Справа № 2-6704/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

17 грудня
2007року       Бердянський міскрайонний
суд Запорізької області у складі:      головуючого - судді Пустовіт З.П. при
секретарі - Гоноболіній О.І.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів
на неповнолітніх дітей. В позові зазначала, що
вона є опікуном неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, матір'ю яких є відповідач. Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача аліменти на утримання
неповнолітніх дітей в розмірі 150 грн. щомісячно,
у зв'язку з тим, що вона ухиляється від їх утримання,
добровільно матеріальної допомоги не надає.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги повністю та
пояснила, що вона з травня 2004 року є
опікуном над неповнолітніми дітьми свого брата, які проживають з нею в АДРЕСА_1. їх мати знаходиться в інтернаті для психохроників в м. Ріддері Східно-Казахтанської області з
діагнозом розумова відсталість олігофреничного
дефекту, є інвалідом 2 групи. В теперішній час вона отримує на дітей матеріальну допомогу в розмірі 1208 грн. Але для її
отримання в повному розмірі з наступного року
їй потрібне рішення суду щодо стягнення аліментів з їх батьків.

Відповідач, будучи повідомленою про слухання справи через адміністрацію установи,
свої заперечення проти позову не направила.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що в задоволенні
позову слід відмовити.

Судом встановлено, що згідно рішення Глубоківської районної опікунської ради Східно-Казахтанської області республіки Казахстан
від 06.05.2004 року ОСОБА_1 була призначена опікуном над
неповнолітніми ОСОБА_3, 1990 року народження, та ОСОБА_4,
1992 року, якій дозволено виїзд неповнолітніх за її
місцем проживання - в м.Бердянськ Запорізької області, що
підтверджується копією рішення опікунської ради від 06.05.2004 року.

Відповідач, згідно свідоцтв про
народження дітей, є їх матір'ю.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, перебуває на „Д" обліку у лікаря-психіатра з 1989
року, є інвалідом 2 групи, в теперішній час знаходиться в інтернаті
для психохроників в м.Ріддер Східно-Казахтанської
області Республіка Казахстан  з
діагнозом     розумова відсталість,

2

основний тип олігофреничного
дефекту, що підтверджується довідками №1116 від 22.08.2005р.,
№01-21/795 від 30.11.2005р. КПП
„Глубоківська ЦРЛ".

Згідно ст. 180
СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними
повноліття.

Відповідно до
п.2 ч.1 ст.182 СК України суд при вирішенні питання щодо визначення розміру
аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів.

Враховуючи, що відповідач є
інвалідом 2 групи у зв'язку з психічним захворюванням, не працює та сама
знаходиться в інтернаті для психічно хворих, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову,
оскільки відповідач за своїм станом здоров'я не здатна утримувати своїх
дітей.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 10,11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 180-182,
188, ч.2 ст. 247 СК України, суд

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів відмовити повністю.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський
міськрайонний суд.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.