Справа № 2-97/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 травня 2007 року                                          Деснянський
районний суд м. Чернігова

у складі судді               Бечко
Є.М.

при    секретарях        Очерет
О.В., Широян
В.В., Шамаріній Т.В.,

за участю сторін, представника

позивача ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, передачу дитини
йому на виховання, та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування
шкоди, зобов'язання не чинити перешкод у спілкуванні з онуком,

встановив:

31.03.2006 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про
відшкодування моральної шкоди, завданої невиконанням рішення суду про
встановлення режиму спілкування з неповнолітньою дитиною.

23.05.2006 року ОСОБА_5 зверулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про
відшкодування моральної шкоди, завданої невиконанням рішення суду про
встановлення режиму спілкування з неповнолітнім онуком.

Ухвалою суду від 31.08.2006 року позови об'єднані у одне провадження.

Уточнивши та збільшивши позовні вимоги ОСОБА_2 просить суд стягнути на його
користь з ОСОБА_3 3700 грн., а з ОСОБА_4 1500 грн. у відшкодування моральної
шкоди, завданої невиконанням рішення суду про встановлення режиму спілкування з
неповнолітньою дитиною та просить передати неповнолітнього ОСОБА_6 2001 року
народження йому на виховання.

Уточнивши та збільшивши позовні вимоги ОСОБА_5 просить суд стягнути на її
користь з ОСОБА_3 5000 грн., а з ОСОБА_4 2000 грн. у відшкодування моральної
шкоди, завданої невиконанням рішення суду про встановлення режиму спілкування з
неповнолітнім онуком ОСОБА_6, 2001 року народження, заборонити відповідачам
вчиняти їй перешкоди у спілкуванні з онуком кожної першої, другої та третьої
суботи щомісяця з 10-00 до 19-00 години.

В судовому засіданні позивачі та представник ОСОБА_5 - ОСОБА_1 підтримали
позовні вимоги.

2

Представник відповідачки та співвідповідач по справі ОСОБА_3 в судовому
засіданні позов не визнав, мотивуючи, що позивачі невчасно приходили, що його
судом не зобов'язано надавати дитину для спілкування, наголошував на
неточностях і невідповідностях у показаннях свідків, що висновком служби у
справах неповнолітніх визнано недоцільним передавати неповнолітнього ОСОБА_6 на
виховання батьку, що чинним Сімейним кодексом не передбачено відшкодування
моральної шкоди діду й бабі, що силове вирішення питання спілкування з дитиною
негативно впливатиме на саму дитину.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи сповіщена
належно, свої інтереси доручила представляти ОСОБА_4.

Суд вважає за таких обставин можливим розглянути справу у відсутність
відповідачки.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали,
зібрані по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками
неповнолітнього ОСОБА_6 2001 року народження.

ОСОБА_5 та ОСОБА_1 є його бабусею та дідом.

Дитина проживає з матір'ю ОСОБА_3 та її теперішнім чоловіком ОСОБА_4 у
квартирі АДРЕСА_1.

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 28.10.2005 року у
справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_5, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод
у спілкуванні з дитиною та онуком встановлено режим спілкування з дитиною,
дозволивши ОСОБА_2 та ОСОБА_5, ОСОБА_1 спілкуватись з ОСОБА_6 2001 року
народження щомісяця, кожної першої, другої та третьої суботи щомісяця з 10-00
до 19-00 години забираючи дитину з собою додому за адресою: перша і друга
субота, АДРЕСА_2; третя субота АДРЕСА_3.

З показань свідків, пояснень позивачів, а також відповідача ОСОБА_4
встановлено, що після набрання чинності зазначеним рішенням суду дитину
відповідачами жодного разу не було надано батьку та бабусі з дідом.

Зазначеними діями з невиконання рішення суду, протиправними по своїй суті,
позивачам завдано моральної шкоди у вигляді душевних страждань, хвилювання,
необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя, яка
відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України підлягає стягненню з винних осіб.

Разом з тим, суд вважає розмір морального відшкодування, зазначений
позивачами завищеним та належними доказами не обґрунтованим і виходячи з вимог
розумності і справедливості, з урахуванням обставини, що відповідачка ОСОБА_3
не працює і вони з чоловіком мають на утриманні ще одну дитину, вважає за
необхідне задовольнити вимоги позивачів у цій частині вимог частково, стягнувши
з кожного з відповідачів по 1000 грн. морального відшкодування на користь
кожного з позивачів, а саме з ОСОБА_3 по 1000 грн. на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_5;
з ОСОБА_4 по 1000 грн. на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_5

3

Відповідачами суду не надано доказів про наявність об'єктивних причин, які
б перешкоджали виконанню рішення суду від 28.10.2005 року та спілкуванню з
дитиною позивачів.

Відповідно до ч.2 ст. 257 СК України батьки з якими проживає дитина не
мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав щодо виховання
внуків.

За вказаних обставин суд вважає позвну вимогу ОСОБА_5 про заборону
відповідачам вчиняти їй перешкоди у спілкуванні з онуком кожної першої, другої
та третьої суботи щомісяця з 10-00 до 19-00 години такою, що підлягає
задоволенню шляхом зобов'язання відповідачів не вчиняти таих перешкод у
спілкуванні.

Суд погоджується з висновком служби у справах неповнолітніх, затвердженим на
засіданнях колегіальних органів Деснянської районної у м. Чернігові ради та
рішенням виконкому цієї ж ради про недоцільність передачі дитини на виховання
ОСОБА_2, зважаючи на ті обставини, що відповідачка ОСОБА_3 та вітчим ОСОБА_4
належним чином виховують, доглядають за дитиною та опікуються нею, в зв'язку з
чим вважає за можливе відмовити у задоволенні
цієї вимоги ОСОБА_2

Суд також вважає, що судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212, 213 ЦПК України, ст. 23, 1167 ЦК України,
ст. ст. 159, 257 СК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1000 грн. у відшкодування моральної
шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1000 грн. у відшкодування моральної
шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_2 16-00 грн. у
відшкодування судових витрат.

В решті вимог відмовити.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_5 перешкод у спілкуванні її з
неповнолітнім онуком ОСОБА_6, 2001 року народження, кожної першої, другої та
третьої суботи щомісяця з 10-00 до 19-00 години.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 1000 грн. у відшкодування моральної
шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1000 грн. у відшкодування моральної
шкоди.

4

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_5 16-00 грн. у
відшкодування судових витрат.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з
дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.