РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2007 року                              Сахновщинський
районний суд

Харківської
області

У складі:
головуючого-судді                                                               Нестеренко
О.С

При секретарі                        Дороніній
Н.М.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт.Сахновщина Харківської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до державної нотаріальної контори Сахновщинського
району Харківської області про визнання недійсним оформлення свідоцтва про
право на спадщину від 12
травня 2000 року на
ОСОБА_2 та ін.,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з позовною заявою про визнання недійсним оформлення
свідоцтва про право на спадщину від 12
травня 2000 року на
ОСОБА_2, свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 травня 2000 року НОМЕР_1 на сертифікат на
право на земельну частину (
пай ) НОМЕР_2 від 28 березня 1997 року № 266 , договору
дарування від 18 травня 2000 року серії АВК № 498257 на сертифікат на
право на земельну частину (пай) НОМЕР_2 від 28
березня 1997 року № 266 , державного акту
на право власності на земельну ділянку, оформлену на основі договору дарування
від 18 травня 2000 року серії АВК № 498257 та сертифіката
на право на земельну ділянку (пай) НОМЕР_2 від 28 березня 1997 року № 266. Свої позовні
вимоги вона мотивувала тим, що під час ознайомлення з матеріалами кримінальної
справи № 49040001 в серпні
2006 року їй
стало відомо, що державний нотаріус Сахновщинського району Серьогіна О.М.
оформила спадкову справу на її чоловіка ОСОБА_2., без її
згоди та не на все майно, яке перейшло їй у спадщину після смерті чоловіка. В
травні 2000 року
вона продавала гр..ОСОБА_3 сертифікат на право на земельну частину (пай)
НОМЕР_2, що був
оформлений на ім»я її чоловіка ,
при цьому гр..ОСОБА_3 взяв у неї всі необхідні для угоди документи та
відніс до нотаріальної контори. 18
травня 2000 року
гр.ОСОБА_3 відвіз її до нотаріальної контори для оформлення договору
купівлі-продажу сертифікату на право на земельну частину (пай) НОМЕР_2, де нотаріус
Серьогіна О.М. нічого не пояснюючи вказала де необхідно підписати, що вона й
зробила. Пізніше позивачка дізналася, що замість договору купівлі-продажу вона
підписала заяву про прийняття спадщини та документи на оформлення спадщини за
законом на сертифікат на земельну частину (пай) НОМЕР_2. Позивачка не
змогла самостійно ознайомитися з документами. Що підписала , оскільки мала
поганий зір, а нотаріус не читала їй текст документів. Таким чином ніяких
документів для оформлення спадкової справи за законом від 12 травня 2000 року вона до
нотаріальної контори не подавала, ніяких платежів за це не здійснювала. Під час
ознайомлення з матеріалами кримінальної справи вона бачила квитанцію квитанції
про сплату держмита за оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом,
що була підписана гр..ОСОБА_3 Крім того ,
свідоцтво про шлюб та свідоцтво про смерть в матеріалах спадкової справи
розташовані на одному листі, тоді як вона повинні бути на окремих листах, кожен
з яких пронумерований. Позивачка вважає, що нотаріус особисто займалася збором
документів для оформлення спадкової справи. В Сахновщинському райвідділі
земельних ресурсів є книга обліку реєстрації сертифікатів на право на земельну
частину (пай), де є запис про перереєстрацію сертифікат на земельну частину
(пай) НОМЕР_2. В цій
книзі відсутній запис про дату реєстрації сертифікату та відсутній підпис
позивачки. На основі викладеного позивачка стверджує, що державний нотаріус
Сахновщинського району Харківської області під час оформлення   спадкової справи та свідоцтва про право на
спадщину по

2

закону
порушила Цивільний Кодекс
України (в редакції 1963
року), Закон України «Про нотаріат» (Зі змінами внесеними згідно з
Законом № 210/98-ВС
від 24.03.1998 року),
Інструкцію про порядок виконання нотаріальних дій нотаріусами України від 14.06.1994 року № 18/5. Позивачка
просить суд визнати недійсним спадкову справу, що оформлена державною
нотаріальною конторою Сахновщинського району Харківської області на ОСОБА_2,
визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.05.2000 року НОМЕР_1, визнати
недійсним договір дарування від 18.05.2000
року серії АВК №
498257, що було оформлено на основі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 12.05.2000
року, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну
ділянку . оформлену
на основі договору дарування від 18
травня 2000 року
серії АВК № 498257 та сертифіката
на право на земельну частину (пай) серії ЧН№ 0141183.

