УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

20 липня
2007 року                                                                                     м.  Донецьк

Колегія суддів
Апеляційного суду Донецької області в складі:

Висоцької
В.І,  Червинської М. €.,  Олейникової Л.С. ,  -

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Верховного Суду
України , Печерського районного суду м. Києва про порушення права і
відшкодування моральної шкоди , за касаційною скаргою    на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 05
березня 2005 року,

встановила:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до Верховного Суду України та Печерського районного
суду м. Києва про порушення права і відшкодування моральної шкоди.

Зазначав,
що в провадженні Печерського районного суду м. Києва знаходилась справа за його
позовом до Президента України та Верховного Суду України про порушення
громадських прав і відшкодування шкоди. Ухвалою судді від 17 травня 2004 року в
прийнятті позову було відмовлено.

Другий
позов ОСОБА_1 до Президента України, Уповноваженого Верховної Ради України з
прав людини, Генерального прокурора України і інших про відшкодування шкоди
ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 25 листопада 2004 року
залишено без руху з наданням строку для виправлення недоліків, а ухвалою від 13
грудня 2004 року визнано неподаною і повернуто.

Цей
позов було направлено до Печерського районного суду м. Києва ухвалою судді
Верховного Суду України від 15 листопада 2004 року за підсудністю , в
зв"язку з чим, на його думку, його було позбавлено права на доступ до
правосуддя, до незалежного, неупередженого і справедливого суду та права на
ефективний захист прав, свобод і законних інтересів.

Оскільки
вказані ухвали були постановлені з порушенням вимог процесуального закону і
завдали йому безмежної моральної шкоди, позивач на підставі  ст. 56 Конституції України просив захистити
його право на судовий захист та стягнути з відповідачів на його користь 400
мільйонів гривень для відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою
судді Апеляційного суду м. Києва від 5 березня 2005 року ОСОБА_1 відмовлено в
прийнятті позовної заяви до Верховного Суду України та Печерського районного
суду м. Києва про порушення права і відшкодування моральної шкоди.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати ухвалу Апеляційного суду і розглянути справу ,
посилаючись на неповне з"ясування обставин по справі, неправильного
застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно
із ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно
до вимог  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним,  вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи,  що
ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з додержанням норм
процесуального права та відсутні передбачені
ст.  342 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування ухвали суду.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів Апеляційного суду Донецької
області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.
Ухвалу   Апеляційного суду м. Києва від
05 березня 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.