Справа №2-476/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
грудня 2007року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого
- судді                                Телешман
О.В.

при
секретарі                                            Дєдовій
B.C.

з участю
позивачки                                 ОСОБА_1

відповідача                                               ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.  Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,  -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач
ОСОБА_2 позов визнав повністю.

Позивачка
ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала свій позов та пояснила,  що вони з відповідачем уклали шлюб 2 березня
1991 року в Кельменецькому райвідділі ЗАГС Чернівецької області про що був
зроблений актовий запис за №7. Спільно подружнім життям не проживають.
Позивачка просить шлюб розірвати з тих підстав,
що між нею та чоловіком часто виникають непорозуміння та сварки,  внаслідок чого між ними відсутні відчуття
поваги та любові.

Відповідач
ОСОБА_2 пояснив,  якщо позивачка не бажає
з ним жити,  то він не може її примусити
до цього.

В ході
судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про укладення
шлюбу НОМЕР_1,  довідка Кельменецької
селищної ради від 24.09.2007 року № 3320

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
зареєстрували шлюб 2 березня 1991 року у Кельменецькому райвідділі ЗАГС в
Чернівецької області,  актовий запис за
№7 та спільно подружнім життям не проживають. Сторони тривалий час не
підтримують подружні відносини,  шлюб
носить формальний характер,  в даний час
між позивачкою та відповідачем склалися неприязні відносини. За таких обставин
у подружжя відсутнє взаєморозуміння,  та
відсутні спільні погляди на життя. Визнання відповідачем позову не суперечить
закону,  не порушує права,  свободи та інтереси інших осіб.

Подальше
збереження шлюбу порушує передбачене  ст.
56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу.
Згідно ч.3  ст. 56 Сімейного кодексу
України кожен з подружжя має право припинити шлюбні   відносини,
а   згідно    ст. 24
Сімейного   кодексу   України
шлюб

2

ґрунтується
на вільній згоді жінки та чоловіка. Вказані вище обставини стверджується
взаємним зв'язком доказів,  досліджених
судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими.

Враховуючи
наведене,  суд вважає,  що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам сторін,
а тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Суд
вважає,  що судові витрати та витрати по
сплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС слід
покласти на позивачку. При цьому суд враховує матеріальний стан позивачки та її
думку з цього питання.

Керуючись
п. 4 ч.2  ст. 18,   ст.
ст.  24,  56,
105,  110,  112 СК України,   ст.
ст. 3, 8, 10, 15, 79, 88, 213, 214, 215 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  який був зареєстрований
2 березня 1991 року у Кельменецькому райвідділі ЗАГС в Чернівецької
області,  актовий запис за №7 -
розірвати.

При
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_1 20 (двадцять)
гривень мита.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про
апеляційне оскарження,  якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
буде подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження,  рішення суду набере законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги,  рішення,
якщо його не буде скасовано,
набере законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення до Кельменецького районного суду. Апеляційна скарга на
рішення може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Кельменецький
районний суд.