Справа № 2-294/2007р.
РІШЕННЯ

ІМ"ЯМ   УКРАЇНИ

9 серпня
2007 року                         Корюківський
районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого -
судді Крапивного В.І.,

при секретарі -
Лашко Л.І.,

з участю
позивача - ОСОБА_1 та його адвоката - ОСОБА_2,

відповідача -
ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Корюківці у приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної
шкоди, -

встановив:

6 червня
2007 року позивач звернувся до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги
тим, що на початку червня 2006 року з його земельної ділянки по АДРЕСА_1 були
викрадені причіп до вантажного автомобіля та рама вантажного автомобіля,
міліція встановила, що їх забрав відповідач і здав у металобрухт, у порушенні кримінальної
справи відносно відповідача було відмовлено, добровільно відповідач не
відшкодовує завдану шкоду, тому позивач просив стягнути з нього 4458 грн.
матеріальної шкоди згідно висновку експерта про вартість причепа та 10000 грн.
у відшкодування моральної шкоди, а також понесені ним по справі судові витрати.

У
судовому засіданні позивач та його адвокат позовні вимоги підтримали у повному
обсязі.

Відповідач
позов визнав частково - лише на суму вартості металобрухту, яку він отримав від
здачі причепа та рами в металобрухт, бо він вважав їх безхазяйними, решту
позовних вимог вважає безпідставними і просить відмовити в їх задоволенні.

Вислухавши
доводи сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, відмовний
матеріал Корюківського РВ УМВС, суд приходить до наступного.

Як
встановлено судом, на межі своєї присадибної земельної ділянки в АДРЕСА_1,
позивач тривалий час (більше 10 років) зберігав шассі причепа до вантажного
автомобіля та раму від вантажного автомобіля ГАЗ. Поряд з його земельною
ділянкою обробляв город відповідач, який бачив причеп і раму, що вросли в землю
і заросли кущами. Вважаючи дані причеп і раму безхазяйними, відповідач вирішив
здати їх в металобрухт, щоб заробити грошей. В період з 30 травня по 2 червня
2006 року відповідач завантажив раму автомобіля на інший автомобіль і здав її в
металобрухт. Причеп витягти він не зміг, бо його колеса вросли в землю.
Домовившись з працівниками Корюківської дільниці ТОВ «Вторсплав», їх трактором
відповідач витягнув причеп і також здав його в металобрухт, за що отримав гроші
за мінусом послуг трактора.

З червня
2006 року позивач виявив відсутність шассі причепа і рами автомобіля, про що
заявив у міліцію. При огляді місця події працівники міліції встановили, що на
межі земельної ділянки позивача росте лісосмуга і кущі, де були виявлені сліди
від коліс, дерев»яні уламки від причепа, на земляній дорозі виявлені сліди від
шин трактора МТЗ-80 або ЮМЗ. Як пояснював позивач, на цьому місці знаходився
причеп-площадка грузоперевезенням до 5 тонн. При огляді пункту прийому
металобрухту були виявлені 4

ресори, швелери
рами, механізм кріплення запасного колеса, стійки з подушками кріплення ресор,
дишло (механізм повороту), ресивер з кріпленням, 4 подушки ресор, З колеса з
гумою, 1 колісний диск від причепа вантажного автомобіля. На момент огляду ця
конструкція була порізана газовим різаком у металобрухт довжиною деталей
близько 1 метра. Вага цієї конструкції склала 780 кг (по довідці ТОВ
«Вторсплав» - 950 кг). Також були виявлені швелери рами автомобіля ГАЗ-52 з переднім
бампером, яка була розрізана на 7 частин. її вага склала 300 кг. Працівники
міліції встановили, що причіп та раму здав у металобрухт відповідач і вилучили
у нього 200 грн., які він отримав за цей металобрухт. 12.06.2006р. працівником
карного розшуку Корюківського РВ УМВС було відмовлено у порушенні кримінальної
справи за фактом крадіжки шассі причепа вантажного автомобіля та рами
вантажного автомобіля.

За
скаргою позивача, складеною адвокатом, за що позивач сплатив 100 грн.,
постанова від 12.06.2006р. про відмову в порушенні кримінальної справи була
скасована прокурором як незаконна і матеріали були направлені до Корюківського
РВ УМВС для проведення додаткової перевірки. Після проведення додаткової
перевірки 2 серпня 2006 року Корюківським РВ УМВС було відмовлено у порушенні
кримінальної справи за даним фактом. Дана постанова про відмову в порушенні
кримінальної справи ніким не скасована і набрала законної сили.

Відповідно
до чинного цивільного законодавства особа, якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є
втрати, яких особа зазнала у зв"язку зі знищенням або пошкодженням речі
(реальні збитки), які відшкодовуються у повному обсязі. Якщо особа, яка
порушила право, одержала у зв»язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що
має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від
доходів, одержаних особою, яка порушила право. Особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у
душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань,
ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших
обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування
враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов"язана
з розміром цього відшкодування.

