Справа №2-3174/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 червня 2007 року                           Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Савицької Н.В.

при секретарі - Клейменовій О.Ю.

з участю позивача в інтересах ОСОБА_2 - ОСОБА_2

відповідачки - ОСОБА_3

представника відповідачки - ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому   судовому засіданні в залі
суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2до   ОСОБА_3про   стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вироком суду від 02.02.2007 року ОСОБА_3
визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та
призначено останній покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст. 75, 76 КК України засуджену звільнено від відбування покарання
при умові, якщо вона протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає
покладені на неї обов'язки.

05.09.2006 р. відповідачка ОСОБА_3 умисно завдала тілесні ушкодження
середнього ступеню тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров'я -
неповнолітньому ОСОБА_2

Позивач вважає, що ОСОБА_3 завдала йому матеріальну шкоду в розмірі 955
грн. 05 коп., оскільки він поніс витрати на лікування неповнолітнього сина
ОСОБА_2

Крім того, відповідачка завдала останньому моральну шкоду в розмірі - 10
000 грн., оскільки його син ОСОБА_1 у зв'язку з нанесеними йому тілесними
ушкодженнями морально страждав.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов
не визнали, просили суд, відмовити в задоволенні позову за безпідставністю
позовних вимог. Вважають, що відповідачка не наносила неповнолітньому ОСОБА_2
тілесних ушкоджень.

Позивач ОСОБА_1
в судовому засіданні позовну заяву підтримав з підстав в
ній зазначених. Просив суд, позов задовольнити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та
оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності суд прийшов до висновку,
що позов підлягає до часткового задоволення.

2

Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій
особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Луцького міськрайонного суду від 02 лютого 2007 року встановлено,
що ОСОБА_3 05.09.2006 р. приблизно о 14 год. 00 хв. знаходячись в коридорі АДРЕСА_1, на
грунті неприязних відносин в ході конфлікту, умисно нанесла удари кулаком по
правій руці неповнолітньому ОСОБА_2, чим спричинила йому тілесні ушкодження
середнього ступеню тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров»я.

Відповідачку засуджено за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК
України та призначено покарання у вигляді двох років позбавлення волі. Однак,
на підставі ст. 75,76 КК України звільнено засуджену від відбуття призначеного
покарання, якщо вона протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає
покладені на неї обов'язки (а.с.   ).

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 10.04.2007 р. вирок
Луцького міськрайонного суду від 02.02.2007 р. щодо ОСОБА_3 в частині
кваліфікації дій і призначеного покарання залишено без змін, а в частині
вирішення цивільних позовів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди
скасовано (а.с. 6).

Як вбачається з свідоцтва про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - позивач
ОСОБА_1є батьком неповнолітнього (а.с.
).

Суд вважає, що відсутні підстави для відшкодування матеріальної шкоди в
розмірі 955,05 грн., оскільки, всупереч ст. 60 ЦПК України позивач не
представив жодних доказів, які свідчать про понесені витрати на лікування неповнолітнього
сина, посилене харчування, проїзд, тощо (а.с.
).

Не приймає до уваги суд чеки (а.с. ), оскільки, дані докази не свідчать про
те, що саме ОСОБА_1
поніс витрати на лікування.

Отже, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині вимог
про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 955 грн. 05 коп., слід відмовити
за безпідставністю.

Відповідно до ст. 1167 ч. 1 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2
цієї статті.

Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідачки в користь позивача
суми в розмір 10000 грн. за завдану моральну шкоду в порядку ст. 1167 ч. 1 ЦК України,
суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення моральної шкоди в
розмір, що є значно меншим від заявлених вимог, тобто в розмір 4500 грн., а в
решті частини позову слід відмовити за безпідставністю.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходить з засад розумності,
виваженості та справедливості, та враховує ті обставини, що у неповнолітнього
ОСОБА_2 були порушені нормальні життєві зв'язки, а саме моральні страждання в
зв'язку з заподіянням йому тілесних ушкоджень, а також суд враховує характер та
обсяг фізичних, душевних, психологічних страждань, що вимагало від нього
додаткових зусиль для організації свого життя, тощо.

Керуючись ст.ст. 10,11, 39, 57,58,59,60,61,88,208,209,210,212,213,214,215
ЦПК України, ст. ст. 23,1167,1168 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

3

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3в користь ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_2 суму в розмірі - 4500 (чотири тисячі п'ятсот) грн. за завдану злочином
моральну шкоду.

Стягнути з ОСОБА_3в користь держави суму в розмірі - 07 (сім) грн. 50
(п'ятдесят) коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнути з ОСОБА_3в користь держави суму в розмірі - 08 (вісім) грн. 50
(п'ятдесят) коп. судового збору.

В решті вимог відмовити.

На рішення може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на дане рішення суду може бути подана протягом двадцяти
днів після подання заяви про оскарження рішення суду.