Справа № 2-п -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"
22 " січня 2007 p.                                                             Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області в складі:

головуючого - судді                  Коренюка В.П.

при секретарі                            Власюк І.М.

за участю
позивача                  ОСОБА_1

адвоката                                   ОСОБА_2

представника
позивача (ів)       ОСОБА_3

відповідача
(ів)                         ОСОБА_4

представника відповідача (ів)        ОСОБА_5, ОСОБА_6 розглянув у відкритому
судовому засіданні в м. Коростені

цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_4, ВАТ Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", Коростенського
міського відділення ВАТ Національної акціонерної страхової компанії
"Оранта" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди,
суд, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2006
р. ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним
позовом до ОСОБА_4, ВАТ Національна акціонерна страхова компанія
"Оранта" (надалі ВАТ НАСК "Оранта"), Коростенського
міського відділення ВАТ НАСК
"Оранта" в якому зазначив, що 27.08.2005 р. біля 13-ої години поблизу будинку АДРЕСА_1 водій ОСОБА_4, керуючи своїм автомобілем порушив "Правила дорожнього
руху" та вчинив зіткнення з автомобілем марки "Фольксваген -
Венто", який належить позивачеві на праві власності та яким він
керував. В результаті зіткнення, його автомобіль отримав механічні пошкодження,
а він особисто отримав легкі тілесні
ушкодження. Винним у даній дорожньо - транспортній пригоді (надалі ДТП) визнано
ОСОБА_4, який застрахував свою цивільну відповідальність в Коростенському
міському відділенні ВАТ НАСК "Оранта". Вважає, що діями відповідачів
йому спричинено матеріальної та моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, як
така, що спричинена джерелом підвищеної небезпеки. Просив суд постановити
рішення, яким стягнути з відповідачів на його користь 21608 грн. 14
коп. матеріальної та 20000 грн. моральної
шкоди.

Під час розгляду даного позову, уточнено позивачем свої вимоги і він просив
суд стягнути з відповідачів: Коростенського міського відділення ВАТ НАСК
"Оранта" -
13963 грн. матеріальної та моральної шкоди: ОСОБА_4 - 762 грн. 50
коп. матеріальної та 17450 грн. моральної
шкоди.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали,
обґрунтовуючи його тим, що відповідно до Цивільного кодексу України та Закону
України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"
відповідачі зобов'язані відшкодувати позивачеві спричинену матеріальну та моральну шкоду у зазначених в позові сумах.
Матеріальна шкода, що підлягає стягненню з ВАТ НАСК "Оранта"
складається: з витрат на придбання ліків для лікування після ДТП в розмірі 22
грн. 75 коп.; витрат за стоянку автомобіля на стоянці в сумі 300 грн.; вартість
відновлювального ремонту автомобіля по висновку експерта за мінусом відшкодованого розміру та за мінусом франшизи в сумі
11413 грн., а моральна шкода що підлягає стягненню з ВАТ НАСК
"Оранта" складається із страхової виплати в межах ліміту. Оскільки
відповідач ОСОБА_4 застрахував свою цивільну відповідальність, то зазначена ним
матеріальна шкода підлягає відшкодуванню за рахунок страхової компанії. При
цьому вважає, що водій ОСОБА_4 також зобов'язаний відшкодувати на його користь
матеріальну та моральну шкоду, яка складається: з розміру франшизи в сумі 510
грн.; витрат за проведення експертизи в сумі 250 грн.; 2 грн. 50 коп.
банківських витрат по оплаті експертизи. Моральну шкоду з ОСОБА_4 оцінює в сумі 17450 грн., виходячи із суми 20000
грн. за мінусом страхової виплати, яка має бути стягнута з ВАТ НАСК
"Оранта" в розмірі ліміту в сумі 2550 грн.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_6 позов не
визнали і пояснили суду, що його автомобіль був
застрахований у страховій компанії на суму 25000 грн., а життя
третіх осіб на 51000
грн. Тому не визнають ані суму моральної шкоди, ані суму
матеріальної шкоди, вважаю, що всю відповідальність повинна нести страхова компанія. Вважають, що відповідач
відповів на задані запитання, бо він покладається на страхову компанію ВАТ
НАСК "Оранта", яка і виконала всі свої умови, які були зазначені в
договорі. Не відомо, чому позивач виклав саме так свої вимоги в позові. Адже
позивач не надав жодних підтверджуючих доказів по справі. Просили суд відмовити
в задоволенні позову за його безпідставністю.

