РІШЕННЯ

Іменем   України

04 грудня 2007 року
голосіївський районний суд м.  Києва

В складі головуючого   судді Чередніченко Н.П.

При секретарі     Гайді В.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Відкритого акціонерного товариства « Страхова компанія « Алькона « про
стягнення страхового відшкодування ,   -

встановив:

До суду звернувся позивач з позовом до відповідача про
стягнення страхового відшкодування мотивуючи свої вимоги тим ,    що 28 лютого 2006 року між ОСОБА_1. та ВАТ
« Страхова компанія Алькона» укладено договір страхування транспортного засобу
позивача.

30.03.2006 року сталося незаконне заволодіння
застрахованим автомобілем позивача і 11.04.2006 року по даному факту було
порушено кримінальну справу за ознаками злочину ,    передбаченого  ст. .289ч.2 КК України .

31.03.2006 року позивач звернувся до відповідача з
письмовою заявою про страховий випадок . Однак відповідачем не виконано взяті
на себе зобов'язання
щодо виплати позивачу страхового відшкодування .

В судовому засіданні представник позивача повністю
підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі
,    а саме стягнути з відповідача на
користь позивача страхове відшкодування в розмірі 130000,    інфляції 19809,   62 грн. 3% річних в розмірі 4551,   78 грн. та компенсувати позивачу витрати на
послуги адвоката в розмірі 26000 грн.

В судовому засіданні представник відповідача ВАТ «
Страхова компанія «Алькона» позовні вимоги позивача не визнали в повному
обсязі,    оскільки позивачем по справі
не виконано умов договору страхування,
а саме не встановлено механічний захист ,    не передано оригінал свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу ,    не
передано оригінал ключів запалення ,
не було підписано сторонами Страховий Акт. Просила відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін ,    дослідивши матеріали справи судом
встановлено наступне.

Між сторонами по справі було укладено договір страхування
№ 003835 від 28.02.2006 року ,
відповідно до якого було застраховано транспортний засіб «Ауді» від усіх
ризиків ,    у тому числі від
угону/крадіжки .

У відповідності до вимог  ст. . 979 ЦК України ,    с.  16 Закону
України « Про страхування» за договором страхування страховик зобов»язується у разі настання страхового випадку виплатити
страхувальнику страхове відшкодування ,
а страхувальник зобов»язаний сплатити страховий платіж та виконувати
інші умови договору .

ст. . 18
Закону України « Про страхування» передбачає ,    що для укладання договору страхування
страхувальник подає страховику заяву за формою ,    встановленою страховиком . Позивачем була
подана заява на укладання договору страхування від 22.02.2006 року (а.с. 17)
,    в якій окрім загальної інформації
про транспортний засіб

2

зазначена вартість застрахованого автомобіля - об»єкта
страхування -130000 гри,    місце його
зберігання - місце для паркування та наявність протиугінних пристроїв
-іммобілайзер ,    електронний . З
наведеного вбачається ,    що механічними
засобами захисту від крадіжки автомобіль не був обладнаний . На момент
укладання договору страхування автомобіль було обладнано лише заводськими
електронними засобами захисту .

Згідно з п.4.2.9. договору страхування страхувальник -
ОСОБА_1. зобов»язаний був обладнати транспортний засіб якісною протиугінною
сигналізацією та механічним засобом від крадіжки ,    а у разі зупинки,    стоянки ,
паркування або зберігання транспортного засобу ,    встановити механічний засіб ,    зачинити двері,    вікна та увімкнути сигналізацію .

31.03.2006 року позивач подав відповідачу заяву про те
,    що 30.03.2006 року у м.  Львові по пр. Свободи у період з 17.45 годин
по 19.50 годин сталося викрадення застрахованого автомобіля   .

Згідно з довідкою Галицького райвідділу Львівського
міськуправління МВС України у Львівській області № 141-0319 від 20.04.2006 року
(а.с. 20) по факту крадіжки 11.4.2006 року порушена кримінальна справа .

У довідці Галицького райвідділу Львівського
міськуправління МВС України у Львівській області № 67/СВ-СВ-740 від 05.07.2006
року (а.с. 23) вказано ,    що ключ від
запалення від викраденого автомобіля вилучений 30.03.2006 року як речовий доказ
та долучено до кримінальної справи . Досудове слідство по кримінальній справі
зупинено до встановлення особи ,    яка
вчинила цей злочин .

За наведеного вище ,
застрахований автомобіль було обладнано лише електронним протиугінним
пристроєм заводським ,    тобто штатним
електронним засобом захисту автомобіля - іммоблайзер .Який впавлений в головку
до ключа запалення від автомобіля . Ніяких ключів більше Позивач не надавав ні
працівникам міліції ,    ні відповідачу
по справі . Це свідчить про те ,    що і
в момент викрадення застрахованого автомобіля він не був обладнаний механічним
засобом від крадіжки ,    що є порушенням
вимог п.4.2.9. договору страхування .

