Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М      У К Р А Ї Н И.

13 квітня  2007 року Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська в

складі:

головуючого:
судді                          Чебикіна
В.П..

при
секретарі:
Карпенко В.Ю.

за
участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську

цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, фізичної особи - підприємця, третя особа
виконком Дніпропетровської

міської
ради про усунення порушень прав землекористувача та за зустрічним

позовом
ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради, комітету

земельних
відносин Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2,

третя
особа виконком Дніпропетровської міської ради про визнання незаконною

відмову
в наданні земельної ділянки в оренду, про визнання незаконним рішення

міської
ради та визнання недійсним договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

25.07.2005 року ОСОБА_2 звернулася з
позовом до

ОСОБА_3,
фізичної особи-підприємця, третя особа виконком

Дніпропетровської
міської ради про усунення порушень прав землекористувача,

який
в судовому засіданні  неодноразово
доповнювала за змінювала. В останній

заяві
про зміну позовних вимог від 26.01.2007 року (т. 1 а.с. 216) ОСОБА_2

вказала,
що на підставі рішення сесії міської ради від 23.12.2005 року НОМЕР_1

між
нею та Дніпропетровською міською радою був укладений договір оренди

земельної
ділянки площею 0,0526 га від 23.02.2006 року терміном на 15 років та

договір
оренди земельної ділянки площею 0,0104 га терміном на п'ять років, які

розташовані
за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач порушує її

права
землекористувача, самовільно зайняла частину наданої їй в користування

земельної
ділянки та самовільно, припустивши відхилення від проекту

землеустрою,
виконує кожен день на цій земельній ділянці землевпорядні роботи

по
прокладці інженерних мереж та будівництву капітальної споруди, завдаючи їй

шкоду
шляхом знищення зробленого нею благоустрою даної території. ОСОБА_2

просить
зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку

площею
1,77 кв.м, яка належить ОСОБА_2 згідно договору оренди та

відповідно
геофізичній зйомці, даним земельного кадастру та розташована за

адресою
АДРЕСА_1, відновити порушений благоустрій на

земельній
ділянці площею 12,21 кв.м та використовувати в подальшому належну

ОСОБА_3
земельну ділянку, суміжну з земельною ділянкою позивача, з

урахуванням
норм добросусідства, передбачених главою 17 ЗК України.

19 грудня 2005 року ОСОБА_3
звернулася з

зустрічною
позовною заявою, яку уточнила та доповнила в судовому засіданні

27.12.2006
року (т. 1 а.с. 199). Вказала, що згідно договору оренди земельної

ділянки
від 31.08.2005 року їй строком на два роки надано земельну ділянку,

площею
0,0448 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 для будівництва торгівельного комплексу

Суміжним землекористувачем
земельної ділянки була ОСОБА_2, якій на підставі договору оренди від 17.05.2005
року  до

30.07.2005
року було надано в користування земельну ділянку, що знаходиться  по

АДРЕСА_1,  площею 0,0630 га. По вказаній  земельній

ділянці
проходять під'їздні шляхи до ділянки, яка знаходиться в  користуванні

ОСОБА_3,
з приводу чого між ними виникають суперечки.

Оскільки, за 30 днів  до закінчення дії договору оренди ОСОБА_2 не
повідомила міську раду про намір продовжити дію договору оренди, як це

передбачено
договором, то  ОСОБА_3 вважає, що
передача в подальшому

земельної
ділянки  в оренду   повинна проводитися в загальному порядку.

В зв'язку з чим вона 01.11.2005
року звернулася до міської ради

з
заявою про надання їй в користування частини спірної земельної ділянки. До

сьогоднішнього
дня міська рада відповіді на її клопотання
не дала, відповідь

же
надану комітетом земельних ресурсів міської ради вважає незаконною та

наданою
за межами повноважень комітету.

19.12.2005 року ОСОБА_3
звернулася до Індустріального

районного
суду         м. Дніпропетровська з
зустрічним позовом  про визнання

протиправним
залишення без розгляду Дніпропетровською міською радою її заяви

від
01.12.2005 року та просила в порядку забезпечення позову зобов'язати

виконком
Дніпропетровської міської ради призупинити відведення земельної

ділянки
площею 0,0630 га  ОСОБА_2.

