Справа №2-3470/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2007 р. Святошинський районний
суд м.  Києва в складі:

головуючої
- судці:                                                                   Т.О.Величко,

при
секретарі:                                                                           В.О.Оберемко,

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в м. Києві   цивільну

справу за
позовом

ОСОБА_1 до  ОСОБА_2
про   розірвання

шлюбу,  суд,  -

ВСТАНОВИВ:

Сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 1985 р.

Від
шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Позивачка
просить суд розірвати шлюб з відповідачем,
посилаючись не ті обставини,  що
сімейне життя з відповідачем не склалося,
після народження дитини часто виникали непорозуміння,  сварки,
що негативно впливало на психічний стан дитини,  а також на їх емоційний стан. Зазначила,  що вони з відповідачем з 18 серпня 2006 року
разом не проживають,  не ведуть спільного
господарства,  подальше спільне життя з
відповідачем та збереження шлюбу не можливе.

Позивачка
в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити,  посилаючись при цьому на обставини справи
викладені в позовній заяві та вказувала,
що дійсно 18 серпня 2006 року не підтримує шлюбно-сімейних стосунків з
відповідачем,  не ведуть спільного
господарства,  проживають в окремих
квартирах. Зазначала,  що оскільки у неї
є чоловік,  якого вона кохає,  який піклується про її дитину і з яким вона
має намір зареєструвати шлюб,  примирення
між нею і відповідачем неможливе.

Відповідач
визнав позов у попередньому судовому засіданні. Погодився з позовними вимогами
позивачки та просив теж розірвати шлюб.

Відповідно
до ч.3  ст. 105 СК України,  шлюб припиняється внаслідок його розірвання
за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно
до ч.2  ст. 112 СК України,  суд,
постановляє рішення про розірвання шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  Інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

Суд,  заслухавши пояснення позивачки,  відповідача,
дослідивши матеріали справи,
вважає,  що причини,  що спонукали сторони на розірвання шлюбу є
обгрунтованими,  оскільки судом достовірно
встановлено,  що подальше спільне життя
подружжя та збереження сім»ї не можливе,
а тому позов підлягає задоволенню,
сторони фактично з серпня 2006 р. не підтримують шлюбних стосунків,  не ведуть спільного господарства,  позивачка наполягає на розірванні шлюбу
посилаючись на те,  що подальше спільне
проживання з відповідачем та збереження шлюбу неможливе.

Керуючись  ст.
ст.  56,  104,
105,  110,  112 Сімейного Кодексу України,   ст.
ст. 10,  11,  60,
61, 130, 174, 212-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Шлюб,  зареєстрований 25 вересня 2004 р. у відділі
реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в
м.  Києві між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,  про що є актовий запис № 1059 -РОЗІРВАТИ.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути на
користь держави з ОСОБА_2. 17 (сімнадцять) грн., ОСОБА_1 від сплати мита
звільнити.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду м.
Києва через Святошинський
районний суд м.  Києва,  шляхом подачі заяви   про
апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його
проголошення,  та подачі апеляційної
скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
рішення.