Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21 листопада 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Балюка М.І., Барсукової В.М.,

Гуменюка В.І., Косенка В.Й.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України (далі - ВВД ФССНВ) у м. Павлограді Дніпропетровської області
про стягнення недоплаченої страхової виплати одноразової допомоги,
за касаційною скаргою ВВД ФССНВ у м. Павлограді Дніпропетровської області
на рішення Павлоградського міськрайонного суду від 26 лютого 2007 року та
ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області від 31 травня 2007 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи
вимоги тим, що знаходився в трудових відносинах із державним відкритим
акціонерним товариством «Шахта «Благодатна» дочірнім підприємством державної
холдингової компанії «Павлоградвугілля», правонаступником якого є           ВАТ «Павлоградвугілля». За час роботи
він захворів на професійні захворювання: хронічний бронхіт 2 ступеня, емфізему
легень ДН 1ступеня. За висновком МСЕК від 19 грудня 2000 року йому встановлено
втрату професійної працездатності в розмірі 25 % безстроково. Крім того, у
подальшому 29 травня 2001 року під час виконання трудових обов'язків він був травмований - компресійний перелом L - 4 та L - 5 поперкової області зліва - та на підставі повторного
висновку МСЕК від 7 листопада 2001 року йому було повторно первісно встановлено
60 % утрати професійної працездатності, з яких: 25 % - повторно, а 35 % -
первісно у зв'язку з травмою.

Відділенням ВД ФССНВ у м. Павлограді Дніпропетровської області встановлена
одноразова допомога у зв'язку зі збільшенням відсотка втрати працездатності в
сумі 6 400 гривень.

Посилаючись на те, що обмеження одноразової допомоги у зв'язку з повторним
ушкодженням здоров'я чотирикратним розміром граничної суми заробітної плати
(доходу), з якої сплачуються внески на загальнообов'язкове державне соціальне
страхування законодавством  не
допускається, позивач просив задовольнити вимоги.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 26
лютого 2007 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 травня
2007 року, позов задоволено. Постановлено стягнути з відповідача на користь
позивача в рахунок недоплаченої страхової виплати одноразової допомоги 32 450
гривень.

ВВД ФССНВ у м. Павлограді Дніпропетровської області
звернулося до Верховного Суду України з касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постановлені судові рішення й відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, що аб. 2 ч. 2 ст. 34 Закону України від 23 вересня
1999 року № 1105-ХІV «Про загальне обов`язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» не передбачає
обмеження суми одноразової допомоги чотирикратним розміром граничної суми
заробітної плати.

Однак з такими
висновками судів не можна погодитися.

Відповідно до п. 2 ст. 34 Закону України від 23 вересня
1999 року № 1105-ХІV “Про загальне обов`язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності” одноразова допомога потерпілому виплачується в розмірі не
більше “чотирикратного розміру граничної
суми заробітної платні (доходу), з якої стягуються внески до Фонду”

Це правило є загальним і воно відноситься до всіх
випадків виплати одноразової допомоги, у тому числі і в разі збільшення ступеня
втрати працездатності у зв'язку з повторним ушкодженням здоров'я.

Оскільки відповідачем правильно визначено суму
одноразової допомоги, а місцевий та апеляційний суди не застосували закон, який
підлягав застосуванню, то постановлені у справі судові рішення підлягають скасуванню
з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 336, 341 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верхового Суду України

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлограді
Дніпропетровської області задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду від 26 лютого
2007 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2007 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Павлограді Дніпропетровської області про
стягнення недоплаченої страхової виплати одноразової допомоги відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.В. Гнатенко

Судді:

М.І. Балюк

В.М. Барсукова

В.І. Гуменюк

В.Й. Косенко