Справа
№2-6437/07
РІШЕННЯ

Іменем              України

«31» липня 2007 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого     - судді Уманець О.В. при
секретарі    - Шудрі С.В., розглянувши у
судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

13.06.2007 року позивачка звернулася до суду з позовом
про розірвання шлюбу, в якому вказала, що сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 07,11.1998 року.

Від шлюбу є троє неповнолітніх дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 народження.

Посилаючись на те, що з серпня 2005 року вони фактично не
підтримують подружні стосунки, за час проживання окремо позивачка переконалась,
що спільних інтересів з чоловіком немає, спільне господарство не ведуть,
позивачка просить задовольнити її позов про розірвання шлюбу.

Крім того вона зазначила, що відповідача ОСОБА_2 вироком
апеляційного суду Одеської області від 25.06.2007р. засуджено до довічного
ув'язнення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та
місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення
про вручення судової повістки та заява ОСОБА_2 від 04.07.2007р. з проханням
позов задовольнити та слухати справу за його відсутності.

Вислухавши пояснення позивачки , дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням
позову. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4
ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували
шлюб 07 листопада 1998 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження
зроблено відповідний актовий запис № 9 (а.с.5). Від цього шлюбу є троє
неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження (а.с. 6 -8). Шлюб у сторін є
першим.

Сімейні відносини фактично припинені з серпня 2005 року,
подружні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведеться,
сторони проживають окремо. Основною причиною припинення сімейних відносин є те,
що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а
також єдність цілей та мети створення та існування спільної сім'ї.

На примирення позивачка не згодна, обґрунтовуючи це тим,
що відновлення сім'ї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати
заходів щодо примирення сторін.

При дослідженні судом дійсних причин розірвання шлюбу
встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу
буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, а також інтересам неповнолітніх
дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам
одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Видатки по оплаті державного мита при оформленні
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на
позивачку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 104, 105, 110,
112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 11, 88, ч.4 ст. 130, ч.4 ст. 174, 213,
215,224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, СУД -

вирішив :

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований виконкомом
Кагарлицької сільської ради Біляївського району Одеської області 07 листопада
1998 року, актовий запис №9, розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з
ОСОБА_1 державне мито у розмірі 17 гривень, ОСОБА_2 - від сплати звільнити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному
суду через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.