рішення

іменем
україни

28 листопада 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого                      Патрюка М.В.,

суддів:                               Пшонки М.П.,                        Берднік І.С.,

Костенка А.В.,
Прокопчука Ю.В.,&frac34;

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Совєтському районі м. Макіївки про відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Совєтському районі м. Макіївки на рішення Совєтського районного суду м.
Макіївки від 26 грудня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області
від 27 березня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що під час виконання трудових обов'язків він
отримав професійне захворювання, висновком МСЕК від         3 квітня 2006 року йому встановлено
вперше безстроково 40 % втрати працездатності та третю групу інвалідності.
Оскільки втрата працездатності спричинила позивачеві фізичні та моральні
страждання, йому завдано моральну шкоду, яку просив відшкодувати на його
користь за рахунок відповідача.

Рішенням Совєтського районного суду м. Макіївки від 26 грудня 2006 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 27 березня
2007 року, позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь
позивача 12 000 грн. моральної шкоди.

У
касаційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Совєтському районі м. Макіївки ставить питання про скасування постановлених у
справі судових рішень і ухвалення рішення про відмову в позові, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню, а судові рішення - скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 працював на підземних роботах з 1955 року до
2006 року на посаді гірника очисного вибою, прохідником. 24 березня 2006 року в
нього було виявлено професійне захворювання - хронічний обструктивний пиловий
бронхіт.

Висновком МСЕК від 3 квітня 2006 року позивачеві встановлено третю групу
інвалідності зі стійкою втратою професійної працездатності у розмірі 40%
безстроково (а. с. 5).

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди на
підставі частини першої статті 21, частини третьої статті 28 Закону № 1105-ХІV від  23 вересня 1999 року, суди виходили з факту
спричинення йому моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва, та обов'язку
відповідача відшкодувати цю шкоду.

Норми статей 1, 21, 28, 34 Закону № 1105-ХІV від 23 вересня 1999 року передбачають обов'язок по
відшкодуванню моральної шкоди працівникові при стійкій втраті працездатності у
разі ушкодження здоров'я на виробництві, який покладено на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України.

Разом з тим пунктом 27 статті 77 розділу VI “Особливі положення” Закону України “Про Державний
бюджет України на 2006 рік” з метою приведення окремих норм законів відповідно
до цього Закону на 2006 рік зупинено дію абзацу четвертого статті 1 (у частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей), підпункту “е”
пункту 1 частини першої статті 21, частини третьої статті 28 та частини третьої
статті 34 Закону  № 1105-ХІV від 23 вересня 1999
року.

Задовольняючи частково позов про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з
ушкодженням здоров'я на виробництві, суд не врахував, що право потерпілого на
відшкодування моральної шкоди згідно з висновком МСЕК від 3 квітня 2006 року
виникло в період дії статті 77 Закону України “Про Державний бюджет України на
2006 рік” про зупинення дії положень Закону
№ 1105-ХІV від 23 вересня 1999 року, якими передбачено право потерпілого на
відшкодування моральної шкоди.

За таких умов у суду першої інстанції не було передбачених законом підстав
для задоволення позовних вимог, а в апеляційного суду - для залишення  рішення суду першої інстанції без змін.

Ураховуючи, що судами обставини справи встановлені повно та правильно,
однак неправильно застосовані норми матеріального права, судові рішення
відповідно до статті 341 ЦПК України підлягають скасуванню з ухваленням нового
рішення про відмову в позові.

Керуючись статтями 336, 341 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Совєтському районі м. Макіївки
Донецької області задовольнити.

Рішення
Совєтського районного суду м. Макіївки від 26 грудня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області від 27 березня 2007 року скасувати,
ухвалити нове рішення.

У
задоволенні позову ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Совєтському районі м. Макіївки Донецької області про відшкодування
моральної шкоди відмовити.

Рішення
оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

М.П. Пшонка   І.С. Берднік   А.В. Костенко   Ю.В. Прокопчук