Окрім того п.4.2.9 договору страхування передбачає також
зобов»язання страхувальника - Позивача - у темну пору доби зберігати
транспортний засіб тільки у спеціально-обладнаних приміщеннях або на стоянці чи
приміщенні,    що охороняється

Як вбачається з матеріалів справи викрадення
застрахованого автомобіля сталося 30.03.2006 року в надвечір»я ,    не на охоронюваній стоянці ,    що є також порушенням вимог договору
страхування.

Серед зобов»язань страхувальника передбачених договором
страхування ( п.4.2.8.) передбачене зобов»язання ставитися до застрахованого
транспортного засобу так ,    ніби то
його не було застраховано ,    ніяким
чином не посилювати ризик настання та наслідки страхових випадків ,    а навпаки вживати усіх заходів щодо
рятування транспортного засобу.

Однак позивач ,
допустивши намір або грубу недбалість ,    не обладнав автомобіль механічним
протиугінним засобом захисту і не встановив його під час зупинки ,    стоянки ,
паркування або зберігання транспортного засобу ,    а також припаркував автомобіль на не
охорюваній стоянці чим порушив умови договору страхування .

П.6.1,   6.1.9.
договору страхування передбачають ,    що
страховими випадками не визнаються ситуації ,
а отже страхове відшкодування не виплачується ,    при яких було зафіксовано грубу недбалість
страхувальника під час зупинки ,    стоянки
,    паркування або зберігання
транспортного засобу ,    що сприяла
незаконному заволодінню транспортним засобом третіми особами .

Позивач по справі просить стягнути з відповідача суму
страхового відшкодування - 130000 грн. ,
без вирахування франшизи ,    що є
порушенням п.5.7.2 договору страхування ,
згідно з яким ,    при угоні сума
страхового відшкодування  зменшується на

3

суму франшизи ,
тобто збитків ,    які не
відшкодовуються страхувальнику і яка ,
згідно з договором страхування становить 7% від страхової суми або
9100,   00 грн.

Крім того позивач ,
керуючись  ст. .625 ЦК України ,
просить також стягнути з відповідача борг з урахуванням індексі інфляції
та 3% річних ,    оскільки на його погляд
ВАТ « Страхова компанія « Алькона» прострочила виконання грошового зобов»язання
. При цьому при розрахунку Позивачем не беруться до уваги положення п.5.7.2.
договору страхування про порядок виплати страхового відшкодування .

Відповідно до вимог  ст. . 25
Закону України « Про страхування « .  ст. .990 ЦК України ,
страховик ВАТ « Страхова компанія « Алькона» здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору страхувальника на підставі заяви страхувальника -
Позивача та страхового акта . Страховий акт складає страховик . Пунк 5.3
договору страхування передбачає ,    що
Страховик складає страховий акт на підставі наданих йому документів . Оскільки
документи ,    які зобов»язаний був
надати Позивач згідно з вимогами п.5.2,
5.7.2 договору страхування Позивач у повному обсязі не надав страховий
акт ,    навіть на момент звернення
позивача до суду складеним не був і обґрунтованої відмови у виплаті страхового
відшкодування ,    як того вимагає
п.4.1.7.договору страхування відповідач позивачу не надавав .

У відповідності до вимог  ст. . 612 ЦК України ,
боржник вважається таким ,    що
прострочив ,    якщо він не приступив до
виконання зобов»язання або його не виконав його у строк ,    встановлений договором або законом.

ВАТ « Страхова компанія « Алькона» своєчасно приступив до
виконання зобов»язання - зробив запити у відповідні державні органи ,    зібрав необхідні документи . направив
запити позивачу з вимогою про надання документів ,    передбачених договором страхування .

За наведеного вище ,
оскільки позивачем ну були надані відповідачу всі необхідні документи
для оцінки події ,    що сталася
30.03.2006 року для того ,    щоб в
подальшому відповідач зміг або кваліфікувати подію як страховий випадок ,    скласти страховий акт та виплатити страхове
відшкодування ,    або прийняти рішення
про невизнання події страховим випадком та надання позивачу обґрунтованої
відмови у виплаті страхового відшкодування ВАТ « Страхова компанія « Алькона»
не може вважатися таким ,    що
прострочив виконання зобов
»язання за договором тому вимоги позивача не підлягають
задоволенню . Крім того відповідно до ч.4
ст. 613 ЦК
України боржник за грошовим зобов»язанням не сплачує
проценти за час прострочення кредитора.

Керуючись  ст.
ст.  212-215 ЦПК України ,   -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного
товариства « Страхова компанія « Алькона « про стягнення страхового
відшкодування -відмовити .

На рішення може бути подана заява про апеляційне
оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення та
подана апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження ,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано . Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження ,    але
апеляційна скарга не була подана в строк ,
встановлений  ст. . 294 ЦПК
України ,    рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку . У разі подання апеляційної скарги
рішення ,    якщо його не скасовано
,    набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом .