справа № 2-2059/07
РІШЕННЯ Іменем України

22 жовтня 2007 року                                                                       м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді Забіяко Ю.Г., при секретарі Вінник Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, Запорізької міської
ради, третя особа ОП ЗМБТІ про визнання права
власності на самочинно збудовані споруди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. у серпні 2007 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2., Запорізької міської ради про визнання права власності на
самовільні будівлі: житлову прибудову А-1, житлову прибудову А-2, службову
прибудову а-3, сарай Д, погріб з шийкою пг-1. В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що згідно договору
дарування від 23.11.1999р. їй належить 1/2 частина будинку АДРЕСА_1. Власником іншої 1/2 частини вказаного будинку є ОСОБА_2. на підставі свідоцтва про право
на спадщину за заповітом №8167 від
07.09.1966р., після смерті свого батька ОСОБА_5. Вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 506 кв.м.,
відведений у безстрокове користування для забудови 13.04.1954р. На підставі
рішення Орджоникідзевського районного суду м.Запоріжжя №2-1471 від 09.07.1963р. вказаний будинок був розділений на дві
частини. Рішенням Заводського районного суду
м.Запоріжжя від 08.01.1979р. був визначений порядок користування земельною ділянкою. Відповідно вказаного рішення ОСОБА_2.
користується земельною ділянкою площею а-1 С=207 кв.м. та а-la С=34 кв.м., всього 241 кв.м., а
іншому власнику ОСОБА_4. було визначено право користування земельною ділянкою С=241
кв.м., тобто вона набула право користування земельною ділянкою на тих же умовах
і в тому ж обсязі, що і попередній власник будівлі.
Вказала, що при укладенні договору дарування, на земельній ділянці, що була в
користуванні ОСОБА_4. були
розташовані самовільні житлова прибудова А-2, житлова прибудова А-1, які згодом перейшли в її користування. Відповідач була
обізнана з цього приводу та не заперечувала. Про це свідчить нотаріальна завірена заява ОСОБА_2. від 15.09.1999р. Крім
цього, після 1999р. нею були збудовані
інші споруди, а саме службова прибудова а-3, сарай Д, які були збудовані зі
згодою з відповідачем, про що
свідчить її розписка від 03.05.2004р. Самовільно збудований погріб пг-1, згідно
письмової згоди від 22.06.2003р. відповідач передала їй у власність.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги на підставах, які
викладені в позовній заяві та пояснила, що відповідач
була обізнана про умови договору дарування 1/2 частини спірного будинку в 1999 році, інші самовільні будівлі були
збудовані за її письмової згоди, перешкод у користуванні земельною ділянкою не існує, що підтверджується рішенням
Заводського районного суду від 23.02.2007р. В 2006 році вона готувала документи
щодо оформлення права власності на самовільно збудовані будівлі, документи узгоджувалися з Головним управлінням
архітектури, був наданий висновок для Заводської рай адміністрації, але відповідач
була не згодна.

Відповідач ОСОБА_2в судовому засіданні з позовними вимогами була не згодна,
надавши свої заперечення та пояснила, що на
її земельній ділянці розташовані дві службові прибудови а-3 та А-2, побудовані
незаконно та знаходяться в користуванні позивача. Пояснила, що вона надала
згоду на побудову службової прибудови а-3 на
межі з моєю землею, але позивач створює перешкоди в користуванні її
земельною ділянкою. Всі службові прибудови були побудовані без належно
затвердженого проекту та з порушенням її прав як землекористувача.

Представник відповідача Запорізької міської ради не заперечувала проти
задоволення позовних вимог, в сьогоднішнє судове
засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, з
позовом згодна.

Представник третьої особи не заперечував проти задоволення позовних вимог,
пояснив, що згідно технічної документації на земельній
ділянці, якій користується позивач самовільно збудовані житлова прибудова А-1, житлова прибудова А-2, службова прибудова а-3, сарай
Д, погріб з шийкою

пг-1.

Вислухавши
пояснення сторін, представника відповідача, представника третьої особи, вивчивши і дослідивши матеріали справи, дослідивши
та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов є законним, обгрунтованим і підлягає задоволенню на таких
підставах.

ОСОБА_1належить право власності на
1/2 частину будинку № АДРЕСА_1, згідно договору дарування від 23.11.1999р. (а.с.7). На підставі свідоцтва
про одруження від 01.06.2001 р. ОСОБА_3змінила прізвище на Пісковець.

Інша 1/2 частина спірного будинку належить на праві власності ОСОБА_2.

2

На підставі
рішення Орджоникідзевського районного суду м.Запоріжжя №2-1471 від 09.07.1963р. спірний будинок був розділений між
колишніми співвласниками ОСОБА_5. та та ОСОБА_6., визначений порядок користування земельною ділянкою, виділено
ОСОБА_5. 252,9 кв.м., ОСОБА_6. - 253,1 кв.м.

Рішенням Заводського районного суду М.Запоріжжя від 08.01.1979р. був
визначений порядок користування земельною ділянкою
спірного домоволодіння між колишніми власниками ОСОБА_2. та ОСОБА_4.,
ОСОБА_2. виділено в користування ділянку 207 кв.м. та 34 кв.м., а ОСОБА_4. 241
кв.м.

Згідно договору купівлі-продажу від 15.10.1999р. ОСОБА_4. продала, а
ОСОБА_5. купила 1/2 частину спірного будинку. Згідно
договору дарування від 23.11.1999р. ОСОБА_5. подарувала ОСОБА_1. 1/2
частину спірного будинку.

Тобто позивач ОСОБА_1. набула право користування земельною ділянкою на тих же
умовах і в тому ж обсязі, що і попередній власник частини будівлі.

Встановлено, що за адресою АДРЕСА_1на земельній ділянці, якій користується позивач самовільно збудовані споруди, а саме
житлова прибудова А-1, житлова прибудова А-2, службова
прибудова а-3, сарай Д, погріб з шийкою пг-1.

Позивач пояснила, та цього не заперечувала відповідач, що при укладенні
договору дарування, на земельній ділянці, що була в
користуванні у колишніх власників, були розташовані самовільні житлова прибудова
А-2, житлова прибудова А-1, які згодом перейшли в користування позивача. Відповідач була обізнана з цього приводу та не
заперечувала, про це свідчить нотаріальна завірена заява ОСОБА_2.
від 15.09.1999р.

Відповідно до статті 415 ЦК України особа, до якій перейшло
право власності на будівлі (споруди), набуває право
користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередній
власник.

Крім цього, після 1999р. нею були збудовані інші споруди, а саме службова
прибудова а-3, сарай Д, які були збудовані зі згодою з відповідачем, про що
свідчить її розписка від 03.05.2004р. (а.с.20).
Самовільно збудований погріб пг-1, згідно письмової згоди від 22.06.2003р.
відповідач передала позивачу, претензій не мала (ах. 18-19).

Головним управлінням архітектури та містобудування позивачу наданий
висновок №787/06 від 21.08.2006р. щодо дозволу на оформлення житлової прибудови
А-1, житлової прибудови А-2, сараю Д, шийка погріба
пг-1, службової прибудови а-3 в цілому в установленому порядку.

Відповідно до частини 5 статті 376 ЦК України право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане на вимогу власника (користувача) земельної ділянки,
збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Та обставина, що самочинно збудоване позивачем нерухоме майно не порушує
права інших осіб підтверджено рішенням
Заводського районного суду М.Запоріжжя від 23.02.2007р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2. до ОСОБА_1. про усунення перешкод
у користуванні земельною ділянкою №2 площею 253,1 кв.м., яка розташована за
адресою АДРЕСА_1шляхом знесення самовільно
побудованих споруд, відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області
від 17.07.2007р. рішення залишено без змін (а.с.13-17).

Таким чином надані докази свідчать про те, що самочинно збудовані споруди
не порушують прав відповідача, збудовані за її згодою та у відповідності до
будівельних норм на земельній ділянці, якій
користується позивач, тому вимоги її обґрунтовані та законні, тому підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 415 ЦК України, ст.ст.57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовані споруди, а саме житлову прибудову А-1, житлову прибудову
А-2, службову прибудову а-3, сарай Д, шийка погріба пг-1, які знаходяться
на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через
Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений ст.294 ЦПК України, рішення набирає законної
сили після закінчення цього строку.