Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23
листопада 2007 року                                                      Приморський
районний суд м.  Одеси

в складі
головуючого судді Ярош С. В.

при секретарі -
Жуковській Т.В. розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
Одеської міської ради про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з позовом до відповідачів - ОСОБА_2. та Одеської міської
ради,  у якому просить усунути порушення
у користуванні та розпорядженні приміщенням та визнати за нею право власності
на приміщення офісу,  який розташований
за адресою АДРЕСА_1,  загальною площею 90
кв.м.  У попередньому судовому засіданні
представник позивачки уточнив позовні вимоги та просив усунути порушення у
користуванні та розпорядженні приміщеннями та визнати за позивачкою право
власності на нежитлові приміщення офісів,
які розташовані за адресою АДРЕСА_1,
загальною площею 99 кв.м.
Нежитлове приміщення офісу №507,
загальною площею 35, 1 кв.м,  яке
в цілому складається з коридору - 4, 1 кв.м,
коридору - 4, 2 кв.м,  котельної -
2, 0 кв.м,  офісу - 9, 4 кв.м,  офісу - 7, 6 кв.м,  офісу - 7, 4 кв.м,  вбудованої шафи - 0, 4 кв.м.  Нежитлове приміщення офісу №508,  загальною площею 63, 9,  яке в цілому складається з коридору - 7, 4 кв.м,  офісу - 27, 5 кв.м,  туалету - 1, 8 кв.м,  офісу - 27, 2 кв.м.

У
судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали,  пояснивши суду,  що ОСОБА_1протягом 2007 року зі згоди
відповідача ОСОБА_2.,  який є власником
квартири АДРЕСА_1на підставі договору купівлі-продажу від 02 лютого 2005
року,  власною працею із залученням
спеціалістів та з дотриманням основних будівельних норм і правил,  нею було зроблено реконструкцію житлової
квартири під офіси зі збільшенням площі до 99 кв.м за вказаною адресою.

До
теперішнього часу вона несе тягар усіх витрат,
пов'язаних з утриманням офісів,
володіє та користується зазначеним нерухомим майном відповідно до їх
функціонального призначення.

Усі
витрати пов'язані з будівництвом та закупівлею будівельних матеріалів позивачка
несла(сплачувала) особисто.

Таким
чином розміри реконструйованої квартири згідно матеріалів технічної
інвентаризації,  складених КП «ОМБТІ та
РОН» склали: нежитлове приміщення офісу №507,
загальною площею 35, 1 кв.м,  яке
в цілому складається з коридору - 4, 1 кв.м,
коридору - 4, 2 кв.м,  котельної -
2, 0 кв.м,  офісу - 9, 4 кв.м,  офісу - 7, 6 кв.м,  офісу - 7, 4 кв.м,  вбудованої шафи - 0, 4 кв.м; нежитлове
приміщення офісу №508,  загальною площею
63, 9,  яке в цілому складається з коридору
- 7, 4 кв.м,  офісу - 27, 5 кв.м,  туалету - 1, 8 кв.м,  офісу - 27, 2 кв.м.

Згідно
технічного висновку,  зробленого
проектно-ізисктальним приватним підприємством «ПРОЕКТ-ГРУП»,  ліцензія АВ № 364019,  приміщення офісу відповідає вимогам ДБН В. 1.1-7
та ДБН В.2.2-15-2005 «Жилые здания».

Згідно з
зазначено висновку виконана реконструкція квартири під офісні приміщення не
ушкодили експлуатаційні характеристики житлового будинку,  після призведеної реконструкції з
переобладнанням квартира характеризується як нежитлове приміщення з необхідним
набором підсобних приміщень,  технічний
стан будівельних конструкцій офісних приміщень -задоволений,  офіси можуть бути прийняті до експлуатації
відповідно до їх функціонального призначення.

Крім
того,  користувачами суміжних приміщень
надано письмову згоду на реконструкцію та прийняття до експлуатації офісів у
будинку АДРЕСА_1

В
останній час відповідач ОСОБА_2. чинить перешкоди у користуванні
вищезазначеними приміщеннями.

Одеська міська
рада не визнає її права власності на приміщення офісів.

Просить
суд задовольнити її позов,  визнати за
нею право власності на нежитлове приміщення офісу №507 загальною площею 35, 1
кв.м та нежитлове приміщення

офісу №508
загальною площею 63, 9 кв.м,  які
розташовані у АДРЕСА_1

Представник
відповідача позов не визнала і пояснила,
що відповідно до вимог  ст. 143
Конституції України територіальна громада міста безпосередньо або через
створені ними органи місцевого самоврядування керує майном,  що знаходиться в комунальній власності. Одеська
міська Рада,  як власник спірного
приміщення у відповідності зі  ст. 319 ЦК
України володіє,  користується і
розпоряджається приналежним йому майном.
Пунктом 1  ст. 55 зазначеного
закону передбачено,  що власник не може
бути позбавлений своїх прав на майно. Відповідно до п.5  ст. 60 Закону України „Про місцеве
самоврядування в України" до виняткової компетенції органом місцевого
самоврядування відносяться правомочності по володінню,  користуванню і розпорядженню об'єктами
комунальної власності,  рішення питань
про їхнє відчуження. Згідно  ст. 319 ЦК України тільки
власник - Одеська міська Рада має право розпоряджатися своїм майном за своїм
розсудом у рамках закону.

Відповідач
ОСОБА_2. в судове засідання не з'явився,
про день та час розгляду справи був сповіщен належним чином.  Суду надана заява,  в якої він надає згоду на задоволення позову
та просить розглядати справу за його відсутністю.

Вислухавши
пояснення позивачки та її представника,
представника відповідача,
вивчивши матеріали справи,  суд вважає,  що позов обгрунтований,  доведений та підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1протягом 2007
року зі згоди відповідача ОСОБА_2.,  який
є власником квартири АДРЕСА_1на підставі договору купівлі-продажу від 02 лютого
2005 року,  власною працею із залученням
спеціалістів та з дотриманням основних будівельних норм і правил,  нею було зроблено реконструкцію житлової
квартири під офіси зі збільшенням площі до 99 кв.м за вказаною адресою.

До
теперішнього часу вона несе тягар усіх витрат,
пов'язаних з утриманням офісів,
володіє та користується зазначеним нерухомим майном відповідно до їх
функціонального призначення.

Усі
витрати пов'язані з будівництвом та закупівлею будівельних матеріалів позивачка
несла(сплачувала) особисто.

Таким
чином розміри реконструйованої квартири згідно матеріалів технічної
інвентаризації,  складених КП «ОМБТІ та
РОН» склали: нежитлове приміщення офісу №507,
загальною площею 35, 1 кв.м,  яке
в цілому складається з коридору - 4, 1 кв.м,
коридору - 4, 2 кв.м,  котельної -
2, 0 кв.м,  офісу - 9, 4 кв.м,  офісу - 7, 6 кв.м,  офісу - 7, 4 кв.м,  вбудованої шафи - 0, 4 кв.м; нежитлове
приміщення офісу №508,  загальною площею
63, 9,  яке в цілому складається з
коридору - 7, 4 кв.м,  офісу - 27, 5
кв.м,  туалету - 1, 8 кв.м,  офісу - 27, 2 кв.м.

Згідно
технічного висновку,  зробленого
проектно-ізисктальним приватним підприємством «ПРОЕКТ-ГРУП»,  ліцензія АВ № 364019,  приміщення офісу відповідає вимогам ДБН В.
1.1-7 та ДБН В.2.2-15-2005 «Жилые здания».

Згідно з
зазначено висновку виконана реконструкція квартири під офісні приміщення не
ушкодили експлуатаційні характеристики житлового будинку,  після призведеної реконструкції з
переобладнанням квартира характеризується як нежитлове приміщення з необхідним
набором підсобних приміщень,  технічний
стан будівельних конструкцій офісних приміщень -задоволений,  офіси можуть бути прийняті до експлуатації
відповідно до їх функціонального призначення.

