Справа № 2- 3869/07
РІШЕННЯ

іменем України

11.12.2007 року Дніпровський районний суд м.  Херсона у складі:

головуючого судді                                                                       Решетова
В.В.,

при секретарі                                                                               Довгої
Л.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  треті особи - Орган
опіки та піклування виконавчого комітету Дніпровської районної ради м.  Херсона,
приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4
про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без
реєстрації шлюбу,  визнання договору
купівлі-продажу недійсним,  визнання
права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  треті особи - Орган опіки та піклування
виконавчого комітету Дніпровської районної ради м.  Херсона,
приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання особистою власністю майна,
набутого за час окремого проживання,
визнання договору купівлі-продажу дійсним

ВСТАНОВИВ:

ПозивачкаОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на
те,  що в 1996 році вона познайомилася з
відповідачем,  який є громадянином
Туреччини,  а з 1997 року вони стали
разом проживати,  вести спільне
господарство,  мали спільний бюджет,  а після народження дітей займалися спільним
їх вихованням.  У травні 2005 р.
ОСОБА_2залишив її з дітьми та переїхав на інше місце проживання. Крім
того,  за час проживання однією сім'єю
без реєстрації шлюбу вони у 2004 р. придбали квартиру АДРЕСА_1,  яку було оформлено на ім'я ОСОБА_2. 29 квітня
2004 р. вона разом з чоловіком та дітьми вселилися до спірної квартири та
зареєстрували місце проживання. У травні місяці 2005 р. ОСОБА_2залишив сім'ю та
переїхав до іншого місця проживання. Крім того 29.09.2005 року ОСОБА_2спірну
квартиру продав ОСОБА_3 без згоди позивачки та із значним порушенням
законодавства,  оскільки порушують її
права як співвласника даної квартири та права неповнолітніх дітей,  адже вони втратили своє єдине місце
проживання та можуть залишитись без житла взагалі. Просила суд встановити факт
проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу з 1997р. по
травень 2005р.; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1
укладеного 29.09.2005р. між ОСОБА_2та ТОСОБА_3,
посвідченим Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального
округу ОСОБА_4
та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданніОСОБА_1 свій позов підтримала,  мотивуючи тим,  що між нею та ОСОБА_2склалися добрі
стосунки,  у 1997 р. вони вирішили проживати
разом.  ІНФОРМАЦІЯ_1 р. у них народився перший син - ОСОБА_5,
а ІНФОРМАЦІЯ_2 р. народився другий син -ОСОБА_6. Під час проживання
однією сім'єю вони займались спільним вихованням дітей,  мали спільний сімейний бюджет,  позивачка займалась домашнім господарством та
працювали разом на підприємстві відповідача.

В судовому засіданні ОСОБА_2з позовомОСОБА_1 не погодився,  та заявив зустрічній позов про визнання
особистою власністю майна,  набутого за
час окремого проживання та про визнання договору купівлі-продажу дійсним.  Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,  ОСОБА_2посилається на ту обставини,  що він не мав наміру створювати сім'ю
зОСОБА_1 Також пояснив,  що на його думку
стосунки між ним таОСОБА_1 не носили характер сімейних,  про що він неодноразово заявляв
останній,  а навпаки між ними не існувало
ніяких стосунків,  які вказують на повагу
та любов один до одного,  вони ніколи не
вели сумісного господарства,  і кожен з часу
знайомства та до цього часу вів окреме особисте життя. Також
ОСОБА_2пояснив,  що дітей відОСОБА_1 він
не бажав,  хоча із поваги до своєї
релігії займався їх вихованням.

Відповідач по первісному позову ОСОБА_3та його представник по нотаріальній
довіреності позовні вимогиОСОБА_1 не визнали,
із зустрічним позов ОСОБА_2 підтримують,
та просили задовольнити їх у повному обсязі.

Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Дніпровської
районної ради м.  Херсона вважає заявлені
позовні вимогиОСОБА_1 законними та обгрунтованим,  із зустрічним позовом не погодилась.

Вислухавши пояснення сторін,
свідків,  дослідивши матеріали
страви,  суд вважає,  що первісний позовОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
третя особа - Органу опіки та піклування виконавчого комітету
Дніпровської районної ради м.
Херсона,  підлягає
задоволенню,  а зустрічний позов ОСОБА_2
до

ОСОБА_1 ,  третя особа - Органу опіки
та піклування виконавчого комітету Дніпровської районної ради м.  Херсона,
необгрунтований та задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,  що
згідно свідоцтва про народження,
виданого міським відділом РАГС м.
Херсона,  актовий записНОМЕР_1та
свідоцтва про встановлення батьківства від 08.07.1998 p.,  виданого міським
відділом РАГС м.  Херсона,  актовий запис № 49, ОСОБА_1 та ОСОБА_2є
батьками - ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження,  а також ОСОБА_6,  ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,  що підтверджується свідоцтвом про народження
дитини,  виданого відділом реєстрації
актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції,  актовий запис НОМЕР_2

Відповідно до довідки № 584 від 29.10.2007 р. виданої Садівською сільською
Радою,  Білозерського району Херсонської
області,  ОСОБА_2з 29.08.2000р. по
30.04.2004 р. проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2- по місцю
проживання матері позивачки ОСОБА_18

Станом на 21.02.2005 р. за адресою: АДРЕСА_1,  проживали 4 чоловіка:ОСОБА_2,  ОСОБА_1 ,
діти - ОСОБА_5 та ОСОБА_6,  що
підтверджується Довідкою про склад сім'ї № 39 від 21.02.2005 p.,  виданої ЖБК «Восход».