Її клопотання про
забезпечення позову було задоволено, про що

судом
була постанолена ухвала  від 21.12.2005
року. Однак, не дивлячись на

судову
заборону,  рішенням сесії міської ради
НОМЕР_1 від 23.12.2005 року три

земельні
ділянки, в число яких входить і земельна ділянка площею 0,0526 кв.м по

АДРЕСА_1
були передані в оренду ОСОБА_2 з укладенням трьох договорів

оренди.
Просить рішення міської ради в частині передачі в оренду ОСОБА_2

земельної
ділянки площею 0,0526 кв.м в зв?язку з порушенням при його  винесені

правових
норм  визнати незаконним та скасувати, а
договір оренди вказаної

земельної
ділинки від 23.02.2006 року - визнати недійсним, зобов?язавши ОСОБА_2 повернути
земельну ділянку міській раді. Визнати незаконною та скасувати

відмову
комітету земельних відносин  в наданні їй
земельної ділянки та зобов?

язати
міську раду розглянути її заяву про надання земельної ділянки у

відповідності
до вимог Земельного кодексу України.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_2 та її представник

позов
підтримали, зустрічний позов ОСОБА_3 не визнали, пояснивши, що з

боку
ОСОБА_2 порушень при укладенні договору оренди не було допущено,

коли
точно вона подавала заяву про надання їй земельної ділянки ОСОБА_2

вказати
не могла, їй було виділено в користування три земельні ділянки з новими

кадастровими
номарами та іншою площею, погодження меж з ОСОБА_3

проводилось,
на акті є її підпис.

Відповідач за основним
позовом та позивач за зустрічним

позовом
ОСОБА_3 свій позов підтримала,  позов
ОСОБА_2 не визнала,

пояснивши,
що меж наданої їй в користування земельної ділянки вона не порушує,

що
підтверджується виконавчою зйомкою від 14.08.2006 року, наданою нею в

судовому
засіданні, благоустрій на земельній ділянці, яка знаходиться в

користуванні
ОСОБА_2,  вона не порушувала.

Представник міськвиконкому та
міської ради просила позов

ОСОБА_2
розглянути у відповідності з діючим законодавством, позов

ОСОБА_3
не визнала, пояснивши, що вказаний позов повинен розглядатися в

порядку
адміністративного судочинства, а також, що
відповідно до ст. 33 ЗК

України  ОСОБА_2 має переважне право на поновлення
договору оренди, на

підставі
чого земельну ділянку було надано їй, порушень Земельного кодексу

України
не було допущено. Чому міською радою не було прийнято ніякого рішення

по
заяві ОСОБА_3 про надання  земельної
ділянки, пояснити не могла.

Комітет
земельних відносин рішення про надання земельної ділянки приймати не

може,
це не входить в його компетенцію, за дорученням міської ради комітет лише

готує
документи для прийняття рішення.

Представник комітету
земельних відносин міської ради

просила
позов ОСОБА_2 розглянути у відповідності з діючим законодавством,

позов
ОСОБА_3 не визнала, пояснивши, що комітет земельних відносин

рішенння
про відмову в наданні земельної ділянки ОСОБА_3 не приймав, тому

що  це не входить в його компетенцію, за
дорученням міської ради комітет готує

документи
для прийняття рішення міською радою.

Суд, заслухавши пояснення
сторін, перевіривши матеріали

справи,
вважає, що позов ОСОБА_2 задоволення не підлягає, а зустрічний

позов
ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав:

Вирішуючи питання про
юрисдикцію справи, суд вважає, що

зустрічний
позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства виходячи з

того,
що позов заявлено про захист порушеного права на оренду земельної ділянки

та
оспорюється законність  надання земельної
ділянки в оренду іншій особі з

визнанням
договору оренди недійсним, тобто має місце
спір про право, що виник

із
земельних правовідносин, тоді як відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди

розглядають
в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених,

невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із

цивільних,
житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин.

Судом встановлені такі
факти та відповідні їм

правовідносини:

10.11.2004 року між приватним
підприємцем ОСОБА_3

та
виконкомом Дніпропетровської міської ради було укладено договір НОМЕР_2

резервування
за нею до 22.09.2005 року земельної ділянки за адресою :  АДРЕСА_1 (т. 2 а.с.25-26).

На підставі
договору резервування 31.08.2005 року між

ОСОБА_3
та  Дніпропетровською міською радою був
укладений договір оренди

земельної
ділянки,  який зареєстровано в книзі
записів актів державної

реєстрації
договорів оренди землі під записом НОМЕР_3 від 22.09.2005

року,
за умовами якого їй в строкове платне користування строком на два роки

надано
земельну ділянку площею 0,0448 га, яка знаходиться за адресою:  АДРЕСА_1 та зареєстрована в Державному
реєстрі

земель
за кадастровим номером НОМЕР_4 для будівництва

торгівельного
комплексу (т. 2 а.с. 43-46).

Суміжним землекористувачем
земельної ділянки була ОСОБА_2, якій на підставі договору оренди від 17.05.2005
року,

укладеного
між нею та Дніпропетровською міською радою, в строкове платне

користування
до 30.07.2005 року було надано земельну ділянку, що знаходиться за

адресою:
по АДРЕСА_1 (Індустріальний район) площею 0,0630

га
(т.1 а.с. 38-40, 241-244).

Згідно умов п. 3.3 договору
для використання переважного

права
на поновлення договору оренди ОСОБА_2 повинна
не пізніше ніж за 30

днів
до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір

продовжити
його дію.

По  земельній ділянці, яка знаходилась в
користуванні

ОСОБА_2
проходять під'їздні шляхи до земельної ділянки, яка надана в

користування
ОСОБА_3, проти користування якими заперечувала ОСОБА_2,

що
призводило до конфліктів між суміжними землекористувачами.

30.07.2005
року закінчився строк дії договору оренди земельної ділянки, наданої

ОСОБА_2  З заявою про намір продовжити дію договору
ОСОБА_2 у

передбачений
договором строк до міської ради не звернулася, тому вона втратила

переважне
право  на
поновлення дії договору оренди, в зв'язку з чим  передача

міськвиконкомом  в оренду вказаної земельної ділянки повинна
проводитися в

загальному
порядку.

ОСОБА_3  01.11.2005 року звернулася до міської ради

з
заявою про надання їй в користування частини спірної земельної ділянки за

адресою
АДРЕСА_1 для організації під'їздних шляхів до

наданої
їй раніше в користування земельної ділянки, вказавши, що вона  згодна

цю
частину земельної ділянки благоустроїти. Заява
зареєстрована в приймальні

міської
ради  за НОМЕР_5 (т. 1 а.с. 70, 74, 76,
78, 191).

В заяві ОСОБА_3 також вказала, що вона
не згодна з

межами
земельної ділянки, яка надавалась раніше в користування  ОСОБА_2

У відповідності до  ч. ч. 5, 6
ст. 123 ЗК України

Дніпропетровська
міська рада повинна була в місячний строк розглянути

клопотання
та прийняти по ньому відповідне рішення, яке на сьогоднішній день не

прийняте,
бо міська рада клопотання ОСОБА_3 про надання земельної ділянки

залишила
без розгляду.

В зв'язку з чим ОСОБА_3
19.12.2005 року звернулася до

Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська з зустрічним позовом  про

визнання
протиправним залишення без розгляду Дніпропетровською міською радою

заяви
від 01.11.2005 року про надання їй в користування частини земельної

ділянки
за адресою АДРЕСА_1 та просила в порядку

забезпечення
позову зобов'язати виконком Дніпропетровської міської ради

призупинити
відведення земельної ділянки площею 0,0630 га
за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 69, 72).

Ухвалою Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від

21.12.2005
року в порядку забезпечення позову виконком Дніпропетровської

міської
ради був зобов'язаний призупинити відведення земельної ділянки площею

0,0630
га  за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 (т. 1
а.с.79).

19.12.2005 року ОСОБА_2
також  звернулася до міської ради

з
заявою про передачу їй в користування спірної земельної ділянки (т. 1 а.с.

173,
т. 2 а.с. 5, т. 2 а.с. 24).

Відносно подачі ОСОБА_2 заяви
від 17.08.2006 року, то

копія
заяви суду не надана, з виписки з електронного реєстру (т. 2 а.с. 24)

видно,
що заява подавалась ОСОБА_2 про відведення земельної ділянки по

пр.
Мира - вул. Щербини, тоді як спірна ділянка розташовано по АДРЕСА_1,

ОСОБА_2
не могла пояснити, коли точно вона подавала заяву про надання

земельної
ділянки по АДРЕСА_1.  Суд вважає, що  неповних даних, які

містяться
в виписці з електронного реєстру,
недостатньо, щоб вважати, що заява

про
надання земельної ділянки по АДРЕСА_1, подавалась ОСОБА_2

17.08.2006
року.

Відповідно до ч. 6 ст. 16
Закону України “Про оренду землі” у

разі
надходження двох або більше заяв (клопотань) на оренду однієї і тієї самої

земельної
ділянки, що перебуває в державній або комунальній власності,

відповідні
органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування проводять

аукціон
або конкурс щодо набуття права оренди земельної ділянки, якщо законом

не
встановлено інший порядок.

На порушення вказаної норми
права Дніпропетровська міська

рада
після одержання двох  заяви - ОСОБА_3 від
01.11.2005 року та

ОСОБА_2
від 19.12.2005 року про надання в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1, аукціон
чи конкурс щодо набуття права оренди земельної ділянки не

провела,
а передала рішенням сесії НОМЕР_1 від 23.12.2005 року вказану

земельну
ділянку площею 0,0526 кв.м (кадастровий номер НОМЕР_6)

по
АДРЕСА_1  в оренду ОСОБА_2 для проведення
благоустрою (т. 1 а.с.

93
- 94, 130-131, 144- 145, т. 2 а.с. 1-3) та уклала з ОСОБА_2 договір

оренди
договір оренди земельної ділянки площею
0,0526 га (кадастровий номер

НОМЕР_6)
за адресою АДРЕСА_1 для

благоустрою,
посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського

нотаріального
округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за НОМЕР_7 та

зареєстрований
09.03.2006 року в книзі записів державної реєстрації договорів

оренди
землі за НОМЕР_8 (т. 1 а.с. 90-92, 132-135, 248-250).

При цьому Дніпропетровська
міська рада на порушення  ст. 11

Закону
України «Про судоустрій України», ст. 14 ЦПК України, які встановлюють,

що
судові рішення, які набрали законної сили є обов'язковими для виконання

органами
місцевого самоврядування, їх посадовими особами, громадянами та

юридичними
особами на всій території України, всупереч судовій забороні про

відведення
спірної земельної ділянки  до розгляду
справи в суді, провела

передачу
земельної ділянки.

При прийнятті рішення сесією
також не враховано, що не

проведено
узгодження меж між суміжними землекористувачами земельних ділянок. В

акті
НОМЕР_8 від 19.06.2005 року встановлення та узгодження зовнішніх меж

земельної
ділянки в натурі вказано, що суміжними землекористувачами ніяких

претензій
при встановлення існуючих меж
землекористування не заявлено, тоді як

підпис  ОСОБА_3 в акті відсутня, як і на плані
встановлення зовнішніх меж

землекористування
від 22.06.2005 року (т. 1 а.с.103, 124, 138, 152, 154,

181зворот,
182). В той час, як ОСОБА_3 заперечувала проти встановлення

меж
при відведенні земельної ділянки ОСОБА_2

З
врахуванням викладеного суд приходить до висновку, що  рішення сесії

Дніпропетровської
міської ради НОМЕР_1 від 23.12.2005 року (т. 1 а.с. 93 - 94,

130-131,
144- 145, т. 2 а. с. 1-3)  в частині
надання ОСОБА_2 земельної

ділянки
площею 0,0526 га (кадастровий номер НОМЕР_9) за адресою

АДРЕСА_1
для благоустрою  винесене з порушенням ч.
6

ст.
16 Закону України “Про оренду землі”, ч. ч. 5, 6  ст. 123, ч. 3 ст. 124 ЗК

України,
ст. 144 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій

України»,
ст. 14 ЦПК України, тому на підставі п. 10 ч. 2 ст. 16, ст. 21 ЦК

України
є незаконним  та підлягає скасуванню.