Крім
того,  користувачами суміжних приміщень
надано письмову згоду на реконструкцію та прийняття до експлуатації офісів у
будинку АДРЕСА_1 Ця обставина свідчить про те,
що права зазначених громадян не порушено,  а їх інтереси дотримано.

Самовільно
споруджена реконструкція не має негативного впливу на паніровку,  забудову,
благоустрій вулиці,  на зручність
утримання суміжних приміщень тощо,  тобто
дотримано вимоги ч.5  ст. 319 ЦК України.

Згідно
ч.2  ст. 325 ЦК України
об'єктами права приватної власності можуть бути,  зокрема,
жилі будинки,  квартири,  склади,
офіси,  кількість і вартість
нерухомого майна,  що може бути у
власності громадян,  не обмежується,  крім випадків,  передбачених законом.

Відповідно
до  ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах,  що
не заборонені законом.  Право власності
вважається набутим правомірно,  якщо інше
прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не
встановлена судом.

До
теперішнього часу позивачка несе тягар усіх витрат,  пов'язаних з утриманням офісів,  користується ними відповідно функціонального
призначення,  що свідчить про
дотримання  ст. 322 ЦК України.

На час
розгляду справи,  суду не були надані
відомості щодо того,  що в даному
вигляді,  реконструйовані нежитлові
приміщення офісів позивачки,  не можуть
бути збереженими в існуючому вигляді та проведені позивачкою роботи,  порушили чиї-небудь права та охоронювані
законом інтереси.

Відповідач,  Одеська міська Рада,  відповідно до ч.1  ст. 60 ЦПК України - не надав суду будь-яких
доказів того,  що реконструйовані
нежитлові приміщення офісів порушують права чи зачипають інтереси інших осіб.

Суд
вважає,  що проведена позивачкою
реконструкція офісів є законною,  не
порушує чинного законодавства,  отже,  позов про визнання права власності на
нежитлові приміщення офісів АДРЕСА_1
підлягає задоволенню.

Посилання
суду на те,  що рішення в частині
задоволення вимог позивачки,  є підставою
для його реєстрації в органах БТІ - ґрунтується на вимогах наказу Міністерства
юстиції України,  № 7/5,  від 07.02.2002 року „Про затвердження
Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме
майно".

Куруючись  ст.
ст.  325,  328,
ч.3  ст.  376,
383 ЦК України,   ст.
ст. 3,  10,  11,
60,  62,  130,
212 -215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення офісу №507,  який розташований за адресою АДРЕСА_1,  загальною площею 35, 1 кв.м,  яке в цілому складається з коридору - 4, 1
кв.м,  коридору - 4, 2 кв.м,  котельної - 2, 0 кв.м,  офісу - 9, 4 кв.м,  офісу - 7, 6 кв.м,  офісу - 7, 4 кв.м,  вбудованої шафи - 0, 4 кв.м; на нежитлове
приміщення офісу №508,  який розташований
за адресою АДРЕСА_1,  загальною площею
63, 9,  яке в цілому складається з
коридору - 7, 4 кв.м,  офісу - 27, 5
кв.м,  туалету - 1, 8 кв.м,  офісу - 27, 2 кв.м.

Рішення
суду є підставою для реєстрації за ОСОБА_1 права власності на нежитлове
приміщення офісу №507,  загальною площею
35, 1 кв.м,  яке в цілому складається з
коридору - 4, 1 кв.м,  коридору - 4, 2
кв.м,  котельної - 2, 0 кв.м,  офісу - 9, 4 кв.м,  офісу - 7, 6 кв.м,  офісу - 7, 4 кв.м,  вбудованої шафи - 0, 4 кв.м; на нежитлове
приміщення офісу №508,  загальною площею
63, 9,  яке в цілому складається з
коридору - 7, 4 кв.м,  офісу - 27, 5
кв.м,  туалету - 1, 8 кв.м,  офісу - 27, 2 кв.м,  які розташовані у будинку АДРЕСА_1   в КП „ОМБТІ та РОН".

Рішення
може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через Приморський
районний суд м.  Одеси шляхом подачі в
10-дений строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги,  або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.