Справа № 2-5042
Рішення

іменем України

18
грудня 2007 року                                                      Жовтневий
районний суд м. Харкова

в складі:
головуючого - судді Кириченко
О.Д. при секретарях - Корнієнко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовною заявою  Військової  частини
А   1361   до
ОСОБА_1   про   відшкодування матеріальної шкоди,  -

встановив:

В
вересні 2007 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася військова
частина А 1361 (далі - в/ч
А 1361) з позовом до ОСОБА_1. про відшкодування матеріальної шкоди в
загальній сумі 7 287, 37 грн.

Обґрунтовані
були позовні вимоги тим,  що відповідач з
1 березня 2005 року перебував у трудових правовідносинах з позивачем,  працюючи в нього на посаді завідуючого
сховищем відділу зберігання,  на підставі
чого з ним був укладений договір про повну матеріальну відповідальність за
прийняте ним на зберігання майно. 8 серпня 2007 року ОСОБА_1. був звільнений з
роботи з підстав,  передбачених п.4  ст. 40 КЗпП України,  після чого була виявлена недостача
матеріальних цінностей,  що знаходилися в
останнього на зберіганні,  на
вищезазначену суму позовних вимог.

В
судовому засіданні представник позивача Фівкін П.М.  підтримав наведені вище позовні вимоги у
повному обсязі,  посилаючись на зазначені
обставини.

Відповідач
ОСОБА_1. проти позову в судовому засіданні заперечував,  посилаючись на те,  що при укладенні трудового договору з в/ч А
1361 ним були прийняті сховища № 93 і № 105,
де знаходилося ввірене йому на зберігання майно. При цьому він
знав,  що в зазначених сховищах є
недостача майна,  але підписав відповідні
акти прийому-передачі сховищ без зауважень,
тому що керівництво військової частини завірило його,  що недостача в майбутньому буде компенсована
Міністерством Оборони України.

Суд,  вислухавши пояснення сторін і дослідивши
долучені до справи письмові докази,
приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність
їх повного задоволення.

Так,  судовим розглядом встановлено,  що наказом командира в/ч А 1361 від 01.03.2005
року № 22 ОСОБА_1. був прийнятий на роботу на посаду завідуючого сховищем
відділу зберігання цієї військової частини,
(а.с.  5).

28
березня 2005 року між сторонами по справі був укладений договір про повну
індивідуальну матеріальну відповідальність,
згідно умов якого ОСОБА_1.,  як
працівник,  який займає посаду завідувача
сховищем,  безпосередньо пов'язану із
зберіганням,  обробкою,  відпуском,
застосуванням в процесі повсякденної праці переданих йому матеріальних
цінностей,  прийняв на себе повну
матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження довірених йому
військовою частиною матеріальних цінностей,
(а.с.  29).

Під час
своєї вищевказаної трудової діяльності відповідач по Акту прийому-передачі від
14.03.2005 року прийняв на зберігання майно (кухні причепні КП-130 в кількості
53 комплектів),  яке зберігалося в
сховищі № 93,  а також по Акту
прийому-передачі від 05 06 2006 року інше майно,  яке зберігалося в сховищі № 105. (а.с.  12,
13).

Як
вбачається з вищезазначених Актів прийому-передачі матеріальних цінностей,  ОСОБА_1. в цих документах не відображалися
які-небудь зауваження чи застереження щодо недостачі (некомплектності)
майна,  що приймалося ним на зберігання.

Крім
того,  ніяких відомостей про наявність
недостачі майна не було зазначено і в наступних Актах прийомів-передач ОСОБА_1.
сховища № 93 на час надання йому відпустки і після його повернення на роботу
після відпустки,  складених відповідно
03.03.2006 року і 27.03.2006 року (а.с.
14,  15),  а також при складенні 14.08.2006 року
інвентаризаційного опису майна у сховищах № 93 і№ 105 (а.с.  16-17).

У
відповідності до наказу командира військової частини А 1361 від 14.05.2007 року
№ 122 „Про проведення передачі матеріально-технічних засобів військової частини
А 1361" була призначена
внутрішньо-провірочна
комісія   для   здійснення
передачі   матеріально-технічних

засобів,  які знаходилися в сховищах
№ 93 і № 105,  новій
матеріально-відповідальній особі.( а.с. 20-21).

Як
вбачається з відомості прийому-передачі майна вищезазначених сховищ на
виконання вказаного наказу керівництва в/ч
А 1361 від 14.05.2007 року,  в процесі
проведення зазначених дій була виявлена нестача майна в цих сховищах на
загальну суму 7 287, 37 грн.,  що було
відображено у відповідних відомостях нестачі (а.с.  22-23,
24,  25-26).

Факт і
розмір зазначеної вище нестачі не оспорювався в судовому засіданні і самим
відповідачем по справі,  атому вважається
остаточно встановленим судовим розглядом.

У
відповідності до ч.1  ст. 130 КЗпП
України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду,  заподіяну підприємству,  установі,
організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

Згідно з
п. 1  ст. 134 КЗпП України відповідно до
законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі
шкоди,  заподіяної з їх вини
підприємству,  установі,  організації у випадку,  коли між працівником і підприємством,  установою,
організацією відповідно до  ст. . 135-1 цього Кодексу укладено
письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної
відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей,  переданих йому для зберігання або для інших
цілей.

Наказом
командира військової частини А 1361 від 08.08.2007 року № 143 ОСОБА_1. було
звільнено з вищевказаної роботи з 6 липня 2007 року за прогул без поважних
причин з 9 липня по 8 серпня 2007 року на підставі п.4  ст. 40 КЗпП України,  (а.с.
6).

Таким
чином заявлені по цій справі позовні вимоги до ОСОБА_1. повністю відповідають
законодавству України,  знайшли своє
підтвердження належними,  допустимими і
достовірними доказами.

Що ж до
вищенаведених доводів відповідача в обгрунтування своїх заперечень проти
позову,  то вони не були підтверджені в
судовому засіданні ніякими доказами,  а
тому вважаються судом безпідставними.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст.  5, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 59, 60, 61, 79, 81,
88,  208, 209, 212-215 ЦПК України,   ст.
ст. 15, 16, 1166 ЦК
України,   ст.  ст.  1,
2, 3, 4, 21, 23,  24, 130, 134, 135-1,
221, 232, 233 КЗпП України,  суд -

вирішив:

Позовні
вимоги Військової частини А 1361 до ОСОБА_1 -задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Військової частини А 1361 7 390 (сім тисяч триста
дев'яносто) гривен 37 копійок в якості відшкодування заподіяної працівником
матеріальної шкоди та судових витрат по цій справі.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі
через Жовтневий районний суд м. Харкова заяви про його апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня проголошення рішення та відповідної апеляційної
скарги - протягом двадцяти днів після подання такої заяви.

Головуючий        суддя О.Д. Кириченко