Справа №2-256/2007 p.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2007 р. Ренійськи
й районний суд Одеської обла
сті
у складі: - головуючого суд
ді Дудник В.І.;
при секретарі Бондаренк
о С.М., Касаповій О.У.,
розглянувши у відкрит
ому судовому засіданні в м. Ре
ні справу за позовом ОСОБА_
1 до Підприємства житлово-к
омунального господарства м.
Рені про стягнення заробітно
ї плати, поновлення на роботі
та стягнення заробітної пла
ти за час вимушеного прогулу
, -
ВСТАНОВИВ:
Представники відпов
ідача позовні вимоги не визн
али, пояснили, що згідно із тру
довою угодою від 03.01.2005р. позивач
ка працювала у ПЖКГ м. Рені на
посаді вахтера гуртожитку по
вул. 28 Червня, 257 в м. Рені. Цією ж т
рудовою угодою був встановле
ний розмір оплати праці пози
вачки (262 грн. щомісячно) із допл
атою за пів-ставки прибираль
ниці. 01.01.2006р. із позивачкою була
укладена трудова угода на 2006р
. на посаду вахтера із оплатою
350 грн. щомісячно. 05.Ф2.2007р. на підс
таві наказу № 5 позивачка була
звільнена з займаної посади
за підставами п.1.ч.1 ст. 40 КЗпП Ук
раїни, а саме у зв'язку із скор
оченням чисельності робітни
ків підприємства. Звільнення
вважають законним, таким, що в
ідповідало вимогам трудовог
о законодавства та КЗпП Укра
їни, оскільки позивачка була
завчасно попереджена про ск
орочення чисельності штатів
, необхідність якого підтвер
джувалася розпорядженням ви
конкому Ренійської міськрад
и від 01.12.2006р. та наказом начальн
ика ПЖКГ ОСОБА_2. № 47 від 05.12.2006р
., їй пропонувалося переведен
ня на іншу роботу, крім того, п
итання про скорочення чисель
ності вахтерів розглядалося
на профспілкових зборах кол
ективу ПЖКГ та було підтрима
но ними. Отже, підстав для поно
влення позивачки на роботі н
е вбачається. Що стосується в
имог щодо стягнення заробітн
ої плати за роботу у нічний ча
с, святкові дні та надурочний
час, то представники вважают
ь їх безпідставними, оскільк
и графік та режим роботи на по
саді вахтера із керівництвом
підприємства не погоджували
ся, вахтовий журнал був склад
ений самовільно працівникам
и, не відповідав встановлени
м вимогам щодо змісту та за фо
рмою, не був затверджений як д
окумент підприємством. З при
воду цього він не може братис
я до уваги як доказ та підстав
а для стягнення відповідних
виплат, а з урахуванням того, щ
о і табелі обліку робочого ча
су не збереглися, наполягают
ь на тому, що праця відповідач
ки табелювалася правильно, п
орушень не було і розрахунок
із нею при звільненні був пов
ністю проведений.
