справа № 2-513/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18 грудня  2007
року                                                                                   м.  Тростянець

Тростянецький районний суд
Сумської області в складі : головуючої судді Линник О.С. ,  при секретарі - Долі Н.В.,  за участю представника органу опіки та
піклування - ОСОБА_6.,  представника
виконавчого комітету Тростянецької міської ради - ОСОБА_5,   відповідача ОСОБА_1,  представника відповідача - ОСОБА_2.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за
позовом Тростянецького міського голови ОСОБА_3 до ОСОБА_1,  треті особи виконавчий комітет Тростянецької
міської ради,  орган опіки та піклування
Тростянецької міської ради про визнання її разом із неповнолітнім сином ОСОБА_4
такими,  що втратили право користування
жилим приміщенням та стягнення збитків у розмірі 3500 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До Тростянецького
районного суду Сумської області із позовом,
в подальшому уточнюючи його,
звернувся Тростянецький міський голова ОСОБА_3.,  треті особи виконком Тростянецької міської
ради,  орган опіки та піклування
Тростянецької міської ради до ОСОБА_1 про визнання її та неповнолітнього
ОСОБА_4.,  такими,  що втратили право користування жилим
приміщенням та стягнення збитків у розмірі 3500 грн.,  в якій зазначається,  що у 1991 році відповідач отримала з
житлового фонду Півненківського цукрового заводу двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1,  у якій були зареєстровані
позивач із неповнолітнім сином ОСОБА_4.  Деякий час вона там проживала разом з
дітьми,  однак у 2000 році відповідач
переїхала проживати до свого співмешканця за іншою адресою,  але зі своєї квартири ні вона,  ні син не виписалися. У липні 2006 року під
час об'їзду та обстеження безхазяйних квартир було виявлено,  що квартира відповідачки відчинена,  пуста,
вирізані комунікації,
опалення,  відсутня газова плита,  ванна,
раковини,  приміщення завалене
сміттям.  Зі свідчень сусідів квартира у
такому стані перебувала вже 5 років. Відповідач жодного разу не з'являлась в
квартиру,  квартплату вчасно не
сплачувала. Також через неуважність працівників міськвиконкому була допущена
приватизація вказаної квартири. 03.08.06 року відповідач надала до опікунської
ради заяву про надання дозволу на продаж квартири. Позивачем було винесено
питання про розприватизацію квартири,
але між депутатами виникли суперечності і було прийнято рішення це питання
дослідити більш детально. Міським головою було видано Розпорядження № 318 про
призупинення дії Рішення виконкому Тростянецької міської ради № 509 від
17.05.2006 року в частині передачі у приватну власність квартири АДРЕСА_1
відповідачу. ОСОБА_1 була присутня на сесії і її було повідомлено,  що ні в кого немає заперечень проти її права
на дане житло і вона там може безперешкодно проживати разом зі своєю сім'єю та
приводити її до ладу. Але своєю бездіяльністю відповідач завдала значної шкоди
комунальному підприємству,  оскільки з
квартири зникла ванна,  унітаз,  раковини,
плита,  труби та батареї,  стіни посиріли. Позивач вважає,  що відповідач втратила право користування цим
жилим приміщенням на підставі  ст.   ст.  71,  116 ЖК УРСР.
Тому міський голова звернувся до суду з позовом та просить визнати відповідача
та її неповнолітнього сина ОСОБА_4
такими,  що втратили право користування
жилим приміщенням,  та стягнути з ОСОБА_1
завдану шкоду у розмірі 3500 грн.

У судовому засіданні позивач Тростянецький міський голова
ОСОБА_3. уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив,  що згідно розпорядження міського голови у
2006 році створеною комісією 06.07.07 року було проведено обстеження
бездоглядних жилих квартир,  та

2

виявлено квартиру відповідача. Комісією було
встановлено,  що у квартирі безлад,  знята сантехніка,  вибиті шибки,
про що було складено відповідний акт. Як було з'ясовано,  відповідач разом із сином б років проживала
по АДРЕСА_2
у свого чоловіка,
отже,  житлом була забезпечена.
Також за б років накопичено борги за комунальні послуги.

Представник третьої особи Тростянецького міськвиконкому
ОСОБА_5 просила задовольнити позовні вимоги,
так як відповідач із сином не проживала у квартирі,  занедбала її,
внаслідок чого було заподіяно збитки міськраді.

Представник органу опіки та піклування Тростянецької
міськради ОСОБА_6. вважає,  що дитина
втратила право на користування жилим приміщенням,  бо жодного дня у квартирі не проживала,  є забезпеченою житлом,  бо проживає у будинку свого батька,  звідки відвідує дитсадок.

Відповідач ОСОБА_1 проти позову заперечувала,  показала,
що вона проживала у квартирі АДРЕСА_1 разом із дітьми,  у 2006 році вона приватизувала квартиру на
себе та свого малолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,  у
рівних долях. Збитки міськраді вона не заподіювала.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2.
пояснив,  що на підставі рішення міської
ради від 17.05.2006 року відповідачу та її неповнолітньому сину було передано у
власність квартиру АДРЕСА_1,  і
відповідно до  ст.  41 Конституції України,  їх право приватної власності є непорушним,  і вказана квартира примусовому відчуженню не
підлягає. Квартира у приватну власність була придбана відповідачами правомірно.
Збитки ОСОБА_1 не заподіяла позивачеві,
так як через ремонт квартири на даний час демонтоване сантехнічне
обладнання,  газова плита,  квартира відключена від центрального
опалення. Реальних збитків позивач не поніс.

Судом встановлені такі
факти та відповідні їм правовідносини.

