РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

07 серпня 2007 року
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого                                                                                                      Лили В.М. ,

секретаря                                                                                                Зурак
А.А.,

розглянув у відкритому
судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу
за позовом Дніпропетровського міжрайонного природоохоронного прокурора до
ОСОБА_1,  треті особи без самостійних
вимог Новомосковська районна державна адміністрація,  Ново московський районний відділ земельних
ресурсів про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки,  -

встановив:

Дніпропетровський міжрайонний
природоохоронний прокурор звернувся з позовом до ОСОБА_1,  треті особи без самостійних вимог на стороні
позивача Новомосковська районна державна адміністрація та Новомосковський
районний відділ земельних ресурсів про повернення самовільно зайнятої
відповідачем земельної ділянки розміром 0, 05 га. розташованої по
АДРЕСА_1,  мотивуючі позов тим,  щОСОБА_1 не маючі відповідного рішення
самовільно зайняв вказану земельну ділянку,
приєднавши її до своєї приватизованої ділянки,  на якій споруджено будинок,  та встановив огорожу. Оскільки земельна
ділянка зайнята відповідачем всупереч вимогам
ст.   ст.  125,
126 ЗК України,  то повинен
повернути земельну ділянку державі в особі Новомосковського держліспгоспу.

В судовому засіданні
представник прокурора позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_1в судове засідання не з'явився був
повідомлений у встановленому законом порядку про час та дату слухання
справи,  але ніяких відомостей не
представив,  тому суд на підставі  ст.
169 ЦПК України вважає,  що
можливо розглянути справу в його відсутності,
та винести по справі заочне рішення.

Суд,  дослідивши
докази в підтвердження та заперечення позову,
суд встановив такі факти та відповідні правовідносини: ОСОБА_1має у
приватній власності земельну ділянку з розташованими на ній будівлями,  що розташована по АДРЕСА_1 (а.с. 7) До своєї
садиби приєднав земельну ділянку розміром 0, 05 га.,  що належить Новомосковському
держлісгоспу,  не оформивши належних
документів на виділення цієї ділянки,  за
що його було притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 9, 13).
Відповідно до  ст.  121 ЗК України громадяни мають право на
передачу їм земельних ділянок із земель державної власності. ОСОБА_1звернувся до
Новомосковської районної державної адміністрації з заявою про укладання
договору оренди спірної земельної ділянки,
яка не розглянута,  таким чином не
відмовленОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою,  тому й на цих підставах суд вважає позов
прокурора поданим передчасно,  до
вирішення про право користування відповідачем земельною ділянкою.(а.с. 58)
Відповідно до ч.1  ст.  376 ЦК України житловий будинок,  будівля,
інше не рухоме майно вважається самочинним будівництвом,  якщо вони збудовані на земельній
ділянці,  що не була відведена для цієї
мети. Збудована ОСОБА_1 на зайнятій земельній ділянці капітальна огорожа по
суті є самочинним будівництвом,  а
позивач не вказав у позові вимог про знесення огорожі,  та звільнення земельної ділянки від майна відповідача.
Таким чином прокурор відповідно до
ст.  60 ЦПК України не надав суду
беззаперечних доказів позовних вимог,  а
суд при винесенні рішення не має права виходити за межі заявлених вимог. На
підставі викладеного суд вважає,  що в
задоволенні позову повинно бути відмовлено.

На підставі викладеного,
керуючись  ст.  121 ЗК України,   ст.
376 ЦК
України,   ст.   ст.
10,  60,  169,
213 ЦПК України,  суд, -

вирішив:

у позову Дніпропетровського міжрайонного
природоохоронного прокурора до ОСОБА_1,
треті особи без самостійних вимог Новомосковська районна державна
адміністрація,  Новомосковський районний
відділ земельних ресурсів про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Дніпропетровської обл.
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня оголошення рішення,  та
на нього може бути подано апеляційну скаргу протягом двадцяти днів з дня
подання заяви про апеляційне оскарження.