УКРАЇНА ПРИМОРСЬКИЙ  РАЙОНИЙ  СУД
Справа № 2- 3289 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
лютого 2007 року Приморський районний суд м.
Одеси в складі:

головуючого
- судді Чернявської Л.М. ,

при
секретарях    Жарікової Д.О. та Лещенко
О.Д,

за участю:  представника позивача ОСОБА_1 та

представників
відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання договору купівлі - продажу
нежилого приміщення та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4  звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про
розірвання договору купівлі -продажу нежилого приміщення та стягнення моральної
шкоди. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи,  що 30 травня 2006 року між ним та
відповідачем був укладений договір купівлі-продажу нежилого приміщення,  загальною площею 86, 4 кв.м. ,  що знаходиться в АДРЕСА_1. Однак йому
випадково стало відомо,  що куплене майно
передано МПП ТОВ „Фірма Вигляд" у строкове платне володіння та
користуванням Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської
міської ради на підставі договору оренди,
який був пролонгований додатковим погодженням до 02.06.2010 року. Крім
того,  на підставі Рішення виконавчого
комітету Одеської міської ради від 26.05.2005 року № 196 „Про реєстрацію
об'єктів комунальної власності м. Одеси" Одеській міській ради видається
Свідоцтво про право власності на вказаний об'єкт нерухомості. Оскільки
відповідач розпоряджався та повною мірою володів спірним приміщенням з січня
2006 року,  йому було відомо про
зазначені обставини,  про що він повинен
був повідомити покупця. Такими діями відповідача,  позивачу були завдані моральні
страждання,  оскільки він чутлива людина
та дуже тяжко переживає усі негаразди.

В
судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його
задовольнити,  а також пояснив,  що оскільки відповідач не попередив позивача
про права третіх осіб на спірний об'єкт,
договір підлягає розірванню,  а
також просить стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в
розмірі 500 000 гривень,  оскільки в
зв'язку з неправомірними діями щодо неповідомлення про права третіх осіб на
спірний об'єкт у позивача погіршився стан здоров'я,  що підтверджується висновком спеціалістів про
стан здоров'я ОСОБА_4 ,  та він вимушений
був лікуватися в Ізраїлі,  про що
свідчать візи та штампи в його паспорті.

Представники
відповідача позов не визнали та пояснили,
що доводи позивача про те,  що
відповідачу було відомо про домагання третіх осіб відносно спірного майна не
відповідає дійсним обставинам справи. При досягненні домовленості щодо
придбання ОСОБА_4  спірного майна ключі
від спірного приміщення відразу були передані позивачу і ним було оглянуте приміщення.
Насамперед позивачем був сплачений завдаток,
а через деякій час була сплачена остання сума грошей. Виплата
проводилася частками,  на теперішній час
вся сума сплачена. Тривалий час договір не реєструвався позивачем в КП „ОМБТІ
та РОН",  що підтверджує намір
перепродажу спірного нежилого приміщення ним,
вважають,  що відповідач
добросовісно виповнив обов'язки,  які
були на нього покладенні.

Дослідивши
матеріали справи,  проаналізувавши докази
та надавши їм оцінку,  суд вважає,  що позов підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Матеріалами справи підтверджується,
що 30 травня 2006 року між ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Продавець за
договором),  та ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2(Покупець за договором),  був укладений договір купівлі-продажу
нежилого приміщення,  загальною площею
86, 4 кв.м. ,  що знаходиться в
АДРЕСА_1,  що в цілком складається з
нежитлових приміщень - 1,  2,  3,  5,  6,
коридору - 4,  туалету -7,  посвідчений приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу Барба В.О.,
зареєстровано в реєстрі за № 2527. (а.с. 7)

Відповідно пункту 2 Договору продаж не житлового приміщення здійснено за
419 150 (чотириста дев'ятнадцять тисяч сто п'ятдесят) гривень,  які Продавець отримав від Покупця повністю до
підписання договору.

Відповідно пункту 5 Договору Продавець гарантує що згадане нежитлове
приміщення,  яке є предметом цього
договору на момент його укладення нікому іншому не продане,  не подаровано,  не заставлене,  заборону та арешт на нього не накладено,  спору щодо нього немає,  у тому числі під податковою заставою,  не перебуває,
як внесок до статутного капіталу юридичних осіб не внесене,  прихованих недоліків,  а також прав третіх осіб (за договором найму,  оренди тощо),
як у межах України так і за межами України немає,  як юридична адреса не використовується,  боргом за житлово-комунальні послуги не
обтяжене. Продавець свідчить,  а Покупець
підтверджує що ознайомлений,  що не
застережених недоліків,  які значно
знижують цінність або можливість використання за цільовим призначенням
зазначеного в цьому договорі нежилого приміщення - не має,  від Покупця не приховано обставин,  які мають істотне значення для цього
договору,  договір не укладається під
впливом тяжкої для продавця обставин та інш..

