УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

30 липня
2007 року                                                                                            м.  Донецьк

Колегія суддів
Апеляційного суду Донецької області

в складі:

Краснощокової
Н.С. ,  Шевченко В.Ю.,  Осипчук О.В.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  третя особа - Відділ паспортної,  реєстраційної та міграційної роботи
Шевченківського районного управління ГУ
МВС України в м.  Києві про усунення
перешкод у користуванні власністю,
зняття з реєстрації,  за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права користування житловим
приміщенням,  вселення,  відшкодування моральної шкоди,  за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 19 листопада 2004р. та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від
21 березня 2005р.,

встановила:

У лютому
2004р. ОСОБА_1 3вернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні власністю,  зняття з
реєстрації в квартирі АДРЕСА_1.

Зазначав,  що вказана квартира належить йому на праві
власності і складається із 2-х кімнат. Відповідачка - його колишня
дружина,  зареєстрована в квартирі з
1990р. і проживає у ній. Після розірвання шлюбу та одруження вдруге він не може
з новою сім'єю проживати у власній квартирі,
бо відповідачка відмовляється її звільняти. Порушуються його права
власника,  тому на підставі  ст.
ст.  48, 50 ЖК України позивач
просив    виселити відповідачку із
спірної квартири та зобов'язати третю особу зняти її з реєстрації у зазначеній
квартирі.

Справа
№33-ц - 1346 кс/ 2007р.                                                        Категорія
ЦП  11

Головуючий у
першій інстанції   Савицький О.А.

Доповідач
Краснощокова Н.С.

ОСОБА_2 звернулась
із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про

визнання права користування житловим приміщенням,  вселення,
відшкодування

моральної  шкоди.   Зазначала,
що          вона  з   дочкою   позбавлені
можливості

користуватись
житлом у спірній квартирі,  оскільки у
липні 2004р. позивач замінив замок вхідних дверей та переселився у квартиру
разом із новою сім'єю,  чим порушив їх
право на проживання.

Рішенням
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 19 листопада 2004р. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено,  зустрічний позов задоволено частково,  вселено ОСОБА_2 з неповнолітньою дочкою
ОСОБА_3 у спірну квартиру та стягнено з позивача на користь відповідачки в
рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 грн..

Ухвалою
Апеляційного суду м.  Києва від 21
березня 2005р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено,  рішення Шевченківського районного суду
м.  Києва від 19 листопада 2004р.
залишено без зміни.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові
рішення,  та направити справу на новий
судовий розгляд,  посилається на
порушення   судами норм матеріального і
процесуального права.

Згідно
із ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно
до вимог  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним,  вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального
права,  а доводи скарги їх висновків не
спростовують.

Відсутні
й передбачені  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судових рішень.

Ураховуючи
наведене,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332,  336,  337 ЦПК України,  колегія суддів Апеляційного суду Донецької
області

ухвалила:

Касаційну
скаргу    ОСОБА_1     відхилити.

Рішення
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 19 листопада 2004р. та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 21 березня 2005р.   залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.