Справа№2-162/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2007
року Устинівський районний суд, Кіровоградської області в складі:

головуючого:
Годованець І. А.

при секретарі: Остапенко Н. М.

з участю:

позивача:      ОСОБА_1 (фізична особа)

третьої
особи:   ПСП "Седнівське"
(юридична особа)

відповідача:
Устинівської районної державної адміністрації (юридична особа, державна
установа)

третьої особи:
Седнівської сільської Ради (юридична особа, державна установа)

третьої особи:
спілки власників корів "Седнівчанка" (статус юридичної особи)

третьої особи:
ДП "Долинський лісгосп" (юридична особа)

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Устинівка справу за позовом
ОСОБА_1 до Устинівської районної державної адміністрації про визнання недійсним
рішення органу виконавчої влади, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
подала до суду позов про визнання недійсним рішення органу виконавчої влади.
Вимоги мотивуються тим, що власник земельної ділянки може вимагати усунення
будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння земельною ділянкою.

В
судовому засіданні позивачка настоює на позовних вимогах про визнання недійсним
рішення органу виконавчої влади, обґрунтовуючи вимоги тим, що власник земельної
ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною
ділянкою.

Третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - представник ПСП
"Седнівське" вважає, що 07 лютого 2000 року загальні збори членів КСП
ім. К. Маркса не

проводились, а якщо такі збори і були, то
рішення загальними зборами про передачу 1505, 1 га пасовищ до земель загального
користування Седнівської сільської Ради не приймалось, доказом чого є протокол
загальних зборів членів КСП без підпису голови, секретаря, двох членів
президії. На документі є тільки один підпис члена президії.

Представник
відповідача позовні вимоги не визнала, пояснила, що розпорядження голови
райдержадміністрації є законним та обґрунтованим, так як письмовою заявою від
23 листопада 2001 року позивачка добровільно відмовилась від частини земельної
ділянки у вигляді частини, яка припадає на земельну частку (пай) - пасовищ, а
отже, її право на землю не порушено і відсутнє право звернення до суду.

Третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - представник
Седнівської сільської Ради пояснив, що право колективної власності колективу
співвласників на землі сільськогосподарського призначення КСП ім. К. Маркса
рішенням сільської Ради не припинялось, за Державним актом на право колективної
власності на землю у колективну власність громадянам передано ріллю та
пасовища.

Третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - представник спілки
власників корів "Седнівчанка" пояснив, що на підставі розпорядження
голови райдержадміністрації компетентною установою виготовляються відповідні
документи для складання та державної реєстрації договору оренди спілкою 500 га
пасовищ.

Третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - представник ДП
"Долинський лісгосп" пояснив, що за розпорядженням голови
Устинівської райдержадміністрації підприємству у постійне користування надано
300,9 га пасовищ, виготовляється Державний акт на право постійного користування
землею.

Заслухавши
учасників процесу, ознайомившись з матеріалами справи суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною
2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною
2 ст.152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю,
навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною
ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частинами
1, 3 ст.5 ЗК України 1992 року передбачено, що земля може належати громадянам
на праві колективної власності. Розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням
загальних зборів колективу співвласників.

Частинами
1, 3 ст. 28 ЗК України 1992 року передбачено, що право колективної та приватної
власності на земельну ділянку чи її частину припиняється у разі: добровільної
відмови від земельної ділянки, відчуження (продажу) земельної ділянки Раді
народних депутатів, викупу земельної ділянки для державних або громадських
потреб. Припинення права власності на земельну ділянку у випадках, передбачених
пунктами 1-3 частини першої цієї статті, проводиться за рішенням відповідної
Ради народних депутатів.

Землі
України відповідно до ч.1 ст.2 ЗК України 1992 року за цільовим призначенням

мають поділ, де серед інших земель передбачено землі
сільськогосподарського призначення.

До
земель сільськогосподарського призначення за п.1 ч.1 ст.2 ЗК України 1992 року
належать: рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги.

Згідно
Державного акта на право колективної власності на землю, серія НОМЕР_1,
виданого 18 жовтня 1996 року Седнівською сільською Радою відповідно до ст.60 ЗК
України 1992 року, Указу Президента України "Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і
організаціям" від 08 серпня 1995 року передано КСП ім. К. Маркса у
колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва
4686,7 га земель сільськогосподарського призначення, в тому числі рілля,
пасовища.

Суб'єктами
права колективної власності на землю відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.5 ЗК України
1992 року є колективне сільськогосподарське підприємство та громадяни як
колектив співвласників.

Позивачка
згідно Державного акта на право приватної власності на землю є власником
земельної частки (паю), розташованої на території Седнівської сільської Ради,
отриманого відповідно до п.2 Указу Президента України "Про порядок
паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям" від 08 серпня 1995 року, перебувала членом
реформованого КСП, є членом колективу співвласників права колективної власності
на землю.

Встановлений
ст.257 ЦК України
строк позовної давності у три роки позивачкою не пропущений, так як відповідно
до п.4 ч.1 ст.268 цього Кодексу позовна давність не поширюється на вимогу
власника або іншої особи про визнання не законним правового акта органу
державної влади, яким порушено його право власності або інше речове право. Крім
того, позивачка дізналася про порушення свого права на землю 03 березня 2007
року при отриманні рішення органу виконавчої влади.

Припинення
права власності суб'єкту права колективної власності на землю -колективу
співвласників реформованого КСП ім. К. Маркса на 4686,7 га землі
сільськогосподарського призначення відповідно до ч.3 ст.28 ЗК України 1992 року
рішенням відповідної, тобто Седнівської сільської Ради не проведено, що
підтверджується державним актом на право колективної власності на землю на
4686,7 га землі, а отже, пасовища за ч.ч. 1, 2, 3 ст.5 цього Кодексу належать
громадянам на праві колективної власності, розпорядження цими земельними
ділянками здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників.

Пояснення
позивачки та представника ПСП "Седнівське" про те, що 07 лютого 2000
року загальні збори членів КСП ім. К. Маркса не проводились, а якщо і
проводились,то рішення про передання 1505,1 га пасовищ до земель загального
користування Седнівської сільської Ради не приймалось узгоджується з протоколом
загальних зборів членів КСП за №1 від 07 лютого 2000 року, де відсутні підписи
голови, секретаря, членів президії, на документі є тільки один підпис члена
президії.

Позивачка
заперечує подання до Седнівської сільської Ради письмової заяви про внесення до
сертифіката на право на земельну частку (пай) змін розміру умовних кадастрових
гектарів, пояснила, що заяву не писала, підпис на заяві їй не належить.

Розпорядження
голови Устинівської районної державної адміністрації за №93-р від 03

березня 2000
року "Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації
№218-р від 06 травня 1997 року", яким, з обґрунтуванням на рішення
загальних зборів колективного сільськогосподарського підприємства ім. К. Маркса
від 07 лютого 2000 року "Про передачу 1505,1 га пасовищ до земель загального
користування Седнівської сільської Ради", затверджено новий розрахунок
вартості земельної частки (паю) та її розміру з показниками: загальна вартість
переданої у колективну власність ріллі, що підлягає паюванню -
грн., вартість земельної частки (паю) - 76654-00 грн., розмір земельної частки
(паю) в умовних кадастрових гектарах - 10,69 га, коли згідно Державного акта на
право колективної власності на землю рілля та пасовища залишаються у
колективній власності громадян, право колективної власності в порядку п.іч.1,
ч.3 ст.28 ЗК України 1992 року рішенням Седнівської сільської Ради не
припинено. А отже, розпорядження відповідача не відповідає положенню п.4 Указу
Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну
власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", про те, що
розміри земельної частки (паю)обчислюються комісіями, утвореними у
підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників, рішення щодо
затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по
кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною
державною адміністрацією.

Рішення
загальних зборів колективу співвласників земельних часток (паїв)за витягом з
протоколу зборів №2 від 09 лютого 2002 року про затвердження схем поділу земель
колективної власності на земельні частки (паї) та організації території
колишнього КСП ім. К. Маркса не є правовим обґрунтуванням правомірності
розпорядження відповідача за №93-р від 03 березня 2000 року, так як дане
розпорядження обґрунтовується рішенням загальних зборів КСП ім. К. Маркса про
передачу 1505,1 га пасовищ до земель загального користування Седнівської
сільської Ради за протоколом зборів №1 від 07 лютого 2000 року, розпорядження
прийняте 03 березня 2000 року, а збори співвласників земельних часток (паїв)
відбулися 09 лютого 2002 року, в учасників процесу відсутній оригінал протоколу
зборів, позивачка заперечує підпис на витягу з протоколу, право колективної
власності на землю при цьому в порядку п.1 ч.1, ч.3 ст.28 ЗК України 1992 року
за рішенням сільської Ради не припинено.

Суд
вважає, що не є правовим обґрунтуванням правомірності розпорядження відповідача
за №93-р від 03 березня 2000 року письмові заяви громадян колективу
співвласників земельних часток (паїв), в тому числі позивачки про зміни до
схеми поділу земель колективної власності із залишенням у колективній власності
ріллі, а решту сільськогосподарських угідь залишити у відання сільської Ради,
так як відповідно до ч.3 ст.5 ЗК України 1992 року розпорядження земельними
ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за
рішенням загальних зборів колективу співвласників.

Під час
розгляду справи встановлено, що розпорядженням відповідача "Про внесення
змін до розпорядження голови райдержадміністрації №218-р від 06 травня 1997
року" за №93-р від 03 березня 2000 року, прийнятого відповідно до
протоколу загальних зборів колективного сільськогосподарського підприємства ім.
К. Маркса, правонаступником якого є приватне сільськогосподарське підприємство
"Седнівське" за №1 від 07 лютого 2000 року, який за формою і змістом
не відповідає належно оформленого документу, за рішенням загальних зборів
членів КСП "Про передачу 1505,1 га пасовищ до земель загального
користування Седнівської сільської Ради" без рішення сільської Ради про
припинення права колективної власності на 1505,1 га пасовищ, затверджено новий
розрахунок колективної власності тільки на 3023,66 га ріллі, коли згідно
Державного акта на право колективної власності на землю у колективну власність
суб'єктам права колективної власності на землю передано 4686,7 га
сільськогосподарських угідь (рілля, пасовища), а отже, в порядку п. г ч.3

ст.152, ч.2 ст.152 ЗК
України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як власник земельної ділянки
може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, а
органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судові витрати
по справі за заявою позивачки не відшкодовуються.

Керуючись
ст.213, ст.215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати
недійсним розпорядження голови Устинівської районної державної адміністрації
Кіровоградської області за №93-р від 03 березня 2000 року "Про внесення
змін до розпорядження голови райдержадміністрації №218-р від 06 травня 1997
року".

Судові витрати
по справі за заявою ОСОБА_1 не відшкодовуються.

На
рішення може бути подано заяву про апеляційне оскарження до апеляційного суду
Кіровоградської області через Устинівський районний суд на протязі десяти днів.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.