Справа
№ 2-41/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
листопада 2007 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого-судді
Пономаренка В.
В.

при
секретарі Безуглій C.O., Пластун М.Є.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, по якій допущений правонаступником позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, по якій в якості третьої особи є Третя Черкаська державна нотаріальна
контора, про розірвання договору довічного утримання та зустрічним позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання та
відшкодування матеріальної і моральної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання
мотивуючи свої позовні вимоги тим, що позивач являється пенсіонеркою, ветераном
праці, пристарілою людиною і у зв'язку з тим, що стан її здоров'я залишав
бажати кращого, 28
жовтня 2005 року в Третій
Черкаській державній нотаріальній конторі між позивачем - з однієї сторони та ОСОБА_3. і ОСОБА_4- з другої сторони,
був укладений договір про надання останніми довічного матеріального
забезпечення, а позивач в свою чергу зобов'язувалася передати їм у власність
свою квартиру АДРЕСА_1

На час подачі заяви між сторонами
склалися відносини при яких даний договір не може бути дотриманий, а в
добровільному порядку сторони не можуть вирішити даний спір.

Однією з умов укладення
даного договору є те, що в разі відмови однієї із сторін від виконання умов
його виконання, то в добровільному порядку розірвати даний договір не можливо,
оскільки це питання повинне вирішуватися в судовому порядку, тому позивач
звернулась з даним позовом до суду і поставила вимогу розірвати договір
довічного утримання, укладений між позивачем та ОСОБА_3. і ОСОБА_4 від 28 жовтня 2005 року.

Під час розгляду справи
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до ОСОБА_1 з зустрічним позовом про розірвання
договору довічного утримання та відшкодування матеріальної і моральної шкоди
мотивуючи свої позовні вимоги тим, що позовні вимоги ОСОБА_1. не відповідають
дійсності та суперечать обставинам справи, що і примусило їх звернутися до суду
з зустрічною позовною заявою.

Позивачі зазначили, що
ОСОБА_1. являється їх дальньою родичкою. Оскільки вона самотня, пристаріла людина,
потребувала допомоги, ОСОБА_5 підтримувала на протязі тривалого часу з нею стосунки:
привозила з села овочі, надавала фізичну допомогу, допомогла поховати сина,
просто спілкувалася.

Два роки тому ОСОБА_1.
запропонувала подружжю ОСОБА_4 укласти договір довічного утримання, але
оскільки у неї був укладений договір дарування з дочкою племінниці на ім'я
ОСОБА_6, необхідно були спочатку розірвати цей договір у судовому порядку.
ОСОБА_1. повідомила, що ОСОБА_6 не виконувала належним чином умов по догляду та
допомозі, які не були записані в договорі дарування, але були оговорені в усній
формі, Позивачі допомогли розірвати договір дарування в Соснівському районному
суді м. Черкаси, для цього отримали юридичну консультацію за 20 грн, оплатили послуги по складанню позовної заяви до суду
в сумі 65
грн, оплатили державне мито в сумі 310 грн, 2 рази

привозили
та відвозили ОСОБА_1. на судові засідання на таксі що склало
40
грн, зареєстрували рішення в БТІ, сплативши кошти в сумі 20 грн.

Після розірвання договору
дарування, 28
жовтня 2005 року між
подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_1. було укладено договір довічного утримання. За
умовами даного договору подружжя зобов'язувалось передавати ОСОБА_1. щомісячно 250 грн, а також надавати фізичну допомогу. ОСОБА_1.
запропонувала переїхати жити до неї, на що вони погодилися, переїхали до
ОСОБА_1. та жили однією сім'єю, надавали допомогу, купували продукти
харчування, зробили ремонт, прибрали підвал, обновили пільги, прибрали могилу
чоловіка та сина, придбали кольоровий телевізор "Філіпс" вартістю
1200 грн.