Однак,  як вбачаться із документів
наданих суду,  02 червня 2000 року між
Представництвом по управлінню комунальною власністю та Малим підприємством
„Фірма Вигляд" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю був
укладений договір оренди № 66/31 нежитлового приміщення підвалу загальною
площею 86, 4 кв.м,  по АДРЕСА_1 від з
метою розміщення кафе. Термін дії договору до 02.06.2003 року,  дія якого пролонгована додатковим погодженням
до 02.06.2010 року.

Вказаний договір був розірваний рішенням господарського суду Одеської
області від 20 червня 2006 року по справі № 3-/141-06-4641 за позовом
Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради до
малого підприємства „Фіма Взгляд" у вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю про розірвання договору оренди,  вистелення та стягнення пені.

Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.05.2005 року №
196 вирішено про оформлення та видачу Одеській міській раді свідоцтва про право
власності на об'єкти,  в тому числі,  підвального приміщення,  що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20)

В травні - червні 2006 року у господарському суді Одеської області
розглядалась справа № 30/141-06-4641 про розірвання договору оренди не
житлового приміщення,  загальною площею
86, 4 кв.м. ,  розташованого
вАДРЕСА_1,  укладеного 02 червня 2000
року між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської
ради та МПП ТОВ „Фірма Взгляд".
(а.с 16-17)

Ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси від 23 серпня 2006
року був забезпечений позов Представництва по управлінню комунальною власністю
Одеської міської ради до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про визнання недійсним свідоцтва
про право власності та договорів купівлі-продажу,  до вирішення справи по суті був накладений
арешт на нежиле підвальне приміщення,
загальною площею 86, 4 кв.м,
розташованим за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. П)

Відповідно до частин 1,  2 статті 182
ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі,  обмеження цих прав,  їх виникнення,  перехід і припинення підлягають державній
реєстрації та здійснюється відповідним органом.

ОСОБА_4  не мав можливості
зареєструвати своє право власності на нежитлове приміщення,  в зв'язку з накладенням арешту на АДРЕСА_1.

Згідно  ст.  41 Конституції України кожен має право
володіти,  користуватися і розпоряджатися
своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку,  визначеному законом.  Ніхто не може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно статті 659 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний
попередити покупця про всі права третіх осіб на товар,  що продається (права наймача,  право застави,  право довічного користування тощо). У разі
невиконання цієї вимоги покупець має право вимагати зниження ціни або
розірвання договору купівлі-продажу,
якщо він не знав і не міг знати про права третіх осіб на товар.

Згідно частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути
розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та в інших випадках,  встановлених договором або законом.  Істотним є таке порушення стороною
договору,  коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того,  на що вона розраховувала при укладенні
договору.

Таким чином,  в порушення норм
Закону,  відповідач не попередив позивача
про права третіх осіб на спірне майно,  в
зв'язку з чим,  договір купівлі-продажу
нежилого приміщення,  загальною площею
86, 4 кв.м. ,  що знаходиться в АДРЕСА_1
підлягає розірванню.

Виниклі
між сторонами правовідносини регулюються главою 54 Цивільного кодексу
України,  Підрозділу 1,  Розділу III -
Договірні зобов'язання щодо купівлі - продажу.

Вимоги
позивача ОСОБА_4  про стягнення моральної
шкоди задоволенню не підлягають,
оскільки при виниклих правовідносинах,
відшкодування моральної шкоди Законом не передбачено,  а також підстав для стягнення моральної
шкоди,  передбаченої статтею 1167 ЦК України,  на яку посилається позивач немає.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст.  10,
11,  60,  88,
212,  213,  214,
215 Цивільного процесуального кодексу України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4
задовольнити частково.

Розірвати
договір купівлі-продажу нежилого приміщення,
загальною площею 86, 4 кв.м. ,  що
знаходиться в АДРЕСА_1,  що в цілком
складається з нежитлових приміщень - 1,
2,  3,  5,
6,  коридору - 4,  туалету -7,
укладений 30 травня 2006 року між ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Продавець за
договором),  та ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2(Покупець за договором),  посвідчений приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу Барба В.О.,
зареєстровано в реєстрі за № 2527.

Повернути
сторони в первинний стан.

Стягнути
з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 419 150 гривень,  а також судовий збір в розмірі 1 700
гривень,  а всього 420 850 гривень.

В
задоволенні вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди в розмірі
500 000 гривень - відмовити.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області,  через Приморський районний суд міста
Одеси,  шляхом подачі заяви про його
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення і подачі
апеляційної скарги,  протягом двадцяти
днів після подачі заяви про апеляційне оскарження,  або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.