У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28 листопада 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Балюка М.І., Барсукової В.М.,

Гуменюка В.І., Косенка В.Й.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Луганської обласної громадської організації “Молодіжний фонд”, ОСОБА_3
про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання
недійсним заповіту, визнання недійсними договорів дарування та купівлі-продажу,
виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області від 18
січня 2007 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2005 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом і
після неодноразових уточнень своїх вимог просила визнати недійсними свідоцтво
про право на спадщину за законом, заповіт, договори дарування та
купівлі-продажу, виселити ОСОБА_3 В обгрунтування своїх вимог указувала, що
після смерті в ІНФОРМАЦІЯ_1 році її сестри, ОСОБА_4, відкрилася спадщина на
спірну квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яку прийняв її син, ОСОБА_5, приховавши
те, що в нього є рідний брат, ОСОБА_6, і тим самим позбавив його права на
частку в спадщині після смерті матері.

12 серпня 2003 року відповідачка ОСОБА_2, використавши
безпорадний стан ОСОБА_5, змусила останнього зробити заповіт на її ім'я на
вказану квартиру, а 7 квітня 2004 року - оформити договір дарування.

23 липня 2005 року ОСОБА_2 продала спірну квартиру
Луганській обласній громадській організації “Молодіжний фонд”, а остання у свою
чергу - відповідачці ОСОБА_3

Посилаючись на те, що при укладенні всіх цих угод були
порушені законні права ОСОБА_6, який заповів усе своє майно їй, позивачка
просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Артемівського районного суду м. Луганська від 23
листопада 2006 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою судді
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області від 18
січня 2007 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення суду першої
інстанції залишено без розгляду.

ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України з
касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного
суду й направити справу до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення
судом норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Залишаючи без розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення суду першої інстанції, апеляційна інстанція виходила з того, що заяву
про апеляційне оскарження подано вчасно, але апеляційну скаргу - з пропуском
установленого ст. 294 ЦПК України 20-денного строку, у зв'язку з чим її
необхідно залишити без розгляду.

Проте з таким висновком суду апеляційної інстанції
погодитися не можна, оскільки він суперечить нормам процесуального права.

Відповідно до ст. 69 ЦПК України перебіг
процесуального строку починається з наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з якого пов'язано його початок.

Згідно з ч. 3 ст. 70 ЦПК України, якщо закінчення строку
припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є
перший після нього робочий день.

За правилами ч. ч. 1, 3 ст. 294 ЦПК України заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення вказаних
строків, залишаються без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка їх
подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

З матеріалів страви вбачається, що заяву про апеляційне
оскарження рішення місцевого суду від 23 листопада 2006 року ОСОБА_1 подала 2
грудня 2006 року, а апеляційну скаргу - 25 грудня 2006 року. Оскільки перебіг
20-денного строку для подання апеляційної скарги розпочався 3 грудня 2006 року
й закінчився 25 грудня 2006 року (з урахуванням того, що 23 грудня 2006 року
припало на суботу), то апеляційна скарга була подана ОСОБА_1 у встановлений ст.
294 ЦПК України строк.

За таких обставин у силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК
України ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням
справи до цього ж суду для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги
ОСОБА_1 на рішення Артемівського районного суду м. Луганська від 23 листопада
2006 року.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу судді судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області від 18 січня 2007 року скасувати, а
справу направити в суд апеляційної інстанції для вирішення
питання про прийняття апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Артемівського
районного суду                         м.
Луганська від 23 листопада 2006 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.В. Гнатенко

Судді:

М.І. Балюк

В.М. Барсукова

В.І. Гуменюк

В.Й. Косенко