Справа № 2 - 3794
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19 лютого 2007 року                    Приморський
районний суд м.  Одеси в складі:

головуючого-судді ЧернявськоїЛ.М. ,

при секретарі    Лещенко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті
Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
ОСОБА_6,  ОСОБА_7,  ОСОБА_8,
ОСОБА_9,  ОСОБА_10,  ОСОБА_11,
ОСОБА_12,  ОСОБА_13,  ОСОБА_14,
ОСОБА_15,  ОСОБА_16,  ОСОБА_17,
ОСОБА_18,  ОСОБА_19,  ОСОБА_20,
ОСОБА_21,  ОСОБА_22,  ОСОБА_23,
ОСОБА_24,  ОСОБА_25,  ОСОБА_26,
ОСОБА_27,  ОСОБА_28,  ОСОБА_29,
ОСОБА_30,  ОСОБА_31,  ОСОБА_32,
ОСОБА_33,  ОСОБА_34,  ОСОБА_35,
ОСОБА_36,  ОСОБА_37 про визнання
права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом про визнання права власності
на нежитлове приміщення підвалу. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи,  що він є власником нежиле приміщення у
буд.  АДРЕСА_1. Згідно заяв - власників
квартир - співвласників будинку АДРЕСА_1,
ними було здійснено поступку своїх прав сумісної власності на нежиле
приміщення підвалу на його користь. На підставі цього,  вважає себе власником зазначеного приміщення
підвалу. Однак,  у зв'язку з неможливістю
реалізувати своє право власності на допоміжне нежиле приміщення підвалу,  вимушений звернутися до суду для визнання
свого права власності на приміщення підвалу,
площею 238, 4 кв.м. ,  що
розташоване під не житловим приміщенням офісу в будинку АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач просив позовні вимоги задовольнити по викладеним
в позові підставам.

Відповідачі ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7,  ОСОБА_8,
ОСОБА_9,  ОСОБА_10,  ОСОБА_11,
ОСОБА_12,  ОСОБА_13,  ОСОБА_14,
ОСОБА_15,  ОСОБА_16,  ОСОБА_17 ,
ОСОБА_18,  ОСОБА_19,  ОСОБА_20 ,
ОСОБА_21,  ОСОБА_22 ,
ОСОБА_23,
ОСОБА_24,  ОСОБА_25,  ОСОБА_26 ,
ОСОБА_27,  ОСОБА_28,  ОСОБА_29,  ОСОБА_30,
ОСОБА_31,  ОСОБА_32,  ОСОБА_33,
ОСОБА_34,  ОСОБА_35,
ОСОБА_36  та
ОСОБА_37 в судове засідання не з'явились,
про день,  місце та час розгляду
справи були повідомлені належним чином,
до суду надійшла їх письмова заява з проханням розглянути справу за їх
відсутністю,  позовні вимоги визнають.

Вислухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи,  суд
вважає,  що позовні вимоги обгрунтовані
та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено,  що
відповідно до свідоцтва про право власності на нежиле приміщення від 27.11.2003
p.,  виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради та зареєстрованого
Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів
нерухомості виконавчого комітету Одеської міської ради в книзі 29неж,  стр. 68,  за №438,
від 27.11.2003 p.,  нежиле приміщення у
буд. АДРЕСА_1,  загальною площею 91, 5
кв.м. ,  належить на праві власності
ОСОБА_1.

Зазначене нежитлове приміщення було утворене в результаті реконструкції
двох квартир АДРЕСА_1 під офіс.

Під моїм нежилим приміщенням офісу у будинку АДРЕСА_1,  розташовано допоміжне нежиле приміщення
підвалу,  загальна площа якого складає
238, 4 кв.м. ,  що підтверджується
технічним паспортом від 27.01.2007 p.,  яке фактично використовується
тільки позивачем.

Відповідно до довідки,  виданої
житловим управлінням "Ренесанс" ЛТД-92,  приміщення підвалу,  що розташоване у буд.  АДРЕСА_1 є допоміжним.

Згідно заяв - ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7,
ОСОБА_8,  ОСОБА_9,  ОСОБА_10,
ОСОБА_11,  ОСОБА_12,  ОСОБА_13, .ОСОБА_14,  ОСОБА_15,
ОСОБА_16,  ОСОБА_17,  ОСОБА_18,
ОСОБА_19,  ОСОБА_20,  ОСОБА_21,
ОСОБА_22,  ОСОБА_23,  ОСОБА_24,
ОСОБА_25,  ОСОБА_26,  ОСОБА_27,
ОСОБА_28,  ОСОБА_29,  ОСОБА_30,
ОСОБА_31,  ОСОБА_32,  ОСОБА_33,
ОСОБА_34,  ОСОБА_35,  ОСОБА_36 та ОСОБА_37 - власників квартир -
співвласників будинку АДРЕСА_1,
посвідчених начальником ЖЕУ „Ренесанс" ЛТД - 92 було здійснено поступку
своїх прав сумісної власності на нежиле приміщення спірного підвалу на користь
позивача.

Згідно з Рішенням Конституційного суду України № 1-2/2004 від 02.03.2004 р. у справі за конституційним зверненням ОСОБА_38 та інших громадян про офіційне
тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію
державного житлового фонду" та за конституційним поданням 60 народних
депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1,  10 цього Закону (справа про права
співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) співвласники
багатоквартирного будинку є співвласниками його допоміжних приміщень
(горища,  підвалу та ін.). П. 1.1.
резолютивної частини даного рішення проголошує,
що „допоміжні приміщення (підвали,
сараї,  комори,  горища,
колясочні тощо) передаються безоплатно у спільну власність громадян
одночасно з приватизацією (набуття права власності) ними квартир (кімнат у
квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на
допоміжні приміщення не потребує здійснення будь-яких додаткових дій.

Згідно із п.1.2. вказаного рішення власник (власники) неприватизованих
квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних
приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир.

Відповідно до п. 2  ст.  382 ЦК України
власникам квартир у дво - або багатоквартирному житловому будинку належать на
праві спільної сумісної власності приміщення загального користування,  опорні конструкції будинку,  механічне,
електричне,  сантехнічне та інше
обладнання за межами або всередині квартири,
яке обслуговує більше однієї квартири,
а також споруди,  будівлі,  які призначені для забезпечення потреб усіх
власників квартир,  а також власників
нежилих приміщень,  які розташовані у
житловому будинку.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України № 1-2/2004 від
02.03.2004 р. момент виникнення права власності на квартиру є й моментом
виникнення права спільної власності на допоміжні приміщення.

Підтвердженням вищевикладеного є вимоги
ст.  328 ЦК України право власності набувається на підставах,  що не заборонені законом,  зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно,  якщо інше
прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не
встановлена судом.

Таким чином,  приміщення
підвалу,  площею 238,  4 кв.м.
є загальною спільною власністю мешканців будинку АДРЕСА_1,  тобто сторін по справі.

Відповідно до ч.2  ст. 369 ГК України
розпорядження майном,  що знаходиться в
загальній спільній власності здійснюється за згодою власників.

Відповідно до ч. 2  ст.  48 Закону України "Про власність"
власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права,  навіть якщо ці порушення не були пов'язані із
порушенням права володіння.

Відповідно до  ст.  10 ч. 2 Закону України від 10.06.1992 року
"Про приватизацію державного житлового фонду" власники квартир
багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинків.
Допоміжні приміщення (комори,  сараї,  ін.) передаються у власність квартиронаймачів
безкоштовно й окремо приватизації не підлягають.

Згідно  ст.  392 ЦК України власник
може пред'явити позов про визнання його права власності,  якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Судовий захист цивільних прав та інтересів шляхом визнання відповідного
права гарантується  ст.  16 ЦК України.

Враховуючи,  що власники квартир -
співвласники будинку АДРЕСА_1 здійснили поступку своїх прав сумісної власності
на нежитлове допоміжне приміщення підвалу,
площею 238,  4 кв.м.  за адресою: АДРЕСА_1 на користь позивача,  суд вважає,
можливим визнати за ОСОБА_1 право власності на це допоміжне приміщення.

На підставі викладеного та керуючись
ст.  ст.  7,
8,  10,  11,
60,  208,  212,
213,  214,  215 Цивільно-процесуального Кодексу
України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на не житлове допоміжне приміщення
підвалу,  площею 238, 4 кв.м. ,  що розташоване під не житловим приміщенням
офісу в будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області,  через Приморський районний суд міста
Одеси,  шляхом подачі заяви про його
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення і подачі
апеляційної скарги,  протягом двадцяти
днів після подачі заяви про апеляційне оскарження,  або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.\