РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
березня 2007 р.                                                                                                справа №2-о-5806

Приморський
районний суд м.  Одеси в складі:
головуючого судді  - Турецької І.О. при
секретарі - Скоріній Т.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Одесі справу по заяві ОСОБА_1 про встановлення факту постійного
проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1,  звернувшись з вищевказаною заявою до суду
просить визнати факт її постійного проживання на території України з червня
1991

р.

Свої вимоги
заявниця обґрунтовує тим,  що в червні
1991 p.,  вона

разом зі
своїм чоловіком,  який є
військовослужбовцем,  приїхала в
АДРЕСА_1,  по місцю проходження служби
чоловіком.

Оскільки
до проголошення незалежності України (24 серпня 1991 р.) вона постійно
проживала на території України,  в
Одеській області,  була громадянином
колишнього СРСР,  але не мала у паспорті
громадянина СРСР відмітки про прописку в Україні,  просить суд встановити факт її постійного
проживання в Україні. Таке рішення дозволить довести приналежність до
громадянства України й одержати паспорт громадянина України.

Представник
заінтересованої особи - ОМУ УМВС України в Одеській області О.В. в судове засідання
не з'явився,  сповіщався,  про причини неявки суд не повідомив.

Суд,  з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх
доказами,  вважає заяву обґрунтованою і
відповідно до  ст.  256 ЦПК України,  підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Судовим
розглядом встановлено,  що ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.  Баку р. Азербайджан в сім'ї військовослужбовця.

ОСОБА_1
перебуває в зареєстрованому шлюбі з військовослужбовцем.

В період
з 01 вересня 1988 р. по 30 травня 1991 р. заявниця працювала  організатором позакласної роботи в школі №
125 м.  Омська.

30
травня 1991 р. ОСОБА_1 була звільнена з вказаної посади,  в

зв'язку з
переведенням її чоловіка по новому місцю служби.

В червні
1991 р. заявниця разом зі своїм чоловіком переїхала в АДРЕСА_1 по місцю
проходження служби чоловіка.

В квітні 1992 р. заявниця була прийнята на роботу у військову частину,  де проходив службу її чоловік,  а потім працевлаштувалася в середню школу № 4
9 м.  Одеси,  де працює по теперішній час заступником
директора школи.

Факт
проживання ОСОБА_1 на території України з 1991 р. підтверджується також копією
трудової книжки з якої вбачається,  що 30
травня 1991 р.  вона була звільнена з
посади організатора позакласної

роботи школи №
125,  в зв'язку з переведенням чоловіка
до нового місця служби.

З копії
картки фізичної особи - платника податків Держподаткової адміністрації в Одеській
області видно,  що ОСОБА_1 одержала
ідентифікаційний номер.

Судовим
розглядом встановлено,  що ОСОБА_1 з
червня 1991 року (тобто 24 серпня 1991 року) по теперішній час постійно мешкає
на території України в м.  Одесі.
Звернення до суду має для ОСОБА_1 юридичне значення,  так як позволить встановити приналежність до
громадянства України і отримати паспорт громадянина України.

Керуючись  ст.
ст.  11,  15,
16,  57,  58,
64,  209,  213,
214,  215,  218 ЦПК

України,  суд

ВИРІШИВ:

Заяву
ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України -
задовольнити.

Встановити,  що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  з червня 1991 року
по теперішній час постійно мешкає на території України в м.  Одесі.

На
рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подано заяву про
апеляційне оскарження,  а протягом
двадцяти днів після подання заяви подано апеляційну скаргу.