В ході розгляду справи
судом були досліджені насту
пні докази: копія колективно
го договору ПЖКГ м. Рені на 2006-2009
pp.; копія витягу з книги наказі
в із записом наказу № 27 від 03.01.2005р
. про прийняття позивачки на р
оботу вахтером; копія розпор
ядження від 01.02.2007р. про призначе
ння начальником ПЖКГ м. Рені
Лисенко Р.А.; довідки про зар
обіток ОСОБА_1 у 2005-2006рр.; копі
ї трудових угод сторін від 01.01.2
006р. та від 03.01.2005р.; копія повідомл
ення про скорочення штатів т
а із запропонуванням іншої р
оботи; копії штатних розписі
в робітників ПЖКГ на 2005-2006 pp.; копі
я акту про зникнення вахтенн
ого журналу від 25.11.2006р.; копія ро
зпорядження виконкому Реній
ської міськради про скорочен
ня посад вахтерів сімейного
гуртожитку від 01.12.2006р.; копії ви
тягів з книги наказів із запи
сом наказу № 5 від 05.02.2007р. про звіл
ьнення позивачки за скорочен
ням штатів та наказу № 47 від 05.12.2
006р. про попередження працівни
ків про скорочення посад; коп
ія акту від 05.12.2006р. про відмову в
ахтерів прийняти повідомлен
ня про скорочення досад вахт
ера; копії звітів про

2
заплановане вивільнення п
рацівників від 05.12.2006р., про факт
ичне вивільнення працівникі
в від 05.02.2007р.; копії табелів облі
ку робочого часу за 09.10.11.12.-2006 року
; лист ПЖКГ від 08.05.2007р.; копія розп
орядження виконкому Ренійсь
кої міськради про скорочення
посад охоронників; копія вит
ягу з книги наказів із записо
м наказу № 32 від 20.10.2006р. про оголо
шення догани ОСОБА_1; копі
я протоколу профспілкових зб
орів колективу ПЖКГ від 14.11.2006р.;
лист ПЖКГ від 15.05.2007р.; копія труд
ової книжки ОСОБА_1 В ході
розгляду справи були витреб
увані для огляду у судовому з
асіданні із іншої цивільної
справи оригінал вахтенного ж
урналу обліку робочого часу
вахтерів гуртожитку, а також
адміністративна справа на д
иректора ПЖКГ -ОСОБА_2. за п
ротоколом інспекції праці.

Судом в ході судового
розгляду справи встановлено
, що позивачка ОСОБА_1 звер
нулася до суду із вищезгадан
ими вимогами до ПЖКГ м. Рені, п
ояснивши, що вона з 01.09.2004р. працю
вала у відповідача на посаді
вахтера гуртожитку по вул. 28 Ч
ервня, 257 в м. Рені до 05.02.2007р., коли б
ула звільнена згідно п.1 ч. 1 ст.
40 КЗпП України за наказом кері
вництва відповідача № 5 від 05.02.
2007р. Підставою для звільнення
позивачки було скорочення ч
исельності посад вахтерів, я
ке передбачалося розпорядже
нням виконкому Ренійської мі
ської ради від 01.12.2006р. та наказо
м керівника ПЖКГ м. Рені № 47 від
05.12.2006р. Характер роботи вахтера
є позмінним, оскільки він пра
цює добу через дві. З моменту п
рацевлаштування на посаді ва
хтера робота позивачки у ніч
ний, надурочний час, вихідні т
а святкові дні у табелі облік
у робочого часу не відобража
лася та не оплачувалася. Всуп
ереч вимогам ст. ст. 106, 107, 108 КЗпП У
країни позивачка фактично та
белювалася щоденно протягом
8 годин з двома вихідними дням
и на тиждень. Данні неправомі
рні дії керівництва підприєм
ства не відповідали фактични
м режиму та графіку роботи на
посаді вахтера. В ході зверне
ння до органів управління пр
аці та соціальної політики я
к на обласному так і на місцев
ому рівнях, перевірки терито
ріальної інспекції праці ці
вищевказані порушення були в
иявлені у зв'язку із чим було р
екомендовано керівництву пі
дприємства їх усунути. У зв'яз
ку із відсутністю будь-якого
реагування на відповідні за
уваження, позивачка розрахув
ала суму неотриманої заробіт
ної платні та звернулася із п
озовом до суду, у якому просил
а стягнути за роботу у 2005р. - 2116, 14 г
рн., у 2006р., з урахуванням провед
ених доплат, - 1964, 62 грн., а всього 4
080,76 грн.
В ході розгляду вимог
позивачки про стягнення зар
обітної плати, вона додатков
о подала до суду позов із вимо
гами про поновлення на робот
і та стягнення заробітної пл
ати за час вимушеного прогул
у, у зв'язку із чим, на підставі
ч.І ст. 126 ЦПК України цивільну
справу за цим позовом було об
'єднано в одне провадження із
справою, що вже на даний час р
озглядалася відносно спірни
х трудових однорідних вимог
до того ж самого відповідача
.
