Справа №2-7733/07
РІШЕННЯ
Іменем України

11 грудня 2007 року Рівненський
міський суд Рівненської обл
асті
в складі:
головуючого - Музичук Н.Ю.
при секретарі - Поліщук С. М.

за участю представника поз
ивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Р
івне справу за позовом ОСОБ
А_2 до приватного підприємц
я ОСОБА_3 про зобов»язання
розірвання трудового догово
ру, виплати вихідної допомог
и при звільненні та виплати к
оштів за період тимчасової н
епрацездатності, стягнення к
омпенсації за час вимушеного
прогулу, компенсації за неви
користану відпустку, компенс
ації за додаткову відпустку
матері і моральної шкоди,

встановив:

В серпні 2007 року в суд надійш
ла позовна заява ОСОБА_2 д
о приватного підприємця ОС
ОБА_3 про зобов»язання розі
рвання трудового договору ві
д 11 жовтня 2005 року про прийнятт
я на роботу помічником кухар
я, зареєстрованого Рівненськ
им міським центром зайнятост
і за №18758, у відповідності до ч.3 с
т. 38 КЗпП України.
В листопаді 2007 року позовні в
имоги ОСОБА_2 доповнені ви
могами про стягнення з ОСОБ
А_3 заробітку за час вимушен
ого прогулу із 17 липня 2007 по 31 жо
втня 2007 року на 1460 грн., стягненн
я компенсації за невикориста
ну відпустку при звільненні
в сумі 614 грн., стягнення компен
сації за додаткову відпустку
матері двох дітей в сумі 179 грн
., зобов»язання до оплати лист
ка тимчасової непрацездатно
сті за березень 2006 року на суму
55 грн., зобов»язання до виплат
и вихідної допомоги при звіл
ьненні на суму 770 грн., стягненн
я моральної шкоди на суму 1000 гр
н.
Письмових заперечень відп
овідача по суті позову не над
ійшло.
Позивач та його представн
ик за усною заявою підтримал
и позовні вимоги в суді, збіль
шивши розмір позовних вимог,
у зв»язку зі збільшенням пер
іоду вимушеного прогулу з ур
ахуванням мінімальної зароб
ітної плати, станом на час роз
гляду справи до 2270 грн., в решті
підтримали їх без зміни. Пояс
нли, що у зв»язку з неправомір
ним відстороненням відповід
ачкою ОСОБА_3 позивачки ві
д роботи, незадоволенням нео
дноразових заяв про розірван
ня трудової угоди за згодою с
торін, рішенням Рівненського
міського суду від 17 липня 2007 ро
ку, яке вступило в законну сил
у 04.10.2007 року, зобов»язано відпов
ідачку допустити позивачку д
о виконання обов»язків згідн
о договору, оплатити час виму
шеного прогулу, у зв»язку з не
законним відстороненням і мо
ральну шкоду. По даний час ріш
ення суду від 17.07.2007 року в справ
і 2-7198 між сторонами не виконане
, в тому числі не виплачені стя
гнуті судом кошти. У цьому зв»
язку, наполягають на розірва
нні трудової угоди у відпові
дності до ч.3 ст. 38 КЗпП України,
стягненні коштів за вимушен
ий прогул, який продовжуєтьс
я по даний час, та інших виплат
, згідно розрахунку. Пояснили
, що неправомірними діями від
повідача заподіяна моральна
шкода позивачу, як матері дво
х неповнолітніх дітей, яка не
працює фактично 1, 5 року, не пер
ебуває на обліку в центрі зай
нятості, потребує коштів, в то
му числі на лікування і утрим
ання дітей, затрачує додатко
ві зусилля на захист порушен
их своїх прав, в той час, як має
займатись своїми дітьми. Про
сять задовольнити позовні ви
моги з урахуванням уточнень
їх в суді.
Відповідачка ОСОБА_3 по
зовні вимоги ОСОБА_2 визна
ла частково. Суду пояснила, що
з рішенням Рівненського міс
ького суду від 17.07.2007 року вона н
е згідна, оскаржила в касацій
ному порядку. Без її вини скла
лась ситуація щодо позивачки
, коли колектив не погоджував
ся з нею працювати. Виконання
рішення суду, яке вступило в з
аконну силу, стало неможливи
м у зв»язку з закінченням 30.06.2007
року строку договору оренди
приміщення, продажем обладна
ння, припиненням функціонува
ння кафе «Вечірнє» та зайнят
тя її підприємницькою діяльн
істю, а також відсутністю гот
івкових коштів для проведенн
я розрахунку з позивачкою ст
аном на даний час, як вони того
вимагають. В даній ситуації, в
она визнає та погоджується н
а припинення трудового догов
ору із ОСОБА_2 у відповідн
ості із ч.3 ст. 38 КЗпП України із
зобов»язанням виплати вихід
ної допомоги, на виплату комп
енсації за чергову та додатк
ову відпустки позивачки за ш
естимісячний період фактичн
ої її роботи, на оплату

лікарняного листка за бере
зень 2006 року, який не був їй над
аний для оплати. Заперечує об
ґрунтованість та законність
вимог про оплату вимушеного
прогулу за період від 17 липня
2007 року до ухвалення судового
рішення в даній справі та стя
гнення моральної шкоди з тих
підстав, що трудова книжка по
зивачки їй не надавалась, зап
иси в трудову книжку ОСОБА_
2 нею не вносились і знаходж
ення такої на руках позивачк
и не перешкоджало їй працевл
аштуватись та отримувати зар
обітну плату, заперечує її ви
ну в порушенні трудових прав
позивачки, яка не погодилась
на звільнення без виплати ко
штів, свої моральні та фізичн
і страждання від дій позивач
ки вважає більшими. Просить в
ідмовити в задоволенні позов
них вимог.
Оцінюючи пояснення сторін
, досліджені надані в справі д
окази, матеріали цивільної с
прави №2-7198/2007 з рішенням Рівненс
ького міського суду від 17 липн
я 2007 року між сторонами, встано
влені обставини та наслідки,
суд прийшов до висновку, що по
зовні вимоги підлягають до ч
асткового задоволення за так
их підстав.
Встановлено сукупністю до
сліджених в справі доказів, щ
о 11 жовтня 2005 року між сторонам
и в особі приватного підприє
мця ОСОБА_3 та фізичною ос
обою ОСОБА_2 укладений тру
довий договір про безстроков
е виконання роботи помічника
кухаря згідно графіка з міні
мальною заробітною платою та
щорічною відпусткою тривалі
стю 24 дні, який зареєстрований
Рівненським міським центром
зайнятості за№ 18758 від 11.10.2005 року
.
Згідно рішення Рівненсько
го міського суду від 17 липня 2007
року між сторонами в справі №
2-7198/2007, яке вступила в законну си
лу, згідно рішення колегії су
ддів судової палати у цивіль
них справах апеляційного суд
у Рівненської області від 04.10. 2
007 року, встановлено, що 01 квітн
я 2006 року відповідачка незако
нно, всупереч положенням ст. .4
6 КЗпП України, відсторонила п
озивачку від роботи, внаслід
ок чого повинна оплатити сер
едній заробіток за час вимуш
еного прогулу, відповідно до
ст. , 235 КЗпП України. Цим же ріше
нням суду за період із 01.04.2006 рок
у до дня ухвалення рішення ст
ягнуто на користь позивачки
4809, 88 грн. середнього заробітку
та моральна шкода. Інших будь
-яких стягнень на користь поз
ивачки не проводилось.
У відповідності до ст. 61 ЦПК У
країни, обставини, встановле
ні судовим рішенням в цивіль
ній справі, що набрало законн
ої сили, не доказуються при ро
згляді інших справ, у яких бер
уть участь ті самі особи або о
соба, щодо якої встановлено ц
і обставини.
З пояснень сторін в суді без
спірно встановлено, що рішен
ня суду в справі №2-7198/2007 по даний
час не виконане, питання розі
рвання трудової угоди між ст
оронами не вирішене, перекон
ливі належні допустимі доказ
и незалежних від відповідачк
и чи поважних причин такого п
рогулу суду не надані відпов
ідачем, таким чином строк вим
ушеного прогулу позивачки по
вині відповідачки продовжує
ться із 17 липня 2007 року по 11 груд
ня 2007 року, та підлягає оплаті з
а нормами чинного законодавс
тва, ст. . 235 КЗпП України, з розра
хунку мінімальної заробітно
ї плати на загальну суму 2270 грн
.
За наведених обставин, з ура
хуванням встановлених рішен
ням суду незаконного відстор
онення від роботи, невиплати
заробітної плати за час виму
шеного прогулу, яке продовжу
ється по даний час, є порушенн
ями зобов»язань роботодавця
трудового договору між стор
онами та положень ст. 21 КЗпП Ук
раїни, стосовно змісту трудо
вого договору і зобов»язань
власника в ньому, суд вважає о
бгрунтованими та доведеними
вимоги позивачки в частині з
обов»язання ОСОБА_3 до роз
ірвання трудового договору і
з ОСОБА_2 на підставі ч.3 ст.
38 КЗпП України, за власним баж
анням у зв»язку з порушенням
трудового законодавства та
умов трудового договору робо
тодавцем, з виплатою вихідно
ї допомоги в порядку ст. .44 КЗпП
України.
У відповідності до положен
ь ст. . 238 КЗпП України, при розгл
яді трудових спорів у питанн
ях про грошові вимоги, крім ви
мог про виплату заробітної п
лати за час вимушеного прогу
лу або різниці в заробітку за
час виконання нижче оплачув
аної роботи, орган який розгл
ядає спір має право винести р
ішення про виплату працівник
ові належних сум без обмежен
ня будь-яким строком.
Відповідно до ст. 83 КЗпП Укра
їни, у разі звільнення праців
ника йому виплачується грошо
ва компенсація за всі невико
ристані ним дні щорічної від
пустки, а також додаткової ві
дпустки працівникам, які маю
ть дітей.
Оскільки, як встановлено з п
ояснень і досліджених доказі
в, за період роботи позивачки
із 11 жовтня 2006 року по 01 квітня 200
7 року оплачувана щорічна та д
одаткова відпустка їй не над
авалась і грошова компенсаці
я за такі відпустки не стягув
алась, вимоги позивачки в цій
частині підлягають до задов
олення на стягнення компенса
ції саме за відпрацьований п
еріод, що становить відповід
но 307 грн. за щорічну та 89 грн. за
додаткову відпустку.

