справа № 2-4749/07
07 листопада 2007 року
Голосіївський районний суд м.  Києва у
головуючого судді         Шевченко Т.М.
при секретарі      Скабіцькій С. С.
з участю адвоката          ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2,    третя особа - Головне
управління юстиції в м.  Києві,    про розірвання договору довічного утримання
та виселення з жилого приміщення,    -
у вересні 2007 року позивачка ОСОБА_1. звернулася у суд з
позовом до відповідача ОСОБА_2.,    в
якому просить розірвати договір довічного утримання,    укладений 10.05.2005 р. між сторонами у
справі,    посвідчений державним
нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори,    визнати позивачку власницю квартири №
АДРЕСА_1,    а також виселити
відповідачку зо всіма залежними від неї особами з вказаної квартири,    посилаючись на те,    що між сторонами у справі був укладений
договір довічного утримання,    за
умовами якого позивачка передала відповідачці у власність вищевказану
квартиру,    а відповідачка
зобов'язувалася надавати позивачці довічне матеріальне забезпечення,    проте відповідачка взятих на себе зобов'язань
не виконала,    внаслідок чого позивачка
не проживає у спірній квартирі.
В судовому засіданні позивачка та її представник
підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов з вищевказаних
Відповідачка ОСОБА_2. в судове засідання не з'явилася,
хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним
Третя особа - Головне управління юстиції в м.  Киві в судове засідання не забезпечив явку
свого представника,    надіславши до суду
лист з проханням розглянути справу у відсутності їх представника.
Вислухавши пояснення позивачки та її представника,    а також дослідивши матеріали справи,    суд вважає,    що позовні вимоги підлягають задоволенню з
10.05.2005 р. державний нотаріус Першої Київської
державної нотаріальної контори посвідчила договір довічного утримання,    укладений між ОСОБА_3. та ОСОБА_2.,    за умовами
якого ОСОБА_1. передала у власність ОСОБА_2. належну їй на праві власності
квартиру № АДРЕСА_1,    взамін чого
ОСОБА_2. зобов'язувалася надавати позивачці довічне матеріальне забезпечення.
Відповідно до п. 7 вказаного договору ОСОБА_2.
зобов'язувалася довічно утримувати ОСОБА_1.,
що визначається у виді: забезпечення її харчуванням,    одягом,
лікуванням,    доглядом,    необхідною допомогою,    в тому числі медичною,    надання побутових послуг,    грошова оцінка такого матеріального
забезпечення складає 900 грн. готівкою щомісячно. У випадку інфляції така
оцінка підлягає інфляції у порядку,
встановленому законом. ; забезпечення відчужувача безоплатним довічним
проживанням у квартирі № АДРЕСА_1; прибирання у вказаній квартирі один раз на
тиждень; щомісячної сплати квартирної плати за відчужувану квартиру,    абонентської плати за телефон; в разі
смерті відчужувача,    забезпечити
організацію похорон та ритуальних послуг.
Справа №2-4749/07
УХВАЛА

Іменем України

07 листопада 2007 року
Голосіївський районний суд м.  Києва у
складі

головуючого судді         Шевченко Т.М.

при секретарі      Скабіцькій С. С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1про визнання договору дійсним та визнання права власності на
квартиру,    -

встановив:

у серпні 2007 року позивач ОСОБА_2. звернулася у суд з
позовом до відповідача ОСОБА_1.,    в
якій просить визнати договір про припинення зобов'язань за договором про
довічне утримання від 27.07.2007 р. дійсним,
а зобов'язання відповідно до договору довічного утримання припиненими; а
також визнати за нею право власності на квартиру № АДРЕСА_1 на підставі
договору про припинення зобов'язань від 27.07.2007 p.,    посилаючись на
те,    що 10.05.205 р. між сторонами у
справі був укладений договір довічного утримання,    посвідчений державним нотаріусом Першої
Київської державної нотаріальної контори,
за умовами якого відповідачка ОСОБА_1. передала позивачці у приватну
власність спірну квартиру,    а позивачка
зобов'язувалася забезпечити відповідачку довічним матеріальним
забезпеченням,    з моменту укладення
даного договору ОСОБА_1. у спірній квартирі не проживала,    а позивачка регулярно передавала їй грошові
кошти відповідно до умов укладеного між ними договору,    всього на загальну суму 25000 грн.,    пізніше сторони у справі досягли згоди щодо
укладення договору,    за умовами якого
позивачка зобов'язувалася виплатити відповідачці повну вартість спірної
квартири у сумі 725000 грн.,    внаслідок
чого її зобов'язання за договором довічного утримання будуть припинені,    у зв'язку з чим 27.07.2007 р. відповідачка
отримала вказану суму вартості спірної квартири,    проте відповідачка 01.08.2007 р. об 11 год. 00 хв. до нотаріальної контори у призначений день не
з'явилася та на даний час заперечує проти посвідчення укладеного між сторонами
договору про припинення зобов'язань від 27.07.2007 р.

Відповідно до
ст.  207 ч. 1 п.3 ЦПК України суд
постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду,    якщо,
зокрема,    належним чином
повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання без поважних
причин або повторно не повідомив про причини неявки,    якщо від нього не надійшла заява про
розгляд справи за його відсутності.

На підставі вказаної норми закону,    враховуючи,    що позивачка ОСОБА_2.,    яка була належним чином повідомлена про час
та місце розгляду справи,    повторно не
з'явилася в судове засідання 07.11.2007 р. без поважних причин,    не забезпечила явку свого представника та
повторно не повідомила про причини неявки,
а також від неї не надходило заяв про розгляд справи за її
відсутності,    суд вважає можливим
залишити без розгляду вищевказану позовну заяву ОСОБА_2.

Керуючись  ст.
207 ч. 1 п.3 ЦПК України,    суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1про визнання договору
дійсним та визнання права власності на квартиру,    - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до
Апеляційного суду м.  Києва через суд
першої інстанції шляхом подачі в 5-нний строк з дня проголошення ухвали заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10-ти днів
апеляційної скарги або в порядку ч. 4
ст.  295 ЦПК України.