Обґрунтовуючи свої вим
оги щодо поновлення на робот
і та стягнення заробітної пл
ати за час вимушеного прогул
у, позивачка пояснила, що вваж
ає своє звільнення незаконни
м, оскільки у повідомленні бу
ло зазначено, що посада, яку во
на займає, скорочується у зв'я
зку із реорганізацією ПЖКГ м
. Рені. В дійсності, процедура
реорганізації підприємства
не проводилася, місце мало ті
льки скорочення посад вахтер
ів. У зв'язку із цими обставина
ми, позивачка вважає, що має пр
авр на поновлення на роботі т
а стягнення заробітку за час
вимушеного прогулу.
Заслухавши пояснення п
озивачки та її представника,
підтримуючих позовні вимоги
, представників відповідача,
заперечуючих проти задоволе
ння позовних вимог, показанн
я свідків ОСОБА_2, ОСОБА_
4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОС
ОБА_7, вивчивши матеріали сп
рави та надані документи, суд
приходить до висновку, що поз
овні вимоги позивачки підляг
ають частковому задоволенню
.
Як зазначено у трудові
й книжці позивачки, ОСОБА_1
була прийнята у ПЖКГ м. Рені н
а посаду вахтера гуртожитку
за трудовою угодою на підста
ві наказу підприємства № 27 від
01.09.2004р. В матеріалах справи міс
тяться копії трудових угод, я
кі укладалися із позивачкою
у 2005р., у 2006р.

3
Ст. 21 КЗпП України визначає
поняття трудового договору,
як угоду між працівником і вл
асником підприємства, устано
ви, організації або уповнова
женим ним органом чи фізично
ю особою, за якою працівник зо
бов'язується виконувати робо
ту, визначену цією угодою, з пі
дляганням внутрішньому труд
овому розпорядкові, а власни
к підприємства, установи, орг
анізації або уповноважений н
им орган чи фізична особа зоб
ов'язується виплачувати прац
івникові заробітну плату і з
абезпечувати умови праці, не
обхідні для виконання роботи
, передбачені законодавством
про працю, колективним догов
ором і угодою сторін. Аналізу
ючи трудові угоди (а.с. 63-64), що бу
ли укладені із позивачкою у 200
5-2006 pp., суд критично відноситься
до їх форми, оскільки за своїм
змістом і характером їх майж
е можливо віднести до катего
рії цивільно-правових, а не тр
удових, що при виконанні робо
ти вахтера є неприпустимим. Я
к правило, цивільно-правові у
годи укладаються для виконан
ня разових робіт і головним в
них є кінцевий речовий резул
ьтат праці, а не сам процес, як
ий визначається після закінч
ення робіт та оформлюється а
ктами здачі-прийомки виконан
их робіт (наданих послуг), на п
ідставі яких здійснюється оп
лата. Але, згідно із цими догов
орами, працівники зобов'язув
ались виконувати визначену т
ам роботу з урахуванням прав
ил внутрішнього трудового ро
зпорядку, тобто робочий час в
изначався керівництвом підп
риємства, а не самою особою. По
зивач та її колеги виконувал
и роботу у встановлений на пі
дприємстві робочий час, облі
к якого здійснювався, отриму
вали оплату в строки виплати
заробітної плати, чергові ві
дпустки за відпрацьований ча
с, з оплати відраховувались з
бори до фондів загальнообов'
язкового державного страхув
ання, пенсійного фонду, угоди
неодноразово продовжувалис
ь впродовж року, переукладал
ись кожен рік та ін. Таким чино
м, можна зробити висновок, що м
іж сторонами по справі на пер
іод виконання позивачкою роб
оти вахтера існували саме тр
удові відносини і в даному ви
падку трудові права позивачк
и при виконанні нею роботи ва
хтера було порушено.
Крім того, якщо виходити
буквально із самого тексту в
ищевказаних трудових угод, т
о неможливо не звернути уваг
у на такі явно не сумісні із ви
конанням обов'язків вахтера
пункти, як право виконавця на
дострокове виконання роботи
(2.1), право замовника не приймат
и та не оплачувати роботи (1.2), о
бов'язок виконавця виплачува
ти замовнику неустойку та пі
ню у випадку невиконання роб
оти у встановлений строк (5.1) та
ін.