Представник співвідповідача Коростенського міського відділення ВАТ НАСК
"Оранта" ОСОБА_5 позову не визнав та пояснив суду, що у березні 2005 року ОСОБА_4 уклав договір з ВАТ НАСК "Оранта" відповідно до
чинного законодавства про що, був видано поліс страхування цивільно - правої відповідальності. Відповідно до цього полісу сума страхування була 75000 грн. із них максимальні виплати за пошкодження майна третьої особи
становить 25000
грн. за мінусом франшизи 510 грн. і максимальні виплати за пошкодження третьої особи 51000 грн., це не значить,
що відшкодування проводиться в будь-якому випадку. Виплати за пошкодження автомобіля проводяться на
підставі висновку незалежної експертизи. Розрахунок збитку проводиться з
урахуванням зносу автомобіля. Згідно висновку даної експертизи збиток склав
9942 грн. 64 коп. за мінусом франшизи 510 грн., саме що різницю відшкодовано
позивачу ВАТ НАСК "Оранта". Відносно відшкодування затрат на
залучення експерта, то уточнив, що ВАТ НАСК "Оранта" залучала
незалежного автотехнічного експерта на підставі Закону України "Про
страхування цивільно -
правової відповідальності власника транспортного
засобу", однак позивач відмовився.
Моральну шкоду не визнає, адже позивач не має лікарняного листа, бо в різних
випадках сума моральної шкоди відшкодовується по різному. Крім того, ВАТ
НАСК "Оранта" не повинні її виплачувати, бо позивач вже перетнув
кордон. Просив суд відмовити в задоволенні позову за його безпідставністю.

Судом досліджувались також всі
надані сторонами докази та витребувані на їхню вимогу.

Вислухавши пояснення сторін та проаналізувавши їх в
сукупності з матеріалами даної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27.08.2005 р. біля 13-ої години поблизу будинку АДРЕСА_1 водій ОСОБА_4, керуючи своїм
автомобілем порушив "Правила дорожнього руху" та вчинив зіткнення з
автомобілем марки "Фольксваген
- Венто", який належить позивачеві на праві власності та яким він
керував. Винним у даній ДТП визнано ОСОБА_4. Це підтверджується вироком
Коростенського міськрайонного суду від 20.04.2006 р. та ухвалою апеляційного
суду Житомирської області (а.с.52 - 55).

30.03.2005 р. ОСОБА_4 застрахував свою цивільну відповідальність в
Коростенському міському відділенні ВАТ НАСК "Оранта" строком до
30.03.2005 p., відповідно до
"Полісу НОМЕР_1 (а.с.31).

Тобто, дані правовідносини виникли внаслідок
порушень ОСОБА_4 "Правил дорожнього руху".

Обмірковуючи питання задоволення позову, суд виходив з того, що відповідно
до ст.1187
ЦК України -"Шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній
правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди
тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку."

Оскільки водій ОСОБА_4 застрахував свою цивільну відповідальність, то
спираючись на вимоги ст. 1194
ЦК України - "Особа, яка
застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової
виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому різницю
між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим
відшкодуванням)."

Як вбачається із видаткового касового ордеру (а.с.56) та
з копії розписки (а.с.57), ОСОБА_1 4.08.2006 р. отримав в Коростенському
міському відділенні ВАТ НАСК "Оранта" гроші в сумі 9432 грн. 64 коп.,
де зазначив, що ці кошти "за відшкодування збитку за пошкоджений
автомобіль... претензій до Коростенського міського відділу Оранта не маю".

Отже Коростенське міське відділення ВАТ НАСК "Оранта",
погодившись із висновком експертизи, яку проводив експерт за оплатою ОСОБА_1 (а не незалежний експерт за пропозицією та за оплатою ВАТ НАСК
"Оранта"), виконало всі умови страхового відшкодування по договору з
ОСОБА_4 і оплатило позивачу всю страхову суму. Крім того, суд вважає, що в
даному випадку підлягає страховому відшкодуванню не просто вартість
відновлювального ремонту автомобіля позивача, а так як зазначено наприкінці у
"Дослідженні за п.1.4. Висновку № 350"
- "вартість відновлювального ремонту автомобіля "VW-Vento 1,9D", регістр. НОМЕР_2 з урахуванням кофіцієнта зносу складових складає: Сврз = 9942,64 грн. (дев'ять тисяч дев'ятсот сорок
дві гривні 64
коп.)." Кофіцієнт зносу по даній експертизі у
"Дослідженні за п.1.3." прийнято: Ез = 0.70.

Крім того, як видно із висновку експертизи, ринкова вартість автомобіля
позивача в непошкодженому стані складає - 21097 грн. 58
коп., а вартість відновлюваного ремонту - 21032 грн. 89
коп., тому слід виходити в даному випадку із вартості
матеріального збитку, завданого позивачу, внаслідок пошкодження його
автомобіля, адже його автомобіль не являється "фізично знищеним", що
передбачено ст.30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

За ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"
визначено -
"У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного
засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому
законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з
метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної
пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача
транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території
України."

Щодо відшкодування витрат за придбання позивачем ліків в розмірі 22 грн. 75
коп., то суд вважає, що ці витрати слід покласти на винну
особу, тобто на ОСОБА_4

В задоволенні позову в частині стягнення витрат за перебування автомобіля
позивача на стоянці в сумі 300 грн.,
слід відмовити, оскільки у приватного підприємця ОСОБА_7 (а.с.26) не зазначено
такого виду діяльності, як „стоянка
автомобілів". Крім того, у довідці приватного підприємця ОСОБА_7 (а.с.27)
зазначено тільки період перебування
автомобіля на стоянці та отриману суму і не зазначено із якого розрахунку
стоянка визначена чи за добу, чи за місяць. Також, як пояснив позивач у
судовому засіданні, що його автомобіль до дня постановления рішення не відремонтований і знаходиться у нього вдома.

Тому суд вважає, що в задоволенні позову в частині стягнення з
Коростенського міського відділення ВАТ НАСК
"Оранта" матеріальної шкоди на користь позивача слід відмовити за
його безпідставністю.

Мотивуючи своє рішення в частині відшкодування моральної шкоди з
Коростенського міського відділення ВАТ НАСК
"Оранта", суд вважає, що вона повинна відшкодовуватися відповідно до
пунктів 3, 4 частини
другої статті 23
Цивільного кодексу України, тобто "таке
відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною
у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди". При цьому суд відхиляє посилання
позивача при визначенні моральної шкоди на підставі пунктів  1, 2 частини другої
ст.23  Цивільного кодексу України, як безпідставні, оскільки позивач не зазнав: каліцтва або
іншого ушкодженням здоров'я; протиправної поведінки від дій ВАТ НАСК
"Оранта" щодо нпозивача, членів його сім'ї чи близьких родичів.

На підставі вищенаведеного, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Коростенського міського відділення ВАТ НАСК
"Оранта" моральної шкоди, слід відмовити за його безпідставністю.

Відповідно до
пункту 22.3 ст.22
Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів" та пунктів 3, 4 частини другої
статті 23 Цивільного
кодексу України - "Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому
моральну шкоду, яка полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та
гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної
особи; таке відшкодування у розмірі. визначеному
судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди."

Задовільняючи
позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди, суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає частковому
задоволенню в розмірі 1000 грн., яка є достатньою для покриття
фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого і позбавлення
його можливості їх реалізації. При цьому суд приймає до уваги, що
позивачеві внаслідок ДТП були спричинені легкі тілесні ушкодження, що не
потягли за собою короткочасного розладу здоров'я, на придбання ліків ОСОБА_1
витратив 22 грн. 75 коп.

Суд відхиляє при визначенні
моральної шкоди, зазначені позивачем такі обставини та          підстави

відшкодування моральної шкоди, як: планування із сім'єю
на короткочасний відпочинок в Прикарпаття на власному автомобілі; зобов'язання
перед митними органами про зворотне вивезення власного автомобіля і внаслідок
чого на позивача складено адміністративний
протокол про порушення митних правил; оскільки вони суперечать одна одній, а також
не відповідають дійсності, бо ОСОБА_1 мав зобов'язання перед митними органами про зворотне
вивезення власного автомобіля до 5.08.2005
p., a ДТП сталася 27.08.2005 року.

При визначенні розміру відшкодування суд враховує вимоги
розумності і справедливості.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК
України - "Майнова
шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну
фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її
завдала."

Щодо
відшкодування матеріальної шкоди та стягнення з ОСОБА_4 майнової шкоди на
користь позивача, то суд приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню у
повному обсязі в розмірі 762
грн. 50 коп. (510 грн. - сума франшизи, 250 грн. - за експертизу, 2 грн. 50 коп. - банківських
послуг, 22 грн. 75 коп. - витрат за
придбання ліків), оскільки це підтверджується зібраними доказами.

Позов частині стгнення витрат на правову допомогу підлягає задоволенню у
повному обсязі в розмірі 600 грн. відповідно до наданої
квитанції адвоката, оскільки адвокат приймав участь у справі, здійснював
правову допомогу по складанню позовних заяв та ін.

Статтею 84 ЦПК України
передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або
іншого фахівця в галузі права, несуть сторони.

Керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 213 -
218 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.22, 23, 1166, 1167. 1187, 1194 Цивільного
кодексу України, Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, ВАТ Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта", Коростенського міського відділення ВАТ
Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо -транспортної
пригоди - задовольнити
частково.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ВАТ Національна акціонерна страхова
компанія "Оранта", Коростенського міського відділення
ВАТ Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити за його безпідставністю.

Стягнути з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 -
785 (сімсот вісімдесят п'ять) гривень 25
коп. матеріальної шкоди, 1000
(одну тисячу) гривень моральної шкоди та 600 (шістсот) грн. витрат за правову допомогу адвоката.

В решті позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди - відмовити за його безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави ЗО (тридцять) грн. витрат з
інформаційно -технічного забезпечення розгляду цивільних справ.

Звільнити
ОСОБА_4 від оплати судового збору на підставі ст.4 п.18 Декрету КМ України „Про
державне мито".

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку на протязі 20 днів, після
подачі до

Коростенського
міськрайонного суду заяви про апеляційне оскарження рішення суду, яка може бути
подана протягом 10 днів з
дня проголошення рішення.