Справа №
Категорія 21                                                      Доповідач Звягінцева О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2007
року       Апеляційний суд Донецької
області в складі:

головуючого Молчанова СІ.

суддів
Звягінцевої О.М., Дем'яносова М.В.

при секретарі
Тума О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до відділення ФСС
в м. Шахтарську про стягнення страхових виплат та моральної шкоди і

встановив:

в апеляційній скарзі відповідач оспорює обгрунтованість
рішення суду, яким позов задоволено частково із стягненням на користь позивача
страхових виплат за період з 24.11.2004р. до 30.04.2006р. включно у розмірі 4918,79 грн. та 30000 грн.-у
відшкодування моральної шкоди, і ставить питання про його скасування в частині
відшкодування моральної шкоди з ухваленням нового про відмову в задоволенні
позову в цій частині за неправильним застосуванням норм матеріального права та
зупиненням дії спеціального закону, що регламентує право позивача на
відшкодування моральної шкоди.

В засіданні апеляційного суду представник відповідача за
довіреністю Пишняк Р.І. підтримав доводи скарги, просив про її задоволення,
скасування рішення суду в частині відшкодування моральної шкоди з ухваленням
нового про відмову в задоволенні позову в цій частині, а позивач заперечував
проти доводів скарги, просив про її відхилення, залишення судового рішення без
зміни.

Судом першої інстанції при розгляді цієї справи встановлено наступні
обставини.

22.02.2005р.
ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача (а.с.2-3), який уточнив у додатковій позовній
заяві від 10.05.2006р. (а.с.51), зазначав, що він з 12.09.1964 р. працював у
вугільній промисловості, у зв'язку з впливом шкідливих виробничих факторів у
нього були виявлені професійні захворювання: хронічний обструктивний бронхіт 2 ст., пневмосклероз,
хронічна радікулопатія.

За висновком МСЕК від 24.11.2004р. у нього було встановлено 40% втрати
працездатності з 24.11.2004р.
безстроково, він був визнаний інвалідом 3
групи.

Постановою відповідача від 9.12.2004р. йому було
призначено щомісячні страхові платежі, із розрахунку середнього заробітку 583,67 грн., з
урахуванням 40% втрати
працездатності, у розмірі 233,47
грн., а також одноразову допомогу в сумі 10640 грн., яку сплачено у повному обсязі.

2

Однак в
порушення вимог закону відповідач не сплачує йому щомісячні страхові виплати з
моменту призначення їх, заборгованість за листопад, грудень 2004р.,
січень-лютий 2005р. складає 754,89
грн., а за період з березня 2005р. до квітня 2006р. включно- 4163,90 грн., а
всього-4918,79 грн.

Внаслідок
професійних захворювань йому спричинено моральну шкоду, оскільки він постійно
відчуває фізичний біль і постійно лікується, змушений додавати додаткових
зусиль для організації свого життя.

Тому просив
ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість з
щомісячних страхових платежів за період з 24.11.2004р. до 30.04.2006. у розмірі 4918,79 грн.,
зобов'язати відповідача здійснювати щомісячні страхові
платежі з 1.05.2006р. в сумі 347,71 грн. з наступним корегуванням при
зміні законодавства, стягнути з відповідача на його користь у відшкодування
моральної шкоди 60000 грн.

Рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 12 травня 2006
року позов задоволено частково, з відділення ФСС в м. Шахтарську на користь ОСОБА_1 стягнуто страхові
виплати за період з 24.11.2004р. до 30.04.2006р. включно у розмірі 4918 грн. 79 коп., у відшкодування
моральної шкоди- 30000 грн.
Зобов'язано відділення ФСС в м. Шахтарську виплачувати ОСОБА_1 з 1.03.2006р.
щомісяця страхові виплати у розмірі 347,71 грн. з наступним корегуванням при
зміні законодавства. В решті позову ОСОБА_1 відмовлено.

Апеляційний суд
вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обгрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими,,..,/ доказами, які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно із
роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п. 1 постанови „Про судове рішення" № 11 від 29
грудня 1976 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі
вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад
і змісту законодавства України.

Обгрунтованим
вважається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для
справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Всупереч доводів
скарги, суд першої інстанції повно, всебічно, об'єктивно дослідив обставини
справи, встановленим фактам і доказам надав належну правову оцінку,
застосувавши матеріальний закон, правильно вирішив спір. Висновки суду
відповідають обставинам справи.

Апеляційний суд не може погодитись з доводом апеляційної скарги про те, що
за зупиненням дії статті закону, що регламентує право позивача на
відшкодування моральної шкоди, у суду не було підстав для задоволення вказаного
позову.

Апеляційний суд вважає, що зупинення на час розгляду справи дії спеціальної
норми закону, яка визначає лише порядок відшкодування позивачеві моральної
шкоди,   всупереч  доводам
апеляційної  скарги,  не
є  підставою  для
відмови  в

3

задоволенні позову і тому не впливає на правильність
визначених правових висновків суду, оскільки право позивача на відшкодування
моральної шкоди регламентовано ст. 1167
ЦК України, що на час розгляду справи є чинною в повному обсязі.

Тому вказаний довод скарги
апеляційний суд визнає неспроможним і вважає, що суд першої інстанції,
задовольняючи позов, дійшов правильного висновку щодо обгрунтованості позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції
при розгляді цієї справи вимог матеріального чи процесуального законів або
неправильної оцінки досліджених по справі доказів, то підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування судового рішення немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п.1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України,
апеляційний суд,

ухвалив:

апеляційну
скаргу відділення ФСС в м.
Шахтарську Донецької області відхилити, рішення Гірницького районного суду м.
Макіївки Донецької області від 12
травня 2006 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає
чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді: