Справа №2-6145/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 жовтня   2007 року      Рівненський міський суд Рівненської
області

в особі головуючого судді          Панас
О.В.

при секретарі              Шиляєві
П.О.

з участю адвоката      Петрійчук
Т.П.

позивача                     ОСОБА_1.

представника відповідача
Левчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне
цивільну справу за позовом  ОСОБА_1до
Обласного комунального підприємства „Міжнародний аеропорт Рівне" про
стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди,  -

Встановив:

ОСОБА_1.3вернулася
до Рівненського міського суду з позовом до Обласного комунального підприємства
„Міжнародний аеропорт Рівне" про стягнення заборгованості по заробітній
платі та моральної шкоди.

Свої вимоги
обґрунтовує тим,  що з  27.02.2007р. вона звільнена з посади за
власним бажанням.  На день звільнення за
відповідачем рахувалась заборгованість по заробітній платі перед нею в розмірі 5288, 70 грн. За період звільнення відповідач частково виплачував
заборгованість. Станом на 01.06.2007р. заборгованість становила 1853, 46 грн. Середня заробітна плата на день звільнення становила
938,
08 грн. Просила стягнути з відповідача заборгованість
по заробітній платі в розмірі 1853, 46 грн.,  середній заробіток за час затримки розрахунку
з 28.02.2007р. по день фактичного розрахунку в сумі 2814, 24 грн.

В судовому засіданні позивачка
зменшила позовні вимоги. Відмовилася від позову в частині стягнення
заборгованості по заробітній платі,  так
як станом на 06.06.2007р. відповідач повністю виплатив заборгованість по заробітній
платі.

Представник
відповідача позов визнала частково. Пояснила,
що розрахункові кошти виплачували з запізненням та по частиках у зв'язку
з відсутністю грошей. Просила позов задовольнити частково. При стягненні
середнього заробітку за час затримки належних сум при звільненні врахувати
дохід позивачки у вигляді пенсії,  в
частині задоволенні моральної шкоди - відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,  дослідивши докази по справі та оцінивши їх в
сукупності,  суд прийшов до
висновку,  що позовна заява підлягає до часткового
задоволення.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1. 27.02.2007 року згідно з наказом №172 від 27.02.2007р. звільнена з роботи за власним бажанням у зв'язку з
невиконанням власником законодавства про працю  ст.  38 КЗпП України.

Також судом
встановлено,  що заборгованість
підприємства перед ОСОБА_1. по виплаті заробітної плати станом на 01.07.2007р. становила 5288, 70 грн.,  середньомісячний заробіток на 01.03.2007р. 0 938, 08 грн.,  остаточний розрахунок здійснено
06.06.2007р.,  довідка № 602 від 11.07.2007р.

Згідно оглянутої судом довідки № 710 від 17.08.2007р.
заборгованість ОСОБА_1. була виплачена в період з 30.03.2007р. по
06.06.2007року.,  що підтверджується
оглянутими в судовому засіданні платіжними відомостями на видачу заробітної
плати за період січень - червень 2007
року.

Відповідно до
ч.2  ст.
10 ЦГОС України,  кожна сторона повинна довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків,  встановлених цим
Кодексом.

Оцінивши в сукупності достовірно
встановлені судом докази,  суд прийшов до
висновку,  що в порушення вимог  ст.
116 КзПП України у день звільнення,
27.02.2007р. відповідач не виплатив позивачці усіх сум,  що належали їй від підприємства.

Тому,  відповідно до ч.1  ст. 117
КЗпП України підлягає до стягнення з відповідача сума в розмірі 2814, 24 грн. за період з
28.02.2007р. по день фактичного розрахунку станом на червень 2007 року,  виходячи з середньомісячного заробітку 928, 08 грн. (938, 08 грн. х 3 = 2814, 24 грн.).

Відповідно
до  ст. 237-1 КЗпП України відшкодування
власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться
у разі,  якщо порушення його законних
прав призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових
зусиль для організації свого життя.

Судом беззаперечно
встановлено,  що мало місце неправомірне
порушення прав позивачки на своєчасне отримання коштів при звільненні,  в зв'язку з чим вона понесла моральні
страждання.

Посилання позивачки на те,  що в наслідок допущення відповідачем
порушення строків виплати розрахункових коштів призвело до погіршення її стану
здоров'я,  суд оцінює критично,  оскільки оглянутими судом виписками з
амбулаторної картки вбачається,  що до
лікаря з приводу погіршення стану здоров'я позивачка зверталася в період
роботи,  а саме 13.02.2007р.,  16.02.2007р.

Виходячи з
засад розумності,  виваженості і
справедливості,  суд вважає,  що розмір відшкодування моральної шкоди слід
визначити в розмірі 500 грн.,  що на думку суду буде відповідати тому
характеру,  обсягу моральних
страждань,  яких зазнала позивачка
неправомірними діями відповідача.

Відповідно до  ст.  88 ЦПК України
підлягають до стягнення судові витрати в розмірі 330 грн.

На підставі вищевикладеного  ст.  116,
117 КЗпП України Закону України "Про оплату праці"
від 24.03.1995р.,  Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого Постановою KM України від
08.02.1995р. № 100,  ,  Керуючись
ст.  ст.  10, 60, 88, 215-223 ЦПК України,  суд-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1задовольнити частково.

Стягнути з
Обласного комунального підприємства „Міжнародний аеропорт Рівне" на
користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки належних сум при звільненні
в сумі 2814 (дві тисячі вісімсот чотирнадцять)
грн. 24
коп.,
моральну шкоду в розмірі 500 (п'ятсот) грн..,  витрати на правову допомогу 330 (триста тридцять) грн. Всього стягнути 3644 (три тисячі шістсот сорок чотири) грн.. 24 коп.

Стягнути з Обласного комунального
підприємства „Міжнародний аеропорт Рівне" державне мито в сумі 51 грн. в прибуток
місцевого бюджету.

Стягнути з
Обласного комунального підприємства „Міжнародний аеропорт Рівне" на
користь  ТУ ДСА в Рівненській області,

розрахунковий рахунок
0032, МФО 833017,  Код ЗКПО 26259988
УДК в Рівненській області    витрати за
інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30
(тридцять) грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через
Рівненський міський суд з поданням в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням в 20 денний строк,
після подання заяви про апеляційне оскарження,  апеляційної скарги. Рішення може бути також
оскаржене і без подання заяви про апеляційне оскарження у випадку подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. У
випадку неподання заяви про апеляційне оскарження у 10-денний строк,  рішення набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подачі заяви про подачу заяви про апеляційне
оскарження і в разі збігу 20-денного строку і неподачі апеляційної скарги,  то рішення набирає законної сили після
закінчення цього строку.