Справа№2-5315/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 листопада 2007 року
Мелітопольський міськрайонний суд в складі: головуючого - судді Міщенко
Т.М.  при секретарі - Баснарьової Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про визнання осіб такими,  що втратили право користування житлом,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою,  в якій просить визнати відповідачку її дочку
та її неповнолітнього сина ОСОБА_4.,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
такими,  що втратили право
користування житлом у квартирі АДРЕСА_1 та зазначає,  що їй на праві власності на підставі договору
дарування належить квартира АДРЕСА_1,
відповідачі зареєстровані і проживали у квартирі до 1 січня 2003
року,  оскільки виїхали на постійне місце
проживання в Росію. З цього часу вони у квартирі не мешкають і там немає їх
майна,  речей та одягу. Відповідачі
більше 1 року,  без поважних на те
причин,  не мешкають у квартирі.

В судовому засіданні
представник позивачки повністю підтримав позовні вимоги.

Представник третьої особи органу опіки та піклування
Мелітопольської міської ради в судовому засіданні пояснила,  що просить вирішити спір на розсуд суду,  оскільки у них є інформація про те,  що ОСОБА_4. у 2004 році ще знаходився на
обліку у дитячій кімнаті міліції,  а в
серпні 2004 році відносно нього Мелітопольським міськрайонним судом було
винесено постанову про передачу його на поруки батькам.

Відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомої
суду причини,  про день слухання справи
були повідомлені належним чином,  через
оголошення в газеті „Запорізька правда".

Суд,  заслухавши
пояснення,  представника позивачки,  представника третьої особи,  показання свідків ОСОБА_5. та ОСОБА_6,  вивчивши матеріали справи,  вважає,
що позов слід задовольнити повністю.

З 12.06.2000 р. позивачка є власником квартири
АДРЕСА_1,  на підставі договору дарування
НОМЕР_1 від 12.06.2000 р. /а.с. З/.

З моменту придбання квартири позивачка не мешкала у
належній їй квартирі,  бо проживала за
іншою адресою.

Однак відповідачі з 2003 року у вказаній квартирі не
проживають,  їх майна,  речей та одягу в квартирі не має,  в квартирі не з'являлись,  вселятися не намагалися,  претензій не пред'являли.

Згідно довідки виданої головою КП ЖКГ № 2 ОСОБА_2. та її
дочка ОСОБА_3. і неповнолітні син ОСОБА_4. дійсно зареєстровані в квартирі
АДРЕСА_1,  але з 2003 року за даною
адресою не проживають /а.с. 4/.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_5. та ОСОБА_6.
підтвердили,  що дійсно з 2003 року
відповідачі в квартирі не проживають,  з
квартири вони виїхали,  їх речей в
квартирі немає. Можливо якщо після 2003 року ОСОБА_4. і з"являвся у місті,  то вони його не бачили.

В силу того,  що відповідачі зареєстровані в цій
квартирі,  але в ній не проживають,

позивачка не може в повній
мірі володіти,  користуватись та
розпоряджатись цією

квартирою.

Таким
чином,  в судовому засіданні встановлено,  що
відповідачі дійсно з 2003 р. без поважних причин не проживають в квартирі більш
ніж шість місяців та можуть бути визнані втратившими право користування жилим
приміщенням.

Керуючись  ст.
ст.  3, 10,  212 ЦПК України,   ст.
ст.  71,  72 ЖК України,  суд

вирішив:

Визнати ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,  такими,
що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької
області через Мелітопольский міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної заяви
протягом десяти днів з дня проголошення рішення,  а потім апеляційної скарги на рішення суду
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  або в десятиденний строк без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заявҐ про апеляційне
оскарження не було подано.