№ 2-804/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2007 року
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого
судді                          Лаврушина
О.М.

за
участю секретаря                       Верній
М. Г.

позивача                                         ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до СТОВ „Криворіжжя" про визнання договору купівлі-продажу
дійсним,

ВСТАНОВИВ.

ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до СТОВ „Криворіжжя" про визнання договору
купівлі-продажу дійсним,  мотивуючи
тим,  що 25 листопада
2003 року між ним та СТОВ Криворіжжя" в особі
арбітражного керуючого - ліквідатора ОСОБА_2 був укладений договір купівлі - продажу
нежилої будівлі „Сарай для сіна" № 19/311,  який знаходиться за адресою АДРЕСА_1

Відповідно
до висновку експерта,  оціночна вартість
будівлі склала 9500 гривень,  з
домовленістю сторін будівлю „Сарай для сіна" було продано за суму
експертної оцінки.

Відповідно
до умов договору позивач повинен був внести в касу підприємства грошові кошти в
розмірі 9500 гривень,  а СТОВ „Криворіжжя" передати йому
будівлю.

27 листопада 2003 року грошові
кошти були внесені в касу підприємства,
тобто умови договору №
19/311 з боку позивача були виконані в повному обсязі.

СТОВ
„Криворіжжя" свої обов'язки по договору виконало частково,  будівля,
що є предметом договору,  було
продано,  але при реєстрації договору у
Добропільському БТІ він дізнався,  що при
укладені договору СТОВ „Криворіжжя" порушені вимоги статті 203, 209 ЦК України
відповідно до яких договір купівлі -
продажу нерухомого майна належить обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Нотаріально
посвідчений договір купівлі -
продажу не був з провини СТОВ „Криворіжжя" .

В судовому
засіданні ОСОБА_1. позов повністю підтримав.

В
судовому засіданні встановлено,  що СТОВ
„Криворіжжя" було знято з державної реєстрації 21 січня 2005 року у зв'язку з
банкрутством.

Вислухавши
пояснення позивача та вивчивши матеріали справи,  суд вважає,
що позов слід задовольнити з таких підстав.

В
матеріалах справи мається договір купівлі -
продажу № 19/311 від 25 листопада 2003 року,  який укладений між ОСОБА_1. та СТОВ
„Криворіжжя" предметом якого є нежила будівля „Сарай для сіна",  яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1

ОСОБА_1
вартість нежилої будівля сплатив повністю,
що підтверджується квитанцією касового ордера № 26 від 27 листопада 2003
року.

Таким
чином,  ОСОБА_1 повністю виконав свої
обов"язки по угоді,  а СТОВ
„Криворіжжя" нотаріально не посвідчив договір купівлі-продажу нежилої
будівлі,  що надає суду право визнати
дану угоду дійсною,  та на підставі  ст.  220 ЦК України,  якщо сторони
домовилися   щодо   усіх
істотних   умов   договору,
що   підтверджується

письмовими доказами,  і відбулося повне або часткове виконання
договору,  але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,  суд
може визнати такий договір дійсним.  У
цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

В
угоді,  укладеної між ОСОБА_1 і СТОВ
„Криворіжжя" протизаконних умов суд не вбачає.

Керуючись  ст.  220 ЦК України,   ст.
ст.  212-215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Визнати
дійсним договір купівлі-продажу нежилої будівлі „Сарай для сіна",  яке знаходиться за адресою вулиця Нова,  121
село Криворіжжя Добропшьського району Донецької області укладеного між
ОСОБА_1 і СТОВ „Криворіжжя",  № 19/311 від 27 листопада 2003 року.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський
міськрайсуд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження,  яка у свою чергу може бути
подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Надруковано
в нарадчій кімнаті у одному примірнику.