Справа
№ 2-7536'07 РІШЕННЯ
30 серпня 2007 року Приморський
районний суд м. Одеси в складі: головуючого - судді Шенцевої О.П., при секретарі Ющенко
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської
міської ради, третя особа: ЖЕУ «Ренесанс ЛТД» про визнання права
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради, у якому проси
ті, визнати за ним право власності на нежиле приміщення площею 63 кв.м,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.
У судовому
засіданні позивач підтримав позов пояснивши суду, що він с орендатором нежитлового складського приміщення за адресою: АДРЕСА_1.
Договір оренди був укладений між ним та ЖЕУ «Ренесанс ЛТД» 21.02.1997 року. Він
в приміщенні за свій рахунок зробив ремонтні роботи, так як приміщення було в
поганому стані і використанню не підлягало.
Жителі будинку не заперечують проти визнання за ним права власності.
Просить позов задовольнити.
Одеської міської ради в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що Одеська міська рада є власником
нежитлового приміщення, і лише власник майна має право розпоряджатися своїм
майном. Представник вважає, що визнання права власності на спірний
об'єкт порушує право Одеської міськради як власника, у зв'язку з чим у позові
третьої особи - ЖЕУ «Ренесанс ЛТД» в судове засідання не з'явився, але надав до
суду заяву, у якої просить розглянути справу за відсутність представника ЖЕУ.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню за наступних підстав:
Судом
встановлено, що відповідно до договору оренди, укладеного між ОСОБА_1 та ЖЕУ
«Ренесанс ЛТД», ОСОБА_1 є орендатором нежилого приміщення площею 63 кв.м,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
За час оренди ОСОБА_1 в нежитловому приміщенні, зробив ремонтні роботи, так
як приміщення було в поганому стані і використанню
2 ст. 382 Цивільного кодексу України, власникам квартири у дво-або багатоквартирному житловому будинку належать
на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні
конструкції будинку, механічне електричне, сантехнічне та інше обладнання за
межами або в середині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які
призначенні для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також
власників не житлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.
Відповідно до п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного
житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків є
співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів
зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах,
пов'язаних з утриманням будинку і ирибудинкової території відповідно до своєї
частки у майні будинку. Допоміжні приміщення
(кладовки, сараї і т. ін.) передаються у
власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не
Положенням пункту 2 статті 10 дано офіційне тлумачення згідно з Рішенням Конституційного
Суду України від 02.03.2004 р. по справі № 4-рп/2004, згідно з яким
приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. ін.)
передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією
ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження
права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема
створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього,
а питання щодо згоди співвласників
допоміжних приміщень на вчинення будь-яких дій стосовно допоміжних приміщень
вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.
власності на всі допоміжні приміщення будинку, в тому числі і на спірні приміщення,
належить саме всім власникам квартир будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1. Це право власності при цьому
згідно до наведених вище правових норм не потребує будь-якого
додаткового посвідчення або оформлення. У відповідності зі ст.ст. 364 і 370
Цивільного кодексу України співвласник має право па виділ в натурі частки із
майна, що є у спільній сумісній власності.
Як вбачається з письмової згоди всіх мешканців будинку АДРЕСА_1, вони, як
співвласники приміщень у будинку не заперечують проти виділу спірної-о
приміщення в приватну власність позивача. Таким чином, угода між співвласниками
та позивачем, щодо виділу спірного нежилого приміщення
в приватну власність ОСОБА_1 не суперечить вимогам закону.
Цивільного кодексу України передбачено непорушність права власності. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Таким чином, суд
приходить до висновку, що виділ спірного нежилого приміщення в приватну
власність ОСОБА_1 не порушує права мешканців будинку, яки є співвласниками
приміщення і відповідає чинному законодавству, тому необхідно визнати за позивачем право власності на нежиле приміщення
площею 63 кв.м, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1.
Керуючись ст.ст. 321, 382 Цивільного кодексу України, ст. 48 Закону України
„ Про власність", ст. ст. 10,11,60, 62, 130, 212 - 215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, ст. 10 Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду», Рішенням Конституційного Суду України від
02.03.2004 р, .суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
ОСОБА_1 право власності на нежиле приміщення
площею 63 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.
Рішення може
бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через Приморський районний
суд м. Одеси шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.