Справа
№ 2 - 3061/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

04 червня 2007
року

Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської області в складі.

головуючого                                                      Магдича
О. Г.

при
секретарі                                                     Дрозд
Т. Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду,
в м.  Тернополі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу,  посилаючись на те,  що причиною розпаду їхньої сім'ї стало повне
непорозуміння,  різні характери та
погляди на сімейне життя,  втрачено
почуття поваги та любові,  сімейних
стосунків не підтримують більше трьох років,
спільного господарства не ведуть і їх шлюб носить формальний
характер,  а тому збереження шлюбу є
неможливим.

У судовому
засіданні позивач позовні вимоги підтримала з мотивів,  викладених у позовній заяві та пояснила,  що подальше спільне подружнє життя і
збереження шлюбу неможливе.

Відповідач
у судове засідання не з'явився,  однак
подав до суду письмову заяву про слухання справи у його відсутності і просить
розірвати шлюбу.

Приймаючи
до уваги вимоги  ст.   ст.
77,  169 ЦПК України,  суд вважає,
що відповідач повідомлений належним чином і не з'явився у судове
засідання без поважних причин,  а тому
слухати дану справу можливо без особистих пояснень відповідача,  оскільки в матеріалах справи є достатньо
доказів про взаємовідносини сторін,  з
приводу яких виник спір. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи,  що відповідає
положенням  ст.  224
ЦПК України.

Заслухавши
пояснення сторони,  дослідивши та
оцінивши докази у справі,  суд встановив
наступне:

Сторони
по справі уклали шлюб 25
травня 1985 року,  про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу
від 25.05.1985 року
НОМЕР_1,  виданого відділом реєстрації актів громадського стану
міськвиконкому.

У
судовому засіданні встановлено,  що сім'я
розпалася,  сторони подружніх стосунків
не підтримують,  від даного шлюбу дітей
не маю,  примирення,  спільне подружнє життя та збереження шлюбу
неможливе.

За таких
обставин суд приходить до висновку,  що
подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сім'ї суперечить їх
інтересам,  а тому позов слід
задовольнити,  а шлюб між ними розірвати.

Крім
цього,  суд вважає,  що витрати по сплаті державного мита при
одержані свідоцтва про розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного
стану слід покласти на позивача,  а
відповідача звільнити від сплати державного мита.

На
підставі наведеного та керуючись
ст.   ст.  10,  11,
60,  212,  214,
215,  224-226 ЦПК
України,   ст.   ст.
110,  112 Сімейного
кодексу України,  суд,  -

2

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Розірвати
шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2,
зареєстрований 25 травня 1985 року,
відділом реєстрації актів громадського стану міськвиконкому,  про що зроблено у книзі реєстрації актів
укладення шлюбу відповідний актовий запис за № 552.

При
одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного
стану стягнути державне мито в розмірі одного неоподаткованого мінімуму доходів
громадян з позивача ОСОБА_1,  звільнивши
від сплати державного мита відповідача ОСОБА_2.

Рішення
може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області
за письмовою заявою відповідача,  поданою
протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження або апеляційної скарги,  якщо
у встановлені для їх подання строки їх не було подано,  а у разі подання апеляційної скарги,  якщо його не скасовано - після розгляду
справи апеляційним судом.

Заява
про апеляційне оскарження або апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення,  а апеляційна
скарга протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.