З цих же підстав, як
укладений з порушенням діючого

законодавства
- ст. 144 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про

судоустрій
України»,  ч. 6 ст. 16 Закону України
“Про оренду землі”, ч. ч. 5, 6

ст.
123, ч. 3 ст. 124 ЗК України, ст. 14 ЦПК України підлягає визнанню

недійсним
згідно ч. 1 ст.203, ст. 215 ЦК України договір оренди земельної

ділянки
площею  0,0526 га (кадастровий номер
НОМЕР_6) (т. 1 а.с.

90-92,
132-135, 248-250) за адресою АДРЕСА_1 для

благоустрою,
посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського

нотаріального
округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за НОМЕР_7 та

зареєстрований
09.03.2006 року в книзі записів державної реєстрації договорів

оренди
землі за НОМЕР_8, укладений між Дніпропетровською міською радою

та  ОСОБА_2 23.02.2006 року, зі скасуванням
державної реєстрації та

поверненням
ОСОБА_2 орендованої земельної ділянки Дніпропетровській

міській
раді на підставі ч. 1 ст. 216 ЦК України.

Письмове рішення комітету
земельних відносин Дніпропетровської

міської
ради за НОМЕР_10 (т. 1 а.с. 192 ) на
заяву ОСОБА_3 від

01.11.2005
року щодо надання в користування частини спірної земельної ділянки

за
підписом виконуючої обов'язки голови комітету земельних відносин

Дніпропетровської
міської ради Сагайдачної І.В. про відмову ОСОБА_3 в

наданні
земельної ділянки в зв'язку з передачею вказаної земельної ділянки

ОСОБА_2
на підставі п. 10 ч. 2 ст. 16, ст. 21 ЦК України підлягає

визнанню
незаконним та скасуванню, як незаконне,
прийняте не повноважним

органом
та з порушенням ч. 6 ст. 16 Закону України “Про оренду землі”, ч. ч. 5,

6
ст. 123, ч. 3 ст. 124 ЗК України, з покладенням на міську раду обов'язку

розглянути
мою заяву про надання земельної ділянки з дотриманням вимог вказаних

норм
Земельного кодексу України та Закону України “Про оренду землі”.

Посилання представника міської ради
на те, що на підставі  ст. 33

Земельного
кодексу України  ОСОБА_2 мала переважне
право на поновлення

договору,
суд не приймає до уваги, виходячи з того, що на порушення умов п. 3.3

договору
оренди землі  від 17.05.2005 року,
укладеного між ОСОБА_2 та

Дніпропетровською
міською радою, ОСОБА_2 за 30 днів до закінчення строку

договору
не повідомила орендодавця про намір продовжити його дію, а також тому,

що
в рішенні сесії Дніпропетровської міської ради НОМЕР_11 від 30.08.2006 року

“Про
протест прокурора м. Дніпропетровська від 20.02.2006 р. НОМЕР_12 на рішення

міської
ради від 23.12.2005 року” (т. 1 а.с. 174)
вказано, що земельна ділянка

площею
0,0630 га (кадастровий номер НОМЕР_13), на оренду якої був

укладений
договір з ОСОБА_2 17.05.2005 року, та земельна ділянки площею

0,0526
га (кадастровий номер НОМЕР_6), яка передана в

користування
ОСОБА_2 рішенням сесії від 23.12.2005 року НОМЕР_1  з

укладенням
договору оренди 23.02.2006 року - це різні земельні ділянки.

Підтверджується
це рішенням  сесії міської ради від
23.12.2005 року НОМЕР_1, з

якого
видно, що сесія вирішувала питання не про поновлення договору оренди

від17.05.2005
року на земельну ділянку площею 0,0630 га, а про передачу їй в

оренду
нових земельних ділянок іншою площею та про укладення нових договорів

(т.
1 а.с. 93 - 94, 130-131, 144- 145, т. 2 а.с. 1-3).