Згідно довідки про склад сім'ї № 37 від 26.02.2007 р. виданої ЖБК
«Восход»,  до складу сім'ї наймача
житлового приміщення спірної квартириАДРЕСА_1, ОСОБА_1 входять ОСОБА_2та діти -
ОСОБА_5,  ОСОБА_6

Суд критично відноситься до показань свідків ОСОБА_7.,  ОСОБА_8., ОСОБА_9, ОСОБА_10.,  ОСОБА_11.,
ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зі сторони ОСОБА_2,
оскільки вони спростовуються сукупністю наявних у справі письмових
доказів та послідовними показами допитаних у якості свідків ОСОБА_14.,  ОСОБА_15., ОСОБА_16.,  ОСОБА_17.,
ОСОБА_18 та ОСОБА_19.,  які
пояснили,  що ОСОБА_2таОСОБА_1 проживали
однією сім'єю,  спільно займались
вихованням дітей,  мали взаємні права та
обов'язки.ОСОБА_1 доглядала за дітьми та займалась веденням домашнього
господарства,  ОСОБА_2займався власною
справою,  є засновником та директором
приватної фірми,  де також
працювалаОСОБА_1,  яка відповідала за
касу підприємства. Тим самим свідки підтвердили факт фактичного проживання
сторін однією сім'єю.

Судом встановлено,  що 29.09.2005 р.
між ОСОБА_2та ОСОБА_3,  був укладений Договір
серії ВСЕ № 046573 від 29.09.2005 р. купівлі-продажу квартириАДРЕСА_1 та
посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4,  за реєстровим №
5447. Договір купівлі-продажу 02.11.2005 р. було зареєстровано в Херсонському
ДБТІ,  згідно Витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно.

У відповідності до ч. 1  ст.  74 СК України,  якщо жінка та чоловік проживають однією
сім'єю,  але не перебувають у шлюбі між
собою,  майно,  набуте ними за час спільного проживання,  належить їм на праві спільної сумісної
власності,  якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними. Виходячи з даного положення суд вважає за
необхідне визнати недійсним Договір купівлі-продажу серії ВСЕ № 046573 від
29.09.2005 p.,  посвідченим приватним нотаріусом Херсонського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
за реєстровим № 5447. Оскільки встановлено,  що квартира АДРЕСА_1була набута
ОСОБА_2таОСОБА_1 за час їх спільного проживання,  та належала їм на праві спільної сумісної
власності. Згідно ч. 2  ст.  74 СК України на майно,  що є об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка,  які не
перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі,  поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
Стаття 60 та частина 1 статті 70 СК України наголошують,  що майно,
набуте подружжям за час шлюбу,
належить їм на праві спільної сумісної власності і у разі його поділу
частки дружини та чоловіка є рівними. За таких обставин право власності на 1/2
частину спірної квартири АДРЕСА_1 має бути визнано заОСОБА_1,  оскільки квартира набута ОСОБА_2таОСОБА_1,  за час їх спільного проживання,  та належала їм на праві спільної сумісної
власності,  при цьому частки квартири є
рівними.

Згідно ч. 2  ст.  369 ЦК України розпоряджання майном,  що є у спільній сумісній власності,  здійснюється за згодою всіх співвласників. У
разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним
майном вважається,  що він вчинений за
згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо
розпорядження спільним майном,  який
підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації,  має бути висловлена письмово і нотаріально
посвідчена. Як встановлено судом та не оспорюється відповідачами ОСОБА_2та
ОСОБА_3
письмової,
нотаріально посвідченої згодиОСОБА_1 під час посвідчення правочину купівлі-продажу
спірної квартири не було оформлено.

Крім того,  статті 17 та 18 Закону
України "Про охорону дитинства" встановлюють,  що діти - члени сім'ї власника жилого
приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з
власником,  а батьки або особи,  які їх замінюють,  не мають права відмовлятися від належних
дитині майнових прав,  здійснювати
розподіл,  обмін,  відчуження житла.

Відповідно до  ст.  203 ч.б ЦК україни,  правочин,
що вчиняється батьками (усиновлювачами),
не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх,  неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до  ст.  203 ЦК
України зміст правочину не може суперечити цьому
Кодексу,  іншим актам цивільного
законодавства,  а також моральним засадам
суспільства. Частиною 1 статті 215 ЦК України
передбачено,  що підставою недійсності
правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами)
вимог,  які встановлені частинами першою
- третьою,  п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Даний договір кулівлі-продажу прямо порушує гарантовані
праваОСОБА_1,  як власника Уг частини
АДРЕСА_1,

На підставі викладеного та керуючись
ст.  ст. 10, 11, 60, 212, 213 ЦПК
України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  треті особи - Орган
опіки та піклування виконавчого комітету Дніпровської районної ради м.  Херсона,
приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без реєстрації
шлюбу з 1997 року по травень місяць 2005 р.

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу квартириАДРЕСА_1 укладеного
29.09.2005 р. між ОСОБА_2та ОСОБА_3,  посвідченим Приватним нотаріусам Херсонського міського нотаріального округу
ОСОБА_4

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  треті особи - Орган опіки та піклування
виконавчого комітету Дніпровської районної ради м.  Херсона,
приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4,  - відмовити за
необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 130 грн. судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Херсонської області через суд першої інстанції,  шляхом подачі,  у десятиденний строк з дня проголошення
рішення,  заяви про апеляційне оскарження
і подання після цього на протязі двадцяти днів,
апеляційної скарги,  з поданням її
копії до суду апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.