Справа № 2-5404-2007.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ.

22 листопада 2007 року
Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі: -головуючого- судді
Хаустової Т.А. -при секретарі- Марценковській В.М.  -з участю адвоката- Віннік З.Г. -представника
відповідача- ОСОБА_7

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду міста Слов'янська цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  з участю третіх
осіб- ОСОБА_3,  Об"єднання співвласників
багатоквартирного будинку „Локомотив",
Відділу громадянства,  іміграції і
реєстрації фізичних осіб про виселення з квартири, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до руду
з позовом до ОСОБА_2 про виселення з квартири,
обгрунтувавши свої вимоги тим,  що
відповідач її колишній чоловік. Третя особа- ОСОБА_3 їх дочка. Всі вони мешкають
в квартирі АДРЕСА_1.

Відповідач систематично
порушує правила мешкання в квартирі,
зловживає спиртними напоями,
вчиняє скандали,  ізбиває її,  чих їй перепони в користуванні квартирою.

Так,  22 листопада 2006 року
приблизно о 20 годині відповідач устроїв конфлікт у квартирі,  наніс їй удар кулаком в область обличчя,  чим причинив їй кровопідтьоки області лоба
справа,  спинки носу і підглазничних
областей,  які згідно Акту СМЄ № 1526
відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вона звернулася з заявою до
Слов"янського MB ГУМВС України з проханням прийняти заходи впливу. За її заявою з ОСОБА_2
було проведено бесіду,  однак 27
листопада 2006 року було винесено Постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи за відсутністю ознак злочину,  передбаченого
ст.  ст.  296,
129 КК України.

18 грудня 2006 року
відповідач заблокував замок на вхідних дверях квартири і не впускав її та дочку
до квартири. Вона і дочка більше години змушені були знаходитися в
під"їзді. Вона звернулася з заявою до Слов"янського міського відділу
міліції і попрохала прийняти заходи впливу до відповідача. З ним було проведено
профілактичну бесіду і він був попереджений про недопустимість протиправних
дій.

28 травня 2007 року в
період часу з 0 годин до 0 годин 30 хвилин відповідач,  знаходячись у стані алкогольного
сп"яніння,  вчинив скандал в
квартирі і побив її,  причинивши їй
закриту черепно-мозгову травму,  струс мозгу,  ушиби м"яких тканів обличчя,  з приводу яких вона
знаходилася на лікуванні з 29 травня 2007 року по 20 червня 2007 року. Вона
знову звернулася до Слов'янського MB ГУМВС України з заявою прийняти заходи впливу до
відповідача,  їй було видано направлення
на обстеження. Однак,  1 червня 2007 року
було винесено Постанову про відмову в порушенні кримінальної справи у зв"язку
з тим,  що в його діях немає складу
злочину,  передбаченого  ст.
ст.  296,  129 КК України,  а їй було рекомендовано звернутися до суду.

Такою своєю систематичною
протиправною поведінкою відповідач робе неможливим для неї мешкання з ним в
одній квартирі. Оскільки вона багаторазово зверталася до органів міліції з
заявами з приводу такої противоправно
поведінки відповідача,
з ним проводилися профілактичні бесіди і його було попереджено про
недопустимість такої противоправно!
поведінки,  але
прийняті заходи впливу виявилися безрезультатними,  то вважає,
що він за систематичне порушення правил общежиття повинен бути виселений
з квартири без надання йому іншого житла,
а також знятий з реєстрації в вказаній квартирі.

В судовому засіданні
позивачка ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги ,  навела аналогічних доводів і вказала,  що всі свої доводи,  якими вона обґрунтовує свої позовні вимоги вона
виклала в позовній заяві. Хоче доповнити,
що відповідач приводить до їх квартири сторонніх жінок і вони змушені з
дочкою уходити тоді з квартири. Вона просить суд виселети відповідача з
квартири АДРЕСА_1 без надання йому іншого жилого приміщення,  а також зняти його з реєстрації у вказаній
квартирі,  стягнути з відповідача
понесені нею витрати по справі. Іншого житла у неї немає.

Відповідач ОСОБА_2 частково
визнав позовні вимоги ОСОБА_1 і суду пояснив,
що він згоден з тим,  що 22
листопада 2006 року між ним та позивачкою виник конфлікт,  але він її не бив,  а просто відштовхнув від себе. По подіям 28
травня 2007 року він нічого не може пояснити,
оскільки він

позивачку не ізбивав,
а коли прийшов додому,  то все це
вже трапилося. В 2007 році між ним та позивачкою ніяких конфліктів не було. 18
грудня 2006 року він вхідні двері в квартиру не блокував,  може просто заснув і тому позивачка та їх
дочка не змогли потрапити до квартири. Він вставив ключ у замок з внутрішньої
сторони і тому вони не змогли відкрити двері. Протягом 2007 року він не дуже
часто знаходиться в цій квартирі в нетверезому стані. Підставою для постановки
його на облік до Слов"янського наркологічного диспансеру стала заява
позивачки. З сусідами він знайомий,  але
не було жодного випадку,  коли сусіди
прохали його заспокоїться.По події 28 травня 2007 року робітники міліції
пропонували йому дати пояснення,  але він
відмовився,  оскільки не має до цього
ніякого відношення. Для дачі пояснень його запрошували До чергової частини
Сов"янського MB ГУМВС України. 28 травня 2007 року до них до додому вночі
дійсно приїздив свідок ОСОБА_4  і
бесідував з ним.

Третя
особа- ОСОБА_3 вважає,  що позовні вимоги
ОСОБА_1 є обгрунтованими і такими,  що
підлягають задоволенню. Вона підтверджує той факт,  що 22 листопада 2006 року дійсно був
конфлікт,  оскільки вона була його
очевидцем.  Також вона підтверджує
події,  які мали місце 18 грудня 2006
року,  які викладені позивачкою в
позовній заяві. 28 травня 2007 року вона була відсутня за місцем мешкання і
очевидцем конфлікту між позивачкою та відповідачем не була. Про події їй відомо
зі слів її матері. Вона приїхала додому о 6 годині ранку 28 травня 2007 року і
побачила на обличчі у матері тілесні ушкодження. Батько був у нетверезому
стані. Коли вона приїхала додому,  то
побачила пятна крові на халаті у матері і на скатертині. її мати зверталася за допомогою
до сусідки Мирошніченко Валентини. Вона неодноразово спілкувалася з батьком з
приводу його подальшої поведінки і мешкання в квартирі. Вона також підтверджує
той факт,  що відповідач приводить до
квартири сторонніх жінок. Коли батько вдома,
то вона і матір уходять із квартири,
оскільки бояться батька,  що він
вчиняє конфлікти з наступними побоями. їй також відомо зі слів своїх
знайомих,  що в батька є інша сім"я,  а чи є житло,
вона не знає. Коли батько знаходиться в стані алкогольного
сп"яніння,  він агресивний. Вважає,  що спільне мешкання в квартирі є
неможливим.  Просить задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_1,  оскільки спільне
мешкання з батьком в одній квартирі є неможливим.

Представник третьої особи- Об"єднання співвласників
багатоквартирного будинку „Локомотив"-Никитенко В.В. просить суд
постановити рішення у відповідності до діючого законодавства.

Представник третьої особи- Відділу громадянства,  іміграції і реєстрації фізичних осіб - до
судового засідання не з"явився,
направивши суду заяву,  в якій
просить суд розглянути справу без участі їх представника і постановити судове
рішення у відповідності до діючого законодавства.

Свідок ОСОБА_4
суду пояснив,  що знайомий з
позивачкою та відповідачем протягом 10 років. Вони дружили родинами, разом
відпочивали,  відношення між їх родинами
були дружні.ОСОБА_1 та її дочка розповідали,
що ОСОБА_2 іноді дозволяв собі рукоприкладствувати. Останні рік-півтора
ОСОБА_1 практично мешкала у них,
оскільки між нею та ОСОБА_2 посилився конфлікт і він бачив на обличчі
позивачки сліди побоїв. 28 травня ОСОБА_1 була у них вдома,  а біля 12 години ночи стала
збиратися додому,  визвала таксі і
поїхала. Через 10-20 хвилин вона подзвонила і сказала,  що ОСОБА_2 її побив і попрохала його
приїхати. Він приїхав до них додому і побачив на ОСОБА_1 сліди побоїв. В
квартирі ще знаходилася сусідка ОСОБА_1,
яка викликала робітників міліції. ОСОБА_1 пояснила йому,  що її побив ОСОБА_2 Коли приїхали робітники
міліції,  ОСОБА_2 зайшов до спальні і
зачинив двері.Він заходив до спальні,
балакав з ОСОБА_2,  але той не
реагував. Зі слів ОСОБА_1 йому відомо,
що вона пропонувала ОСОБА_2 розійтися,
забезпечити його житлом,  щоб вона
з дочкою могли спокійно мешкати,  але він
відмовився. Наприкінці 2006 року він також бачив ОСОБА_1 зі слідами побоїв і
вона йому пояснила, що її побив ОСОБА_2

28 травня 2007 року він з"ясовував у
відповідача,  від чого у ОСОБА_1 побої і
той казав йому,  що він „ганяв ОСОБА_1,
ганяє і буде ганяти і нічого йому за це не буде". 28 травня 2007 року
ОСОБА_2 був у збудженому стані і від нього ісходив запах спиртного.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила,  що вона знайома зі сторонами по справі
протягом 22 років,  з моменту вселення в
будинок. В родині Вейлерт протягом 20 років мають місце сварки,  протягом цього часу ОСОБА_1 змушена
знаходитися у неї або у інших знайомих. Протягом 20 років ОСОБА_2 вчиняє
сварки,  бійки,  скандали. Особливо жорстоким ОСОБА_2
буває,  коли знаходиться у нетверезому
стані.,  постійно ізбиває позивачку,  через що вона змушена ходити до лікарні. Вона
декілька разів водила її до лікаря. ОСОБА_1 неодноразово запрошувала її до себе
в квартиру,  оскільки боялася знаходитися
там з відповідачем.  Були випадки,  коли відповідач не пускав позивачку до
квартири.

В травні місяці 2007 року-28 числа, , ввечері вона стояла
на балконі і бачила,  як додому на таксі
приїхала ОСОБА_1Через деякий час вона почула крики з першого поверху,  де мешкають сторони по справі. Потім вона
побачила,  що ОСОБА_2 вийшов,  а ОСОБА_1 піднялася до неї і вона побачила,
що та вся в крові. В неї були багаточисельні саднини на обличчі,  в області глаз,
губ,  кров
була також на руках і вони визвали міліцію. Коли приїхали робітники
міліції,  ОСОБА_2 в квартирі не
було,  він прийшов потім.  Робітники міліції бесідували з відповідачем з
приводу побиття ОСОБА_1 і

той
відповів,  що „вона заробила". Крім
працівників міліції,  до ОСОБА_1 в
квартиру приїхав також ОСОБА_4

Робітники міліції запропонували ОСОБА_2 проїхати до
відділення міліції,  на що він погодився.

28 травня 2007 року ОСОБА_2 був нетверезий.

Крім того,  в один
з днів літа 2007 року вона разом з ОСОБА_1 прийшла до їх квартири,  ОСОБА_1 подзвонила до квартири,  а відповідач відкрив двері і зразу почав її
відштовхувати,  не пускати до квартири.

їй також відомо про конфлікт між сторонами,  який мав місце 22 листопада 2006 року. В той
день вона поверталася додому,  проходила
мимо дверей їх квартири,  почула там
шум,  подзвонила в квартиру і забрала
ОСОБА_1 до себе додому,  оскільки в неї
уже був синяк. В той день ОСОБА_2 також знаходився в квартирі, був у нетверезому
стані. Зі слів позивачки їй відомо, що 22 листопада 2006 року ОСОБА_2 її вдарив
і тому був синяк. Протягом 20 років ОСОБА_2 ізбиває ОСОБА_1 в її присутності.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила,  що вона знайома з
родиною Вейлерт з моменту вселення до будинку. ОСОБА_1 може охарактеризувати
тільки позитивно. Приблизно з 1992 року,
коли в родині Вейлерт починалися скандали,  то ОСОБА_1 дзвонила їй,  вона приходила до них в квартиру,  сідала в крісло і бесідувала з ними.
Очевидцем причинения
ОСОБА_1 тілесних ушкоджень вона не була. Вона бачила
позивачку після 28 травня 2007 року у лікарні і бачила на ній сліди від побоїв-
на обличчі,  на лобі. Позивачка їй
пояснила,  що її побив ОСОБА_2

Суд,  вислухавши пояснення позивачки ОСОБА_1,  відповідача ОСОБА_2,  його представника-ОСОБА_7,  третіх осіб,
дослідивши матеріали справи,
дослідивши Матеріал про відмову в порушенні кримінальної справи УД №1947
від 28 травня 2007 року,  Матеріал про
відмову в порушенні кримінальної справи № 3979/06 р. від 25 листопада 2006 року,  допитавши свідків,  приходить до переконання,  що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
виселення з квартири без надання іншого жилого приміщення підлягають
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено і не заперечується
сторонами,  що ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мешкають всі разом у
квартирі АДРЕСА_1 і зареєстровані в цій квартирі. Вказані обставини
підтверджуються Довідкою Об"єднання співвласників багатоквартирного
будинку „Локомотив" від 10 липня 2007 року ( а.с. 5).

У відповідності до ч.1
ст.  116 ЖК України „ Якщо
наймач,  члени його сім"ї або інші
особи,  які проживають разом з ним. ..
систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим
для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку,  а заходи запобігання і громадського впливу
виявились безрезультатними,  виселення
винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого жилого приміщення".

Також у відповідності до
ст.  116 ЖК України -Під порушенням
правил соціалістичного співжиття слід розуміти скоїння умисних дій,  пов"язаних з ігноруванням
загальноприйнятими нормами спільного мешкання людей в квартирі, будйнку. Це устройство різного роду скандалів,
дебошів,  нанесення образ,  навмистне создания перешкод в користуванні
підсобними приміщеннями і т.і.

Як встановлено в судовому засіданні,  22 листопада 2006 року приблизно о 20 годині
ОСОБА_2 устроїв конфлікт у квартирі,
наніс ОСОБА_1 удар кулаком в область обличчя,  чим причинив їй кровопідтьоки області лоба
справа,  спинки носу і підглазничних
областей,  які згідно Акту CMC № 1526 відносяться до легких тілесних ушкоджень.( а.с.
11)

Як вбачається з Матеріалу про відмову в порушенні
кримінальної справи № 3979/06 року,  який
було досліджено в судовому засіданні,
ОСОБА_1 за цим фактом зверталася до органів внутрішніх справ з заявою
,  з ОСОБА_2 було проведено бесіду і 27
листопада 2006 року було винесено Постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи за відсутністю ознак злочину,  передбаченого
ст.  ст.  296,
129 КК України. В Постанові вказано,
що саме ОСОБА_2 22 листопада 2006 року о 20 годині причинив тілесні
ушкодження ОСОБА_1 за місцем мешкання у зв"язку з неприязненими
відношеннями.

До теперішнього часу Постанова про відмову в порушенні кримінальної
справи від 27 листопада 2006 року відповідачем не оскаржена,  набула чинності,  тобто ОСОБА_2 фактично визнав обставини,  викладені в Постанові від 27 листопада 2006
року і тому суд вважає,  що цей
процесуальний документ цілком підтверджує сам факт спричинення ОСОБА_2 тілесних
ушкоджень ОСОБА_1 22 листопада 2006 року.

Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні свідок
ОСОБА_5,  а також третя
особа-ОСОБА_3,  яка є дочкою сторін по
справі. У суду немає сумнівів,  щодо їх
пояснень,  даних у судовому
засіданні,  оскільки вони є людьми не
зацікавленими в ісході справи,  свідок
ОСОБА_5 попереждена про кримінальну відповідальність у судовому засіданні,  відношення у них з сторонами по справі
нормальні. Також пояснення третьої особи- ОСОБА_3 і свідка ОСОБА_5 цілком
узгоджуються між собою та іншими матеріалами справи.

Так,  з Медичних
документів ( а.с. 11) вбачається,  що
ОСОБА_1 у вказаний період часу дійсно було спричинено- кровопідтьок області
лоба справа,  спинки носу і підглазничних
областей і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того,  в
Матеріалі про відмову в порушенні кримінальної справи № 3979/06 року
знаходиться Розписка відповідача ОСОБА_2,
в якій він зобов'язується всі конфлікти,
які в нього будуть виникати з позивачкою,  вирішувати згідно діючого законодавства .
Тобто суд вважає,  що вказана Розписка є
попередженням ОСОБА_2 про недопустимість ним в подальшому протиправних дій
відносно позивачки. ( а.с.  7 Матеріалу
про відмову в порушенні кримінальної справи № 3979/06.).

Яких-небудь доказів,
які б спростовували вищевикладене,
відповідач ОСОБА_2 суду не надав,
на них в судовому засіданні не посилається. Ствердження ОСОБА_2 в
судовому засіданні в тій частині,  що 22
листопада 2006 року при конфлікті,  який
виник між ним та ОСОБА_1 він лише штовхнув позивачку,  не може бути прийняте судом до уваги,  оскільки нечім в судовому засіданні,  крім пояснень самого відповідача не
підтверджується.

Також,  18 грудня
2006 року ОСОБА_2 заблокував замок на вхідних дверях квартири і не впускав
ОСОБА_1 та їх дочку- ОСОБА_3 до квартири. ОСОБА_1 звернулася з заявою до
Слов"янського міського відділу міліції і попрохала прийняти заходи впливу
до відповідача. З відповідачем було проведено профілактичну бесіду і він був
попереджений про недопустимість протиправних дій. Вказана обставина
підтверджена в судовому засіданні Відповіддю В.О. Начальника Слов"янського
MB ГУМВС України в Донецькій області № В-54 від 28 грудня
2006 року ( а.с. 6, 91). Вказані обставини в судовому засіданні також
підтвердила третя особа- ОСОБА_3,  а
також не заперечував відповідач.

Згідно з
п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року зі
змінами „ Про деякі питання,  що виникли
в практиці застосування судами Житлового кодексу України"- „ При вирішенні
справ про виселення на підставі  ст.  116 ЖК України осіб,  які систематично порушують правила співжиття
і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або
будинку,  слід виходити з того,  що при триваючий антигромадській поведінці виселення
винного може статися і при повторному порушенні,  якщо раніше вжиті заходи попередження або
громадського впливу не дали позитивних резуьтатів. Маються на увазі,  зокрема,
заходи попередження,  що
застосовуються судами,  прокурорами,  органами внутрішніх справ,  адміністративними комісіями виконкомів,  а також заходи громадського впливу,  вжиті на зборах жильців будинку чи членів
ЖЕК,  трудових колективів, товариськими
судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживаня
відповідача ( незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення) „.

Достатньо,  що
поведінка винного була предметом розбирательства,  визнана антигромадською і йому запропоновано
її припинити.

Разом з цим не потребується,  щоб до винного передвчасно були застосовані і
заходи попередження,  і заходи
громадського впливу. Достатньо любих з них. Якщо і після прийняття їх,  поведінка винного не змінилася,  виникає необхідність звернення до суду з
позовом про виселення його.

В судовому засіданні також встановлено,  що 28 травня 2007 року в період часу з 0
годин до 0 годин 30 хвилин ОСОБА_2,
знаходячись у стані алкогольного сп"яніння,  вчинив скандал в квартирі і побив
ОСОБА_1,  причинивши їй закриту
черепно-мозгову травму,  струс мозгу,  ушиби м"яких тканин
обличчя,  з приводу яких вона знаходилася
на лікуванні з 29 травня 2007 року по 20 червня 2007 року,  що підтверджується в судовому засіданні
Випискою із історії хвороби № 1294 від 20 червня 2007 року( а.с.  10). ОСОБА_1 знову звернулася до
Слов"янського MB ГУМВС України з заявою прийняти заходи впливу до
ОСОБА_2,  позивачці було видано
направлення на обстеження.Згідно Акту судово-медичного обстеження №666 від 21
червня 2007 року ОСОБА_1 були спричинені легкі тілесні ушкодження,  що спричинили короткочасний розлад
здоров"я( а.с. 12-13).

1 червня 2007 року було винесено Постанову про відмову в
порушенні кримінальної справи у зв"язку з тим,  що в діях ОСОБА_2 немає складу злочину,  передбаченого
ст.  ст.  296, 129 КК України.

В Постанові вказано,
що 28 травня 2007 року о 00 годині ЗО хвилин ОСОБА_1 прийшла додому за
адресою- м.  Слов'янськ вул.  Комяхова будинок 44 кв.11,  де в цей час знаходився її колишній чоловік і
у них у зв"язку з неприязненими відносинами відбувся конфлікт і ОСОБА_2
став її ізбивати кулаком по обличчю,  по
туловищу,  причинивши їй тілесні
ушкодження,  на зауваження не
реагував,  після цього пішов. (Матеріал
про відмову в порушенні кримінальної справи № 1947/07)

До теперішнього часу Постанова про відмову в порушенні
кримінальної справи від 1 червня 2007 року відповідачем не оскаржена,  набула чинності і тому суд вважає,  що цей процесуальний документ цілком
підтверджує сам факт спричинення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень ОСОБА_1 28 травня
2007 року.,  оскільки ОСОБА_2 фактично
погодився з фактами,  які викладені в
постанові.

Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні свідки
ОСОБА_5,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_6 а також третя особа- ОСОБА_3,  яка є дочкою сторін по справі. У суду немає
сумнівів,  щодо їх пояснень,  даних у судовому засіданні,  оскільки вони є людьми не зацікавленими в
ісході справи,  свідки

попереждені про кримінальну
відповідальність у судовому засіданні,
відношення у них з сторонами по справі нормальні. Також пояснення свідка
ОСОБА_4  в частині, що він приїздив додому
до сторін 28 травня 2007 року в нічний час і бесідував з ОСОБА_2 підтвердив в
судовому засіданні і відповідач.

Оскільки в судовому
засіданні встановлено,  що ОСОБА_2 дійсно
протягом 2006- 2007 років систематично порушує правила співжиття,  робить неможливим для інших- позивачки та
ОСОБА_3 проживання із ним в одній квартирі,
оскільки,  як вбачається з
пояснень позивачки,  третьої
особи-ОСОБА_3,  а також свідків,  позивачка ОСОБА_1 та її дочка- ОСОБА_3
змушені мешкати у знайомих,  оскільки
відповідач робить неможливим їх мешкання з ним в одній квартирі,  а заходи запобігання,  впливу,
які були прийняті відносно ОСОБА_2- попередження органів внутрішніх справ,  написання ним Розписки про недопустимість
вподальшому конфліктів між ним та ОСОБА_1 виявились безрезультатними і 28
травня 2007 року знову стався конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідач
ОСОБА_2,  крім того,  знаходиться на обліку у групі ризику у
Слов"янському наркологічному диспансері з діагнозом-„Розлад психіки та
поведінки внаслідок вживання алкоголю. Вживання пов"язане з шкодою для
здоров"я"( а.с. 58),
знаходячись у нетверезому стані буває дуже агресивним,  то суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід
виселити з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення,  задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_1 в цій
частині.

У відповідності зі  ст.  7 «Зняття з реєстрації місця проживання»
Закону України « «Про волю пересування й вільний вибір місця проживання в
Україні» «Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів
на підставі заяви особи,  запиту органа
реєстрації по новому місцю проживання особи,
остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування житловим приміщенням,  визнанні особи без звістки зниклої або
померлої),  свідоцтва про смерті» і тому
слід зобов"язати Відділ Громадянства,
іміграції і реєстрації фізичних осіб Слов"янського MB ГУМВС України у
Донецькій області зняти ОСОБА_2 з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1,  задовольнивши таким чином позовні вимоги
ОСОБА_1 в цій частині.

Згідно  ст.  88
ч. 1 ЦПК України „ Стороні,  на користь
якої ухвалено рішення,  суд присуджує з
другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати".

Тому суд вважає,  що з відповідача - ОСОБА_2 варто також
стягнути на користь ОСОБА_1 сумму понесених
ним судових витрат: витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 грн.50
коп,  а також витрати по сплаті
інформаційно-технічного забезпечення судового процесу- 7 грн. 50 коп. що
підтверджується квітанціями про сплату судового збору та ІТЗ судового
процесу,  тобто ці витрати підтверждені
позивачем в судовому засіданні документально.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
ст.  3, 10, 60, 212, 213, 214, 215
ЦПК України,   ст.  116 ЖК України,  Постановою Пленуму Верховного Суду України №2
від 12 квітня 1985 року зі змінами „ Про деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу України"- суд

ВИРІШИВ Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з квартири
АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Зобов"язати Відділ
Громадянства,  іміграції і реєстрації
фізичних осіб Слов"янського MB ГУМВС України в Донецькій області зняти ОСОБА_2 з
реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 Донецької області.

Стягнути з ОСОБА_2,  1 лютого 1956 року народження на користь
ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 грн.50 коп,  а також витрати по сплаті
інформаційно-технічного забезпечення судового процесу- 7 грн. 50 коп., а всього
16 грн. ( шістнадцять грн.).

Рішення може бути оскаржене
в Апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4
ст.  295 ЦПК України.

Рішення ухвалене і
підписане в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.