Через три місяці після
спільного проживання, ОСОБА_1. запропонувала подружжю виїхати з її помешкання,
мотивуючи це тим, що їй тяжко жити з ними в одній квартирі. Подружжя
запропонувало розірвати договір, поки термін його дії був не тривалим, але
ОСОБА_1. попросила договору не розривати, а приїзджати по необхідності,
надавати їй допомогу та сплачувати кошти в сумі 250 грн., як це було передбачено угодою і 100 грн., як оплату за комунальні послуги, оскільки фактично подружжя являлося
власниками квартири.

На дані умови вони
погодилися, при цьому залишили придбаний ними телевізор для ОСОБА_1. За
зазначеною угодою з листопада 2005 року по квітень
2006
року ОСОБА_1. було передано 1700 грн. Кожного тижня, від одного до чотирьох разів на
тиждень подружжя приїздило до ОСОБА_1., дотримуючись договору про довічний
догляд. Лише на проїзд за цей час вони витратили близько 1000 грн. Останній раз гроші були передані 31 квітня 2006 року авансом за
травень місяць 2006
року. Подружжя ОСОБА_4 вважає, що вони належним чином
виконували умови договору.

В травні місяці ОСОБА_1.
запропонувала розірвати договір в добровільному порядку, але вони не погодилися
з цим, вказавши, що ОСОБА_1. має повернути їм кошти сплачені за договором в
сумі 1700
грн., повернути вартість телевізора 1200 грн, оплатити витрати по суду за розірвання договору
дарування та укладення договору довічного утримання в сумі 1254 грн. Оскільки ОСОБА_1. на такі умови також не погодилась,
подружжя запропонувало їй звернутися для розірвання договору довічного
утримання до суду.

Позивачі по зустрічному
позову вважають, що укладаючи договір довічного утримання ОСОБА_1. не мала на
меті дотримуватись його умов, залишити квартиру в їхній власності і таким чином
безпідставно отримувала від них гроші, фізичну допомогу та моральну підтримку.
Позивачі вважають, що своїми діями ОСОБА_1. нанесла їм матеріальну та моральну
шкоду і поставили вимоги про розірвання договору довічного утримання, стягнення
з ОСОБА_1. на їх користь 4150 грн. - в рахунок відшкодування заподіяної
матеріальної шкоди та 5000 грн. - в рахунок відшкодування заподіяної моральної
шкоди.

ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_1. померла. Оскільки дані правовідносини
допускають правонаступництво, тому суд допустив до участі в справі, як
правонаступника ОСОБА_2, яким подано заяву до державної нотаріальної контори
про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1., крім того залучено до участі у
справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета
спору -
Третю Черкаську державну нотаріальну контору.

В судовому засіданні
представники позивача ОСОБА_7., ОСОБА_8 уточнили позовні вимоги, прохали суд
розірвати договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_1. та ОСОБА_3. і
ОСОБА_4 на підставі п.1 ч.1 ст.755 ЦК України, покликаючись на те, що ОСОБА_3.,
ОСОБА_4 неналежним чином виконували взяті на себе обов'язки передбачені угодою,
а саме: припинили надавати матеріальну допомогу, утримувати і доглядати
ОСОБА_1. та просили застосувати правові наслідки розірвання договору довічного
утримання передбачені ст.756 ЦК України.

В судовому засіданні
ОСОБА_3., ОСОБА_4 від своїх зустрічних позовних вимог про розірвання договору
довічного утримання та відшкодування матеріальної і моральної шкоди - відмовились та просили суд відмовити в задоволенні
позовних вимог заявлених до них про розірвання договору довічного утримання,
покликаючись на те, що вони належним чином виконували умови зазначеного
договору, тому підстави для його розірвання відсутні.

