Справа
№2-3952/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2007
року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді
Лівандовської Т.В.

при секретарі                             Мартинюку
О.М.

з участю позивача    ОСОБА_1

відповідача                                  ОСОБА_2

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

встановив:

31.05.2007
року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,  мотивуючи свій позов тим,  що перебуває з відповідачем у шлюбі з 12 серпня 2005 року. Від шлюбу
в них народився синОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1року народження. Спільне життя з відповідачем не склалось
по причині небажання відповідачем виховувати дитину-інваліда. Сторони з 09 січня 2006 року разом не
проживають. Спільного господарства не ведуть. Подальше спільне проживання та
збереження шлюбу є неможливими. Спору про поділ майна немає. Дитина проживає з
позивачем.

Посилаючись на викладене,
просить шлюб між нею та відповідачем розірвати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги, ' з підстав зазначених в позовній заяві,  підтримала в повному обсязі,  пояснивши,
що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливими.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав,  відносно його задоволення не заперечував.

Заслухавши пояснення сторін,  дослідивши письмові докази,  суд приходить до висновку,  що позов підлягає до задоволення з наступних
підстав.

З свідоцтва про укладення шлюбу,  копії свідоцтва про народження дитини,  в судовому засіданні встановлено,  що сторони перебувають в зареєстрованому
шлюбі з 12.08.2005
року. Від шлюбу в них народилась одна неповнолітня
дитина-ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1року народження.

Окрім того,
встановлено,  що сторони з 09 січня 2006 року разом не
проживають,  подружніх відносин не
підтримують. Спільного господарства не ведуть. Сім'я існує формально. Позивач
наполягає на розірванні шлюбу,  а
відповідач не вчиняє ніяких дій для збереження сім'ї.

На підставі наведеного,
суд приходить до висновку,  що
вживання судом заходів для примирення подружжя буде суперечити їх
інтересам,  а також інтересам їх
неповнолітньої дитини,  тому,  шлюб між ними слід розірвати.

За погодженням сторін,
неповнолітню дитину слід залишити на проживання при матері.
Підстав,  щоб не погодитись з таким
рішенням,  в суду не має.

При визначенні коштів,
що підлягають стягненню з кожної із сторін при видачі свідоцтва про
розірвання шлюбу,  суд виходить із
матеріального становища кожного з подружжя,
також враховує,  що на утриманні
позивача залишається неповнолітня дитина-інвалід,  а,
тому,  витрати слід покласти на
відповідача.

Також встановлено,
що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує
права,  свободи та інтереси інших
осіб,  тому,  суд вважає за можливе ухвалити рішення про
задоволення позову в попередньому судовому засіданні.

На підставі ч.2
ст. 104,  ч.3  ст. 105,
ч.1  ст.  ПО,  111,  112 Сімейного
кодексу України,  керуючись  ст.
ст. 6, 10,
11,  58,
60,  213, 214, 215 ЦПК України,  суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від якого вони мають одну
неповнолітню дитину,  зареєстрований 12
серпня 2005 року Підгайцівською сільською радою Луцького району Волинської
області,  актовий запис за № 11 - розірвати.

Неповнолітню дитину- ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,  залишити на
проживання приОСОБА_1

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути в
дохід держави з ОСОБА_2 17
(сімнадцять) гривень,
а ОСОБА_1 від сплати звільнити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської
області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення та подачі
апеляційної скарги на рішення суду протягом 20 (двадцяти) днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Крім
цього,  апеляційна скарга на дане рішення
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається у строк встановлений
для подання заяви про апеляційне оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження,  але
апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений  ст.  294 ЦПК України,  рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.