Справа №2-2678/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2007
року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сітало
А.К., при секретарі - Більченко
В.Е.,

за участю
позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3,
представника відповідача -
ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом -ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди заподіяної
злочином, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1
та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 4418  грн.  96
коп.1 моральної шкоди у розмірі 19
581  грн. , заподіяної злочином

В
обґрунтування позову позивачі посилались на те, що ОСОБА_1 був потрібен
помічник для ремонту власного автомобілю ВАЗ 21013 реєстраційний номер НОМЕР_1. У
зв'язку з чим він дав оголошення у газету «Прем'єр» . 03.04.2007 року до ОСОБА_1 прийшов на
роботу ОСОБА_3, та
приступив до ремонту автомобілю. ОСОБА_1
категорично забороняв ОСОБА_3
виїжджати за межи двору у якому робився ремонт автомобіля. В обов'язки
відповідача входило тільки допомагати позивачу по ремонту. 22.04.2007 року
ОСОБА_1 дав відповідачу конкретне доручення, саме відмити вікна автомобілю від
краски, прикрутити бампер, їздити на автомобілі позивач ОСОБА_3 категорично
забороняв. Але у той же день відповідач близько 17 години, злочинним шляхом заволодів автомобілем, та не
маючи прав на управління будь яким транспортним засобом поїхав кататися по
місту Харкову.

Проїжджаючи
перехрестя вул. Луї Пастера і вул. 17-го Партз'їзду в м. Харкові відповідач не
впорався з керуванням автомобіля і здійснив наїзд на дерево, пошкодивши при
цьому автомобіль.

Згідно
до висновку автотоварознавчої експертизи №4337
від 25 травня 2007 року матеріальні
збитки, спричинені позивачам внаслідок ДТП
складають 4418  грн.  96
коп.

Також
зазначили, що окрім матеріальної шкоди їм спричинена і моральна шкода яка
полягає у тому, що автомобіль потерпілого ОСОБА_1 був засобом для заробітку
коштів на утримання сім'ї, яка складається з позивача ОСОБА_1, позивачки
ОСОБА_2 та неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, який
потребує належного догляду, тобто коштів на належне харчування, одяг та сплату
за дідсадок у розмірі 200  грн.  на місяць.

У період
з серпня 2006 року
позивач ОСОБА_1 працював
на своєму автомобілі та утримував сім'ю, бо позивачка ОСОБА_2 до вересня 2006 року не
працювала в зв'язку з вагітністю та доглядом за дитиною. З вересня 2006 року позивачка
була прийнята на роботу до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на
посаду секретаря судових засідань з окладом в 550  грн. , що ніяк не
покривало потреб сім'ї на проживання та утримання дитини.

Також
моральних страждань позивачам завдає той факт, що не зважаючи на численні дії
по досягненню мети справедливого покарання злочинця, на теперішній час відносно
відповідача Михайлова застосований
Закон України "Про амністію", провадження по кримінальній справі
зупинено та винний звільнений від відбування покарання.

В
судовому засіданні позивачі ОСОБА_1
та ОСОБА_2 підтримали вимоги по позову.

2

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні факт скоєного ним злочину не заперечував, проте
позов визнав частково, заперечував проти позову в частині спричиненої його
діями позивачам моральної шкоди.

Представники
відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію відповідача, щодо не
визнання позовних вимог, в частині спричиненої позивачам злочином моральної
шкоди. Оскільки позивачами не надано суду доказів її спричинення.

Суд,
заслухавши пояснення позивачів, відповідача, представника відповідача,
дослідивши надані сторонами докази в обґрунтування вимог і заперечень по
позову, вважає що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних
підстав:

Згідно
довіреності ( в
порядку передовіри ) громадянин
ОСОБА_6 діючий за довіреністю від мені гр. ОСОБА_7 уповноважив ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 незалежно один від одного експлуатувати та розпоряджатися належним
ОСОБА_7 автомобілем марки ВАЗ 21013, 1983 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1.

Згідно
постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова у кримінальній справі
за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1
ст. 289 КК України від 23.07.2007
року , ОСОБА_3, 22.04.2007 року , біля 17 години,
знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Щербакова, 25 надавав допомогу ОСОБА_1
в ремонті його автомобілю ВАЗ 21013
peг.
номер НОМЕР_1. ОСОБА_3, скориставшись
відсутністю власника автомобілю, незаконно заволодів вказаним автомобілем та
поїхав кататися по місту. Проїжджаючи перехрестя вул. Луї Пастера та вул. 17-го
Партз'їзду в м. Харкові не впорався з керуванням та здійснив наїзд на дерево,
пошкодивши при цьому автомобіль. Згідно висновку автотоварознавчої експертизи №4337 від 25.05.2007 року ринкова
вартість автомобілю складає 6143
грн.
03 коп.
Провадження по справі було закрито на підставі п. «Ж» ст. 1 Закону України
«Про амністію» від 19.04.2007
року.

На
період розгляду позову в суді зазначена

Постанова
суду в справі кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 набрала чинності.

Розмір
спричиненої злочином матеріальної шкоди, сторонами не оспорюється .

Згідно
до ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає
спір.

Відповідно
до ч.1 ст. 61 ЦПК
України (підстави звільнення від доказування) обставини, визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь у справі , не підлягають доказуванню.

Згідно
ст. 1166 ЦК України,
шкода заподіяна майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному
об'ємі, особою яка її завдала.

Таким
чином , виходячи
з вимог ст. 61 ЦПК
України, враховуючи вищезазначену постанову суду відносно ОСОБА_3 - суд вважає встановленим, що діями відповідача позивачам
спричинена матеріальна шкода у сумі 4418
грн.
96 коп.

Відповідно
до роз'яснень які містяться у пункті 5
Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 5 від 25.05.2001 року, відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору
про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.
Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві
моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій

3

матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та
з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Виходячи
з вищезазначеного, вимога позивача про відшкодування відповідачем по справі
моральної шкоди спричиненої відповідачем позивачам не підлягає задоволенню, оскільки суду
позивачами не надані належні і допустимі докази в підтвердження її спричинення .

Таким
чином, суд вважає, що з відповідача, як з особи з вини якої була завдана шкода
майну позивачів належить стягнути на користь позивачів 4418  грн. 96 коп.
в рахунок відшкодування матеріальних збитків спричинених злочином.

Судові
витрати по справі визначаються судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України,
пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі
викладено, керуючись ст. 1166,
1167, ЦК України, ст. ст. 10,
11, 60, 61, 209, 214-215 ЦПК України ,
суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про відшкодування матеріальної і моральної шкоди заподіяної внаслідок злочину -
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 4418 ( чотири
тисячі чотириста вісімдесят )
грн.
96 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок
злочину і 30 гривень понесених позивачами витрат по сплаті інформаційно-технічного
збору. Всього стягнути на користь ОСОБА_1
та ОСОБА_2 4448 ( чотири
тисячі чотириста сорок вісім)  грн.  96 коп.

В іншій частині
позовних вимог відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_3 судовий збір на користь держави одержувач : УДК в Орджонікідзевському
районі м. Харкова, код: 24134604, банк:ГУДКУ у Харківській області, МФО:851011,
р/р:0009, КБК:22090100 в розмірі 51 (п'ятдесят одна)  грн.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 294
ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня винесення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч. 4 ст. 295 ЦПК України.