Справа № 2-597/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

13 листопада
2007 року

Борщівський
районний суд Тернопільської області

в складі:
головуючого                     ЧИР П.В.

при секретарі                                   Кушнір Т.І.

з
участю:адвоката                           ОСОБА_1.

позивача                                          ОСОБА_2

відповідача                                      ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в місті Борщеві  справу   за позовом
ОСОБА_2до ОСОБА_3про стягнення боргу,
суд-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2звернувся в суд з позовом до відповідача
ОСОБА_3про стягнення боргу,
вказуючи,  що 26 грудня 2006 року
він позичив відповідачу під розписку 2750 гривень,  які той мав повернути до 10 січня 2007
року,  однак свої зобов'язання не
виконав.

Позивач ОСОБА_2.
в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач ОСОБА_3в судовому засіданні позов визнав частково і
пояснив,  що він в ОСОБА_2 гроші не
позичав і розписки не писав. Позичав гроші в дружини позивача,  ОСОБА_4.,
перший раз 1400 грн. і другий раз 500 грн. Ці кошти брав на потреби ТзОВ
«Поділля». Розписки їй не писав,  а такі
бланки з печаткою і підписом залишав для видачі довідок людям по земельних
паях. Крім того ОСОБА_4. говорила,  що
вона витратила на потреби господарства 850 грн. і саме цю суму внесено в
розписку. Погоджується повернути 1900 грн.

В судовому  засіданні досліджено такі  докази.

Згідно письмової розписки від 26 грудня 2006 року,  ОСОБА_3позичив у ОСОБА_2гроші в сумі 2750
гривень,  які зобов»язаний був повернути
до 10 січня 2007 року. Дана розписка була ним власноручно підписана та завірена
печаткою товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля»,  директором якого він є.

Свідок ОСОБА_4. суду пояснила,  що
працювала головним бухгалтером ТзОВ «Поділля». В товаристві не було коштів і
ОСОБА_3.,  як директор,  попросив її щоб чоловік,  ОСОБА_2.,
який є підприємцем,  позичив
гроші. Чоловік погодився і в них вдома передав ОСОБА_3. 2750 грн. та сказав щоб
йому написав розписку. На прохання ОСОБА_3 написала розписку,  а він підписав і поставив печатку,  що поверне кошти протягом двох тижнів.
ОСОБА_3постійно переносив термін повернення грошей,  а потім почав їх уникати і взагалі
сказав,  що повертати не буде.

Відповідно до ст. 1046 ЦК
України за договором позики позичальник зобов»язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість
речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку,  що встановлені договором.

Відповідачем до цих пір зазначені в розписці гроші в сумі 2750 гривень
позивачу не повернуті.

На підставі ст.ст 1046,  1047,  1049 ЦК
України,  керуючись ст. ст. 10,  11,
60,  212 ЦПК України,    суд-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3в користь ОСОБА_22750 (дві тисячі сімсот п»ятдесять)
гривень як борг за договором позики від 26 грудня 2006 року.

Стягнути з
ОСОБА_3в користь ОСОБА_2150 (сто

п»ятдесять) грн. як витрати на оплату адвоката.

Стягнути з ОСОБА_3в
користь ОСОБА_251 (п»ятдесять
одну) грн. як витрати на оплату
державного судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3в користь
ОСОБА_2- 30 (тридцять ) грн. як витрати на інформаційно - технічне
забезпечення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне

оскарження. Заяву про апеляційне оскарження рішення може
бути подано протягом десяти

днів з дня його проголошення через Борщівський районний
суд до апеляційного суду

Тернопільської області та апеляційну скаргу протягом
двадцяти днів після подання заяви

про апеляційне
оскарження в такому ж порядку.