Справа №2-3199/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2007
року    Приморський районний суд м. Одеси

у
складі: головуючого судді Загороднюка В.І. при секретарі Сребняк І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним,  зустрічним позовом приватного підприємства
«Вега»,  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
угоди укладеною та стягнення боргу,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить визнати
недійсним договір купівлі-продажу корпоративних прав на приватне підприємство
«Вега»,  засновником якого є
ОСОБА_2,  що був укладений 03.06.2006
року та стягнути з відповідача на його користь 5000 гривень авансу та 25000
гривень,  що отримані відповідачем згідно
розписки,  посилаючись на те,  що 03.06.2006 року між сторонами було
укладено договір купівлі-продажу корпоративних прав ПП «Вега». До цього
відповідач завірив його,  що борги у ПП
«Вега» відсутні до укладення договору,
він передав відповідачу аванс в сумі 5000 доларів США,  про що останній надав розписку. В момент
підписання договору він також передав відповідачу ще 5000 гривень. Після
оформлення договору та передачі грошей йому стало відомо,  що ПП «Вега» має великі борги та проблеми з
державними органами,  тобто відповідач
навмисне ввів його в оману та порушив його права. До звернення до суду,  він неодноразово просив відповідача розірвати
угоду та повернути йому гроші,  але
останній проігнорував таке прохання.

В ході розгляду справи позивач уточнив свої вимоги та
посилався на правову підставу для визнання угоди недійсною ч.1 ст. 230 ЦК України,  а також на те,  що частина друга цієї статті говорить про те,
,  що сторона,  яка використала обман,  зобов'язана відшкодувати збитки в подвійному
розмірі та моральну шкоду,  які були
завдані в зв'язку з укладенням угоди. Тобто з відповідача підлягає стягненню
аванс в подвійному розмірі,  що складає
10000 гривень та сума вказана у розписці в подвійному розмірі,  тобто 50000 гривень.

Відповідач позов не визнав та пред'явив від свого імені та від імені ПП
«Вега» зустрічний позов в якому просить визнати угоду про виконання послуг між
ПП «Вега» і ОСОБА_1 та стягнути на користь ПП «Вега» борги за використані
послуги на суму 6790 гривень 20 копійок.

Позовні вимоги обґрунтовує тим,  що у
зв'язку з наміром ОСОБА_1 придбати судно «Ахтарец»,  останньому була надана пропозиція купити ПП
«Вега» за 20000 доларів США. Це було роблено в зв'язку з тим,  що дозвільні документи на вилов риби та
експлуатацію судна «Ахтарець» були оформлені на ПП «Вега»,  а для нового судновласника був потрібний час
та додаткові

засоби для їх
переоформлення. Крім того,  в суму
договору входила користування зупинкою та іншими послугами на плавпричалі,  який належав ПП «Вега». ОСОБА_1 погодився купити
підприємство та погасити заборгованість підприємства перед третіми особами.

09.06.2006 року ОСОБА_1
придбав у ОСОБА_3 судно «Ахтарець» за договором купівлі-продажу,  яке в цей час знаходилось в Ільічівському
морському рибному порту біля причалу,
який належав ПП «Вега». Капітан цього судна звернувся до адміністрації
порту забезпечити судно необхідними послугами,
які й були надані на суму 6790 гривень 20 копійок. Відповідно до вимог
ст. 204 ЦК України,  вважає,
що правочин від 03.06.2006 року є правомірним,  тому просить свій позов задовольнити.

В судовому засіданні сторони підтримали заявлені позовні
вимоги,  не визнавши зустрічних.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено,
що 03.06.2006 року між засновником ПП «Вега» ОСОБА_2. і ОСОБА_1 було укладено
договір купівлі-продажу корпоративних прав на ПП «Вега».

З пункту 2 цього договору вбачається,
що продаж за погодженням сторін за 15000 гривень з яких 5000 гривень
отримано продавце від
покупця до підписання цього договору. Тобто ця обставина підтверджує,  що ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 5000 гривень до
укладення договору згідно п.4 цього ж договору продавець гарантував,  що на день продажу підприємства не має не
виконаних зобов'язань перед бюджетом та державними цільовими фондами.

Придбання корпоративних прав на ПП «Вега було необхідною умовою,  як це підтвердили сторони в своїх позовах та
поясненнях суду,  для купівлі
риботранпортного-рефрижираторного судна «Ахтарець» у ОСОБА_3,  оскільки необхідні дозвільні та інші
документи на це судно були оформлені на ПП «Вега». Також ці обставини
підтверджуються свідоцтвом про включення судна «Ахтарец» в систему моніторингу,  згідно якого власником судна є ПП «Вега».
Засновником та власником ПП «Вега» є ОСОБА_2

Згідно розписки від 03.06.2006 року,
зміст якої та підпис,  в судовому
засіданні підтвердив ОСОБА_2,  ОСОБА_1
передав ОСОБА_2 за купівлю ПП «Вега» аванс в сумі еквівалентній 5000 доларів
США.

Таким чином,  суд вважає,  що ОСОБА_1 при укладенні договору
купівлі-продажу корпоративних прав від 03.06.2006 року був навмисно введений
ОСОБА_2. в оману стосовно обставин,  що
мають істотне значення,  тобто те,  що у ПП «Вега» були борги та несплачені
платежі перед третіми особами,
відповідно до ст.230 ч.1 ЦК України цю угоду слід визнати недійсною.
Оскільки судом не встановлено,  що з боку
ОСОБА_2,  що застосував обман при
укладенні угоди,  були заподіяні збитки
позивачу,  суд вважає,  що на користь ОСОБА_1 слід стягнути лише суми
авансу передані ОСОБА_2,  тобто 5000
гривень та суму еквівалентну 5000 доларів США,
яка за курсом НБУ складає 25250 гривень. Також не підлягає стягненню
моральна шкода,  оскільки доказів її
заподіяння ОСОБА_1
суду не надав.

Приймаючи до уваги,
що правочин,  що укладений
03.06.2006 року визнається недійсним з моменту його укладення,  а також те,
що капітан судна «Ахтарець» ОСОБА_4. звертався до директора ПП
«Вега»,  щодо оплати витрат за стоянку
судна ці витрати понесені ПП «Вега» не підлягаєть стягненню з ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 204,  207,
230,  509 ЦК України,  ст.
ст. 213-215 ЦП К України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати договір купівлі-продажу корпоративних прав на приватне підприємство
«Вега»,  що укладений 03.06.2006 року між
ОСОБА_2,  як засновником ПП «Вега» та
ОСОБА_1 недійним та повернути сторонами все одержане при укладені правочину.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 30250 гривень
та судові витрати 330 гривень,  а всього
стягнути 30580 (тридцять тисяч п'ятсот вісімдесят) гривень.

В задоволенні зустрічного позову приватного підприємства «Вега»,  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання угоди
укладеною та стягнення боргу відмовити.

Рішення може бути оскаржено,  у
відповідності до положень Закону України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів,  щодо визначення
підсудності справ з питань приватизації та корпоративних спорів» від 15.12.2006
року №483-V,
шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського
Апеляційного Господарського суду у встановлений ст. 93 Господарського
Процесуального Кодексу строк,  який слід
обчислювати з моменту виготовлення судом повного тексту рішення.