28  листопада 2007 року
суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі :
суддів:
Берднік І.С.,                            Прокопчука
Ю.В.,  Костенка А.В.,                         Пшонки М.П., -
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного
товариства (далі - ВАТ) “Енергопостачальна компанія (далі - ЕК)
“Житомиробленерго” про скасування неправомірно нарахованого боргу за спожиту
електричну енергією та зобов'язання вчинити
певні дії, за касаційною скаргою ВАТ “ЕК “Житомиробленерго” на рішення
апеляційного суду Житомирської області від 13 грудня 2006 року,
в с т а н о в и л а:
У квітні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд з указаним позовом, посилаючись
на те, що він є пенсіонером МВС Україниі та згідно із Законом України “Про
міліцію” має пільги з оплати житлово-комунальних послуг, у тому числі й за
послуги з електропостачання.
Відповідач у рахунок цієї пільги надавав йому безоплатно 75 кВт.-г в місяць
на сім'ю у складі двох осіб і додатково 15 кВт.-г на кожного іншого члена
сім'ї. Однак з 1 лютого 2006 року відповідач безпідставно зменшив ліміт
безоплатного споживання електричної енергії та нарахував йому борг у сумі 139
грн. 01 коп. ВАТ “ЕК “Житомиробленерго” такі дії мотивувало тим, що постановою
Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2004 року № 1788 внесено зміни до
постанови Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1996 року № 879 і норма
пільгового споживання електричної енергії з 1 січня 2005 року в сільській
місцевості та селищах міського типу для громадян, яким відповідно до
законодавства держава забезпечила безоплатне освітлення житла (квартири),
становила 30 кВт.-г на місяць.
Справа № 6-3916св07
інстанції  Седун Ф.В.
Доповідач                                     Патрюк
У зв'язку з цим позивач просив визнати такі дії
відповідача щодо нарахування боргу в сумі 139 грн. 01 коп. з оплати за спожиту
електроенергію незаконними та зобов'язати відповідача провести нарахування
оплати за спожиту електричну енергію згідно з установленими нормами абз. 2 п. 1
постанови Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1996 року № 879.
Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської
області від                        5
вересня 2006 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 13
грудня 2006 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення про
задоволення позову.

У касаційній
скарзі ВАТ ЕК “Херсонобленерго” просить скасувати рішення, ухвалене апеляційним
судом, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в
задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що на ОСОБА_1 як
пенсіонера органів внутрішніх справ, який працював та проживає в смт Брусилів,
поширюються вимоги абз. 4, яким доповнена постанова Кабінету Міністрів України
від 1 серпня 1996 року № 879.

Скасовуючи
рішення районного суду й ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, суд
апеляційної інстанції посилався на те, що ОСОБА_1 як пенсіонеру органів
внутрішніх справ держава забезпечує безоплатне освітлення житла з установленням
норм пільгового споживання, тому на нього не поширюється вимоги абз. 4, яким
доповнена постанова Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1996 року № 879,
незалежно від того, що він проживає в селищі міського типу.

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитися не
можна, оскільки суд дійшов його в порушення вимог матеріального та
процесуального закону.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є пенсіонером МВС України, звільнений за віком та вислугою
років, у даний час проживає в смт Брусилів Житомирської області.

Згідно із ч. 5 ст. 22 Закону України "Про міліцію" працівники
міліції, які живуть і працюють в сільській місцевості та в селищах міського
типу, і члени їх сімей, які проживають з ними, забезпечуються безплатно житлом з опаленням і освітленням за
встановленими нормами, також
користуються іншими пільгами, передбаченими законодавством.

На підставі ст. 24 Закону України "Про міліцію" фінансування і
матеріальне технічне забезпечення (також забезпечення безплатно житлом з
опаленням і освітленням встановленими
нормами) міліції здійснюються за рахунок коштів республіканського і місцевих бюджетів,
а також за рахунок коштів, які надходять на підставі договорів від міністерств,
відомств, підприємств, установ, організацій і громадян.

Суд апеляційної інстанції помилково
тлумачив постанову Кабінету Міністрів
України від 1 серпня 1996 року № 879 “Про встановлення норм користування
житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати” зі
змінами, доповненнями, внесеними постановою
Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2004 року № 17, зазначаючи в
рішенні, що положення про те, що в сільській місцевості і селищах міського типу
для громадян, яким відповідно до
законодавства держава забезпечує безоплатне освітлення житла (квартири) у
розмірі 30 кВт.-г на місяць, не
поширюється на позивача, оскільки цією постановою йому забезпечується
безоплатне освітлення з установленого нормою пільгового споживання.

Таке
застосування є невірним, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 1
серпня 1996 року № 879 чітко зазначено, що з метою упорядкування оплати житлово-комунальних послуг громадянам, які мають
відповідні пільги, Кабінет Міністрів України встановив, що зазначені пільги
надаються в межах таких норм: у сільській
місцевості і селищах міського типу для громадян, яким відповідно до
законодавства держава забезпечує безоплатне освітлення житла (квартири)
у розмірі 30 кВт.-г на місяць.

Тому суд першої інстанції
обґрунтовано виходив із того, що оскільки позивач є пенсіонером МВС України, проживає в смт Брусилів Житомирської
області, то на нього поширюється абз. 4 постанови Кабінету Міністрів України
від 1 серпня 1996 року № 879.

Згідно зі ст. 339 ЦПК України, установивши, що
апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд
касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Оскільки рішення апеляційного суду у справі ухвалено з
порушенням норм процесуального права, воно підлягає скасуванню із залишенням у
силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339
ЦПК України, колегія суддів Судової палати в цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна
компанія “Житомиробленерго” задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Житомирської області від 13 грудня 2006 року скасувати, а рішення
Брусилівського районного суду Житомирської області від                        5 вересня 2006 року
залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка