Справа № 2-П-398/2007р.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2007 року смт. Бере
знегувате
Березнегуватський районни
й суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді М
ітенка Г.В., при секретарі Мих
алюк С. І.,
розглянувши у відкритому с
удовому засіданні цивільну с
праву за позовною заявоюОС
ОБА_1до ОСОБА_2 про стягн
ення боргу за договором пози
ки та за зустрічною позовною
заявоюОСОБА_2 доОСОБА_1
про визнання договору пози
ки неукладеним,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2004 року ОСОБА_1. з
вернулася до суду з позовом д
оОСОБА_2. про відшкодуванн
я моральної шкоди, завданої
неповерненням боргу за дого
вором позики, в якому зазнач
ила, що 23 січня 2003 року відпові
дачка взяла у неї під розписк
у 47360 грн. та зобов'язалася пове
рнути суму боргу 23 лютого 2004 ро
ку, але не повернула. В ході р
озгляду справи позивачка доп
овнила позовні вимоги, прос
ила стягнути суму боргу за до
говором позики в розмірі 47360 гр
н., витрати на юридичну допом
огу та судові витрати.
В червні 2004 рокуОСОБА_2. зв
ернулася до суду з зустрічни
м позовом до ОСОБА_1, в яко
му просила визнати договір п
озики від 23 січня 2003 року неукл
аденим, посилаючись на його
безгрошевість, оскільки гр
ошові кошти нею не отримувал
ись, а розписка була написан
а під примусом позивачки.
Рішенням Березнегуватсько
го районного суду Миколаївсь
кої області від 16 червня 2004 рок
у в позові ОСОБА_2 відмовл
ено, а позов ОСОБА_1задов
олено.
Ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області від 23 в
ересня 2004 року рішення місцев
ого суду в частині стягнення
з ОСОБА_2. компенсації за м
оральну шкоду скасоване, в ц
ій частині ухвалене нове ріш
ення про відмову ОСОБА_1 у
задоволенні вимог про стягн
ення на її користь 1000 грн. компе
нсації за моральну шкоду за б
езпідставністю. В іншій част
ині це ж рішення суду скасова
не, а справа повернута на нов
ий судовий розгляд до суду пе
ршої інстанції в іншому скла
ді суду.
У судовому засіданні при но
вому розгляді справиОСОБА
_1 свої позовні вимоги підтр
имала у повному обсязі, прос
ить стягнути з відповідачки
на її користь 47360 грн. боргу за д
оговором позики, витрати на
правову допомогу в розмірі 900
грн., витрати по сплаті судов
ого збору в розмірі 481, 10 грн.. По
зов ОСОБА_2про визнання до
говору позики неукладеним не
визнала з тих підстав, що нас
правді договір укладався і в
казані кошти передавались ві
дповідачці у позику.
Представник позивача - адво
катОСОБА_3, діюча на підс
таві договору, вважає, що по
зовні вимоги ОСОБА_1повин
ні бути задоволені, оскільк
и між сторонами 23 лютого 2003 рок
у укладався договір позики у
письмовій формі, що підтвер
джується розпискою, грошові
кошти в розмірі 47360 грн. переда
валисьОСОБА_2 у борг. У зад
оволенні позовної вимоги про
визнання договору неукладен
им просить відмовити.
ОСОБА_2. просила відмовити
ОСОБА_1 у задоволенні її по
зовних вимог мотивуючи це ти
м, що насправді договір пози
ки вона не укладала, вказану
позивачкою суму не отримува
ла, а розписку написала під ї
ї примусом. Наприкінці 1998 року
вона брала у ОСОБА_1 у борг
100 доларів США під 25 відсотків
місячних та не змогла вчасно
повернути. Названа ж позивач
кою сума - є відсотками за кори
стування грошовими коштами,
хоча 100 доларів США з відсотка
ми вона їй повернула опісля.

Представник відповідачки
- ОСОБА_3., діючий на підста
ві договору, вважає, що у зад
оволенні позовних вимог ОС
ОБА_1слід відмовити, так як
розписка ОСОБА_2. була нап
исана під впливом обману та н
асильства зі сторони позивач
ки, а договір позики слід виз
нати неукладеним, оскільки
грошові кошти у позику не пер
едавались.

2
Суд, заслухавши поясненн
я сторін, перевіривши матер
іали справи та дослідивши на
дані сторонами докази, прий
шов до наступного.
Судом встановлені такі фак
ти та відповідні їм правовід
носини.
Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦК Укра
їни, чинного з 01 січня 2004 року,
акти цивільного законодавс
тва регулюють відносини, як
і виникли з дня набрання ними
чинності.
Оскільки спірні правовідн
осини виникли до 01 січня 2004 рок
у, то для вирішення питання п
ро укладення договору позики
слід застосовувати положенн
я глави 32 Цивільного Кодексу У
країни 1963 року (далі - ЦК 1963р.).
Відповідно до ч.2 ст. 374 ЦК 1963р. д
оговір позики вважається укл
аденим у момент передачі гро
шей або речей. Згідно ст. 375 цьо
го ж Кодексу договір позики н
а суму понад п'ятдесят карбов
анців повинен бути укладений
у письмовій формі.
Твердження представника п
озивача про те, що договір бу
в укладений у письмовій форм
і є хибним. Розписка, на яку п
осилається ОСОБА_1, може
бути прийнята лише як письмо
вий доказ укладення договору
(а. с. 3 ).
Однак, дослідженими в суд
овому засіданні матеріалами
перевірки №262 від 15 травня 2004 ро
ку про відмову в порушенні кр
имінальної справи відносно
ОСОБА_1 встановлено інше (а
. с. 113-154).
Так, згідно постанови про
відмову в порушенні криміна
льної справи, борговий доку
мент -розписка на суму 47360 грн. в
ід 23 січня 2003 року складено ОС
ОБА_2., яка будучи введеною в
оману ОСОБА_1 вважала її д
ії щодо нарахування відсоткі
в та примушування до виконан
ня цих зобов'язань правомірн
ими. При цьому факту передачі
грошей не було (а. с. 114).
Будь-яких доказів перебува
ння у власності ОСОБА_1спі
рних грошей позивачка суду н
е надала, хоча відповідно до
ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна стор
она зобов'язана довести ті об
ставини, на які вона посилає
ться як на підставу своїх вим
ог і заперечень.
Більш того, згідно довідки
управління праці та соціаль
ного захисту населення від 11 т
равня 2004 року сім'їОСОБА_1п
очинаючи з 1996 року призначали
сь субсидії по оплаті за прир
одний газ та електроенергію
на підставі довідок про заро
бітну плату. У 2003-2004 роках їй при
значалась державна допомога
по малозабезпеченості (а. с. 14
3 ).
Водночас, із матеріалів пе
ревірки вбачається, що окрі
мОСОБА_2 із заявами до Бер
езнегуватського РВ УМВС на н
еправомірні дії ОСОБА_1 що
до повернення неіснуючого бо
ргу зверталися і інші громад
яни (а. с. 153 ).
Будь-які пояснення щодо ная
вних у справі боргових запис
ів, вчинених нею, позивачка
ОСОБА_1 давати суду відмов
илась (а. с. 24).
Таким чином, оцінюючи дока
зи в їх сукупності суд приход
ить до висновку, що ОСОБА_1
не довела факту передачі О
СОБА_2грошей в розмірі 47360 грн
., і, відповідно, укладення
договору позики, а відтак у з
адоволенні її позовної вимог
и про стягнення боргу слід ві
дмовити, а позовні вимоги
ОСОБА_2. про визнання догово
ру позики неукладеним задово
льнити.
Відповідно до ст. 46 ЦК 1963р. нед
одержання простої письмової
форми, що вимагається закон
ом, позбавляє сторони права
в разі спору посилатися для п
ідтвердження угоди на показа
ння свідків.
На підставі викладеного ви
ще, керуючись ст. ст. 46, 374-376 ЦК
1963р., ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК Укр
аїни, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1у задо
воленні її позовної вимоги д
о ОСОБА_2про стягнення з о
станньої 47360 грн. боргу за догов
ором позики, витрат на право
ву допомогу в розмірі 900 грн., в
итрат по сплаті судового збо
ру в розмірі 481 грн. 10 коп. - за її н
едоведеністю.
Позовні вимоги за зустрічн
ою позовною заявою ОСОБА_2
задовольнити.
Визнати неукладеним догов
ір позики від 23 січня 2003 року на
суму 47360 грн. міжОСОБА_2 та
ОСОБА_1
Рішення може бути оскаржен
е в апеляційному порядку до а
пеляційного суду Миколаївсь
кої області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-д
енний строк з дня проголошен
ня рішення

3
заяви про апеляційне оска
рження і поданням після цьог
о протягом 20 днів апеляційної
скарги, або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.