Відповідно до ч. 2 ст.
152 ЗК України вимагати усунення

будь-яких
порушень його прав на землю може  власник
земельної ділянки або

землекористувач.
Оскільки ОСОБА_2  в зв'язку з визнанням
судом незаконним

та
скасуванням рішення сесії міської ради НОМЕР_1 від 23.12.2005 року в

частині
надання їй земельної ділянки площею 0,05260 га та визнання недійсним

договір
оренди землі від 23.02.2006 року перестала бути землекористувачем

земельної
ділянки, то вона не  має права
користування вказаною земельною

ділянкою
і не може вимагати в судовому порядку захисту неіснуючого права.

Керуючись ст. 144 Конституції
України, ст. ст. 10, 11,  209,

212,
214, 215, 218 ЦПК України,  п. 10 ч. 2
ст. 16, ст. 21, ч. 1 ст. 203, ст.

ст.
215, ч. 1 ст. 216 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій

України»,  ч. 6 ст. 16 Закону України “Про оренду
землі”, ч. 5 ст. 123, ч. 3

ст.
124 ЗК України, п.3.3 договору оренди землі
від 17.05.2005 року,

укладеного
між ОСОБА_2 та Дніпропетровською міською радою, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до

ОСОБА_3,
фізичної особи-підприємця, третя особа виконком

Дніпропетровської
міської ради про усунення порушень прав землекористувача,

шляхом
зобов'язання  відповідача звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку

площею
1,77 кв.м, яка знаходиться в користуванні
ОСОБА_2 згідно договору

оренди
та розташована за адресою АДРЕСА_1, відновити

порушений
благоустрій на земельній ділянці  площею
12,21 кв.м та

використовувати
в подальшому належну ОСОБА_3 земельну ділянку, суміжну з

земельною
ділянкою позивача, з урахуванням норм добросусідства, передбачених

главою
17 ЗК України, відмовити.

Зустрічні позовні вимоги
ОСОБА_3 до

Дніпропетровської
міської ради, комітету земельних відносин Дніпропетровської

міської
ради, ОСОБА_2, третя особа виконком

Дніпропетровської
міської ради про визнання незаконною відмову в наданні

земельної
ділянки в оренду, про визнання незаконним рішення міської ради та

визнання
недійсним договору оренди землі задовольнити.

Визнати незаконним та
скасувати рішення виконуючої обов'язки

голови
комітету земельних відносин Дніпропетровської міської ради Сагайдачної І.

В.
за НОМЕР_10 від  23.01.2006 року про
відмову в задоволенні  заяви ОСОБА_3 від
01.11.2005 року, зареєстровану за
НОМЕР_5,  про надання

в
користування частини спірної земельної ділянки по АДРЕСА_1 в м.

Дніпропетровську,
зобов'язавши Дніпропетровську  міську
раду  розглянути

вказану
заяву ОСОБА_3 про надання земельної ділянки з

дотриманням
вимог Земельного кодексу України та Закону України “Про оренду

землі”.

Визнати незаконним та скасувати
рішення сесії Дніпропетровської

міської
ради НОМЕР_1 від 23.12.2005 року в частині надання ОСОБА_2 земельної ділянки
площею 0,05260 га (кадастровий номер

НОМЕР_6)
за адресою АДРЕСА_1 для

благоустрою.

Визнати недійсним договір оренди
землі від 23.02.2006 року,

укладений  Дніпропетровською  міською радою з ОСОБА_2,

про
передачу в оренду земельної  ділянки
площею  0,0526 га (кадастровий номер

НОМЕР_6)
за адресою АДРЕСА_1 для

благоустрою,
посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського

нотаріального
округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за НОМЕР_7 та

зареєстрований
09.03.2006 року в книзі записів державної реєстрації договорів

оренди
землі за НОМЕР_14, скасувавши державну реєстрацію договору та

зобов'язавши
ОСОБА_2 повернути земельну  ділянку
площею

0,0526
га (кадастровий номер НОМЕР_6) за адресою АДРЕСА_1 в

м.
Дніпропетровську Дніпропетровській
міській раді.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд

Дніпропетровської
області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня

проголошення
рішення та апеляційної скарги протягом двадцяти днів із дня подачі

заяви
про апеляційне оскарження або подачі апеляційної скарги протягом десяти

днів
із дня проголошення рішення.

Суддя
В.П.Чебикін