Справа № 22Ц - 3016/2007                                       Головуючий
у І інстанції Дзюба Н.М.
5, 12                                                             Доповідач
у II інстанції Олійник В.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
листопада 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду київської області у складі:

головуючого:
Приходька К.П.,

суддів :
Олійника В.І.,  Даценко Л.М. ,

при секретарі
Зозулі Н.С. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Макарівського районного суду Київської області від 14 червня 2007 року в справі
за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_3,  ОСОБА_1,  третя особа - приватний нотаріус Дарнопих
Тетяна Миколаївна,  про визнання права
власності на 1/2 частину земельної ділянки та визнання частково недійсним
договору дарування земельної ділянки,  -

встановила:

Позивачка ОСОБА_2. звернулась до суду з
вказаним позовом про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки
та визнання частково недійсним договору дарування земельної ділянки,  посилаючись на те,  що від 5 грудня 1987 року вона перебуває у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3. і під
час перебування у шлюбі останньому на підставі рішення Новосілківської
сільської ради №3 від 15 червня 1995 року,
як члену садівницького товариства „Хімік",  16 травня 1996 року було видано Державний акт
на право приватної власності на земельну ділянку розміром 0, 06 га.
Вважала,  що половина даної земельної
ділянки,  офіційним власником якої став
ОСОБА_3.,  належить їй на праві спільної
сумісної власності подружжя,  оскільки до
і після отримання Державного акту на право приватної власності на землю вона з
чоловіком постійно користувалась цією земельною ділянкою,  вкладала в неї свої грошові кошти,  свою працю,
вела на ній садівництво та городництво і оплачувані членські
внести,  а тому вона є їхнім спільним
майном,  а 9 березня 2007 року
ОСОБА_3їхню земельну ділянку подарував своїй дочці ОСОБА_1.

Рішенням
Макарівського районного суду від 14 червня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_2.
задоволено. Визнано за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки та
визнано частково недійсним ( в частині 1/2 частини земельної ділянки) договір
дарування земельної ділянки.

В
апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і
процесуального права ставиться питання про скасування рішення і ухвалення
нового,  яким "відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Колегія
суддів вважає,  що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити,  виходячи з
наступних підстав.

2

Задовольняючи
позовні вимоги,  суд виходив з того,  що земельна ділянка придбана у період шлюбу і
є спільним майном подружжя,  незалежно на
кого вона зареєстрована.

Проте,  колегія суддів з такими висновками не може
погодитись.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_3. під час шлюбу у
1989 році,  як члену СТ „Хімік" була
виділена земельна ділянка розміром 0, 06 га на території Новосілківської
сільської Ради,  Державний акт на неї
отримано ним 16 травня 1996 року і 9 березня 2007 року зазначена земельна
ділянка була подарована ОСОБА_3.
його дочці ОСОБА_1.,  а отже,  він
скористався своїм правом на безоплатну передачу земельної ділянки відповідно до
ч.1  ст. 35,  ч.ч.3,
4  ст. 116 Земельного кодексу
України і приватизував її згідно з Декретом Кабінету Міністрів України „Про
приватизацію земельних ділянок" та розпорядився нею на свій розсуд.

Задовольнивши
позовні вимоги,  суд першої інстанції
позбавив ОСОБА_3не
тільки частини його приватного майна,  а
і права на безоплатну приватизацію земель для ведення садівництва,  яке надається одноразово громадянину України
на кожен вид землі.

Крім
того,  відповідно до  ст.
ст. 6,  22 ЗК України (1992
року),  Декрету KM України
„Про приватизацію земельних ділянок",
„Порядку передачі ділянок у приватну власність громадян" і  ст. 22 КпШС України,  який був чинним на час отримання і
приватизації земельної ділянки,  отримана
громадянином у період шлюбу в приватну власність земельна ділянка для ведення
садівництва є його власністю,  а не
спільною сумісною власністю подружжя,
оскільки мова йде не про набуте або нажите подружжям у шлюбі майно,  а про отримання долі із земельного фонду і
позивачка ОСОБА_2. зберегла за собою таке ж право на безоплатну приватизацію
земельної ділянки.,

З огляду
на вищенаведене,  рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового,  яким
слід відмовити ОСОБА_2у задоволенні її позову до ОСОБА_3,  ОСОБА_1про визнання права власності на 1/2
частину земельної ділянки та визнання частково недійсним договору дарування
земельної ділянки.

На підставі
викладеного та керуючись  ст.  ст. 303,
307,  309,  316 ЦПК України,  колегія суддів,  -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Рішення
Макарівського районного суду Київської області від 14 червня 2007 року
скасувати і ухвалити нове рішення,  яким
відмовити ОСОБА_2у задоволенні її позову до ОСОБА_3,  ОСОБА_1про визнання
права власності на 14 частину земельної ділянки та визнання частково недійсним
договору дарування земельної ділянки.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.