Робота вахтера, як прави
ло передбачає виконання робо
ти понад встановлену тривалі
сть робочого часу, роботу у ні
чний час, святкові та неробоч
і дні, причому тривалість так
ого робочого часу встановлює
ться правилами внутрішнього
трудового розпорядку або гр
афіками змінності. З вини кер
івництва підприємства дані в
имоги законодавства виконан
і не були, у письмовому вигляд
і (наказом) не затверджені, поз
ивачці у табелі обліку робоч
ого часу ставили «вісімки» т
а вказували 2 вихідних дні.
Як пояснив свідок ОСО
БА_2., який працював начальни
ком ПЖКГ на момент прийняття
позивачки на роботу і до 01.02.2007р
., у гуртожитку працювали З вах
тера та один комендант. Для ва
хтерів були встановлені добо
ві чергування за змінами. Гра
фік чергування вахтерів скла
дав комендант гуртожитку, ва
хтери працювали і в нічний ча
с також. Оскільки вахтери бул
и прийняті на роботу за трудо
вою угодою, яка передбачала ф
іксований розмір оплати прац
і, то при оплаті виконаної пра
ці положення ст.ст. 106, 107, 108 КЗпП У
країни не враховувалися. Піс
ля переведення вахтерів на р
оботу за штатним розписом, тр
удові гарантії за вищевказан
ими вимогами трудового закон
одавства стали виконуватися
, оплата проводилася у повном
у обсязі. Свідок також підтве
рдив, що інспектором праці
Сорокіним І.Б. проводилася
перевірка ПЖКГ на предмет по
рушення трудового законодав
ства і серед інших ці порушен
ня були виявлені також, були н
адані рекомендації щодо їх т
ермінового усунення, також с
кладений адміністративний п
ротокол, який розглядався у с
уді.
Свідки ОСОБА_4, ОСОБ
А_5, ОСОБА_7 також підтвер
дили, що їх табелювали по вісі
м годин щоденно, на їх звернен
ня до коменданта гуртожитку
з цим питанням, ОСОБА_6 поя
снив, що на це було вказівка
ОСОБА_2, оскільки вахтери бу
ли прийняті на роботу за труд
овими угодами із фіксованою
оплатою праці.

4
Допитаний в якості свідка
ОСОБА_6 пояснив, що він пра
цював у ПЖКГ комендантом, вах
тери працювали позмінно - з 08.00
год. до 08.00 год., він сам встановл
ював черговість змін вахтері
в, як запевняв його керівник П
ЖКГ, графік чергувань на підп
риємстві існував, тобто змін
на робота була законно затве
рджена, особисто свідок його
не бачив. Крім того, ОСОБА_2
йому був виданий вахтовий жу
рнал, в якому фіксувалося від
працювання робочих змін, заз
начався час прийняття та зда
чі зміни. До вересня 2006р. він та
кож самостійно складав табел
і обліку робочого часу та пер
едавав їх у бухгалтерію ПЖКГ
для подальшого призначення.
Табелював вахтерів по 8 годин
щоденно з двома вихідними не
за власною ініціативою, а за в
казівкою керівництва ПЖКГ.

Відповідно до листа ПЖКГ
від 15.05.2007р. табеля обліку робоч
ого часу за період 2005р. до 01.09.2006р. н
е збереглися. Однак, як виходи
ть з вищенаведених показань
свідків, вони підтвердили, що
відповідні табелі дійсно ве
лися та існували.
