РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28
серпня 2007 року                   Володарський
районний суд Донецької області у складі

судді:                                            Яковенко
М. М.

при
секретарі:                              Болбат
Н.І.

за участю
осіб,  які приймали участь у справі:

позивачі                                       ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3

представник
позивачів               ОСОБА_6

відповідачі:                                   ОСОБА_4,  ОСОБА_5

представник
відповідача ОСОБА_4      ОСОБА_7

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Володарське цивільну справу за
позовом: ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3до ОСОБА_4,  ОСОБА_5

про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди завданої ДТП,
-

встановив:

Позивачі
звернулись до суду за наступними підставами:

01.06.2007
року у вечері позивач ОСОБА_1
,  керуючи власним автомобілем
ВАЗ-21074,  держномер НОМЕР_1,  в якому знаходились ОСОБА_2 та ОСОБА_3,  рухаючись по вул.  Степовій,
розташованій у с.  Страченкове
Володарського району Донецької області,
на перехресті доріг,  в результаті
порушення Правил дорожнього руху відповідачем ОСОБА_4  який керував автомобілем ІЖ-412ИЕ,  держномер НОМЕР_2,  трапилась дорожньо-транспортна пригода,  в результаті якої позивачу ОСОБА_1 були
спричинені легкі тілесні ушкодження,  а
позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3. ушкодження тіла,
крім того,  був пошкоджений
автомобіль позивача. Крім матеріальної шкоди позивачам була спричинена моральна
шкода,  який вони оцінюють в 5000 грн.
кожному,  тому вони просять стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_1.  13349,  38 грн. в рахунок відшкодування матеріальної
шкоди,  а також стягнути на їх користь по
5000 грн. кожному в рахунок відшкодування морально шкоди. Судові витрати
просять покласти на відповідача.

У
судовому засідання позивачі підтримали свої позовні вимоги у повному обсязі та
наполягали на їх задоволені.

Відповідачі
у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково,  згодні виплатити ОСОБА_1  11723, 54 грв. у рахунок відшкодування
матеріальної шкоди спричиної пошкодженням автомобіля,  669, 36 грв. за збитки понесені у зв'язку
проведенням оцінки вартості матеріальної шкоди власнику автотранспортного
засобу та 50 грв. за пальне,  в іншій
частині позовні вимоги не визнали.

Вислухавши
думку позивачів,  дослідивши матеріали
справи та представлені сторонами докази у їх взаємній сукупності,  розглядаючи позов в межах заявлених вимог,  суд приходить до висновку,  що вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню за наступними підставами:

Відповідно
до оцінки вартості матеріальної шкоди,
спричиненого володільцю дорожнього ТЗ,
вартість матеріальної шкоди в результаті пошкодження автомобіля ОСОБА_1.  складає 11723,  54 грв.;

Відповідно
до постанови про відмову в порушенні кримінально справи Володарського РВ ГУМВС
України в Донецькій області було відмовлено у порушенні кримінальної справи
відносно ОСОБА_4;

Відповідно
до розрахунків ОСОБА_1
сплатив грошові кошти за проведення авто технічної експертизи на загальну
суму 669, 36 грв.;

Відповідно
до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля
ВАЗ-21074,  держномер НОМЕР_1 є ОСОБА_1 ;

Відповідно
до представленого копії чеку від 04.06.2007 року ОСОБА_1 витратив 50 грв.
при заправці на пальне та в цей ж день,
згідно з матеріалів про відмову у порушені кримінальної справи
ОСОБА_1  давав пояснення по суті ДТП у Володарському
РВ.

У
судовому засіданні були вивчені матеріали справи про відмову у порушені
кримінальної справи №430 за фактом ДТЩвідказний матеріал): протокол огляду
місця пригоди(ДТП) з план-схемою,  фото таблицею к протоколу та
інш.

Суд
вважає встановленим як на підставі матеріалів справи,  та проти чого не заперечували сторони,  що дійсно 01.06.2007 року близько о 18-30 г.
ОСОБА_4,  який не мав права на управління
ТЗ певної категорії,  з дозволу свого
батька,  керуючи автомобілем ІЖ-412 IE
держномер НОМЕР_2 на нерегульованому перехресті рівнозначних доріг не
пропустив та не надав переваги ТЗ під керуванням ОСОБА_1. ,
який приближався зправой сторони,  в результаті чого трапилось ДТП,
в наслідок якої автомобілі отримали механічні
ушкодження,  а ОСОБА_1  легкі тілесні ушкодження. Т.б. ОСОБА_4
порушив п.п.2.1,  16.12 ПДР України.
ОСОБА_5 є особою яка на відповідній правовій підставі має право на керування ТЗ
ІЖ-412 держномер НОМЕР_2.

Відповідно
до  ст.  1166 ЦК України майнова
шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується у повному обсязі
особою,  яка її завдала.

Відповідно
до  ст. 1192 ЦК України,  розмір збитків,  що підлягають відшкодуванню потерпілому,  визначаються відповідно до реальної його
вартості.

Виходячи
зі змісту  ст. 1187 ЦК України,  шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки
відшкодовується особою,  яка на
відповідній правовій підставі володіла транспортним засобом.

Відповідно
до ППВС України "Про практику розгляду судом цивільних справ за позовом
про відшкодування шкоди від" 27.03.1992 року із змінами та доповненнями -
шкода завдана особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню у повному обсязі
особою,  яка її завдала,  за умови що дії останньої були
неправомірними,  між ними і шкодою є
причинний зв'язок та є вина зазначеної особи,
а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки,  незалежно від наявності вини.

При
вивчені матеріалів справи,  т.б. на тих
доказах у їх сукупності,  що були
представленні та досліджені у судовому засіданні,  вирішуючи питання про причинний зв'язок з
наступившою ДТП на підставі
аналізу доказів,  вимог ПДР України,  суд приходить до висновку,  що в діях водія ОСОБА_4 та тіми
наслідками,  що наступили,  є прямий причинний зв'язок. Оцінюючи дії
водія ОСОБА_1. ,  суд приходить до висновку,  що його дії не перебувають у причинному
зв'язку з наслідками,  а вся вина у
скоєні ДТП та спричиненні
матеріальної шкоди полягає у діях ОСОБА_4

Але ж
враховуючи ті обставини,  що ОСОБА_4 не
прав права на керування ТЗ без певної категорії,  а його батько-відповідач по справі знаючи про
ці обставини,  довірив керувати
автомобілем,  тому суд вважає,  що з відповідачів слід солідарно стягувати
грошові кошти в рахунок відшкодування спричиненої шкоди.

Відповідно
до загальних вимог ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень. Ці докази подаються сторонами та іншими
особами,  які беруть участь у справЦ
ст.  ст. Ю,  27,
60,  131 ЦПК України). Т.б. дані
норми встановлюють загальні правила по розподілу між сторонами зобов'язань по
доказуванню.

На
підставі цих загальних вимог,
ОСОБА_1  повинен довести ті
обставини,  по своїм заявленим
вимогам,  що на його користь слід
стягнути 350 грв. затрат пов'язаних з придбанням медикаментів та 606,  48 коп.3атрат пов'язаних з придбанням бензину
для поїздок до слідчого. Алеж суд вважає,
що з його боку не доведені в цієї частині вимоги,  а тому вони задоволенню не підлягають,  крім сплати на його користь 50 грв.,  що підтверджується матеріалами справи,  що він був 04.06.2007 року у у Володарському
РВ де давав пояснення по факту ДТП.
Суд не приймає до уваги інші копії чеків,
як на підтвердження того,  що ці
витрати позивача,  були пов'язані з цією ДТП,
тому як вони нічим не підтверджуються.

Вирішуючи вимоги
позивача про відшкодування моральної шкоди суд приходить до слідуючуго:

Відповідно
до  ст. 1167 ЦК України моральна
шкода завдана фізичній особі,
відшкодовується особою,  яка її
завдала,  за наявності її вини і не
залежно від вини заподіювача,  якщо шкоду
завдано каліцтвом,  іншим ушкодженням
здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно
до ППВС України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди від 31.03.2005 року із змінами та доповненнями та до  ст. 23 ЦК
України - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ,  заподіяних фізичній особі,  у душевних стражданнях,  яких фізична особа зазнала у зв'язку противоправною поведінкою щодо
неї самої або членів сім'ї чи близьких родичів,
у порушені нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження
активного громадського життя.