В судовому
засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та пояснила судові, що в 2000 році вона
оформляла продаж земельного паю, вона віддала всі необхідні документи ОСОБА_2,
який відвіз її до нотаріальної контори. В нотаріальній конторі нотаріус сказала
їй , щоб вона
підписалася в якомусь папері. Ввечері того ж дня ОСОБА_2 розрахувався з нею і
знову запропонував їй продати земельний пай. Вони знову поїхали до нотаріуса і
підписали якісь папери. Нотаріус їй нічого не пояснювала, вона теж нотаріусу не
задавала ніяких питань. Коли вони з ОСОБА_2 поверталися додому, то вона
запропонувала йому віддати їй документи ,
на що останній не погодився та запропонував, щоб документи були в нього.
Ввечері того ж дня ОСОБА_2 розрахувався за земельний пай. Позивачка стверджує,
що не давала ОСОБА_2 ні свідоцтва про шлюб , ні свідоцтва про смерть, а тільки паспорт. Пізніше, коли
вона займалася оформленням субсидії, то звернулася до ОСОБА_2 і зізналася, що
вона йому подарувала земельний пай. Потім вона пішла до нотаріуса і зажадала
пояснень, на що нотаріус Серьогіна О.М. запропонувала їй звернутися до органів
внутрішніх справ. Але й після цього ОСОБА_2 їй нічого не повернув. Позивачка
стверджує, що спадщини в нотаріальній конторі вона не оформляла, в право
власності не вступала, з заявою про право на вступ в спадщину до нотаріуса не
зверталася, оскільки не було грошей. Вони з чоловіком проживали в будинку за
адресою АДРЕСА_1, будинок
був оформлений на чоловіка, з чоловіком вона перебувала в зареєстрованому
шлюбі, зараз вона проживає в тому ж самому будинку. Про те, що вона була
зобовязана подати заяву до нотаріальної контори протягом 6 місяців після
смерті чоловіка вона знає. Позивачка ОСОБА_1 просить суд задовольнити її
позовні вимоги.

Представник
позивачки ОСОБА_4 підтримав
позовні вимоги ОСОБА_1 та пояснив судові що, сертифіката на право власності на
земельну частину (пай) у ОСОБА_1 на день смерті чоловіка не було, його отримали
пізніше, аж через 8 місяців
після смерті ОСОБА_2. Тому ОСОБА_1 не могла своєчасно вступити в спадщину після
смерті свого чоловіка, оскільки отримала сертифікат лише через 8 місяців після
його смерті. Це доводить те ,
що нотаріус оформила спадкову справу без участі ОСОБА_1, так як ОСОБА_1 спізнилася
на 2 місяці.
Немає також ряду квитанцій- про внесення відомостей до реєстру нерухомості, про
заборону відчуження, за послуги нотаріальної контори , за виготовлення
спебланків, ці квитанції відсутні, вони всі підписані ОСОБА_2, який проводив
платежі по цих квитанціях. ОСОБА_1 не здійснювала платежів по вищезазначених
квитанціях. Отже не була присутня при вчиненні нотаріальних дій. Заява , що знаходиться в
спадковій справі від 12 травня 2000 року на ОСОБА_2
підписана ОСОБА_1, це її підпис, вона не заперечує. ОСОБА_1 в заяві про
прийняття спадщини повинна була вказати все спадкове майно, однак переліку
всього спадкового майна немає. Представник позивачки ОСОБА_4 просить суд
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1

Представник
відповідача - державний
нотаріус держаної нотаріальної контори Сахновщинського  району
Харківської  області  Серьогіна
О.М.   позов  не
визнала  та

2

пояснила
судові, що свідоцтво про право на спадщину від 12 травня 2000 року на ОСОБА_2
було видано за заявою, що надійшла до Сахновщинської нотаріальної контори від
ОСОБА_1 Спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину якщо проживає в
одному будинку з спадкодавцем ,
за однією адресою. Про це факт свідчить будинкова книга та довідка з
селищної ради про склад сім»ї .
ОСОБА_1 був наданий сертифікат на імя померлого ОСОБА_2.,
цей сертифікат є цінним папером, що підтверджує факт вступу та володіння
спадковим майном ОСОБА_1 Стосовно того, що не співпадають дати отримання
сертифікату на руки та дати оформлення угоди нічого пояснити не може , оскільки коли
ОСОБА_1 прийшла до нотаріальної контори сертифікат був у неї. Документи, що є в
спадковій справі не витренувались, вони були надані особисто ОСОБА_1, всі копії
зроблені з оригіналів( в справі є свідоцтво про шлюб, свідоцтво про смерть). Документів
про наявність іншого спадкового майна ОСОБА_1 до нотаріальної контори надано не
було, перелік необхідних документів для оформлення спадщини ОСОБА_1 було
надано, заява була їй прочитана та підписана нею особисто, скарг на поганий зір
від ОСОБА_1 не надходило, крім того медична довідка про погіршення зору
датована28.03.2003 року, а події мали місце 12.05.2000 року. ОСОБА_1зверталась до нотаріальної контори декілька
разів, ніяких нарікань на стан здоров»я від неї не було ОСОБА_2 в нотаріальній
конторі при оформленні спадщини не було, всі нотаріальні дії було вчинено в
приміщенні нотаріальної контори. При оформленні спадщини заяв про інше спадкове
майно - житловий
будинок , ощадну
книжку від ОСОБА_1 не надходило, також від ОСОБА_1 не надходило прохань зробити
запити до інших органі стосовно її спадкового майна. Стосовно квитанцій про
обов'язкові платежі нотаріус пояснила, що положення про єдиний реєстр
нерухомості на той час не діяло, всі квитанції зберігаються в нотаріальній
конторі на протязі 3 років,
потім вони знищуються, згідно інструкції. Стосовно ж підпису на квитанції про
сплату держмита, то це міг зробити будь хто, не обов'язково ОСОБА_1 Всі
нотаріальні дії при оформленні свідоцтво про право на спадщину від 12 травня 2000 року на ОСОБА_2
були вчинені згідно діючого законодавства та посадових інструкцій.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи , вважає, що позов не підлягає задоволенню зі слідуючи
підстав:

