Справа №2-9061/07
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

13
листопада 2007 року                                                                                   м.  Одеса

Приморський
районний суд м.  Одеси у складі:
головуючої - судді Гандзій Н.В. при секретарі - Чорноморець Т.К.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Одеської
міської ради про визнання права власності на нежитлове приміщення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради про визнання права
власності на нежитлове приміщення,
розташоване за адресоюАДРЕСА_1
загальною площею 17, 4 кв.м.

Позивач
у судовому засіданні позов підтримав,
пояснивши суду,  що йому на праві
приватної власності належить квартираАДРЕСА_1
загальною площею 28, 5 кв.м. ,  на
підставі договору купівлі-продажу від 5 вересня 2000 року. В будинку АДРЕСА_1
знаходиться приміщення,  яке перебувало в
спільному користуванні всіх проживаючих в ньому в якості пральні. В подальшому
необхідність в користуванні даним нежилим приміщенням в якості пральні відпала.
Наряду зі всіма іншими власниками квартир та інших приміщень в будинку
АДРЕСА_1,  позивач є співвласником всіх
допоміжних приміщень цього будинку,  у
зв'язку з чим має законне право власності на нежиле приміщення колишньої пральні,  що знаходиться за адресою АДРЕСА_1Оскільки
інші співвласники вказаного будинку дали згоду на перехід у власність позивача
нежилого приміщення,  що підтверджується
заявою сусідів завіреною начальником дільниці №12 Комунального підприємства
«Житлово-комунальний сервіс «Порто-франківський»,  ОСОБА_1. має законне право власності на
нежиле приміщення колишньої пральні,  що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1Однак,
відповідач - Одеська міська рада не визнає право власності позивача на
зазначене нежитлове приміщення.

Представник
Одеської міської ради у судовому засіданні проти позову заперечує,  посилаючись на їх необґрунтованість.

Вивчивши
матеріали справи,  заслухавши пояснення
позивача та представника відповідача,
суд прийшов до висновку,  що позов
ОСОБА_1. підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1  на праві приватної власності належить
квартира АДРЕСА_1  загальною площею 28, 5
кв.м. ,  на підставі договору
купівлі-продажу від 5 вересня 2000 року,
та зареєстрованого КП «ОМБТІ та РОН» 9 жовтня 2000 року під номером 305
на сторінці 130 в книзі 375пр.

В будинку
АДРЕСА_1 знаходиться приміщення,  яке
перебувало в спільному користуванні всіх проживаючих в ньому в якості пральні.
В подальшому необхідність в користуванні даним нежилим приміщенням в якості
пральні відпала. Наряду зі всіма іншими власниками квартир та інших приміщень в
будинку АДРЕСА_1,  позивач є
співвласником всіх допоміжних приміщень цього будинку,  у зв'язку з чим має законне право власності
на нежиле приміщення

колишньої
пральні,  що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 Позивач отримав згоду інших співвласників на перехід у його власність
нежилого приміщення,  що підтверджується
заявою сусідів завіреною начальником дільниці №12 Комунального підприємства
«Житлово-комунальний сервіс «Порто-франківський».

Згідно з
п. 2,   ст.  10 Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду»,  а також
згідно до офіційного тлумачення норм п. 2
ст.  10 вказаного закону,  що надане рішенням Конституційного суду
України № 4-рп/2004 від 02.03.2004 року - власники квартир в багатоквартирному
будинку,  є власниками допоміжних
приміщень будинку,  технічного
обладнання,  елементів зовнішнього
благоустрою. Допоміжні приміщення передаються у власність наймачам безоплатно
та окремої приватизації не підлягають. Вказаним рішенням Конституційного суду
України додатково роз'яснено про те,  що
для підтвердження своїх прав власності на вказані приміщення,  власникам квартир,  (наймачам) вчинення додаткових дій не
потребується.

Згідно
ч. 2  ст.
382 Цивільного кодексу України,
власникам квартир у дво- або багатоквартирному житловому будинку
належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального
користування,  опорні конструкції
будинку,  механічне,  електричне,
сантехнічне та інше обладнання за межами або в середині квартири,  яке обслуговує більше однієї квартири,  а також споруди,  будівлі,
які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир,  а також власників не житлових приміщень,  які розташовані у житловому будинку.

На
підставі п.1  ст.  317 Цивільного кодексу України власникові
належать права володіння,  користування
та розпорядження своїм майном.

Згідно
зі  ст.
370 ЦК України,  співвласник має право на виділ в натурі
частки із майна,  що є у спільній
сумісній власності.

З
врахуванням встановлених по справі обставин суд вважає,  що даний позов про визнання права власності
на нежитлове приміщення є обґрунтованим та законним,  та підлягає задоволенню.

Виходячи
з вищенаведеного та керуючись спи ст.
317,  370,  382 Цивільного кодексу України,  п. 2,
спи 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового
фонду»,  спи ст. 3,  10,
11,  60,  62,
130,  212 - 215,  218 Цивільного процесуального кодексу
України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення розташоване за адресою
АДРЕСА_1  загальною площею 17, 4 кв.м.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі до
Приморського районного суду м.  Одеси
заяви про апеляційного оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення та апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про
апеляційне оскарження.