Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01
листопада 2007 року Києво-Святошинський районний суд в складі головуючого судді
Дубаc Т.В.,  при секретарі Рудіч М. П. ,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.  Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Гатненської сільської ради ,
3-я особа ОСОБА_2 про визнання права власності на самочинне будівництво
та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
Гатненської сільської ради про визнання право власності на самовільне
будівництво,  -

встановив:

Позивачка
звернулась до суду з позовом про визнання права власності на самочинне
будівництво у зв'язку тим,  що побудувала
будинки на земельній ділянці,  належній
їй на праві користування,  але забудова
здійснена без порушення будівельних норм та правил,  без порушення прав інших осіб та на земельній
ділянці,  цільове призначення якої
дозволяє забудову. Позивач за зустрічним позовом просив визнати за ним право
власності на 1/2 частину зазначеної самочинної забудови у зв'язку з тим,  що знаходиться з позивачкою в зареєстрованому
шлюбі,  будинок був побудований в період
шлюбу та разом з позивачкою приймав участь в будівництві.

В
судовому засіданні представник позивача позов підтримала,  проти зустрічного позову не
заперечувала,  представник позивача за
зустрічним позовом проти первісного позову не заперечував,  зустрічний позов підтримала. Відповідач до
суду не з'явився,  направив до суду заяву
про слухання справи в його відсутність,
проти задоволення позову не заперечував.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд приходить до висновку,  що первісний позов підлягає частковому
задоволенню,  зустрічний позов
задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно
до  ст.
376 Цивільного кодексу України житловий будинок,  будівля,
споруда,  інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,  якщо
вони збудовані або будуються на земельній ділянці,  що не була відведена для цієї мети,  або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту,  або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме
майно,  яке самочинно збудоване на
ній,  якщо це не порушує права інших
осіб.

Земельна
ділянка,  на якій здійснена забудова
належить позивачці згідно запису в земельно-шнуровій книзі,  в березні 2007 року Гатненською сільською
радою затверджено Акт відведення позивачці земельної ділянки під індивідуальну
забудову.

Відповідно
висновку відділу містобудування та архітектури від 25.04.2007 року при
будівництві було порушено протипожежні розриви між будинками та господарчим
блоком,  однак за самовільну забудову
позивачка була притягнута до адміністративної відповідальності.

З
врахуванням того,  що відповідач не
заперечував проти задоволення позову,
суд вважає за можливе визнати право власності на самочинну забудову.

Оскільки
позивачка за первісним позовом,  позивач
за зустрічною позовною заявою перебували у зареєстрованому шлюбі в період
будівництва будинків,  а відповідно до  ст.  60
Сімейного кодексу України,  майно,  набуте подружжям за час шлюбу належить
дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності,  відповідно до
ст.  70 Сімейного кодексу України
частки майна подружжя є рівними,  якщо
інше не передбачено домовленістю між ними - суд вважає за можливе визнати право
власності на самочинну забудову за ОСОБА_1 та ОСОБА_2  В рівних частках.

На
підставі  ст.  ст.
376 Цивільного кодексу України,
60,  70 Сімейного кодексу,  керуючись
ст.  60,  209,
212-215 Цивільного процесуального кодексу України,  суд -

вирішив:

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлових будинків з господарськими
будівлями,  що знаходяться по
АДРЕСА_1,  які на поверхневому плані
технічного паспорту зазначені під літ. "А" та "В".

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлових будинків з господарськими
будівлями,  що знаходяться по
АДРЕСА_1,  які на поверхневому плані
технічного паспорту зазначені під літ. "А" та "В".

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області,  шляхом подання до Києво-Святошинського
районного суду Київської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження та подання апеляційної скарги на рішення суду
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.