Згідно ст. 548 Цивільного
Кодексу України (в редакції 1960
року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не
допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина
визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

На момент
оформлення свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2. діяли
Закон України "Про нотаріат", який введено в дію Постановою ВР № 3426-12 від 02.09.1993 року та
Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,
затверджена наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.1994
року. Згідно п.109 гл.З Інструкції про порядок виконання нотаріальних дій
нотаріусами України від 14.06.1994
року № 18/5

Згідно    п.111 цієї інструкції    спадкоємець, який прийняв частину спадщини,
вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Згідно
матеріалів спадкової справи та пояснень представника відповідача ОСОБА_1
прийняла спадщину , як
спадкоємець, що безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним.
Факт прийняття спадщини підтверджує те ,
що ОСОБА_1 і по цей час проживає в житловому будинку за адресою : АДРЕСА_1,належному її
померлому чоловікові ОСОБА_2 ,
крім того ОСОБА_1 зареєстрована за вищевказаною адресою , була прописана
там на момент смерті чоловіка та станом на 12 травня 2000
року. При зверненні до нотаріальної контори ОСОБА_1 було надано сертифікат
на імя     померлого

чоловіка, який є іменним цінним папером, що знову ж таки
підтверджує факт прийняття спадщини. В судовому засіданні було встановлено, що
заяву про право на вступ до спадщини ОСОБА_1 підписувала особисто в приміщенні
нотаріальної контори. Даний факт підтверджено особисто позивачкою та не
заперечується її представником. Посилання ж позивачки на те, що нотаріус не
пояснила їй характеру нотаріальних дій безпідставний, суд відноситься критично
до цих тверджень позивачки .
Як доказ свої позовних вимог ОСОБА_1 стверджує, що нотаріусом особисто були
зібрані всі копії документів, що знаходяться в матеріалах спадкової справи. Суд
оглянув надані відповідачем за клопотанням сторони позивачки копії спадкової
справи. Встановлено, що копії зроблені з свідоцтв про шлюб та смерть зроблені з
оригіналів, які могли знаходитися тільки у позивачки та могли бути надані для
вчинення нотаріальних дій тільки ОСОБА_1

Таким чином
судом не встановлено обставин, що свідчать про незаконність оформлення свідоцтва
про право на спадщину від 12
травня 2000 року на
ОСОБА_2.

Разом з тим, суд
пояснює ОСОБА_1 про те, що їй необхідно звернутися до Сахновщинської державної
нотаріальної контори, щоб додатково оформити спадщину на те майно, котре нею не
було оформлене. Тим більше, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті свого
чоловіка і яка прийняла спадщину у встановлені законодавством строки.

На основі
викладеного, керуючись ст. 548
Цивільного Кодексу України (в редакції 1960 року), ст.ст. ст.ст. 248, 249 ЦПК України, Інструкцією про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції
України № 18/5 від
14.06.1994 року,
суд-

ВИРІШИВ:

В позовній заяві
ОСОБА_1 про визнання недійсним оформлення свідоцтва про право на спадщину від 12 травня 2000 року на ОСОБА_2,
свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 травня 2000
року НОМЕР_1
на сертифікат на право на земельну частину (пай )
НОМЕР_2 від 28 березня 1997 року № 266 , договору
дарування від 18 травня 2000 року серії АВК № 498257 на сертифікат на
право на земельну частину (пай) НОМЕР_2 від 28
березня 1997 року № 266 , державного акту
на право власності на земельну ділянку, оформлену на основі договору дарування
від 18 травня 2000 року серії АВК № 498257 та сертифіката
на право на земельну ділянку (пай) НОМЕР_2 від 28 березня 1997 року № 266 - відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295
ЦПК України.

Суддя:

Копія вірна.
Суддя: