Справа № 2 - 248/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

10 серпня 2007 року                              Любомльський
районний суд Волинської області в

складі головуючого - судді ЧИ Ш ІЯ С.С. при секретарі СЕМЕНЮККМ. з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повер­нення позики,

встановив:

У суд з позовом звернулась ОСОБА_1,
яка просить постановити рішення про стяг­нення з ОСОБА_21500 гривень боргу за договором позики та
витрати по справі. Вимоги обґрунтувала тим, що 01.01.2007 року відповідач зобов'язався повернути їй
вказану суму. Строк повернення відповідною
розпискою не встановлений, тому 20.04.2007 року звернулась до відповідача з вимогою про виплату
боргу в зо-денний термін. Однак в добровільному поряд­ку він отримані кошти не повертає.

В судовому засіданні позивачка свої
вимоги підтримала.

Відповідач належним чином був
сповіщений про розгляд справи, але в судове не з'явився, заперечень не надав,
про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не спові­стив. У зв'язку з наведеним суд за
згодою позивачки ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів.

2

Позивачка в судовому засіданні
пояснила, що позичила відповідачу без визначення дати повернення 1500 гривень.
У квітні цього року звернулась до нього з вимогою повернення кош­тів, однак відповідач, незважаючи і
на письмову вимогу, позичені гроші не повертає.

Аналізом доказів по справі суд
встановив наступні фактичні обставини.

Згідно із розпискою ОСОБА_2 від
10.01.2007 року він зо­бов'язався повернути позивачці 1500 гривень без
зазначення дати повернення.

Згідно письмовою вимогою та
поштовим повідомленням 23.04.2007 року відповідач отримав листа позивачки, де вона вимагає повернути
позичені 1500 гривень, надала номер свого
мобільного телефону для зв'язку.

Таким чином, по справі встановлено,
що пояснення позивачки про надання відповідачу позики та направлення у квітні
2007 року письмової вимоги про їх повернення об'єктивно під­тверджені.

Згідно із ст.1046 ЦК України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових ко­штів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду
та такої ж якості.

Згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві по­зику (грошові кошти у такій самій сумі або речі,
визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк пове­рнення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути по­вернена позичальником протягом
тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, а за відсут­ності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що зви­чайно
ставляться.

Враховуючи встановлені фактичні
обставини справи та відповідні норми закону, суд вважає, що позовні вимоги по суті підлягають повному задоволенню.

Згідно зі ст.88 ЦПК України судові
витрати у формі держмита та витрат на інфор­маційно-технічне забезпечення слід покласти на відповідача.

Оскільки позивачкою не подано
документального підтвердження витрат на оплату юридичної допомоги, на підставі ст.88 ЦПК України
у стягненні судових в цій частині слід відмовити.

Отже, позовні вимоги в їх сукупності
підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212,
213 ЦПК України, на підставі cm.cm.526, 1047, 1049 ЦК України суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1500(одну тисячу
п'ятсот) гривень по договору позики, та 51 (п'ятдесят одну) гривню судового
збору та зо(тридцять) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення
справи.

У стягненні витрат на правову допомогу відмовити.

3

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти дні:- з дня отримання його копії. На заочне рішення може бути
подана апеляція в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеля­ційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була по­дана у 20-денний строк, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку.

Уразі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної си­ли після розгляду справи апеляційним судом.

Протягом ю днів з дня проголошення
рішення може бути подано заяву про його апеля­ційне оскарження. Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після по­дання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються апеляційному суду Волинської області через Любомльський районний суд.