Справа № 2-3297/07
року Приморський районний суд м.  Одеси у
складі: головуючого - судді Деруса А. В. при секретарі - Брус Н. П.,
у відкритому судовому засіданні у місті Одесі цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2  ОСОБА_3,  треті особи ОСОБА_4  КП „ОМБТІ та РОН" про визнання договору
купівлі-продажу недійсним,  витребування
майна від добросовісного набувача,
визнання права власності та зобов'язання зареєструвати право власності,
ОСОБА_1.  звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2,ОСОБА_3. ,  треті особи ОСОБА_4.,
КП „ОМБТІ та РОН" про визнання договору купівлі-продажу
недійсним,  витребування майна від
добросовісного набувача,  визнання права
власності та зобов'язання зареєструвати право власності.
Позивач зазначав,  що їм була
придбана у АДРЕСА_1 Вказана квартира була придбана на підставі договору
купівлі-продажу від 20.01.1996 p.,  зареєстрованого у Другій Одеській нотаріальній конторі в
реєстрі за № 2Д-403. Якійсь час в
вказаної квартирі позивач не мешкав,
так як розірвав шлюбні відносини зі своєю дружиною ОСОБА_4. та,  по сумісної домовленості,  в даної квартирі проживала вона. Коли він
з'явився у цю квартиру,  а саме у кінці
2002 року,  то йому стало відомо,  що його колишня
жінка ОСОБА_4. там вже не мешкає,  а
продана ОСОБА_2. Від неї
йому стало відомо,  що квартира була
продана нібито від його,  ОСОБА_1. ,  імені ОСОБА_3. ,  так як між ним та ОСОБА_3.  була складена розписка,  відповідно до якої він продав АДРЕСА_1. В
даній розписці колишня жінка позивача ОСОБА_4 ( ОСОБА_4) вказувала,  що дає згоду на продаж квартири. Як стало
відомо позивачу,  відповідно до рішення
Жовтневого районного суду м.  Одеси від
27.09.2002 р. згідно вищезазначеної розписки угода купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1була визнана дійсною. Дане рішення було ухвалено у його
відсутності,  інтереси представляла на
суді ОСОБА_4 (ОСОБА_4) ОСОБА_4  однак він її на виконання вказаних дій не уповноважував.
про продаж кв АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не писав й не підписував. Дана розписка є
сфальсифікованою. Надалі квартира АДРЕСА_1через ОСОБА_3.  була продана ОСОБА_2. на підставі договору
купівлі-продажу від 29.11.2002 p.,  укладеного між ОСОБА_3.
та ОСОБА_2  посвідченого державним
нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори,  зареєстрованого в реєстрі за № 5-2329.
ОСОБА_1.  просив визнати договір
купівлі-продажу від 29.11.2002 р. квартири АДРЕСА_1,  укладений між ОСОБА_3.  та ОСОБА_2. недійсним,
витребувати квартиру АДРЕСА_1від добросовісного набувачаОСОБА_2,
визнати за ним право власності на цю квартиру та
зобов'язати КП "ОМБТІ та РОН" зареєструвати право власності на
судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали,  відповідачи,
їх представники,  третя особа -
ОСОБА_4. позов не визнали,  посилаючись
на те,  що договір купівлі-продажу кв.
АДРЕСА_1 від 29.11.2002 р. був укладений між ОСОБА_3.  та ОСОБА_2. з додержанням вимог діючого законодавства та посвідчений
нотаріально,  отже,  підстав для визнання його недійсним не
останнє судове засідання,  призначене на
11 жовтня 2007 p.,  відповідачі,  їх
представники,  треті особи не з'явились.
Про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином,  про що свідчать розписки,  наявні у матеріалах справи,  причини неявки представників суду не
повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді
справи,  що відповідає положенням  ст.
Суд,  заслухавши показання сторін,  перевіривши матеріали справи та дослідивши
надані сторонами докази,  прийшов до
Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
р. позивачем ОСОБА_1.  була придбана
АДРЕСА_1. Вказана квартира була придбана на підставі договору купівлі-продажу,  зареєстрованого у Другій Одеській
нотаріальній конторі в реєстрі за № 2Д-403. У цієї квартирі позивач став
мешкати зі своєю дружиною ОСОБА_4. До придбання цієї квартири,  30.12.1995 p.,  позивач уклав з ОСОБА_4 шлюб,  після чого вона перейшла на його прізвище та
Певний час в вказаній квартирі позивач не мешкав,  після розірвання 04.03.1998 р. шлюбних
відношень зі своєю дружиною ОСОБА_4.,  та,  по сумісній
домовленості,  в даній квартирі проживала
вона. При з'явленні позивачем у цю квартиру,  а саме у кінці 2002 року,  він
дізнався,  що його колишня жінка
вже не мешкає,  а квартира продана
відомо,  квартира була продана нібито від
імені ОСОБА_1.  ОСОБА_3. ,  так як між ним та ОСОБА_3.  була складена розписка,  відповідно до якої він,
ОСОБА_1. ,  продав кв.
АДРЕСА_1. В даній розписці колишня жінка ОСОБА_1.  - ОСОБА_4 ( ОСОБА_4) вказувала,  що дає згоду на продаж квартири. Відповідно
до рішення Жовтневого районного суду м.
Одеси від 27.09.2002 р. за позовом ОСОБА_3.  до ОСОБА_1.
про визнання угоди дійсною та визнання права власності,  згідно вищезазначеної розписки угода
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1була визнана дійсною та за ОСОБА_3.  було визнано право власності на квартиру
АДРЕСА_1 На підставі договору купівлі-продажу від 29.11.2002 p.,  посвідченого державним нотаріусом Першої
одеської державної нотаріальної контори Сімаченко С. Л.,  зареєстрованого в реєстрі за № 5-2329,  квартира АДРЕСА_1 була відчужена
ОСОБА_3.  ОСОБА_2. З цього часу власником
вказаної квартири є ОСОБА_2
Відповідно до вироку Приморського районного суду м.  Одеси від 11.05.2006 р. по кримінальній
справі № 1-190/2006 р. по звинуваченню ОСОБА_4( ОСОБА_4 ) ОСОБА_4  ІНФОРМАЦІЯ_1  у
скоєні злочину,  передбаченого ч. 4  ст.
190 КК України,  ОСОБА_4 була
визнана винною у скоєні злочину,
передбаченого  ст.  190 ч. 4 КК України та позбавлена волі на
строк п'ять років без конфіскації майна,
в силу  ст.  69 КК України. Відповідно до  ст.  75
КК України ОСОБА_4. була звільнена від перебування покарання з випробувальним
строком на 2 роки. Згідно цього вироку ОСОБА_4. була визнана винною у скоєні
шахрайських дій у відношенні нерухомого майна,
яке належало на праві власності ОСОБА_1. ,  а саме кв. АДРЕСА_1  через які він був позбавлений цього права не
підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 08.08.2006 р. по
кримінальній справі № 11-1102/06 з приводу апеляцій ОСОБА_4( ОСОБА_4 ) ОСОБА_4  захисника ОСОБА_5. та потерпілого ОСОБА_1.  на вирок Приморського районного суду м.  Одеси від 11.05.2006 p.,
вирок Приморського районного суду м.  Одеси від 11.05.2006 р. був залишений у силі.
Тобто на цей час цей вирок є набравший законної сили.

