Справа №2-597/07
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

21 грудня  2007 року

Богуславський районний суд Київської області
в складі:

головуючого судді                                          Тітова М.Б.

при
секретарях                                                Ткаченко Н.А., Давиденко М.В.

з участю
позивача                                           ОСОБА_1

представника позивача                                  ОСОБА_2

відповідачки                                                    ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Богуславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу та  зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл спільного сумісного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним
та відповідачкою ОСОБА_3, посилаючись на те, що з відповідачкою вони
перебувають у шлюбі з 13.08.1983 року, який був зареєстрований відділом РАЦС
Богуславського районного управління юстиції по актовому запису №92. Спільне подружнє життя у них не склалося. З 1999 року вони припинили шлюбні відносини та стали
проживати окремо. Примирення і збереження сім'ї стало неможливим.

ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про розподіл
спільного майна подружжя, в якому просить визнати за нею право власності на &frac12; частину житлового будинку АДРЕСА_1, а також розділити їх інше спільне
сумісне майно, яке придбане під час шлюбу, в рівних частках, в тому числі:
гараж, автомобіль “АЗЛК-412” НОМЕР_1, холодильник “Атлант”, музичний центр
“Самсунг”, телевізор “LG”, магнітофон “Маяк”, супутникову
антену, три килими.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що під час шлюбу з
відповідачем вони проживали в будинку АДРЕСА_1, який належав матері ОСОБА_1 В
жовтні 1997 року будинок було подаровано відповідачу, але до моменту відчуження
будинку вона вклала в ремонт та переобладнання будинку значні свої кошти, а
саме в будинку було зроблено парове опалення, прокладено водопровід,
встановлено відповідні лічильники, проведено газ, встановлено газову плиту, дах
будинку повністю покрито шифером, зовні стіни будинку укріплені та обкладені
плиткою, замінені вікна.

Окрім того, вона просить стягнути з відповідача на її користь 2500 гривень
її особистих витрат на ремонт автомобіля.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, посилаючись на
вищенаведені обставини і просив суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_3, оскільки
їх сім'я розпалась і ніякого примирення бути не може. Зустрічний позов він
визнав частково та заперечував проти поділу житлового будинку в натурі,
оскільки цей будинок подарований йому і являється його особистою приватною
власністю. В той же час він погоджується сплатити відповідачці грошову
компенсацію за її вклад в проведенні ремонтів даного будинку в сумі 6000
гривень, а також погоджується передати у її власність решту спільного майна,
крім гаража.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позов про
розірвання шлюбу визнала і не заперечувала проти розірвання шлюбу з позивачем,
оскільки примирення між ними неможливе. Свій зустрічний позов вона частково
змінила, погодившись на отримання грошової компенсації замість її частки у
спільній сумісній власності подружжя.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали
справи, вважає за необхідне позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3про розірвання шлюбу
задовольнити, а зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1про розподіл спільного
сумісного майна подружжя задовольнити частково, виходячи із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в період з  серпня 1983 року по 1999 рік сторони  проживали однією сім'єю, перебуваючи у шлюбі
зареєстрованому 13 серпня 1983 року відділом реєстрації актів цивільного стану
Богуславського районного управління юстиції Київської області по актовому
запису № 92. На даний час їх шлюб носить формальний характер, оскільки сторони
фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, ніяких стосунків не підтримують,
проживають тривалий час окремо один від одного та не бажають миритися.

За вказаних обставин суд вважає, що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а
тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Щодо правовідносин, які виникли
між сторонами з приводу їх спільної сумісної власності на майно придбане під
час шлюбу, то судом встановлено наступне.

Із копії договору дарування жилого
будинку від 22 жовтня 1997 року вбачається, що ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_1
житловий будинок  АДРЕСА_1.

Сторони визнають, що ними були
зроблені поліпшення в будинку під час їх спільного проживання в шлюбі, а саме в
будинку було зроблено парове опалення, прокладено водопровід, встановлено
відповідні лічильники, проведено газ, встановлено газову плиту, дах будинку
повністю покрито шифером, зовні стіни будинку укріплені та обкладені плиткою,
замінені вікна.

Із висновку будівельно-технічної експертизи № 1264 від 31 жовтня 2007 року
вбачається, що вартість проведених робіт з поліпшень житлового будинку
становить 16606 гривень, а ринкова вартість житлового будинку з поліпшеннями,
розташованого в АДРЕСА_1 становить 161890 гривень.

