№ 2 -1559 2007 рік
РІШЕННЯ

іменем України

27
листопада 2007 року                                                                                              м.  Зміїв

Зміївський
районний суд Харківської області в складі:

головуючого
судді Бережної Н.М.  при секретарі
Шелудько Т.М.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  третя особа Задонецька сільська
рада Зміївського району Харківської області про визнання часток у спільній
частковій власності на земельну ділянку,

встановив:

12.09.2007
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання часток у
спільній частковій власності на земельну ділянку,  посилаючись на те,  що відповідач по справі є його мамою,  на праві спільної часткової власності на
підставі договорів дарування від 23 вересня 1989 року,  посвідчених виконкомом Задонецької сільської
Ради народних депутатів Зміївського району Харківської області за реєстровими
номерами 50 і 52 та зареєстрованих в комунальному підприємстві „Зміївське бюро
технічної інвентаризації "Харківської області - реєстрова книга 5 за реєстровим
номером 482 - 04 грудня 2002 року,
належить по 1/2 частині житлового домоволодіння №2 з надвірними
будівлями,  що розташоване по АДРЕСА_1.

Відповідно
до вказаних часток ними було приватизовано земельні ділянки,  що знаходяться за цією адресою і їхні частки
у спільній частковій власності на земельні ділянки становлять по 1/2 частині.

Позивачу
23.05.2007 року,  а відповідачу
16.11.2005 року Задонецькою сільською радою на підставі рішення XII
сесії ХХІУ скликання Задонецької сільської ради від 14.05.2004 року було
видано Державні акти на право власності на земельну ділянку площею 0, 2500 га. у межах згідно з
планом - цільове призначення якої - будівництво і обслуговування жилого будинку
та господарських будівель і споруд і на земельну ділянку площею 0, 2384 га. у межах згідно з
планом,  цільове призначення якої -
ведення особистого селянського господарства. Кожному із них видані окремі
примірники Державного акту. Земельні ділянки розташовані по АДРЕСА_1. Раніше
поділ земельних ділянок не проводився і спору не було.

З метою
припинення спільної часткової власності сторони уклали договір про порядок
користування власності окремими приміщеннями та надвірними будівлями і
уточнення ідеальних часток між співвласниками. Відповідно до якого у власність
позивачу перейшла 3/4 частки домоволодіння,
а відповідачу 1/4 частка.

Під час
нотаріального посвідчення вказаної угоди питання щодо земельної ділянки
вирішено не було,  що потягло за собою
неконкретизованість,  невизначеність та
спір у володінні,  користуванні землею на
місцевості,  та невизначеність щодо
частки кожного у праві власності на земельну ділянку,  що була надана для будівництва і
обслуговування

жилого будинку та господарських будівель і споруд,  що в разі відчуження в подальшому створить
певні перепони. Тому,  ОСОБА_1 звернувся
з позовом до суду,  в якому просив
визначити за ним 3/4 частини на вказаній земельній ділянки,  а за відповідачкою 1/4 частину та виділити їх
в натурі за варіантом,  відповідно до
кадастрових планів землеволодіння зазначених в державних актах на вказану
земельну ділянку,  а саме земельну
ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку,  господарських будівель та споруд загальною
площею 0, 2500 га. розділити таким чином - позивачу виділити площу №1 у розмірі
0, 1837 га.,  а відповідачу площу №2 у
розмірі 0, 0663 га.         З земельної
ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,
2384 га. позивачу виділити площу №1 у розмірі 0, 1826 га.,  а відповідачу площа №2 у розмірі 0, 0558
га.,  оскільки рішення суду буде
підставою для видачі нових Державних актів на землю.

У
попередньому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні
вимоги,  посилаючись на обставини,  вказані в позовній заяві.

Відповідач
ОСОБА_2 в попередньому судовому засіданні визнала позовні вимоги,  просила розглянути справу у попередньому
судовому засіданні.

Виходячи
з наведеного суд вважає,  що рішення у
справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч. 4  ст.  130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст.  174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Ознайомившись
з матеріалами справи,  вислухавши
пояснення сторін,  суд дійшов наступного:

Як
слідує з матеріалів справи сторонам на праві спільної часткової власності на
підставі договорів дарування належало по 1/2 частині домоволодіння
АДРЕСА_1,  (а.с. 10).