Свідок ОСОБА_9 в судовому
засіданні пояснила, що на протязі останніх 25 років, до дня смерті ОСОБА_1., підтримувала дружні стосунки з останньою і
проживала в

сусідній квартирі. Свідку відомо про укладення договору
довічного утримання ОСОБА_1. з подружжям ОСОБА_3 і про те, що останні
неналежним чином виконували умови угоди, тому ОСОБА_1. звернулась з вимогою до
суду про його розривання. Неналежне виконання обов'язків полягало в тому, що
вони не надавали
матеріальної допомоги і підтримки ОСОБА_1., залишивши її
саму в квартирі. ОСОБА_1. на свої кошти придбавала продукти харчування та ліки.

Заслухавши пояснення
представників позивача ОСОБА_7., ОСОБА_8, відповідачів ОСОБА_3., ОСОБА_4, їх
представника ОСОБА_10., у відсутності представника третьої особи - Третьої Черкаської державної нотаріальної контори, який в
судові засідання не з'явився, направивши заяву про розгляд справи у відсутності
представника, що не є перешкодою для розгляду справи і ухвалення судового
рішення на підставі достатніх наявних доказів у справі, пояснення свідка
ОСОБА_9.,
дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_2.,
як правонаступника після смерті ОСОБА_1., про розірвання
договору довічного утримання підлягають до задоволення в повному обсязі з
наступних підстав.

У відповідності зі ст.3 ЦПК
України звернутися до суду з позовом має право кожна особа за захистом своїх
порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивач
ОСОБА_1. звернулася до суду вважаючи, що її право, у зв'язку з укладенням з
відповідачами ОСОБА_3., ОСОБА_4 договору довічного утримання порушено, оскільки
покладенні угодою обов'язки відповідачі не виконують, тому порушене право
позивача ОСОБА_1., правонаступником якої є ОСОБА_2., підлягає судовому захисту
відповідно до ст. 16 ЦК України.

Встановлено, що 28 жовтня
2005 року між ОСОБА_1. та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 був укладений договір довічного
утримання, відповідно до якого ОСОБА_1. передала у власність ОСОБА_3. і
ОСОБА_4, належну їй на праві приватної власності трикімнатну квартиру №41,
загальною площею 67,9
кв.м., житловою площею-42,6 кв.м, з усіма видами
благоустрою та знаходиться на другому поверсі дев'ятиповерхового панельного
будинку, розташованого в АДРЕСА_1, взамін чого ОСОБА_3. та ОСОБА_4
зобов'язалися утримувати ОСОБА_1., забезпечувати її харчуванням, одягом,
доглядом, необхідною допомогою та зберегти її в безкоштовному довічному
користуванні квартирою. Вартість матеріального забезпечення (харчування, одягу,
догляду та необхідної допомоги) визначена сторонами в сумі 250 грн. щомісячно. Даний договір посвідчено державним
нотаріусом Третьої Черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 і
зареєстровано в реєстрі за № 2-5897.

З пояснень представників
позивача ОСОБА_7., ОСОБА_8, свідка ОСОБА_9, наявних у справі доказів
вбачається, що ОСОБА_3. та ОСОБА_4 неналежно виконували взяті на себе зобов'язання
по даній угоді. ОСОБА_3. та ОСОБА_4 також звертались до суду з вимогою про
розірвання договору довічного утримання та відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, що свідчить про наявність згоди на розірвання угоди, але після
смерті ОСОБА_1., відмовились від своїх вимог.

Відповідно до п.1 ч.1
ст.755 ЦК України, договір довічного утримання розривається за судовим рішенням
на вимогу відчуджувача, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем
своїх обов'язків, незалежно від його вини, тому суд розриває договір довічного
утримання, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3. і ОСОБА_4 28 жовтня 2005 року,
відповідно до якого ОСОБА_1. передала у власність ОСОБА_3. і ОСОБА_4, належну
їй на праві приватної власності трикімнатну квартиру №41, загальною площею 67,9 кв.м., житловою площею-42,6 кв.м, з усіма видами
благоустрою та знаходиться на другому поверсі дев'ятиповерхового панельного
будинку, розташованого в АДРЕСА_1, взамін чого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зобов'язалися
надати відчуджувачу довічне матеріальне зебезпечення, посвідчений державним
нотаріусом Третьої Черкаської нотаріальної контори ОСОБА_11 і зареєстрований в
реєстрі за № 2-5897,
у зв'язку з неналежним виконанням

набувачами своїх обов'язків та застосовує правові
наслідки розірвання договору довічного утримання, передбачені ст.756 ЦК України.

