Справа № 22-ц-
2222 - 2007 р.                                       Головуючий
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

2007 року жовтня місяця 24 дня
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого:                           Чернова С.І.

Суддів:
Прядкіної О.В.,    Дряниці Ю.В.

при секретарі -
Ткаченко Т.І.

з участю адвоката - Ципка Р.В.

позивача -

представника позивача -

відповідача -

представника відповідача -     Дрозда О.В.

третьої особи -

представника третьої особи-

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
місцевого Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від
28 березня 2007 року та додаткове рішення від 27 липня 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кременчукводоканал» про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
місцевого Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від
28 березня 2007 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «Кременчукводоканал»
про визнання договору купівлі-

2

продажу
дійсним та визнання права
власності на будівлю водонапірної вежі
та залізобетонного паркану по вул. 60 років Жовтня в м. Кременчуці -
відмовлено.

Додатковим рішенням місцевого Автозаводського районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 27 липня 2007 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 42 грн. 50 коп. судового збору(державного мита) та 22 грн. 50 коп. - витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в   суді.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, а справу направити на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних
справах приходить до висновку, що скаргу слід  задовольнити частково.

Згідно п. 2 ч.1
ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до
п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Постановляючи
рішення про відмову в задоволенні позову, суд виходив
з того, що при купівлі водонапірної вежі №1 та залізобетонного паркану
довжиною 120 метрів акт передачі цих споруд не складався і сама передача не
проводилася, а тому ця угода є не виконаною згідно ст. 224 ЦК України 1963
року. Крім того, як зазначив суд у своєму рішенні,
позивач ОСОБА_1 не скористався своїм правом в межах строку позовної
давності і пред'являючи позов не просив суд поновити строк подачі позову. Підставою для відмову в задоволенні
позову суд першої інстанції визнав і
те, що рішеннями Кременчуцької міської ради від 24 травня 1995 року та 10 квітня 2003 року
водонапірна вежа є об'єктом культурної спадщини Кременчука.

3

З такими
висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може за таких
підстав.

Згідно   ч.1 ст. 213
ЦПК   України  рішення
суду   повинно   бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до
вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Із змісту ч. 1
ст. 3 ЦПК України випливає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В матеріалах
справи відсутні належні та допустимі докази про порушені права відповідача КП «Кременчукводоканал» та поважність пропуску
нею строку для звернення до суду за захистом своїх прав.

Згідно накладної
№ 900 від 29 грудня 1991 року ОСОБА_1 за готівку
придбав в КП «Кременчукводоканал» водонапірну вежу та залізобетонний
паркан довжиною 120 метрів, сплативши в касу відповідача 13 346 руб. 55 коп.( а.с.
4,5).

Придбане
позивачем    ОСОБА_1   майно зареєстроване    в
КП

«Кременчуцьке      міжміське      бюро
технічної інвентаризації»,      що

стверджується   технічним
паспортом  та  витягом про  реєстрацію
права

власності на нерухоме майно(а.с.86,
87-88).

Факт передачі
придбаної речі, в сенсі ст..
224 ЦК України
1963 року і є накладна № 900 від 29 грудня 1991 року( а.с. 4).

Є таким, що невідповідає фактичним обставинам справи посилання суду на
те, що рішеннями Кременчуцької міської ради від 24 травня 1995 року та 10 квітня 2003 року спірна
водонапірна вежа є об'єктом культурної спадщини Кременчука, оскільки у
переліку пам'яток культурної спадщини м. Кременчука зазначена водонапірна вежа
№ 1, яка знаходиться в мікрорайоні № 57(
а.с. 70-71, 72-73, 74), а придбана позивачем
водонапірна вежа знаходиться за адресою: АДРЕСА_1( а.с. 89). Що ж
стосується залізобетонного паркану, то він взагалі в переліку пам'яток
культурної спадщини не зазначений.

4

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на законі і підлягають
задоволенню.

З огляду на
викладене апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.
307, п. 3 ч.1 ст.309 , ст.ст. 316, 317, 319 ЩІК України колегія суддів судової
палати у цивільних справах,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення місцевого Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської
області від 28 березня 2007 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги
ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати право
власності на Водонапірну вежу та залізобетонний паркан, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_1.

Додаткове
рішення місцевого Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 липня 2007 року - залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

На рішення
Апеляційного суду Полтавської області може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
нею законної сили.