі за таких обставин не свідчить про відсутність складу адміністративного
правопорушення в діях особи,  як це
передбачено  ст.  247 КУпАП,
відповідно до п. 1 ч.1 цієї статті передбачено закриття провадження по
справі у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення,  чого у цьому випадку не мало місця.

Суд
також не приймає до уваги твердження представника відповідача про неможливість
прийняття до уваги висновку техніко-товарознавчого дослідження № 2/007-06 від
26.01.06 р. з тих підстав,  що це
дослідження не є експертизою та містить численні порушення та помилки.

Відповідно
до  ст.
57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні данні,  на підставі яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин,  що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін,  та інші
обставини,  які мають значення для
вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін,  третіх осіб,
їхніх представників,  допитаних як
свідків,  показань свідків,  письмових доказів,  речових доказів,  зокрема,
звуко- і відеозаписів,  висновків
експертів.

Таким
чином,  техніко-товарознавче дослідження
№ 2/007-06 від 26.01.06р. прийнято судом як письмовий доказ,  крім того,
відповідачем взагалі не надано будь-яких доказів яки б свідчили про іншу
вартість матеріальної шкоди.

Посилання
представника відповідача про наявність порушень у техніко-товарознавчому
дослідженні № 2/007-06 від 26.01.06р. судом до уваги не береться,  з тих підстав,  що це відповідає обставинам,  встановленим в судовому засіданні. Наявність
іншого державного номерного знаку у розрахунку вартості відновлювального
ремонту,  на погляд суду,  не перешкоджає прийняттю до уваги вартості
матеріальної шкоди,  оскільки у висновку
зазначений державний номер автомобіля належного позивачу.

Стаття
1167 ЦК України
передбачає,  що моральна шкода,  завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями,  діями чи
бездіяльністю,  також відшкодовується
особою,  яка її завдала,  за наявності її вини.

Судом
встановлено,  що внаслідок вказаної ДТП позивачеві
ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду,
оскільки в момент дорожньо-транспортної пригоди він переніс стрес,  він не мав можливості використовувати
автомобіль за призначенням,  було
порушено його звичний образ життя,  він
змушений був приймати заходи стосовно ремонту автомобілі. Тому суд вважає,  що позивач ОСОБА_1має право вимагати
відшкодування і моральної шкоди.

Разом з
тим суд вважає,  що сума моральної
шкоди,  яка заявлена позивачем,  повинна бути зменшена.

Враховуючи
характер і обсяг душевних та психічних страждань,  які зазнав позивач ОСОБА_1,  характер немайнових втрат,  їх тривалість,  вимушеність змін в його життєвих і виробничих
стосунках,  час та зусилля,  необхідні для відновлення попереднього
стану,  виходячи із загальних засад
розумності,  виваженості та
справедливості,  суд вважає,  що ця сума повинна бути зменшена до 500 грн.

За таких
обставин,  суд не вбачає підстав для
звільнення відповідача від обов'язку по відшкодуванню позивачам матеріальної та
моральної шкоди.

Позивачем
у зв'язку з розглядом справи понесені витрати за роботу експерта і проведення
експертизи сплачені гроші в сумі 250 грн.,
що підтверджується квитанцією від 23.11.06р. (а.с. 1),  а також судові витрати. Вказані витрати
підлягають відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача,  оскільки судом позовні вимоги позивача
задовольняються,  за винятком витрат на
повідомлення відповідача про проведення експертного дослідження.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  10,  11,
59,  60,  209,
212-215 ЦПК України,   ст.
ст.  23, 1166, 1167,
1188 ЦК України,  суд

вирішив:

Позов
Луганського державного підприємства з торгівлі та снабженія Міністерства освіти
та науки України „Луганськучторгпостач",
ОСОБА_1до ОСОБА_2про відшкодування матеріальної та моральної шкоди
-задовольнити частково.

Стягнути
на користь з ОСОБА_2на користь Луганського державного підприємства з торгівлі
та снабженія Міністерства освіти та науки України „Луганськучторгснаб"
3087гр. у відшкодування майнової шкоди та на користь ОСОБА_124гр. 50 коп. у
відшкодування матеріальної шкоди та 500гр. у відшкодування моральної шкоди.

У
задоволенні іншої частини позовних вимог позивачів відмовити за їх
необґрунтованістю.

Рішення
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне
оскарження.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області протягом десяти днів
з дня його проголошення.