АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

10 квітня 2007 року                                                                                       м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого               Сегеди С.М.,

суддів:             Гайворонського С.П.,

Виноградової Л.Є.,

при секретарі Шкрабак В.О.,

за
участю:                   апелянта
ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на ухвалу Комінтернівського районного суду
Одеської області від 26 вересня 2006 року по цивільній
справі за .позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про визнання договору купівлі-продажу
земельної ділянки дійсним та визнання права приватної власності,

встановила:

25 вересня 2006 року позивач
звернувся з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та
відповідачем було досягнуто домовленості про купівлю в неї земельної ділянки,
розташованої по АДРЕСА_1.

Згідно
умов домовленості позивач передав відповідачці частку суми вартості земельної
ділянки, а саме 7500 грн., що підтверджується договором від 29.07.2006 року про
намір укласти договір купівлі-продажу.

Сторони домовилися про повний розрахунок з відповідачем після виготовлення
нею пакету документів, необхідних для нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу, в тому числі державного акту на право власності на землю.

Залишок суми складає 89250
грн., яку позивач бажає заплатити відповідачці і виконати договору
купівлі-продажу, проте в даний час позивачу стало відомо про намір відповідачки
продати земельну ділянку іншій особі.

Посилаючись на зазначені обставини позивач звернувся до суду з клопотанням
про накладення арешту на зазначену земельну ділянку.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 26.09.2006 року було
задоволено клопотання позивача та було накладено арешт на земельну ділянку,
розташовану по АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1. посилається на те, що при
накладанні арешту судом першої інстанції не врахована та обставина, що земельна
ділянка не належить їй на праві приватної власності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Головуючий
у 1 -й
інстанції: Іванчук В.І.                                        Справа
№22ц-2108/2007 р.

Доповідач:
Сегеда С.М.                                                                    Категорія:
ЦПК: 33

2

При накладенні арешту на спірну земельну ділянку суд
першої інстанції виходив з того, що вона належить на праві приватної власності
відповідачеві ОСОБА_1., про що зазначив в частині другій резолютивної частини
ухвали.

Проте з таким висновком погодитись не можна, оскільки згідно довідки
Одеської регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного
земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах"
база даних автоматизованої системи Державного земельного кадастру не містить
запису реєстрації державних актів та договорів оренди на земельну ділянку,
розташовану по АДРЕСА_1/а.с. 21
/.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 152 ЦПК України
арешт може бути накладений на майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього або у інших осіб.

Оскільки зазначена земельна ділянка не належить на праві приватної
власності відповідачеві, правові підстави для накладення на неї арешту в якості
забезпечення позову відсутні.

Стосовно заяви позивача про заборону видачі державного акту на землю, то
судова колегія виходить із наступного.

Рішенням Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської
області № 46 від 26 квітня 2002 року відповідач
ОСОБА_1. зобов'язана замовити виготовлення проекту відведення земельної ділянки
для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і
споруд та складання державного акту на право власності на землю /а.с. 19/, а
тому у суду відсутні належні підстави для заборони виконання зазначеного
рішення сільської ради, у зв'язку з чим заява про забезпечення позову в цій
частині також не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, ухвала суду підлягає скасуванню з постановлениям нової про
відмову позивачеві в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись п.2
ч.2 ст. 307; ст.ст. 312-315; 317; 319 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області
від 26 вересня 2006 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про визнання договору
купівлі-продажу земельної ділянки дійсним та визнання права приватної власності
скасувати і постановити нову ухвалу про відмову позивачеві ОСОБА_2 в
забезпеченні позову.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному
оскарженню не підлягає.