УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
грудня 2007 року                                                              м.Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого
Короткова В.Д.

суддів
Комаровської Н.В., Гончаренко В.М.

при секретарі
Таратіної О.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 11 червня 2003 року,

встановила:

В квітні
2003 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на
те, що з 7 серпня 1976 року він знаходиться в шлюбі з відповідачкою, від шлюбу
неповнолітніх дітей не має. З 1995 року вони з дружиною не підтримують сімейних
відносин, спільного господарства не ведуть тому, що проживають окремо. Місце
проживання дружини йому не відомо. Просив розірвати шлюб.

Справа
розглянута в відсутності відповідачки.

Рішенням
Суворовського районного суду м.Одеси від 11 червня 2003 року позов задоволено.

В
апеляційній скарзі відповідачка просить скасувати рішення суду в зв'язку з
порушенням судом норм матеріального та процесуального права та направити справу
на новий розгляд.

Заслухавши
доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши
матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи
позов, суд першої інстанції виходив з того, що сім'я розпалася і збереження
шлюбу не можливо.

Колегія суддів
погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

З
матеріалів справи вбачається, що на час розірвання шлюбу у подружжя не було
неповнолітніх дітей. Тривалий час вони не підтримували шлюбні стосунки в
зв'язку з виїздом відповідачки в Росію. Про це зазначає і відповідачка в
апеляційній скарзі.

Суд
першої інстанції прийшов до правильного висновку що шлюб існує формально і його
збереження не можливо, а тому розірвав його на підставі ст.40 КпШС України.

Справа
№22ц-3501/07                                              Категорія
35

Головуючий у
першій інстанції Герасименко
С.А. Доповідач Коротков В.Д.

В
апеляційній скарзі відповідачка не навела підстав, які б підтверджували
можливість збереження сім'ї. З документів, які надав її представник в засіданні
колегії суддів, вбачається, що позивач з 1990 року двічі звертався до суду з
позовами про розірвання шлюбу, що підтверджує наявність проблемних відносин між
подружжям і його твердий намір на розірвання шлюбу.

За таких
обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують
правильних висновків суду, судове рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування
відсутні.

Керуючись
ст.ст.218, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1 ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Суворовського районного суду м.Одеси від 11 червня 2003 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.