РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2007 року                                                                                       м.Харків

Московський
районний суд м.Харкова у складі:

головуючого -
судді                               Короткого І.П.

при секретарі                                                      Черних І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про поділ майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності
подружжя (справа №2-8404/2007),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся з позовом, в якому зазначив, що перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_2 вони
26.04.2001 року придбали квартиру АДРЕСА_1, яка була зареєстрована на ім"я
ОСОБА_2 Просить розділити зазначене майно подружжя та визнати за ним право
власності на 14 частину зазначеної квартири.

ОСОБА_2
звернулась з зустрічним позовом, в якому вказала, що зазначена квартира була
придбана сторонами з урахуванням потреб неповнолітньої дитини сторін ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Зазначає, що ОСОБА_1 не сплачує аліменти на дитину, а
тому відповідно до ч.3 ст.70 СК України просить розділити майно подружжя та
визнати за нею право власності на 2/3 частини зазначеної квартири.

В судовому
засіданні ОСОБА_1 свій позов підтримав, зустрічний позов не визнав та пояснив,
що всі обставини справи зазначені в позові.

ОСОБА_2
первісний позов не визнала, свій позов підтримала та пояснила, що дитина
проживає з батьками ОСОБА_1,
який допомоги дитині не надає.

Дослідивши
докази по справі, суд встановив, що під час шлюбу сторони 26.04.2001 року
придбали квартиру АДРЕСА_1. Сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Ці обставини
підтверджуються свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.9), договором
купівлі-продажу квартири від 26.04.2001 року (а.с.6), свідоцтвом про народження
дитини (а.с.21) та не оспорюються сторонами.

Відповідно до
ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної власності.

ч.1 ст.70 СК
України передбачає, що у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Ч.3 ст.70 СК України передбачає, що за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка
може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, за умови, що розмір
аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування.

2

Таким чином, суд вважає, що первісний позов підлягає
задоволенню у повному обсязі, а зустрічний - частково, а за сторонами слід
визнати право власності за кожним на 1/2 частину спірної квартири.

Доводи ОСОБА_2
про необхідність збільшення її частки у майні подружжя суд вважає
необгрутнованими, оскільки, як встановлено судом, з вересня 2006 року по
теперішній час неповнолітня дитина ОСОБА_3 проживає не з ОСОБА_2, а у батьків
ОСОБА_1 у м.Миколаївка Донецької області, а ОСОБА_1 надає допомогу на утримання
дитини, що підтведжується показаннями свідка ОСОБА_4, довідкою з місця
проживання та довідкою зі школи м.Миколаївка (а.с.26-27).

Також не надала
ОСОБА_2 суду доказів того, що аліментів, які сплачує ОСОБА_1 на дитину,
недостатньо для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дитини.

Так, свідок
ОСОБА_3 показала, що проживає з батьками ОСОБА_1 у м.Миколаївка, при цьому про
недостатнє забезпечення її фізичного, духовного розвитку та лікування вона суду
не повідомила.

Не спростовують
зазначений висновок суду і надані ОСОБА_2 довідка з місця проживання (а.с.20),
копія рішення суду про розірвання шлюбу (а.с.24), розрахунок заборгованості по
аліментам (а.с.25), довідки про навчання дитини раніше в школах м.Харкова,
оскільки судом встановлено, що дитина сторін на цей час проживає з батьками
ОСОБА_1, а останній надає допомогу на утримання дитини.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 88, 214, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити у повному обсязі, а позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Поділити майно, що є об"єктом права спільної
сумісної власності сторін.

Визнати за
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 за кожним з
них.

В іншій частині в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються апеляційному суду через суд першої інстанції, який
ухвалив оскаржуване судове рішення.