Крім того, за результат
ами огляду адміністративної
справи на ОСОБА_2 за прото
колом інспектора праці Сор
окіна І.Б. (адміністративни
й матеріал № 3-54/2007), виявилося, що
30.11.2006 р. проводилася перевірка
ПЖКГ на предмет додержання з
аконодавства про працю, якою
було встановлено, що на підпр
иємстві на виконуються полож
ення ст.ст. 106, 107, 108 КЗпП України. Т
акож, внаслідок вивчення пор
ядку ведення обліку робочого
часу було виявлено, що «в табе
лях обліку використання робо
чого часу за червень, липень, с
ерпень, вересень 2006р. відпраць
ований працівниками робочий
час обліковується у днях, кіл
ькість відпрацьованих праці
вниками годин не зазначаєтьс
я, що є порушенням наказу Міні
стерства статистики України
№ 253 від 09.10.1995р..., режим роботи вах
терів гуртожитку по 24 години п
ідтверджується копією журна
лу прийому-передачі чергуван
ь..., не забезпечується достові
рний облік виконуваної праці
вниками роботи, що є порушенн
ям ч. 2 ст. 30 ЗУ «Про оплату праці
». Отже, табелі обліку робочог
о часу велися, а вахтенний жур
нал був взятий до уваги як під
твердження змінної роботи ва
хтерів і він, попри всі недолі
ки, є доказом фактичної робот
и вахтерів.
На виконання вказівок і
нспектора праці начальником
ПЖКГ 04.12.2006р. був направлений ли
ст із відомостями про усунен
ня виявлених перевіркою пору
шень, в числі яких зазначено, щ
о оплата праці робітників пі
дприємства у надурочний, ніч
ний час, святкові та неробочі
дні нараховується та сплачу
ється з 01.09.2006р. після реєстрації
колективного договору.
Дійсно, після реєстрац
ії колективного договору дан
ні виплати працівникам прово
дилися, хоча графік, режим пра
ці залишився тим самим.
Таким чином, на підставі
вищенаведеного, суд прийшов
до висновку, що вимоги позива
чки в частині стягнення відп
овідних сум недоотриманої за
рплатні є правомірними, таки
ми, що відповідають положенн
ям КЗпП України, у зв'язку із ч
им вони підлягають стягненню
на її користь. Розрахунок нев
иплаченого заробітку суд вва
жає правильним, оскільки він
відповідає положенням ст.ст
. 106 (100% від тарифної ставки), 107 (под
війний розмір оплати), 108 (30% згід
но колективного договору) КЗ
пП України і стягує на корист
ь позивачки 4080 грн. 76 коп.
Що стосується вимог по
зивачки про поновлення на ро
боті та стягнення заробітної
плати за час вимушеного прог
улу, то суд не вважає їх такими
, що підлягають задоволенню з
наступних причин:
Як зазначено у наказі № 5 ві
д 05.02.2007р. позивачку було звільне
но за п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Пу
нкт 1 ч.1 ст. 40 КЗпП України перед
бачає, що трудовий договір мо
же бути розірваний власником
або уповноваженим ним орган
ом лише у випадку змін в орган
ізації виробництва і праці, в
тому числі ліквідації, реорг
анізації, банкрутства або пе
репрофілювання підприємств
а, установи, організації, скор
очення чисельності або штату
працівників.
Відповідно до п.1 ст. 14 ЗУ «
Про підприємства в Україні»
власник або уповноважений ни
м орган має право визначати ш
тат та чисельність робітникі
в. Якщо суд розглядає спір про
поновлення на роботі, то він з
обов'язаний перевірити наявн
ість підстав для звільнення,
а саме, чи мало місце скорочен
ня штатів або чисельності пр
ацівників.

5
Однак, суд не може ставити п
итання про доцільність скоро
чення чисельності або штату
працівників, оскільки власни
к, користуючись правом самос
тійної господарської ініціа
тиви, має право за власним роз
судом приймати такі рішення.

З матеріалів справи вбач
ається, що підставою для скор
очення посад вахтерів були р
озпорядження виконавчого ко
мітету Ренійської міської ра
ди № 562/ГИК-2006 від 01.12.2006р., пізніше на
підставі якого був винесени
й наказ керівника підприємст
ва № 47 від 05.12.2006р. Підставами скор
очення вказані наступні: тяж
ке фінансове положення підпр
иємства, перехід на загальну
систему оподаткування, недо
цільність утримання штату ва
хтерів. Крім того, у наказі № 47 в
ід 05.12.2006р. передбачено керівник
ом ПