УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем   України

29   листопада
2007   року   колегія
судців   судової   палати
у   цивільних   справах

апеляційного
суду Житомирської області в складі:

головуючого -
судді Матюшенка І.В.

суддів:
Малахової Н.М. ,  Жизневської А.В.

при секретарі
судового

засідання
Лаговській О.О.

з участю:
апелянта ОСОБА_1.,  його представника
ОСОБА_2.,

адвоката ОСОБА_3 та представника
відповідача ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Житомирі апеляційну

скаргу   ОСОБА_1
на   рішення   Коростенського

міськрайонного
суду від 10 жовтня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5,  Коростенського міського

відділу
земельних ресурсів,  виконавчого комітету
Коростенської міської ради про

усунення
перешкод у землекористуванні,  визнання
рішення незаконним,  визнання

права власності
на земельну ділянку та зобов'язання знести гараж,

встановила:

У
поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права,  просить скасувати рішення суду,  яким відмовлено у задоволенні його позовних
вимог про усунення ОСОБА_5 перешкод в користуванні земельною ділянкою,  визнання незаконним рішення виконавчого
комітету Коростенської міської ради від 11 лютого 2003 року,  про визнання за ним права власності на
земельну ділянку,  зайняту ОСОБА_5 та про
зобов'язання ОСОБА_5. знести гараж. Апелянт зазначає,  що судом при ухваленні рішення не було
враховано,  що він є власником 0.02 га.
земельної ділянки біля будинку АДРЕСА_1 і частиною цієї земельної ділянки
неправомірно користується відповідач ОСОБА_5 Не враховано,  на думку апелянта,  і висновки судово-технічної експертизи щодо
невідповідності фактичного розміру земельної ділянки,  яка перебуває у його користуванні,  розміру,
зазначеному в оскарженому ним рішенні виконавчого комітету. Крім
того,  апелянт вказує,  що варіант розподілу земельної ділянки,  який було представлено відділом земельних
ресурсів на розгляд виконкому і який було затверджено оскаржуваним рішенням від
11 лютого 2003 року,  сфальсифіковано.

Представник
відповідача - відділу земельних ресурсів у м.
Коростені заперечує проти задоволення апеляційної скарги,  вважає рішення законним та обґрунтованим.

Апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено,  що позивач є власником 25/100 частин
будинковолодіння АДРЕСА_1. Відповідачу ОСОБА_5 належить 16/100 частин цього ж
будинку. Рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради від 10 лютого
1994 року № 51 позивачу у приватну власність передано 0.0200 га. земельної

ділянки для
обслуговування житлового будинку (а.с. 13),
проте земельна ділянка в натурі не відводилася,  що підтверджується поясненнями самого
позивача та листом виконкому Коростенської міської ради від 15 серпня 2007 року
№ 18/2915 (а.с. 96).

Рішенням
від 11 грудня 2003 року затверджено порядок користування земельними ділянками
між співвласниками будинку АДРЕСА_1,  за
яким в користування позивачу передано 211 м.
кв. земельної ділянки (а.с. 30) згідно плану розподілу (а.с. 43),  який було погоджено з усіма співвласниками
будинковолодіння. Вказане рішення було прийняте в межах повноважень,  визначених
ст.  12 ЗК України,  розмір земельної ділянки,  яка передана ОСОБА_1 у приватну
власність,  не зменшився і з врахуванням
того,  що позивач підтвердив належність
його підпису на вказаному плані,  а на
підтвердження доводів про те,  що план на
момент підписання не було розфарбовано і не було зазначено належність земельних
ділянок співвласникам доказів на надав,
суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність
позову в частині визнання вище вказаного рішення незаконним.

Як
вбачається з висновку судово-технічної експертизи (а.с. 34-42) гараж,  побудований відповідачем ОСОБА_5 з дозволу
виконкому Коростенської міської ради (рішення від 16 червня 2004 року № 279 -
а.с. 77-80),  розташований на земельній
ділянці,  переданій йому у користування
на підставі оскаржуваного позивачем рішення від 11 грудня 2003 року.

За таких
обставин,  коли права позивача порушені
не були,  його позовні вимоги щодо
усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою на якій збудовано гараж
відповідачем ОСОБА_5,  визнання права
власності на неї та зобов'язання ОСОБА_5. знести гараж - безпідставні.

Рішення
суду постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального
права,  підстави для його скасування
відсутні.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Коростенського міськрайонного суду від 10 жовтня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржене у
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.

Справа №
22ц/ 2397                              Головуючий
у суді 1 -ї інстанції Куліченко М. В.

Категорія
33        Суддя-доповідач Матюшенко І.В.