З копії свідоцтва про право власності на житло від 13
червня 2006 року (а.с. 28) вбачається,
що позивачці ОСОБА_1 та її неповнолітньому сину ОСОБА_4.,  ІНФОРМАЦІЯ_1
р.н. (а.с. 30) на праві приватної власності в рівних долях належить квартира
АДРЕСА_1 Свідоцтво видане згідно рішення виконкому від 17 травня 2006 року.
Вказана квартира зареєстрована в комунальному підприємстві "Охтирське
міське бюро технічної інвентаризації" 18 червня 2006 р.,  про що
внесено запис до реєстру (а.с. 29) .

З даного приводу міським головою було видано
розпорядження № 318 від 15.11.06 року "Про зупинення дії рішення виконкому
Тростянецької міської ради № 509 від 17.05.2006 року в частині передачі у
приватну власність ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1",  (а.с.
14 а/с № 2-а-16) ,  у зв'язку з
чим ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Тростянецького
міського голови про скасування вказаного розпорядження,  та постановою Тростянецького районного суду
від 15.08.07 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені (а.53 справи № 2-а-16).
Вказана

постанова суду ніким не оскаржувалась та набрала законної
сили.

Отже,  в судовому
засіданні встановлено,  що відповідач
разом зі своїм неповнолітнім сином є співвласниками квартири АДРЕСА_1,  таке право вони набули 17 травня 2006
року,  відповідно до Закону України
"Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992 р.

Судом встановлено,
що спорів між сторонами з приводу набуття права власності на квартиру
під час її приватизації не було.

Як встановлено в судовому засіданні,  що не заперечувалось сторонами,  вказаний спір виник після звернення
відповідача 03.08.06 р. до органу опіки та піклування про отримання дозволу на
відчуження приватизованої квартири (а.с. 81),
після чого і були складені акти обстеження квартири 23.08.2006 р. (а.с.
13),  29.01.2007р. (а.с. 14),  18.05.2007 р. (а.с. 15),  у яких зазначено,  що квартира АДРЕСА_1  пуста,
двері  не

3

замикаються,
частково вибиті вікна,  бруд,  власник покинула квартиру і пішла проживати
на АДРЕСА_2,  де проживає
приблизно з 1999 p.,  квартира
відключена від опалення і довгий час була відкрита,  з квартири зникли меблі,  газова плита,
ознаки постійного чи тимчасового проживання у квартирі відсутні.

Також судом було досліджено акт обстеження безхазяйних
квартир,  будинків та земельних ділянок
від 04.07.2006 р. (а.с. 9-10),  в якому
зазначено,  що в ході обстеження комісією
встановлено,  що по АДРЕСА_1  пуста,
невпорядкована,  двері відчинені -
не замикаються,  в квартирі сміття,  брудно,
підвищена вологість,  особи не
проживають (зі слів сусідів) у квартирі близько б років.

Згідно акту матеріально - побутового обстеження
помешкання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2
від 21.08.06 р. встановлено,  що
її сім'я проживає у приватному житловому будинку,  тримає підсобне господарство,  умови проживання задовільні,  неповнолітній син ОСОБА_4. забезпечений житловою площею (а.с. 11),  зареєстрований за вказаною адресою (а.с. 82)
та відвідує ДНЗ "Веселка" з 05.05.2004 р. і по теперішній час (а.с.
12).

Однак,  за  ст.  72
ЖК УРСР у судовому порядку визнаються особи такими,  що втратили право на користування жилим
приміщенням внаслідок їх відсутності понад встановлені строки,  які є наймачами жилих приміщень,  або членами їх сімей.

Вказана норма не
поширюється на власників жилих приміщень.

У судовому засіданні достовірно не встановлено,  із якого часу відповідач не з'являлась у
квартирі,  в якій спочатку проживала як
наймач,  а потім - як власник.

Акти про відсутність відповідачів у квартирі датуються
починаючи із 04.07.06 p.,  однак ОСОБА_1
із сином вже на той час набули права власності на житло.

Позивач,
посилаючись на  ст.  116 ЖК УРСР,
яка регулює порядок виселення наймача,
членів його сім'ї без надання іншого жилого приміщення,  зазначав,
що ОСОБА_1,  залишивши бездоглядною
квартиру,  порушує права інших мешканців
будинку,  однак доказів у підтвердження
застосування до відповідача заходів запобігання і громадського впливу,  суду не надано.

Також,
усупереч  ст.  154 ЖК УРСР позивач не надав доказів щодо
здійснення контролю за утриманням квартири ОСОБА_1.

Суд вважає безпідставними вимоги позивача про
відшкодування 3500 грн. збитків,  які
полягають у вартості матеріалів (а.с. 8): труби,  радіаторів,
ванної,  унітазу із бачком,  дверного полотна,  плити газової,  оскільки вказаними речами була упорядкована
квартира ОСОБА_1,  і приватизовані
безкоштовно разом із квартирою,  та через
ремонт на даний час демонтовані.

Таким чином,
позові вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати,  понесені позивачем відшкодуванню не
підлягають. На підставі викладеного та керуючись  ст.
ст. 10,  11,  60,
209,  212,  214-215 ЦПК України,   ст.
ст.  321 ч.2,  328,
345 ЦК
України,  суд -

ВИРІШИВ :

У задоволенні
позовних вимог Тростянецького міського голови ОСОБА_3 до ОСОБА_1,  треті особи виконавчий комітет Тростянецької
міської ради,  орган опіки та піклування
Тростянецької міської ради про визнання її разом із неповнолітнім сином ОСОБА_4
такими,  що втратили право користування
жилим приміщенням та стягнення збитків у розмірі 3500 грн. відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  або в порядку ч.4  ст.  2
95 ЦПК України.