Справа №
ЗАОЧНЕ   РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2007 року              Приморський
районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді - Свяченої Ю.Б.,
при секретарі - Домніковій Т.М., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Одеської міської ради про визнання права власності на приміщення,
звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради про визнання права
власності на допоміжне нежиле приміщення
горища, посилаючись на наступні обставини.
ОСОБА_1 є власником квартири
АДРЕСА_1. У вказаному будинку знаходиться нежиле приміщення горища, загальною
площею 156,6кв.м., за №508.
намір привласнити вказане горище, при цьому інші власники квартир будинку
АДРЕСА_1 надали письмову згоду на передачу у власність позивачу належних їм
часток вищезазначеного горища.
Однак, Одеська міська рада не визнає за ОСОБА_1 право власності на спірне
приміщення горища, що й стало приводом для звернення позивача до
суду.
відкрите судове засідання з'явився, повністю підтримав заявлені позовні вимоги,
просив суд позов задовольнити у повному обсязі та визнати за ним право
власності на нежитлове допоміжне приміщення №508, загальною площею 156,6кв.м.,
що розташоване в будинку АДРЕСА_1.
позивача - адвокат за ордером - ОСОБА_2,
у відкрите судове засідання з'явився, повністю підтримав позовні вимоги свого
довірителя, просив суд позов задовольнити у повному обсязі.
Представник Одеської міської ради за довіреністю - Сафонов В.М. у відкриті судові засідання з'являвся, позов
не визнав з підстав викладених у запереченнях на позовну заяву, однак в останнє
судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином судовою повісткою,
причини неявки суду невідомі.
позивача, представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги обставини та пояснення
позивача, представника позивача за суттю спору й підставою звернення до суду,
суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, з наступних
Судом
встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, яка в цілому складається
з 4-х житлових кімнат, загальною площею 138,8 кв.м.,
що зазначено в технічному паспорті вказаної квартири за реєстровим номером
443пр-212-482; 482пр-124-482 від 01.06.2006 року.
Підтвердженням права власності позивача на вказану житлову площу є договір
купівлі-продажу за №8-2641 від 05.07.2006 року, відповідно до умов якого ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 продали, а ОСОБА_1 придбав у приватну власність квартиру
АДРЕСА_1, наведений договір посвідчено державним нотаріусом Першої державної
нотаріальної контори - Пашичевою Г.Л.
Вказаний договір купівлі-продажу №8-2641 було належним чином зареєстровано
в КІІ „ОМБТЇ та РОН", про що свідчить витяг про реєстрацію права власності
на нерухоме майно №1 1486095 від 09.08.2006 року.
У вказаному будинку АДРЕСА_1 розташоване нежиле приміщення горища,
загальною площею 156,6 кв.м., що згідно довідок, виданих КП ДЕЗ „Жовтневе*' - є
допоміжним для вказаного будинку та має №508. Відповідно до довідці від
17.05.2007 року, посвідченої посадовою особою КП ДЕЗ „Жовтневе", вказане
нежитлове допоміжне приміщення горища №508 -в орендному користуванні не
При цьому, інші мешканці будинку АДРЕСА_1  не
заперечують  проти  передачі
у  власність  ОСОБА_1
приміщення горища №508, на підтвердження чого надали до суду письмову заяву про
передачу у власність належних їм часток вищезазначеного горища, підписи
мешканців засвідчені директором КП „ДЕЗ „Жовтневе" з відповідною печаткою
Відповідно до вимог п. 2 ст. 382 ЦК України, власникам квартир у дво-
або багатоквартирному житловому будинку належить на праві спільної сумісної
власності приміщення загального користування,
опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше
обладнання за межами або всередині
квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені
для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежилих
приміщень, які розташовані у житловому будинку.
Рішення Конституційного суду України №4рп/2004 від 2 березня 2004 року, допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну
власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права
власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій,
зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу
до нього.

Підтвердженням
вищевикладеного є вимоги ст. 328 ЦК
України, де зазначено, що право власності набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із
закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, нежитлове допоміжне приміщення грища №508, загальною площею
156,6кв.м., є спільною сумісною власністю мешканців будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.
2 ст. 369 ЦК України, розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності,
здійснюється за згодою всіх співвласників.

Між позивачем
ОСОБА_1 та іншими мешканцями будинку виникла домовленість про те, що вони
надали свою згоду на передачу йому у власність допоміжне нежиле приміщення
горища №508, в будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до
ч.ч. 1,2 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і
припинення підлягають державній реєстрації та здійснюється відповідним органом,
яким згідно п. 1.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України
від 7 лютого 2002 року за № 7/5 є підприємством БТІ.

Відповідно до ч.
2 ст. 10 Закону України від 10 червня 1992 року «Про приватизацію державного
житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинків. Допоміжні
приміщення (комори, сараї, ін.) передаються у власність квартиронаймачів
безоплатно й окремо приватизації не підлягають.

Таким чином,
зібранні у справі докази та їх належна оцінка вказують, що позов ОСОБА_1 до
Одеської міської ради про визнання права власності на допоміжне нежиле
приміщення горища №508, що розташоване в будинку АДРЕСА_1 - підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст.
10, 11, 15, 57, 60, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 218, 224, 225, 226 ЦПК
України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
Одеської міської ради про визнання права власності
на допоміжне нежиле приміщення горища №508, що розташоване в будинку АДРЕСА_1
розташоване нежиле допоміжне приміщення горища, загальною площею 156,6 кв.м. -
задовольнити у повному обсязі.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на допоміжне нежиле приміщення горища №508, що
розташоване в будинку АДРЕСА_1 розташоване
нежиле допоміжне приміщення горища, загальною площею 156,6 кв.м. Вказане
рішення суду є підставою для реєстрації в КП «ОМБТІ та РОН» права власності на
допоміжне нежиле приміщення горища №508, що розташоване в будинку АДРЕСА_1 розташоване нежиле допоміжне приміщення горища,
загальною площею 156,6 кв.м. за ОСОБА_1. Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі в 10 - денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 - днів апеляційної скарги, з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.