Справа № 2-334-07
Рішення

Іменем України

м.Любомль                                                                               23
жовтня 2007 року

Любомльський
районний суд Волинської області в складі головуючого судді

- Мосієвича
І.В.,

при
секретарі  Кузьміній Т.О.,

з участю
позивача ОСОБА_1.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.Любомль цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу, -

встановив:

До суду
із позовною заявою звернулася ОСОБА_1, в якій просить суд постановити рішення,
яким розірвати її шлюб з ОСОБА_2. Свої вимоги обгрунтувала тим, що спільне
життя з відповідачем не склалось, і основною причиною розлучення є зловживання
останнім спиртними напоями. За час спільного життя між сторонами не досягнуто
взаєморозуміння, часто безпричинно виникають сварки, відповідач інколи бив
позивачку, ображав її як дружину, а тому як вважає позивачка примирення з
відповідачем неможливе. З часу переїзду позивачки в м.Любомль Волинської
області, стосунки подружжя не підтримує, а тому шлюб носить скоріше формальний
характер.

В судовому
засіданні позивачка вимоги заяви підтримала.

Відповідач
в судове засідання не з"явився однак від нього надійшла заява в якій він
просить справу розглядати за його відсутності проти розірвання шлюбу не
заперечує.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України
у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено, що ОСОБА_2 та

2

ОСОБА_1 уклали шлюб 09.06.2003 року в
Любомльському відділі ЗАГСу Волинської області, про що зроблено запис в книзі
реєстрації актів про укладення шлюбу № 29, від даного шлюбу дітей не мають.

Між позивачем та
відповідачкою подружні стосунки тривалий вже час є вкрай поганими, тому їхній
шлюб носить скоріше формальний характер.

Відповідно ч.2
ст.112 СК України   суд   постановляє рішення про розірвання шлюбу,
якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне
значення.

Таким
чином, визнання відповідачем пред"явленого позову не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вимоги позивачки є
обгрунтованими, позов підлягає задоволенню.

Витрати
по реєстрації розлучення в органах РАЦСу слід покласти на відповідача.

Керуючись
ст.ст. 130, 174 ЦПК України, на підставі ст.ст. 105, 110, 112 СК України, суд,
-

вирішив:

Позов
задовольнити повністю.

Зареєстрований,
09 червня 2003 року в Любомльському відділі ЗАГСу Волинської області шлюб,
актовий запис № 29, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1- розірвати.

Стягнути
при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу з ОСОБА_2в користь держави 17 гривень
держмита, ОСОБА_1від сплати держмита звільнити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.