П.9 цієї
Постанови передбачено,  що розмір
відшкодування моральної(немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та
обсягу страждань(фізичних,  душевних,  психічних тощо),  яких зазнав позивач,  характеру немайнових втрат(іх
тривалості,  можливості,  відновлення тощо) та з урахуванням інших
обставин. Зокрема,  враховується стан
здоров*я потерпілого,  тяжкість вимушених
змін у його життєвих і виробничних стосунках,
час та зусилля,  необхідні для
відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад
розумності,  виваженості та
справедливості. Суд вважає доведеним з боку позивачів,  ті обставини,
що як до так і після ДТП
вони нервували,  в зв'язку з
тим,  що не було коштів для ремонтування
автомобіля,  крім того вони переживали
моральні страждання,  що не могли
використовувати свій автомобіль для задоволення своїх потреб,  в зв'язку з аварійним станом автомобіля,  ОСОБА_1
зазнав певних за своїм характером та об'єму тілесних ушкоджень,  в зв'язку з чим йому були завдані певні
фізичні та душевні болі,  страждання.
Після ДТП позивачі
дійсно відчували певні моральні переживання друг за друга,  тому як вони є близькими родичами.

На
підставі викладеного,  суд вважає,  що позовні вимоги позивачів в частині
відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню,  а саме встановлюючи розмір,  який підлягає відшкодуванню,  суд вважає,
що заявлені позовні вимоги є явно завищеними,  а тому розумним,  справедливим та достатнім для відшкодування
такої шкоди з відповідачів необхідно стягнути на користь ОСОБА_1.  1000 грв.,
а на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3. 300 грв. кожному. В іншій частині цих
вимог позивачам слід відмовити.

Відповідно
до  ст. 88 ЦПК України,  з відповідачів на користь ОСОБА_1.  підлягають стягненню понесені ним судові
витрати по справі,  які підтверджуються
квитанціями по оплаті при звернені до суду у вигляді судового збору у сумі 284
грн. та витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30
грн.. Враховуючи,  що позовні вимоги
задоволені частково,  а тому з
відповідачів на користь ОСОБА_1.  слід
стягнути судові витрати пропорційно до задоволених вимог,  т.б. 157 грв..

Керуючись  ст.
ст. 209, 212, 214-215,  82, 88 ЦПК
України,   ст.  ст. 22,
23,  1166,  1167,
1187,  1190,  1192 ЦК
України,  Постановою Пленуму
Верховного Суду України "Про практику розгляду судом цивільних справ за
позовом про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року із змінами та
доповненнями,  Постановою Пленуму
Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.2005 року із

змінами
та доповненнями,  Декретом KM
України «Про держмито» від 21.01.1993 року із змінами та доповненнями,  Постановою KM України
"Про порядок оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду
цивільних справ" від 21.12.2005 року,
суд,  -

вирішив:

Позовні
вимоги: ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 13349, 38 грв. та
моральної шкоди на суму 5000 грв.; ОСОБА_1та ОСОБА_3про відшкодування моральної
шкоди на суму по 5000 грв. кожному до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути
солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь: 1). ОСОБА_1 збитків у вигляді
матеріальної шкоди на суму 11723 грв.54 коп.3а пошкоджений автомобіль; 669
грв.36 коп.3а збитки понесені у зв'язку проведенням оцінки вартості
матеріальної шкоди власнику автотранспортного засобу та 50 грв. за пальне,  1000 грв. моральної шкоди та 157 грв. судових
витрат пов'язаних з розглядом справи(судового збору та інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи),  а всього
на загальну суму 13599 грв.90 коп.

2).
ОСОБА_1та ОСОБА_3в рахунок відшкодування моральної шкоди у сумі 300 грв.
кожному.

В іншій частині
позовних вимог ОСОБА_1.
,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3. залишити без задоволення.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана у строк,  рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги,  рішення якщо його не було скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Заява
про апеляційне оскарження або апеляційна скарга може бути подана через
Володарський районний суд до Апеляційного суду М. Маріуполя Донецької
області,  протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Апеляційна
скарга може бути подана через Володарський районний суд до Апеляційного суду М.
Маріуполя Донецької області протягом 20 днів у випадку подачі
заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів.