Справа №2-1615/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

23.07.2007 року Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

Головуючого -
судді Нікітіної С.И. При
секретарі - Виноградовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку
спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

В суд звернувся ОСОБА_1. і просить визнати за ним,  спадкоємцем першої черги,  померлої ОСОБА_4 в порядку спадкування за
законом право власності на 407/4000 частин у комунальній квартирі АДРЕСА_1.

Позивач мотивує свої вимоги тим,  що орган приватизації своїм розпорядженням
від 02.06.1996р. № 85507 передав в приватну власність у рівних долях 281/1000
частину квартири АДРЕСА_1 громадянам ОСОБА_1,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6, ОСОБА_4,  які були членами родини ОСОБА_1.

В комунальній квартирі проживало ще кілька осіб,  які теж приватизували займане ними житло.

Розпорядженням Жовтневої райадміністрації м.Одеси за №1075 від 26.12.1997р.
частина вищевказаної комунальної квартири була відокремлена від останньої і
надбала статусу самостійної квартири (під АДРЕСА_2). У зв'язку з
виділом частини комунальної квартири під самостійну площа комунальної квартири
зменшилась з 277, 6 кв.м до 168, 8 кв.м.

Якого-небудь перерахунку сумісної долі сім'ї ОСОБА_1. та
залишившихся сусідів по комунальній квартирі проведено не було і які-небудь
зміни до раніш виданих свідоцтв про право власності на житло не вносилось.

ІНФОРМАЦІЯ_1. померла мати позивача - ОСОБА_4.,  яка була вказана у вище перелічених розпорядженні УЖКХ та
свідоцтві про право власності на житло як співвласник частки квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_1.,  як спадкоємець першої
черги звернувся з відповідною заявою про прийняття спадщини у другу Одеську
державну нотаріальну контору.

В зв'язку з тим,  що надані ОСОБА_1.
до нотаріальної контори документи по квартирі мали різні дані по її загальної
площі (277, 6 кв.м та 168, 8 кв.м) нотаріус відмовив ОСОБА_1. у видачі
відповідного свідоцтва про спадщину.

Відповідачі: ОСОБА_3. надала нотаріально завірену заяву в
якій писала що її права в цій справі не порушуються та просила розглядати
справу без її участі,  в судове засідання
зьявилася ОСОБА_2. та заявила що вона згодна з позовними вимогами,  також в судове засідання зьявилися треті
особи: ОСОБА_5 ОСОБА_6,  представник
Одеської міської Ради які також не заперечували проти позову.

Суд,  дослідивши
матеріали справи,  заслухавши пояснення
позивача,  робить висновок,  що позовні вимоги ОСОБА_1. обгрунтовані,  доказані і підлягають задоволенню.

При цьому суд
виходить з таких обставин.

Згідно,  свідоцтва
про право власності від 02 вересня 1996 p.,
ОСОБА_1,
ОСОБА_5.,  ОСОБА_6,  ОСОБА_4 в
рівних частках були співвласниками 281/1000 частин квартири АДРЕСА_1,  квартири сумісного заселення (комунальної). В
даному свідоцтві загальна площа квартири була вказана 277, 6 кв.м.

Розпорядженням Жовтневої райадміністрації м. Одеси від 26 грудня 1997 р.
Кожуховській,  проживаючої у вищезгаданій
комунальній квартирі,  було дозволено
виділити займану нею площу в самостійну квартиру.

Квартира,  займана сторонами по
справі,  продовжує вважатися
комунальною,  із загальною площею 168, 8
кв.м.

Разом з тим,  після
зменшення загальної площі квартири,  не
були перераховані частки співвласників.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_4,  після смерті якої,  залишилося спадкове майно у вигляді частини
квартири.

Позивач звернувся в нотаріальну контору за отриманням свідоцтва про право
на спадок після смерті ОСОБА_4,  проте
нотаріусом йому було в цьому відмовлено,
оскільки у правовстановлюючих документах існують розбіжності.

Як вбачається з висновку експерта,  загальна доля,  що належить ОСОБА_1  ОСОБА_5.,
ОСОБА_6. і померлій ОСОБА_4. в спірній квартирі складає 407М000 частин.
Таким чином,  доля померлої ОСОБА_4 в
даній квартирі складала 4074000 частин.

Відповідно до ст. 357 ГК України,
частки в праві загальної сумісної власності є рівними,    якщо інше не встановлене угодою
співвласників або законом.

Таким чином,  суд вважає,  що на момент смерті ОСОБА_4,  частки всіх співвсласників рівнялись 407/4000
частин комунальної квартири.

Відповідно до ст.1261 ГК України,  в першу чергу право на спадок згідно з
законом мають діти спадкодавця,  чоловік
і батьки,  що пережили спадкодавця.

Відповідно до ст. 549 ЦК
України (в ред. 1963
року) спадкоємець визнається таким,  що
прийняв спадщину,  якщо він фактично
вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України (в ред.
2003 року) спадкоємець,  який
постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,  вважається таким,  що прийняв спадщину,  якщо протягом 6-ти місячного строку він не
заявив відмову від неї.

Таким чином,  суд вважає,  що ОСОБА_1. фактично прийняв спадщину,  що залишилась після смерті ОСОБА_4

Таким чином,  суд вважає,  що за ОСОБА_1. належить визнати право
власності на 407/4000 частин у комунальній квартирі АДРЕСА_1. І його загальна
доля складатиме 814/4000.

На підставі
викладеного і керуючись ст. ст. 213-215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 спадкоємцем першої черги,  померлої ОСОБА_4 в порядку спадкування за
законом право власності на 407/4000 частин у комунальній квартирі АДРЕСА_1

На рішення протягом 10 днів з дня його проголошення може
бути подано заяву про апеляційне оскарження,
а протягом 20 днів після подання заяви - апеляційну скаргу через
місцевий суд.