Відповідно
до рішення апеляційного суду Одеської області від 28.11.2006 р. по цивільної
справі № 22-5896/2006 за апеляційною скаргою ОСОБА_1.  на рішення Жовтневого районного суду м.  Одеси від 27.09.2002 р. за позовом
ОСОБА_3.  до ОСОБА_1.  про визнання угоди дійсною і визнання права
власності на квартиру,  рішення
Жовтневого районного суду м.  Одеси від
27.09.2002 р. скасовано,  ОСОБА_3.  в задоволенні позову до ОСОБА_1.  про визнання угоди купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 дійсною і визнання за ОСОБА_3
права власності на що квартиру відмовлено.

Відповідно
до  ст.
145 ч. 1 ЦК України
у редакції 1964 р. якщо майно за відплатним договором придбане в особи,  яка не мала права його відчужувати,  про що набувач не знав і не міг знати (
добросовісний набувач ),

власник має
право витребувати це майно від набувача лише у випадку,  коли майно загублено власником або
особою,  якої майно було передано
власником у володіння,  або викрадене у
того чи другого,  або вибуло з їх
володіння іншим шляхом не з їхньої волі.

Відповідно
до  ст.
48 ч. 1 ЦК України
у редакції 1964 р. недійсною є угода,
яка не відповідає вимогам закону.

Відповідно
до  ст.
328 ЦК України
у редакції 2004 р. право власності набувається на підставах,  що не заборонені законом,  зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно,  якщо інше
прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не
встановлена судом.

Таким чином,  враховував
вищезазначені обставини,  суд
вважає,  що договір купівлі-продажу від
29.11.2002 р. квартири АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_3. та ОСОБА_2,
посвідчений державним нотаріусом Першої одеської

державної нотаріальної контори,
зареєстрований в реєстрі за № 5-2329,
не може бути залишеним у своєї дії та повинен бути визнаний
недійсним.  Окрім цього,  У- частка квартири АДРЕСА_1  повинна
бути   витребувана   від
ОСОБА_2   як добросовісного набувача.

