Справа №2-1499 2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2007р.
Стахановський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Кузнецової М.Л. при секретарі Дибаль С.В. за участі позивача ОСОБА_1.
відповідача ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа ВДВС Стахановського міського управління юстиції Луганської
області, про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів в сумі
9356,20грн.,

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись до суду позивачка зазначила, що Рішенням
Стахановського міського суду Луганської області від 09.10.1989р. на її користь з відповідача було стягнуто аліменти у
розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача на утримання дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. народження до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий
лист перебуває на виконанні у ВДВС м.Стаханова Луганської області.

Згідно із довідкою ВДВС відповідач з 01.03.2004р. є
непрацюючим та виплату аліментів здійснює з порушенням встановлених строків. На
теперішній час сума заборгованості з аліментів становить 336,47грн. Зазначена
заборгованість виникла станом на 23.04.2007р. та не погашена до теперішнього
часу. До 01.03.2007р. заборгованість становила 4696,47грн. яка виникла за
період з 01.03.2004р. по 23.04.2007р.та погашалась частково 01.03.2007р.,
23.04.2007р. Згідно із висновком ТОВ „Аудит-Стаханов" сума пені за період з березня 2004р. по квітень 2007р.
становить 9356,20грн., суму якої позивачка просить стягнуть з відповідача.

В судовому засіданні позивачка на задоволенні позовних
вимог наполягала у повному обсязі, обгрунтувавши їх доводами, викладеними у
позові.

Відповідач надав письмові заперечення проти позову,
згідно з якими позовні вимоги вважає незаконними у зв'язку з тим, що позивачкою
при заявлені вимог не враховано строк позовної давності, який відповідно до
ст.258 ЦК
України для стягнення неустойки становить один рік. Тому
при вирішенні спору просить застосувати позовну давність в один рік. Крім того
зазначає, що просить суд врахувати те, що з березня 2004р. не працює, з березня
2004р. по березень 2005р. перебував на обліку у центрі зайнятості та утримував
допомогу з безробіття. 11.03.2005р. виплату допомоги було припинено, однак
роботи, яка б не була протипоказана йому за станом здоров'я йому запропонована
не була. Також просить врахувати стан його здоров'я, тому, що він перебуває на
диспансерному обліку у поліклініці у зв'язку із гіпертонічною хворобою, та має
постійно приймати лікування з цього приводу.

2

У
судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково в сумі
2000грн., та пояснив, що не оспорює факту наявності в нього заборгованості з
аліментів, які він сплачував позивачці не регулярно, однак на це були
об'єктивні причини, зокрема з березня 2004р. коли він був звільнений з
останнього місця роботи, він по березень 2005р. перебував на обліку у центрі
зайнятості, однак працевлаштуватись так і не зміг. Аліменти за період з 2004 по
2007р. не регулярно, але сплачував, коли мав таку можливість. Протягом 2007р.
погасив майже всю суму заборгованості. На життя заробляє виконанням тимчасових
робіт, однак влаштуватись на постійну роботу не має можливості у зв'язку із
станом свого здоров'я. Гроші, з яких погашав заборгованість з аліментів брав у
борг у знайомих та родичів на невизначений строк, та до теперішнього часу з ними
не розрахувався. Він є хворим на гіпертонію, у зв'язку з чим перебуває на
обліку у поліклініці, має постійно лікуватись. Всі ці обставини просив
врахувати при визначенні розміру неустойки.

Представник 3-ї особи в судове засідання не з'явився, про
причини неявки не повідомив.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у
справі в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Між сторонами склались правовідносини, які регулюються
Сімейним кодексом України.

Згідно із ст.196 СК України при виникненні заборгованості
з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від
суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може
бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника
аліментів.

Згідно із копією постанови суду м.Стаханов від
09.10.1989р. та довідки ВДВС м.Стаханова на користь позивачки з відповідача
стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. народження, у розмірі 1/4 частини усіх видів
заробітку з 04.10.1989р. і до досягнення дитиною повноліття, виконавий
лист перебуває на виконанні у ВДВС м.Стаханова, боржник аліменти сплачує не у
повному обсязі, та заборгованість станом на 01.03.2007р. становить 336,47 грн.
(а.с5,6). Згідно із зазначеною довідкою державного виконавця заборгованість
виникла з 01.03.2004р., аліменти сплачувались нерегулярно: 01.10.2004р. -
100грн.; 11.03.2005р. -100грн.; 01.07.2005р. - 100грн.; 01.10.2005р. - 100грн.;
01.12.2005р. -200 грн.; 01.02.2006р. -200грн.; 01.04.2006р. - 200грн.;
01.06.2006р. -300 грн.; 01.12.2006р. -300 грн.; 01.01.2007р. - 400грн.;
01.03.2007р. -1200грн.; 23.04.2007р. - 1160грн.

Згідно з аудиторським висновком про нарахування неустойки
(пені) на просторочену сплату аліментів з 01.03.2004р. по 30.04.2007р. сума
неустойки становить 9356,20грн. (а.с.7,8).

Згідно із копією трудової книжки відповідача останнього
звільнено з офіційного місця роботи 01.03.2004р., з 17.03.2004р. розпочато
виплату допомоги з безробіття, 11.03.2005р. виплату припинено (а.с.23-27).
Згідно із повідомленням Стахановського міського центру зайнятості населення
відповідач перебував на обліку з 10.03.2004р. по 21.03.2005р., йому було
запропоновано ряд вакансій, від яких він відмовився, за час перебування на
обліку йому було сплачено допомогу з безробіття на загальну суму 1466,18грн.,
аліменти не утримувались (а.с.43,44). Згідно із довідками Поліклінічного
відділення першої міської лікарні відповідач перебуває  на диспансерному обліку з  діагнозом
- гіпертонічна хвороба,
у звязку з чим приймає лікування, групу інвалідності не
встановлено (а.с.21,22,50).

Доводи відповідача щодо застосування позовної давності
суд до уваги не приймає з огляду на наступне. Відповідно до п.22 Пленуму
Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. передбачена ст.196 СК України
відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді
неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість
утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною
виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів
банком. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення
аліментів.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідач
дійсно не своєчасно, та не в повному обсязі сплачував аліменти за рішенням
суду, навіть перебуваючи на обліку у центрі зайнятості та отримуючи відповідну
допомогу. За таких обставин суд доходить висновку щодо наявності вини
відповідача у виникненні заборгованості з аліментів. Онак, суд бере до уваги
також і те, що із заборгованості, яка мала місце, а саме 4696,47грн., її значна
частина відповідачем погашена, і на момент звернення позивачкою до суду
становила 336,47грн. Також судом приймається до уваги матеріальний стан
відповідача, який на теперешній час не працює, та має не задовільний стан
здоров'я.

Виходячи з наведеного, та керуючись засадами
справедливості і розумності судочинства, яким має відповідати судове рішення,
суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково в сумі 3000грн.

Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України
підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задовОСОБА_3х вимог на
користь держави.

Керуючись ст.10,11,31,79,80,88,130,174,213,215
ЦПК України, ст. 196 Сімейного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. народження, не
працюючого,       який       мешкає       за
адресою:       м.Стаханов,
вул.Симферорольська, 43, на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати
аліментів в сумі 3000грн. Стягнути з ОСОБА_2:

· судовий збір у розмірі 51 (п'ятдесят одна) грн. на
користь держави.

· витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в сумі 30 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20-ти днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.