Справа №2-294/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24 травня 2007
року Комінтернівський районний суд м.
Харкова у складі: головуючого - судді Юр'євої А.М.

при секретарі -
Галда С. В.

за
участі адвокатів - ОСОБА_1,  ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за
позовом ОСОБА_3,  ОСОБА_4 до
ОСОБА_5,  3-тя особа відділ у справах
громадянства,  реєстрації та міграції
фізичних осіб Комінтернівського РВ ГУМВС України у Харківській області про
усунення перешкод в користуванні та розпорядженні квартирою,  за зустрічним позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про відновлення строку
для прийняття спадщини,  усунення перешкод
у користуванні житлом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3.,  ОСОБА_4
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 ,  3-тя особа відділ у справах
громадянства,  реєстрації та міграції
фізичних осіб Комінтернівського РВ ГУМВС України у Харківській області,  в якому просили усунути їм перешкоди в
користуванні та розпорядженні власністю - квартироюАДРЕСА_1,  а також зобов'язати Відділ у справах
громадянства,  реєстрації та міграції
фізичних осіб Комінтернівського РВ ГУМВС України у Харківській області зняти з
реєстрації за адресою : АДРЕСА_1 ОСОБА_5. Співпозивачі посилалися на те,  що квартира АДРЕСА_1 належить за правом
приватної власності у рівних частках їм,
ОСОБА_6,  який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1та неповнолітній ОСОБА_7. У лютому 2004 року до спірної житлової
площі прописано ОСОБА_5 ,  який фактично
мешкав за адресою: АДРЕСА_2 Проте відповідач до спірної квартири не
заселився,  ніколи в ній не мешкав та
комунальні послуги не сплачував.

У
судовому засіданні позивачка,
представник позивачки ОСОБА_3.-ОСОБА_4 ,
представник співпозивачів ОСОБА_1. позов підтримали,  просили його задовольнити,  зустрічний позов не визнали через його
необґрунтованість та ненадання ОСОБА_5
жодних доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Відповідач
ОСОБА_5  та його представник ОСОБА_2
позов не визнали,  посилаючись на
те,  що позовні вимогиОСОБА_3. та ОСОБА_4  є безпідставними та необгрунтованими. Саме
вони своєю аморальною поведінкою перешкоджають йому користуватися спірним
житлом: не відчиняють йому двері,
витягли у нього із кишені ключі від квартири.

Представник
3-ї особи у судове засідання не з'явився,
був повідомлений належним чином,
причину неявки суду не повідомив.

Крім
того,  ОСОБА_5  звернувся до суду із зустрічним позовом до
ОСОБА_4 , ОСОБА_3.,  в якому просив
визнати його таким,  що прийняв спадщину
після смерті батька ОСОБА_6 у порядку ч.3
ст. 1268 ЦК України
або визначити додатковий строк для прийняття ним спадщини,  а також усунути перешкоди в користуванні
житлом: квартироюАДРЕСА_1 з боку співвідповідачів; зобов'язати їх надати йому
можливість користуватися зазначеним

2

житлом
без перешкод. ОСОБА_5  посилався на
те,  що 07.08.2000 року вищезазначена
квартира була приватизована відповідачами за зустрічним позовом ,  неповнолітньою донькою відповідачки ОСОБА_4
,  а також його батьком ОСОБА_6.,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5  вважає,
що він спадщину після смерті батька прийняв,  оскільки на момент відкриття спадщини мешкав
у квартирі АДРЕСА_1,  приймав участь у
витратах на утримання квартири,  а
співвідповідачі своєю поведінкою перешкоджають йому у користуванні квартирою,  іншого житла він не має. Крім того,  на момент смерті свого батька ОСОБА_5  не мав можливості звернутися до державної
нотаріальної контори за місцезнаходженням майна з заявою про прийняття спадщини
з поважних причин: постійною зайнятістю на роботі та з маленькою дитиною; він
дуже тяжко переніс смерть батька та не міг навіть думати про спадок. Останні
роки його батько був одружений з іншою жінкою,
у нього була інша родина,  а коли
він помер,  то оригінал свідоцтва про
смерть отримала його дружина ОСОБА_8,
тому в державній нотаріальній конторі йому було відмовлено в оформленні
його права на спадщину у зв'язку з відсутністю документа про смерть батька.

Протягом
розгляду справи по суті ОСОБА_5  уточнив
позовні вимоги та просив визначити йому додатковий строк у сім днів для
прийняття ним спадщини -частини квартири АДРЕСА_1 усунути перешкоди у
користуванні квартироюАДРЕСА_1 з боку ОСОБА_3.,
ОСОБА_4 ; зобов'язати співвідповідачів надати йому можливість
користуватися зазначеною квартирою без перешкод,  повернути ключі; вселити його у квартиру
АДРЕСА_1

Позивач
ОСОБА_5  та його представник ОСОБА_2
позов підтримали,  просили його
задовольнити.