Як вбачається із показів свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_6 ремонтні роботи в
будинку проводились не лише сторонами, а участь в таких роботах та придбанні
матеріалів приймала і власник будинку до 1997 року  ОСОБА_4, в зв'язку з чим суд приходить до
висновку, що компенсація в сумі 6000 гривень, яку пропонує ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 за її долю в проведенні поліпшень будинку буде відповідати її частці,
оскільки ОСОБА_3 не надала суду переконливих доказів про її дійсний вклад в
проведення ремонтних робіт в житловому будинку, придбанні матеріалів та про їх
вартість.

Суд вважає, що оскільки позивач ОСОБА_1 отримав житловий будинок в дар, то
відповідно до ст. 57 СК України це майно являється його особистою приватною
власністю.

Сторони в судовому засіданні дійшли згоди, що їх спільним сумісним майно
являється гараж, розташований АДРЕСА_1, вартістю 9388 грн., автомобіль
“АЗЛК-412” НОМЕР_1 вартістю 2500 грн., холодильник “Атлант” вартістю 1500 грн.,
музичний центр “Самсунг” вартістю 800 грн., телевізор “LG” вартістю 1200 грн., магнітофон “Маяк” вартістю 300 грн., супутникова
антена вартістю 1300 грн., три килима вартістю 1000 грн., а всього майна на
загальну суму 17988 грн.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України  у
разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя,
частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.. Таким чином вартість &frac12; частини спільного майна подружжя ОСОБА_1 буде становити 8994 гривень.

Оскільки ОСОБА_1 являється власником житлового будинку АДРЕСА_1 біля якого
побудований сторонами за спільні кошти гараж, то доцільно буде передати
вказаний гараж у власність позивача, а відповідачці ОСОБА_3 виділити решту
спільного майна подружжя.

Таким чином, за позивачем ОСОБА_1 при розподілі спільного майна подружжя
визнається право власності та виділяється йому в натурі гараж, розташований
АДРЕСА_1 вартістю 9388 грн., а за відповідачкою ОСОБА_3 визнається право
власності і виділяється в натурі : автомобіль “АЗЛК 412” НОМЕР_1, холодильник
“Атлант”, музичний центр “Самсунг”, телевізор “LG”, магнітофон “Маяк”, супутникова антена, три килима на загальну суму 8600
грн.

Суд вважає, що оскільки при такому розподілі спільного
майна частка позивача ОСОБА_1в грошовому виразі є більшою ніж частка
відповідачки на суму 394 грн., то цю суму слід стягнути з позивача на користь
відповідачки, як компенсацію за перевищення ідеальної частки  в спільному сумісному майні.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 62, 209, 212,214,
215, 218 ЦПК України,  ст.ст. 57, 60, 69,
70, 71, 112 Сімейного кодексу України суд, -

В  И
Р  І  Ш
И  В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_3, зареєстрований 13
серпня 1983 року відділом реєстрації актів цивільного стану Богуславського
районного управління юстиції Київської області по актовому запису №92.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу сторони
звільнити від сплати державного мита відповідно до ст.4 п.18 Декрету Кабінету
Міністрів України “Про державне мито”.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл
спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати право власності за ОСОБА_3 на легковий автомобіль
марки “АЗЛК-412”, 1983 року випуску, реєстраційний НОМЕР_1 вартістю 2500 грн.,
холодильник "Атлант" вартістю 1500 грн., музичний центр “Самсунг”
вартістю 800 грн., телевізор “LG” вартістю 1200 грн., магнітофон “Маяк” вартістю 300
грн., супутникову антену вартістю 1300 грн., три килими вартістю 1000 грн.

Визнати  за ОСОБА_1
право власності на гараж площею 24, 00 кв.м. вартістю 9388 грн., що
розташований АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 394 грн.
компенсації за перевищення ідеальної долі в спільному сумісному майні подружжя.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 6000 грн.
компенсації за вклад внесений в поліпшення житлового будинку АДРЕСА_1.

Сторони звільнити від сплати судового збору (державного
мита) відповідно до ст.4 п.18 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне
мито”.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через Богуславський районний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4
ст.295 ЦПК України.

Головуючий : суддя        (підпис)                    Тітов М.Б.

З оригіналом згідно:
суддя