Листок непрацездатності С
ерії 26275 № 048124, виданий Рівненськ
ою дитячою
поліклінікою №3 позивачці
ОСОБА_2 за період із 21.03. по 31.
03 2006 року безспірно підлягає до
оплати із коштів соціальног
о страхування, а вимоги в част
ині зобов»язання відповідач
ки, як роботодавця, забезпече
ння оплати періоду тимчасово
ї непрацездатності підлягаю
ть до задоволення.
Оцінюючи вимоги позивачки
про відшкодування моральної
шкоди, у відповідності до пол
ожень ст. . 337-1 КЗпП України, з ура
хуванням часткового задовол
ення заявлених за тих же підс
тав таких вимог за рішенням к
олегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляці
йного суду Рівненської облас
ті від 04.10. 2007 року, відсутності д
оказів, підтверджуючих морал
ьні страждання позивачки, ві
дсутності доказів неправомі
рних дій відповідачки, які б п
ерешкоджали працевлаштуван
ню позивачки за період із 01.04. 2006
року та забезпечення заробі
тної плати для утримання себ
е і дітей при наявності трудо
вої книжки в її розпорядженн
і, суд вважає такі вимоги безп
ідставними і не доведеними, в
ідповідно до ст. .60 ЦПК України
.
Судовий збір по трудовому с
пору на підставі ст. 88 ЦПК Укра
їни покладається на відповід
ача.
На підставі викладеного, ст
. ст. 21, 38ч.3, 44, 83, 232, 235, 237-1, 238 КЗпП України
, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 2
23, 292, 294 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 з
адоволити частково.
Зобов»язати ОСОБА_3 роз
ірвати трудовий договір із
ОСОБА_2 на підставі ст. .38 ч.3 КЗ
пП України, звільнивши ОСОБ
А_2 з роботи за власним бажан
ням, у зв»язку з порушенням тр
удового законодавства та тру
дового договору роботодавце
м, нарахувати та виплатити вт
хідну допомогу при звільненн
і за два місяці та виплати кош
ти за період тимчасової непр
ацездатності по лікарняному
листку серії 26275 №048124 за період і
з 21 березня по 30 березня 2006 року.

Стягнути із приватного під
приємця ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 оплату за вимушен
ий прогул в сумі 2270 грн., компен
сацію за невикористану відпу
стку в сумі 307 грн., компенсацію
за додаткову відпустку в сум
і 89 грн., а всього на суму 2666 грн.

В задоволенні позовних вим
ог ОСОБА_2 про стягнення м
оральної шкоди відмовити за
безпідставністю.
Стягнути із ОСОБА_3 судо
вий збір в сумі 59 грн. 50 коп. в дох
ід місцевого бюджету.
Рішення може бути оскаржен
е до апеляційного суду Рівне
нської області через місцеви
й суд поданням в десятиденни
й строк заяви про апеляційне
оскарження із наступним под
анням в двадцятиденний після
подачі заяви строк апеляцій
ної скарги. Апеляційна скарг
а може бути подана і без попер
еднього подання заяви про ап
еляційне оскарження у строк
встановлений для подання ціє
ї заяви.
Рішення суду набирає закон
ної сили після закінчення ст
року подання заяви про апеля
ційне оскарження, якщо заяву
про апеляційне оскарження н
е було подано. Якщо було подан
о заяву про апеляційне оскар
ження, але апеляційна скарга
не була подана у встановлени
й строк, рішення суду набирає
законної сили після закінче
ння цього строку. У разі подан
ня апеляційної скарги рішенн
я, якщо його не скасовано, наби
рає законної сили після розг
ляду справи апеляційним судо
м.