Справа
№ 2 -1989/2007 РІШЕННЯ
27 липня 2007 року Приморський
районний суд міста Одеси у складі: головуючого - судді Ільченко Н.А.
при секретарі             Шнуровенко
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди
звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення боргу в сумі 2 272,50 грн., що за курсом НБУ
станом на 30.01.2007р. еквівалентно 450 доларам США, та про відшкодування
моральної шкоди у розмірі 5 000 грн., вказуючи наступне.
25.08.2001р. ОСОБА_2, для своєї підприємницької діяльності, позичила в неї гроші в
сумі 3 000 доларів США, зобов'язавшись повернути борг у двотижневий строк з
моменту пред'явлення такої вимоги.
20.10.2001р., з її дозволу, її мати ОСОБА_4
передала через ОСОБА_3 гроші в сумі
1650 доларів США для ОСОБА_2
відповідачі позичили в неї гроші у загальній сумі 4 650 доларів США.
В подальшому відповідачі повернули їй гроші в сумі 4 200 доларів США, тобто частково повернули борг, а саме : 31.12.2002 р.
повернули 500 доларів США , 15.02.2004р. повернули 3 000
доларів США , і 21.03.2007р. повернули 700
В цей час залишок боргу відповідачів складає 450 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.01.2007р. еквівалентно
2 272,50 грн., але відповідачі ухиляються від повернення цього боргу.
боргу відповідачі завдали їй моральну шкоду, що пов'язано з тим, що вона
почувала себе приниженою через відмову відповідачів повернути їй борг навіть
коли вона потребувала операції, яка їй була життєво необхідна. До того ж, в
подальшому вона перенесла дві
нейрохірургічні операції (01.04.2003р. і 13.02.2004р.), що потягло встановлення
їй інвалідності 2 групи безстроково, а неповернення відповідачами боргу
позбавляє її можливості отримати якісне повноцінне лікування. Завдану моральну
шкоду вона оцінює у 5 000 грн.
позивач вимагає стягнути з відповідачів на її користь судові витрати у
загальному розмірі 1 030 грн., пов'язані зі сплатою нею витрат на ІТЗ розгляду
справи в сумі 30 грн. та за надані
адвокатом юридичні послуги в сумі 1 000 грн.
Позивач просила суд розглянути справу за її відсутності, про що надала суду
свою письмову заяву від 07.05.2007р., яка надійшла до суду 07.05.2007р.
Відповідач ОСОБА_2 підтвердила, що 25.08.2001р. вона позичила у ОСОБА_1 гроші в
сумі 3 000 доларів США, а
20.10.2001р. позичила у ОСОБА_1 гроші в сумі
1 650 доларів США, які були передані їй матір'ю
позивача ОСОБА_4, з дозволу ОСОБА_1, через ОСОБА_3, - але не визнала позов,
посилаючись, що позивач передала їй гроші у загальній сумі 4 650 доларів США
для здійснення ними сумісної підприємницької діяльності. При цьому вони домовились, що
з 3 000 доларів США, одержаних нею 25.08.2001р. від позивача, 2 000 доларів США
мають бути використані нею на придбання техніки (комп'ютерів) і 500 доларів США
- на оформлення ліценцій та ремонтні роботи, а 500 доларів США вона
зобов'язалася повернути ОСОБА_1 у двотижневий строк з дня пред'явлення
останньою такої вимоги. Крім того, між нею і
позивачем була досягнута
домовленість, згідно якої, у разі, якщо їх сумісна підприємницька діяльність
буде невдалою, то вона зобов'язується повернути ОСОБА_1 гроші в сумі 2 000 доларів США або, за бажанням останньої, передати їй на цю суму техніку
сумісна підприємницька діяльність не склалась, а позивач відмовилась отримати
комп'ютери, у зв'язку з чим вона повернула ОСОБА_1, за першою її вимогою, гроші у загальній сумі 4 200 доларів США, а саме: 31.12.2002 р. - 500 доларів США , 15.02.2004р. - 3 000 доларів США , і 21.03.2007р. - 700 доларів США.