Відповідно
до вказаних часток сторони приватизували земельні ділянки за вищевказаною
адресою площею 0, 2500 га.
у межах згідно з планом - цільове призначення якої - будівництво і
обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд,  площею 0, 2384 га. у межах згідно з планом,
цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства.
Кожному із них видані окремі примірники Державного акту. Земельні ділянки
розташовані по АДРЕСА_1,  (а.с.  16-25)

З метою
припинення спільної часткової власності сторони уклали договір про порядок
користування власністю окремими приміщеннями та надвірними будівлями і
уточнення ідеальних часток між співвласниками,
який був посвідчений 16.03.2007 року Гаврильєвим В.І.,  приватним нотаріусом Зміївського районного
нотаріального округу Харківської області,
та зареєстровано в реєстрі за номером 464. Відповідно до якого їх частки
у праві власності на домоволодіння змінилися таким чином: позивачу належить 3/4
частки домоволодіння,  а відповідачу 1/4
частини цього домоволодіння,  (а.с.  8, 9, 14, 15).

Відповідно
до  ст.
377 ЦК України,  до особи,
яка придбала житловий будинок,
будівлю або споруду переходить право власності на земельну ділянку,  на якій вони розміщені,  без зміни її цільового призначення,  у розмірах встановлених договором.

Якщо
договором розмір земельної ділянки не визначено,  до набувача переходить право власності на ту
частину земельної ділянки,  яка зайнята
житловим будинком,  будівлею або
спорудою,  та на частину земельної
ділянки яка є необхідною для її обслуговування.

Вищезазначеним
договором розмір земельних ділянок не визначений. Право власності позивача в
домоволодінні збільшилося на 1/4 частину і становить 3/4 частини,

відповідно
перейшло і право власності на землю,  яке
повинно становити 3/4 частини спірних земельних ділянок. Відповідач проти цього
не заперечувала.

В
зв'язку з наведеним сторонам необхідно визначити частки у спільній частковій
власності на спірні ділянки,  в зв'язку з
укладенням нотаріального договору та уточненням ідеальних часток між
співвласниками у домоволодінні за вказаною адресою таким чином: визнавши за
позивачем 3/4 частини,  залишивши за
відповідачем 1/4 частину земельних ділянок.

Враховуючи,  що право спільної часткової власності в
домоволодінні вже припинено,  то з метою
припинення права спільної часткової власності в земельних ділянках можливо
розділити їх з урахуванням змінених частин за варіантом відповідно до
узгодження сторонами меж земельних ділянок,
зазначених у Державних актах на право власності на земельні
ділянки,  оскільки такий варіант є
прийнятним до сторін.

Керуючись
ст.
ст.  152,  158,
160 Земельного Кодексу України,   ст.
ст.  355,  356,
357,  358,  360,
367,  373,  377,
378 ЦК України,   ст. 3 ЦПК України,  суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Виділити
ОСОБА_1 на праві приватної власності з земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд загальною площею 0, 2500 га. площу №1 у
розмірі 0, 1837 га.,  з земельної ділянки
для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0, 2384 га.
виділити площу №1 у розмірі 0, 1826 га.

Виділити
ОСОБА_2 на праві приватної власності з земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд загальною площею 0, 2500 га. площу №2 у
розмірі 0, 0663 га.,  з земельної ділянки
для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0, 2384 га.
виділити площу 0, 0558 га.

Перерозподілити
частки у спільній частковій власності на земельні ділянки,  розташовані по АДРЕСА_1 площею 0, 2500 га.
для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель і
споруд,  та площею 0, 2384 га. для
ведення особистого селянського господарства визнавши за ОСОБА_1 право приватної
власності замість 1/2 частини земельних ділянок - 3/4 частини вказаних
земельних ділянок,  за ОСОБА_2 замість
1/2 частини -1/4 частина вказаних земельних ділянок.

Рішення
може бути оскаржено шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10
днів з дня його проголошення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду
через суд першої інстанції,  який ухвалив
оскаржене судове рішення.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана у
встановлений строк,  рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку.

У разі
подання апеляційної скарги,  рішення якщо
його не скасовано,  набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.