Відповідно
до  ст.
48 ч. 2 ЦК України
у редакції 1964 р. якщо угода визнана недійсною,  кожна зі сторін повинна повернути другій
стороні все одержане за угодою.

Виходячи
з цього,  суд вважає,  що ОСОБА_2. повинна бути повернута Vi частина
суми,  сплачена нею при укладенні
договору купівлі-продажу від 29.11.2002 р. між нею та ОСОБА_3.  у розмірі 47 973 гривні 51 копійки.

Відповідно до п. 2 договору купівлі-продажу від 29.11.2002 p.,
укладеного між ОСОБА_3.
та ОСОБА_2.,  посвідченого
державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Сімаченко
С. Л.,  зареєстрованого в реєстрі за №
5-2329,  вказується,  що продаж квартири АДРЕСА_1 було вчинено за

14 326 гривні. Однак,  при
встановленні суми у розмірі 95 947 гривні 02

копійки,  1/2 частина якої відлягає
поверненню ОСОБА_2.,  суд виходить з фактичної вартості цієї
квартири,  яка була сплачена ОСОБА_2.,
що встановлено вироком Приморського районного суду
м.  Одеси від 11.05.2006 p.,
вступившим в законну силу на підставі ухвали апеляційного
суду Одеської області від 08.08.2006 р. та найшло своє підтвердження у ході
розгляду даної цивільної справи.

Відповідно
до  ст.
1166 ЦК. України
у редакції 2004 р. майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або
юридичної особи,  а також шкода,  завдана майну фізичної або юридичної
особи,  відшкодовується в повному обсязі
особою,  яка її завдала.

Суд
вважає,  що сума у розмірі 47 973 гривні
51 копійки повинна бути стягнута не з ОСОБА_3. ,  який є стороною за цим договором,  а з ОСОБА_4.,  оскільки,  як встановлено вироком Приморського районного
суду м.  Одеси від 11.05.2006 p.,
вступившим в законну силу на підставі ухвали апеляційного
суду Одеської області від 08.08.2006 p.,  зазначена
сума була одержана ОСОБА_4. та сплачена неї ОСОБА_2. через шахрайські
дії у відношенні власності позивача.

Що
стосується вимоги позивача про визнання за ним права власності на всю
квартиру,  то суд вважає цю вимогу
неправомірною,  оскільки,  як встановлено,  квартира АДРЕСА_1була придбана ОСОБА_1.  в період шлюбу з ОСОБА_4.,
у зв'язку з чим належала їм на праві загальної сумісної
власності. Виходячи з цього,  суд
вважає,  що за позивачем повинно бути
визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1

Керуючись
ст.
ст.  10,  11,
209,  212,  214-215,
224-226 ЦПК України,   ст.
ст.  48,  145 ч.1 ЦК
України у редакції 1964 р.,   ст.  328 ЦК України у
редакції 2004 р-,  суд,

ВИРІШИВ:

Позовну
заяву ОСОБА_1до ОСОБА_2  ОСОБА_3,  треті особи ОСОБА_4  КП „ОМБТІ та РОН" про визнання договору
купівлі-продажу недійсним,  витребування
майна від добросовісного набувача,  визнання
права власності та зобов'язання зареєструвати право власності задовольнити
частково.

Визнати
договір купівлі-продажу від 29.11.2002 p.,
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відчуження квартири
АДРЕСА_1 посвідчений державним нотаріусом Першої одеської державної
нотаріальної контори Сімаченко С. Л.,
зареєстрований в реєстрі за № 5-2329 -недійсним.

Витребувати
від добросовісного набувача ОСОБА_2 1/2 частину квартири АДРЕСА_1

Визнати
за ОСОБА_1 право
власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1

Стягнути
з ОСОБА_4 ( ОСОБА_4) ОСОБА_4 грошову суму у розмірі 47 973 гривні 51 копійки на
користь ОСОБА_2  сплаченої останньою при
укладені договору купівлі-продажу від 29.11.2002 р. квартири АДРЕСА_1
посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної
контори Сімаченко С. Л.,  зареєстрованого
в реєстрі за № 5-2329

Зобов'язати
Комунальне підприємство „Одеське міське бюро технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості" ( КП „ОМБТІ та РОН" ) зареєструвати
за ОСОБА_1 право
власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Приморського районного суду
м.  Одеси через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в
порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача,  поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.