РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
листопада 2007р.                                                                               справа
№2-4087/07р.

Харківський
районний суд Харківської області у складі судді САВЧЕНКО Г.М.  при
секретарі ВЕНЕДИКТОВІЙ Ю.О. розглянувши в судовому засіданні в залі суду в с.
Покотилівка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 ОСОБА_2
до ОСОБА_3

про визнання
особи такою,  що втратила право
користування жилим приміщенням;

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
звернулись до суду з позовною заявою,  в
якій просять визнати ОСОБА_3 таким,  що
втратив право користування жилим приміщенням в належному їм на праві власності
жилому будинку АДРЕСА_1,  та стягнути з
відповідача на їх користь витрати на утримання будинку у сумі 1175грн.,  судові витрати за надання юридичної допомоги
1500грн.,  за складання нотаріальних
документів 240грн.,  держмито
51грн.,  витрати на інформаційно-технічне
забезпечення 30грн. Свої позовні вимоги мотивують тим,  що згідно свідоцтва про право власності на
житло від 19.08.1994р.,  виданого
відділом приватизації Харківського МБТІ на підставі розпорядження від 15.08.1994р.
№622,  ОСОБА_4,  ОСОБА_1,
ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності жилий будинок
АДРЕСА_1. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 В жилому будинку з 22.02.2001р.
зареєстрований відповідач ОСОБА_3,  який
після реєстрації і до теперішнього часу в жилому будинку не проживає,  його майна в будинку немає. На підставі
договору купівлі-продажу від 26.11.2001р. відповідач має на праві власності
трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2,  де
постійно проживав з своєю сім'єю. У зв'язку з реєстрацією відповідача ними понесені
витрати на утримання будинку у сумі 1175грн.

В судове
засідання з'явились позивачі,
представник позивачів та відповідач. Позивачі підтримали свої позовні
вимоги. Відповідач не заперечував проти позову в частині визнання його таким,  що втратив право користування жилим будинком
та заперечував проти позову в частині стягнення з нього витрат на утримання
будинку.

Суд,  вислухавши пояснення позивачів,  відповідача,
дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані докази в їх сукупності,  вважає,
що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно
свідоцтва про право власності на житло від 19.08.1994р.,  виданого відділом приватизації Харківського
МБТІ на підставі розпорядження від 15.08.1994р. №622,  ОСОБА_4,
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 належить на
праві спільної сумісної власності жилий будинок АДРЕСА_1. ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1,  що підтверджується копією
свідоцтва про смерть. Відповідно даних будинкової книги в жилому будинку з
22.02.2001р. зареєстрований відповідач ОСОБА_3. Після реєстрації і до
теперішнього часу відповідач в жилому будинку не проживає,  його майна в будинку немає,  про що вказано в акті депутата Малороганської
сільської ради. На підставі договору купівлі-продажу від 26.11.2001р.
відповідачеві на праві власності належить трьохкімнатна квартира АДРЕСА_2,  де він постійно проживав з своєю сім'єю.

Вважаючи
на те,  що відповідач ОСОБА_3 не проживає
в спірному житловому будинку,  вибув
добровільно,  суд приходить до
переконання,  що будучи зареєстрованим в
жилому будинку ОСОБА_3 порушує,  передбачені  ст. 41 Конституції України,   ст.
ст.  317,  319 ЦК
України,  права власників на свій
розсуд володіти,  користуватися і
розпоряджатися належним їм майном.

Враховуючи
викладене,  відповідно до  ст.
ст.  317,  319 ЦК
України,   ст.  ст.
15, 16 ЦК України,  суд,
вважає за необхідне захистити цивільне право власності ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на жилий будинок АДРЕСА_1,  і згідно до
ст.  ст. 71,  72 ЖК України визнати ОСОБА_3 таким,  що втратив право користування жилим
приміщенням в жилому будинку АДРЕСА_1 з моменту його вибуття з 22.02.2001 р.

Зобов'язати
орган реєстрації скасувати реєстрацію ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 моменту його
вибуття з 22.02.2001р.

Згідно
наданим позивачами квитанціям за три роки ними проведено оплату за
електроенергію та природний газ у сумі 4700грн.,  що з розрахунку на кожного із чотирьох
зареєстрованих в жилому будинку складає по 1175грн. Приймаючи до уваги те,  що відповідач не проживав у спірному будинку,  не користувався електроенергією та природним
газом на рівні з усіма зареєстрованими в будинку особами,  суд вважає необхідним відмовити в задоволенні
позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1,  ОСОБА_2 витрат на утримання будинку АДРЕСА_1
у сумі 1175грн.

На
підставі  ст.  ст. 83, 84, 88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1,  ОСОБА_2 судові
витрати за надання юридичної допомоги 1500грн.,
за складання нотаріальних документів 240грн.,  держмито 51грн.,  витрати на інформаційно-технічне забезпечення
30грн.

Керуючись  ст.
ст.  208, 209, 212, 213,  218, 224, 225 ЦПК України;  ст.
ст.  71,  72 ЖК України:

ст. 41 Конституції України,   ст.
ст.  15,  16,
317,  319 ЦК України

ВИРІШИВ:

1\
Захистити цивільне право власності ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на жилий будинок АДРЕСА_1.

2\
Визнати ОСОБА_3 таким,  що втратив право
користування жилим приміщенням в жилому будинку АДРЕСА_1 з моменту його вибуття
з 22.02.2001р.

3\
Зобов'язати орган реєстрації скасувати реєстрацію ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1
моменту його вибуття з 22.02.2001р.

4\
Відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 витрат на утримання
будинку АДРЕСА_1 у сумі 1175грн.

5\
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2 судові витрати за надання юридичної допомоги 1500 /одна тисяча
п'ятсот/грн.,  за складання нотаріальних
документів 240 /двісті сорок/грн.,
держмито 51 /п'ятдесят одна/грн.,
витрати на інформаційно-технічне забезпечення 30 /тридцять/грн.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження,  якщо
заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження,  але апеляційна
скарга не була подана у строк встановлений
ст. 294 ЦПК України,  рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення,  якщо його не
скасовано,  набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.