Суд вважає за необхідне
визнати за ОСОБА_1. право власності на трикімнатну квартиру № 41,
загальною площею 67,9 кв.м., житловою площею-42,6 кв.м, з усіма видами благоустрою та знаходиться
на другому поверсі дев'ятиповерхового панельного будинку, розташованого в
АДРЕСА_1,
зобов'язати Третю Черкаську державну нотаріальну контору
повернути правовстановлюючі документи на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 - ОСОБА_2., як правонаступнику після смерті ОСОБА_1., що
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року та зобов'язати КП "ЧООБТІ" зареєструвати
право власності на трикімнатну квартиру № 41, загальною площею 67,9 кв.м., житловою площею-42,6 кв.м, з усіма видами
благоустрою та знаходиться на другому поверсі дев'ятиповерхового панельного
будинку, розташованого в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1., що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 3,16,202,203,744-751,755,756 ЦК України, ст.ст.
88,205,206,208-209,212-215,218,294,295 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1, по
яких допущений правонаступником позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
розірвання договору довічного утримання - задовольнити в повному обсязі.

Договір довічного
утримання, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 28 жовтня 2005 року,
відповідно до якого ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_3 і ОСОБА_4, належну їй
на праві приватної власності трикімнатну квартиру №41, загальною площею 67,9 кв.м., житловою площею-42,6 кв.м, з усіма видами
благоустрою та знаходиться на другому поверсі дев'ятиповерхового панельного
будинку, розташованого в АДРЕСА_1, взамін чого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зобов'язалися
надати відсуджувачу довічне матеріальне зебезпечення, посвідчений державним
нотаріусом Третьої Черкаської нотаріальної контори ОСОБА_11 і зареєстрований в
реєстрі за №2-5897
- розірвати, у зв'язку з неналежним виконанням набувачами
своїх обов'язків.

Зобов'язати Третю Черкаську
державну нотаріальну контору повернути правовстановлюючі документи на
трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 - ОСОБА_2, як правонаступнику після смерті ОСОБА_1, що
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на трикімнатну квартиру № 41, загальною площею 67,9 кв.м., житловою площею-42,6 кв.м, з усіма видами благоустрою та знаходиться
на другому поверсі дев'ятиповерхового панельного будинку, розташованого в
АДРЕСА_1.

Зобов'язати КП
"ЧООБТІ" зареєструвати право власності на трикімнатну квартиру №41, загальною площею 67,9 кв.м., житловою площею-42,6 кв.м, з усіма видами благоустрою та знаходиться
на другому поверсі дев'ятиповерхового панельного будинку, розташованого в
АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відмову ОСОБА_3, ОСОБА_4
від зустрічного позову до ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання
та відшкодування матеріальної і моральної шкоди - прийняти, а провадження в цій
частині справи закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, солідарно, на користь держави 8 грн. 50
коп. - судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, солідарно, на користь держави 7 грн. 50
коп. - витрат на
інформаційно-технічне забезбечення розгляду справи.

Арешт на квартиру №41, розташовану в АДРЕСА_1, накладений по ухвалі Черкаського районного суду Черкаської області від  18 жовтня 2006
року -

скасувати.

Заяву про апеляційне
оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано учасниками процесу протягом
десяти днів з дня його проголошення, а третьою особою з дня отримання його
копії, до апеляційного суду Черкаської області, через суд, що його ухвалив.

Апеляційну скаргу може бути
подано протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,
або протягом строку передбаченого для подання заяви про апеляційне оскарження.