Справа № 2-3737
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12
жовтня 2007 року,  Оболонський районний
суд м.  Києва в складі:

головуючого
- судді - Тищук М. Ф.,

при
секретарі      - Савосіній Г.М. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
і розділ майна подружжя,  а також за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,  -

встановив:

Звернувшись
до суду з позовом (справа № 2-3737/2007) до ОСОБА_2,  позивачка ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб
між нею і відповідач,  а також просить
розділи між ними їх спільно нажите майно.

Свої
позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим,
що вона і відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі і під час шлюбу
нажили майно,  яке відповідач не бажає
розділити.

В
судовому засіданні представник позивачки уточнив свої позовні вимоги,  ва саме просить збільшити частку позивачки у
власності квартири АДРЕСА_1.

Відповідач
в судовому засіданні погоджується з позовом частково,  а саме просить виділити йому комп'ютер,  а решту рухомого майна виділити позивачці.

Відповідач
також надав суду свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1,  з якого вбачається,  що вказана квартира,  внаслідок приватизації є спільною власністю в
рівних долях чотирьох осіб: ОСОБА_2 (відповідач); ОСОБА_1 (позивачка); ОСОБА_3
(брат відповідача); ОСОБА_4 (сестра відповідача).

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд вважає,  що даний позов ОСОБА_1,  в частині розірвання шлюбу,  підлягає задоволенню повністю,  а в частині розділу майна підлягає
задоволенню частково.

Із копії
свідоцтва про одруження (а.с.  9)
вбачається,  що сторони уклали шлюб 28
лютого 1998 року.

Від даного шлюбу
сторони дітей не мають.

Позивачка
в позовній заяві посилається,  що
сімейно-шлюбні стосунки між ними припинено з квітня 2007 року.

Відповідач в
своєму позові також це підтверджує.

З
урахуванням вказаних обставин,  суд
вважає,  що шлюб може бути
розірваний,  оскільки сторони тривалий
час не підтримують шлюбні стосунки,
спільно не господарюють,  спільних
дітей не мають,  примирення ніхто із
сторін не прагне.

Стосовно
розділу квартири то позов не підлягає задоволенню,  оскільки із свідоцтва про право власності на
квартиру,  вбачається,  що вказана квартира,  внаслідок приватизації,  є спільною власністю чотирьох осіб в рівних
долях. Збільшити частку позивачки за рахунок зменшення частки відповідача,  суд не вбачає правових підстав.

З
урахуванням погодження відповідачки,  суд
вважає,  що рухоме майно підлягає розділу
так,  як пропонує відповідач.

На
підставі викладеного та  ст.
ст.  60,  70,  71
Сімейного кодексу України,  керуючись  ст.
ст.  10,  15,
60,  212,  213,
214, 215 ЦПК України,  суд -

вирішив:

Розірвати
шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1.

За
реєстрацію розірвання шлюбу в органах ВРАЦС стягнути з ОСОБА_2 позивача
державне мито у розмірі 17 (сімнадцять) гривень,  ОСОБА_1 від сплати звільнити.

Розділити
між ОСОБА_2 і ОСОБА_1,  як
подружжям,  їх спільно нажите майно і тим
самим:

-    визнати за ОСОБА_2 право власності на
комп'ютер вартістю 5700 гривень і принтер вартістю 500 гривень,  а всього на 6200 гривень;

визнати  за ОСОБА_1 право  власності
на м'який куточок вартістю 1600 гривень і телевізор вартістю 1300
гривень,  а всього на 2 900 гривень.

Стягнути
з ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  на користь ОСОБА_1,  як компенсацію до половини вартості
розділеного рухомого майна,  1400
гривень,  як відшкодування судових
витрати 81, 00 гривень,  а всього 1481
(одна тисяча чотириста вісімдесят одна) гривень.

В позові
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ квартири АДРЕСА_1 та збільшення розміру частки
квартири відмовити.

Дане
рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.  Києва протягом двадцяти днів з дня подач.1
заяви про апеляційне оскарження,  яка
може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.