Суд,  заслухавши пояснення осіб,  які беруть участь у справі,  вивчивши матеріали справи,  вважає,
що позов ОСОБА_3.,  ОСОБА_4  підлягає задоволенню,  а зустрічний позов ОСОБА_5  задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Квартира
АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_6,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  ОСОБА_7,  що підтверджується свідоцтвом про право
власності на житло від 07.08.2000 року та технічним паспортом (а.с. 11-13).

ІНФОРМАЦІЯ_1помер
ОСОБА_6,  що підтверджується свідоцтвом
про смерть,  виданим міським відділом
реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції
(а.с. 10).

Як
вбачається з довідок Комунального житлово-експлуатаційного підприємства № 132
Комінтернівського району м.  Харкова від
23.05.2006 року,  16.10.2006 року та з
ксерокопій паспортів ОСОБА_3. та ОСОБА_4
у квартиріАДРЕСА_1 постійно зареєстрована з 02.11.1988 року та мешкає
ОСОБА_3,  яка має склад родини: сина
ОСОБА_5,  якого було зареєстровано
18.02.2004 року,  дочку ОСОБА_4,  яку було зареєстровано 08.01.1992 року,  онуку ОСОБА_7,  яку було зареєстровано 18.08.1995 року (а.с.
5,  7-9, 30).

Згідно з
актом-заявою мешканців будинку АДРЕСА_1
на ім'я начальника КЖЕП № 132 м.
Харкова від 07.06.2006 року,
ОСОБА_5

3

1971 року народження,  дійсно не проживає з лютого 2004 року за
адресою,  де він зареєстрований:
АДРЕСА_1(а.с. 6).

Відповідно
до повідомлення Міського відділення міліції Відділу внутрішніх справ
Комінтернівського району м.  Харкова від
31.10.2006 року та повідомлення КЖЕП № 132 Комінтернівського району м.  Харкова від 31.10.2006 року,  ОСОБА_5 ОСОБА_5,  зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,  до ГОМ Комінтернівського РВ ГУ МВС України в
Харківській області та до КЖЕП № 132 із заявами та скаргами з жодних питань не
звертався (а.с. 52, 54).

Як
пояснила в судовому засіданні позивачка ОСОБА_4 ,  фактично відповідач ОСОБА_5  мешкає за адресою: АДРЕСА_2

Згідно з
повідомленням Виробничого об'єднання Харківського велосипедного заводу імені
Г.І. Петровського від 19.02.2007 року ,
гуртожиток за адресою : АДРЕСА_2 має статус для проживання самотніх
працівників підприємства,  передбачає
проживання у ньому громадян на койко-місцях. ОСОБА_5  у гуртожитку не проживає та не проживав,  оскільки у трудових відносинах з
підприємством не перебував,  внаслідок
чого права проживання у ньому не має (а.с. 70).

Проте
той факт,  що ОСОБА_5  не перебуває у трудових відносинах з
Виробничим об'єднанням Харківського велосипедного заводу імені Г.І.
Петровського ще не є доказом того,  що
він не мешкає у гуртожитку по АДРЕСА_2

Відповідач
ОСОБА_5  пояснив суду,  що він має громадянську дружину ОСОБА_8  та дочку ОСОБА_5,  яку він відвідує у гуртожитку по АДРЕСА_2

Судом
встановлено,  що у гуртожитку по в
АДРЕСА_2 зареєстрована та мешкає ОСОБА_8,
яка має доньку ОСОБА_5  1997 року
народження.,  що підтверджується довідкою
Виробничого об'єднання Харківського велосипедного заводу імені Г.І. Петровського
від 19.02.2007 року (а.с. 67).

Зазначене
підтвердила у судовому засіданні свідок ОСОБА_9- комендант гуртожитку ХВЗ по
АДРЕСА_2 ,  яка пояснила суду,  що знає ОСОБА_5  з 2001-2002 років . АДРЕСА_2 мешкає ОСОБА_8
,  яку відвідує ОСОБА_5 ,  вони мають дитину. Проте вона не бачила,  щоб ОСОБА_5
залишався ночувати у ОСОБА_8  на
ніч у гуртожитку.

Відповідно
до повідомлення коменданта гуртожитку ХВЗ від 19.02.2007 року,  ОСОБА_5
не має підстав для проживання у гуртожитку АДРЕСА_2 При відвідуванні ним
гуртожитку,  він реєструється у журналі
для відвідувачів,  протягом тижня він
відвідує свою дитину 1 -2 рази (а.с. 69).

Проте як
вбачається з повідомлення Комінтернівського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області
від 30.11.2006 року,  у кімнаті АДРЕСА_2
мешкає ОСОБА_8 зі своєю неповнолітньою дочкою . Крім того,  відповідно до записів у книзі відвідування
осіб,  які проживають у гуртожитку та зі
слів швейцара у зазначеній кімнаті протягом тривалого часу мешкає ОСОБА_5
ОСОБА_5 (а.с. 53).

Факт
непроживання ОСОБА_5  у квартиріАДРЕСА_1підтверджується
поясненнями свідків.

4

Так,  свідок ОСОБА_10 -дільничний інспектор міліції
- пояснив суду,  що під час його
відвідування кімнати АДРЕСА_2,  ОСОБА_5  у кімнаті не було,  а була жінка з дитиною. У вахтера він
дізнався про те,  що ОСОБА_5  приходить до гуртожитку пізно увечері ,  а уходить рано вранці. Ті самі відомості було
зазначено у журналі відвідувачів.

Свідок
ОСОБА_11,  який з 2002 року по грудень
2005 року був черговим у під'їзді ,  де
розташована АДРЕСА_1,  та чергував через
дві доби на третю,  пояснив суду,  що він жодного разу не бачив ОСОБА_5  у підїзді під час свого чергування.

Свідок
ОСОБА_12 - сусідка співпозивачів,  яка
мешкає у АДРЕСА_1,  пояснила суду,  що часто відвідує квартиру співпозивачів,  але жодного разу не бачила там ОСОБА_5  Крім того,
рік тому ОСОБА_5 перенесла операцію на серце,  а
ОСОБА_12  робила їй уколи,  проте ОСОБА_5
відвідувати мати не приходив.

Свідок
ОСОБА_13,  яка є другом родини ОСОБА_5
вже 18 років,  пояснила суду,  що після армії відповідач ОСОБА_5  одружився,
поїхав та виписався із квартири АДРЕСА_1 ,  а потім повернувся та став проживати у
спірній квартирі разом зі співмешканкою,
у них народилася дитина,  але в
родині почалися сварки. Потім вони поїхали в с. Шестаково та протягом п'яти років
його у квартирі не було. Матері відповідача ОСОБА_5було зроблено операцію,  але ОСОБА_5
її не відвідував. Він не телефонує матері,  не приділяє їй уваги та не надає допомоги.
Свідок ОСОБА_13 зазначила,  що речей
ОСОБА_5  та його спального місця в спірній
квартирі немає,  протягом п'яти років
вона не бачила ОСОБА_5  у спірній
квартирі.

Позивачка
ОСОБА_3. також зазначала,  що відповідач
ОСОБА_5  комунальні послуги не сплачує.

Відповідач
ОСОБА_5  пояснив суду,  що раніше він сплачував за комунальні послуги
у спірній квартирі,  надаючи гроші своєму
батькові ОСОБА_5. Проте відповідач не надав суду жодних доказів на
підтвердження цього,  а надав лише
квитанції про сплату ним комунальних послуг у квітні 2005 року,  жовтні-листопаді 2006 року,  лютому 2007 року(а.с. 31-32,  55-57),
тобто здебільшого вже після звернення до нього з позовом до суду.

Таким
чином,  ОСОБА_5  не надав суду жодних доказів на підтвердження
того,  що він мешкав та користувався
квартирою АДРЕСА_1 з 2004 року,
незважаючи на його реєстрацію у зазначеній квартирі з цього часу,  та сплачував за комунальні послуги з 2002
року по 2005 рік. Тобто він створює перешкоди власникам зазначеної квартири у
здійсненні ними права користування та розпорядження нею.

Відповідно
до  ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування
та розпорядження своїм майном.

Аналізуючи
наведені докази,  суд приходить до
висновку про те,  що позовні вимоги
ОСОБА_3. та ОСОБА_4  обґрунтовані,  знайшли своє повне підтвердження протягом
судового розгляду,  тому підлягають
задоволенню.

В
обґрунтування свого позову позивач за зустрічним позовом ОСОБА_5  зазначав,
що він спадщину після смерті батька прийняв,  оскільки на момент відкриття спадщини мешкав
у квартирі АДРЕСА_1,  приймав участь у
витратах на утримання квартири,  а
співвідповідачі своєю поведінкою перешкоджають

5

йому у
користуванні квартирою: не відчиняють йому двері,  викрали у нього ключі із кишені; іншого житла
він не має.

Згідно з
повідомленням Комінтернівського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області від
16.01.2007 року,  розглянуто повідомлення
ОСОБА_5  та було відмовлено у порушенні
кримінальної справи на підставі  ст.  6 п.2 КПК України (а.с. 68).

Твердження
свідка ОСОБА_8,  яка пояснила суду,
що ОСОБА_5  мешкав у спірній
квартирі у 2002 році,  але співпозивачі
викрали у нього ключі від квартири,  а
також ,  що у квартирі залишились його
речі: куртка,  носки,  нижня білизна суд до уваги не бере,  оскільки свідок є громадянською дружиною
ОСОБА_5  та зацікавлена у вирішенні спору
на його користь.

Тобто
ОСОБА_5  не надав суду жодних доказів на
підтвердження того,  що співвідповідачі
за зустрічним позовом перешкоджали та перешкоджають йому користуватися
квартироюАДРЕСА_1.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_5  було зареєстровано у квартирі АДРЕСА_1
18.02.2004 року (а.с. 5),  а його батько
- ОСОБА_5. помер ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с. 10).

Отже на
момент відкриття спадщини після свого батька ОСОБА_5  не був прописаний у спірній квартирі,  що підтверджується також повідомленням КЖЕП №
132 Комінтернівського району м.  Харкова
від 31.10.2006 року (а.с. 52).

Відповідно
до  ст. 549 ЦК України в редакції 1963
року ,  визнається,  що спадкоємець прийняв спадщину,  якщо він фактично вступив в управління чи
володіння спадковим майном; якщо він подав до державної нотаріальної контори за
місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні
бути вчинені протягом шости місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з
повідомленням Сьомої Харківської державної нотаріальної контори від 04.04.2007
року ,  спадкова справа після смерті
ОСОБА_6 у держнотконторі не заводилась; ніхто із спадкоємців з заявами про
прийняття або відмову від спадщини не звертався,  свідоцтва про право на спадщину не видавались
за період з 2002 року по 2007 рік.

ОСОБА_5.
не надав суду жодних доказів на підтвердження того,  що на час відкриття спадщини він мешкав у
квартирі АДРЕСА_1,  приймав участь у
витратах на її утримання .

Протилежне
ж підтверджується актом-заявою мешканців будинку АДРЕСА_1 на ім'я начальника
КЖЕП № 132 м.  Харкова від 07.06.2006
року (а.с. 6),  а також поясненнями
свідків: ОСОБА_14,  ОСОБА_15 ОСОБА_12 ,
ОСОБА_16

Надані
ОСОБА_5  суду квитанцій про сплату ним
комунальних послуг вибірково охоплюють період з 2005 року по 2007 рік,  тобто здебільшого з моменту звернення до
нього з позовом до суду (а.с. 55-57).

Відповідно
до ч.1  ст. 550 ЦК України в
редакції 1963 року,  строк для прийняття
спадщини,  встановлений  ст. 549 цього Кодексу,  може бути продовжено судом,  якщо він визнає причини пропуску строку
поважними.

Отже,  неприйняття заінтересованою особою спадщини
навмисно або через необережність не є підставами для продовження строку судом.

Посилання
ОСОБА_5  на те,  що він не прийняв спадщину через те,  що він вважав,  що фактично прийняв спадщину і що ніхто з
його родичів не буде добуватися

6

того,  щоб він залишився без даху над головою,  а також,
що у нього не було свідоцтва про смерть його батька ОСОБА_5 та він не
мав часу для оформлення свого права на спадщину не є поважними.

Таким чином,  ОСОБА_5
не надав суду жодних доказів на підтвердження того,  що пропустив строк на прийняття спадщини з
поважних причин .

Згідно з
ч.1  ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини,  на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно
до ч.4  ст. 60 ЦПК України доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи
наведені докази,  суд вважає,  що позовні вимоги ОСОБА_5  задоволенню не підлягають.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст. 10,  11,
57,  60,  209,
212,  214-215,  218 ЦПК України,   ст.
ст.  386, 391 ЦК України,   ст.
ст. 524-527, 548-550,  561 ЦК України в
редакції 1963 року,  п.4 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України
2003 року, -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 задовольнити.

Усунути
перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю - квартирою АДРЕСА_1
ОСОБА_3,  ОСОБА_4.

Зобов'язати
Відділ у справах громадянства,
реєстрації та міграції фізичних осіб Комінтернівського РВ ГУМВС України
в Харківській області зняти з реєстрації за адресою : АДРЕСА_1 ОСОБА_5.

У
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про відновлення строку для прийняття
спадщини,  усунення перешкод у
користуванні житлом - квартирою АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення
суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду
Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.