звернула увагу суду на ту обставину, що 500 доларів з отриманих нею 25.08.2001р. від позивача грошей в сумі 3000 доларів США були витрачені нею на оформлення документів та
ремонт приміщення комп'ютерного клубу, тобто на організацію їх сумісної
підприємницької діяльності; до того ж, позивач склала письмову розписку від
21.03.2007р., в якої зазначила, що претензій до неї по борговим зобов'язанням
не має та відзиває даний позов з закриттям провадження у справі.
викладеного, ОСОБА_2 вважає, що вона повністю розрахувалася з позивачем.
Разом з тим, вона ніколи не заперечувала проти повернення ОСОБА_1 грошей в сумі 450
позивач вимагає від неї привезти гроші в м.Ізмаіл, тобто за місцем проживання
позивача. Проте через зайнятість вона не має можливості поїхати в м.Ізмаїл, у зв'язку з чим нею було запропоновано
позивачу приїхати до неї в м.Одесу та отримати гроші.
наявне в справі „Досудове попередження" від 10.03.2002р., на яке
посилається позивач, вона не отримувала.
ОСОБА_3 не визнав позов, вказуючи, що він лише передав гроші від позивача ОСОБА_1 відповідачу ОСОБА_2 та
просив розглянути справу за його відсутності, про що надав суду свою
матеріали справи, вислухавши відповідача ОСОБА_2 та допитавши свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6, суд доходить висновку, що позов
ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом установлено, що ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 гроші у загальній сумі 4
25.08.2001р. ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 гроші в сумі 3 000 доларів США, що підтверджується наданою позивачем суду письмовою розпискою (зобов'язанням)
ОСОБА_2 від 25.08.2001р. Відповідно до цієї розписки (зобов'язання) ОСОБА_2
зобов'язалася використати гроші в сумі 500 доларів США на оформлення ліцензій
та ремонт, а 2 000 доларів - на придбання техніки (комп'ютерів), з метою здійснення
з ОСОБА_1 сумісної підприємницької діяльності, а також зобов'язалася повернути
ОСОБА_1 або її матері ОСОБА_4 гроші в сумі 500 доларів США за першою їх вимогою
у двотижневий строк з дня пред'явлення позивачем такої вимоги, й за вимогою
позивача повернути гроші в сумі 2 000 доларів США або на цю суму техніку за
остаточною вартістю.
20.10.2001р. ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 гроші в сумі 1 650 доларів США. При цьому, з
відома та дозволу ОСОБА_1, її мати ОСОБА_4
передала вказану грошову суму ОСОБА_2
через ОСОБА_3, на підтвердження чого ОСОБА_3
видав ОСОБА_4 письмову розписку від 20.10.2001р., після чого ОСОБА_3 дійсно
передав ці гроші ОСОБА_2
обставини не заперечуються сторонами, що дозволяє суду зробити обгрунтований висновок відносно того, що ОСОБА_3
фактично не позичав гроші у ОСОБА_1, отже в нього не має боргових
зобов'язань перед позивачем.
Також судом установлено, що в подальшому ОСОБА_2 повернула ОСОБА_1 борг у
загальній сумі 4 200 доларів США, що підтверджується письмовими
доказами та не заперечується позивачем.
отримавши від ОСОБА_2 гроші в сумі 500 доларів США, 31.12.2002р. передав ці
гроші ОСОБА_4 для ОСОБА_1 у рахунок погашення
боргу ОСОБА_2, що підтверджується письмовою розпискою ОСОБА_4 від
В 2004 році ОСОБА_2 передала через ОСОБА_4 для ОСОБА_1 гроші у
загальній сумі 3 000 доларів США у рахунок погашення свого боргу, що підтверджується письмовою розпискою ОСОБА_4 від
А у березні 2007 року ОСОБА_2 через свою знайому ОСОБА_7 передала ОСОБА_1
гроші в сумі 700 доларів США у рахунок погашення свого боргу, що
підтверджується письмовою розпискою ОСОБА_1 від 21.03.2007р.
проти позову, відповідач ОСОБА_2 вказує, що вона позичила гроші у ОСОБА_1 для сумісної підприємницької
діяльності, а також, що 500 доларів США з одержаних нею 25.08.2001р. від
ОСОБА_1 грошей в сумі 3 000 доларів США вона
витратила на оформлення документів та ремонт приміщення, тобто на організацію
їх сумісної підприємницької діяльності, - але доказів на підтвердження
цих обставин, як цього вимагає ст.60 ЦПК України, суду не надала.
викладеного, суд доходить висновку, що на день розгляду справи залишок боргу
ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 складає 450 доларів США
, що за курсом НБУ на 30.01.2007р. еквівалентно 2 272,50 грн.
позовних вимог про відшкодування моральної шкоди позивач вказує, що через відмову відповідачів повернути
борг вона почувала себе приниженою та позбавлена можливості отримати
якісне повноцінне лікування.
ОСОБА_2 заперечує ці обставини, стверджуючи, що вона ніколи не відмовлялася повернути борг ОСОБА_1, в тому числі не відмовлялася повернути й залишок
боргу в сумі 450 доларів США,
що еквівалентно 2 272,50 грн., та за першою вимогою повернула позивачеві
борг у загальному розмірі 4 200 доларів США,
а неповернення нею залишку боргу в сумі 450 доларів США зумовлено тим,
що позивач вимагала від неї привезти гроші в м.Ізмаїл, тобто за місцем
проживання позивача, але вона, не маючи можливості поїхати в м.Ізмаїл у зв'язку
з зайнятістю, пропонувала позивачеві приїхати до неї в м.Одесу.
Вказані обставини в судовому засіданні повністю підтвердили свідки ОСОБА_5
спростувала зазначені доводи ОСОБА_2 та на підтвердження своїх доводів щодо відмови ОСОБА_2 повернути
борг, як цього вимагає ст.60 ЦПК України, доказів суду не надала.
Крім того, суд не бере до уваги посилання позивача на ту обставину, що нею
було направлено відповідачам „Досудове попередження" від 10.03.2005р. з
вимогою про повернення боргу, у зв'язку з тим, що це попередження складено від
імені кредитора ОСОБА_4 До того ж, в матеріалах справи відсутні докази про
отримання відповідачем ОСОБА_2 зазначеного
попередження, а остання стверджує, що вона не отримувала це
За таких обставин, суд вважає, що пред'явлені ОСОБА_1 позовні вимоги до ОСОБА_3
є безпідставними на необгрунтованими, а пред'явлені ОСОБА_1 позовні вимоги до
ОСОБА_2 в частині відшкодування моральної шкоди - є недоведеними.
Частково задовольняючи позов ОСОБА_1, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача
ОСОБА_2 на користь позивача документально підтверджені судові витрати в сумі
30,00 грн., пов'язані зі сплатою позивачем витрат на ІТЗ розгляду справи.
Крім того, суд
стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 227,25
витрат у розмірі 1 000 грн., пов'язаних зі сплатою юридичних послуг адвоката,
позивач документальних доказів суду не надала.
викладеного і керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,214-215 ЦПК України, ст.374
ЦК України (1963р.), ст.ст.1046, 1047, 1049, ч.1 ст.1167 ЦК України (2003р.) ЦК
України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 :
борг (позику) в сумі 2 272 ( дві
тисячі двісті сімдесят дві ) грн. 50 коп.
і судові витрати в сумі 30 (
тридцять ) грн. 00 коп.; а всього - 2 302 (дві тисячі триста дві) грн. 50 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд
м.Одеси шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги , з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.