Як
вбачається з вищенаведеного, відповідач скористався майном позивача (шассі
причепа та рамою вантажного автомобіля), яке знаходилося на його земельній
ділянці і фактично належало позивачеві, та здав його в металобрухт, за що
відповідач отримав 320 грн., чого він сам не заперечує. У пункті прийому
металобрухту як причеп, так і рама автомобіля були порізані автогеном на шматки
металу, тобто були знищені, у зв»язку з чим на відповідача слід покласти
обов»язок по відшкодуванню збитків, завданих знищенням речей. Розмір цих
збитків суд вираховує, виходячи із наданих Корюківською дільницею ТОВ
«Вторсплав» та її керівником ОСОБА_4. цін на металобрухт групи А-5 по вартості
0,4 грн. за кілограм металобрухту, і загальний розмір збитків у відшкодування
матеріальної шкоди позивачеві становитиме в загальному - 500 грн. (950кг х
0,4грн. + 300кг х 0,4грн. = 500грн.). Ця сума є більшою від отриманого
відповідачем доходу і підлягає повному відшкодуванню.

Посилання
позивача на висновок експерта-товарознавця по визначенню дійсної вартості ДТЗ
від 2.12.2006р., яким визначено вартість причепа вантажного автомобіля в сумі
4458 грн., суд вважає безпідставними і не може взяти висновок експерта до уваги,
оскільки позивач як експерту, так і суду не надав жодного документа про час
виготовлення даного причепа, про час його експлуатації, про його знос, про
належність йому особисто даного причепа, а висновок експерта був зроблений лише
зі слів позивача, який є зацікавленим у його значній вартості. Самого причепа
на день надання експертного висновку в природі не існувало, експерт не оглядав
ні сам причеп, ні навіть його деталі, тобто цей висновок не може грунтуватися
на законі, тому суд вважає даний експертний висновок нікчемним і до уваги його
не бере. За таких обставин витрати

позивача по
оплаті автотоварознавчої експертизи на суму 100 грн. відшкодуванню не
підлягають.

Оскільки
дії відповідача по заволодінню чужими речами (шассі причепа і рамою) судом
визнаються неправомірними, тому його діями позивачу була заподіяна моральна
шкода, яку суд, з урахуванням вимог розумності і справедливості, перенесених
позивачем хвилювань та страждань, лікування в лікарні та інше, визначає у
розмірі 1000 грн., що й підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Позивачем
були понесені витрати по оплаті юридичної допомоги на суму 100 грн. за
складання скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи по
даному факту від 12.06.2006р. Прокурором ця постанова була скасована як
незаконна, тому ці витрати підлягають повному відшкодуванню відповідачем.

Однак за
складання позовної заяви до суду та участь адвоката в судовому засіданні
позивачем було сплачено в загальному 800 грн. Ці витрати підлягають частковому
задоволенню пропорційно до задоволених позовних вимог: позов був заявлений на
суму 14458 грн. плюс судові витрати, а задовольняється позов на суму 1500 грн.,
що становить лише 10% від заявлених позовних вимог, тому і витрати по оплаті
юридичної допомоги підлягають відшкодуванню лише на 10%, що в грошовому
вираженні становить 80 грн.

Також
позивачем по справі були понесені судові витрати по оплаті
інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ на суму 30 грн.,
які теж підлягають відшкодуванню відповідачем.

Решта
заявлених позивачем позовних вимог є безпідставними і задоволенню не
підлягають.

Позивач
звільнений від сплати судового збору при зверненні з позовом до суду як
постраждалий від Чорнобильської катастрофи, тому судовий збір у встановленому законом
розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь держави, бо позов, хоч і
частково, але задовольняється.

Керуючись
ст.ст. 16, 22-23, 1166-1167, 1192 ЦК
України, ст.ст. 208-209, 213-216, 218, 84, 88 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_3на користь ОСОБА_1 - 500 грн. 00 коп. у відшкодування матеріальної
шкоди, 1000 грн. 00 коп. у відшкодування моральної шкоди, 30 грн. у
відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних
справ, 180 грн. у повернення витрат по оплаті юридичної допомоги, а всього -
1710 (одну тисячу сімсот десять) грн. 00 коп.

Решта
позовних вимог ОСОБА_1 задоволенню не підлягає у зв»язку з їх безпідставністю.

Стягнути
з ОСОБА_3- 51 (п»ятдесят одну) грн. 00 коп. держмита на користь держави.

На
рішення суду протягом 10 днів з часу його проголошення може бути подана заява
про апеляційне оскарження, а протягом 20 днів після цього - апеляційна скарга.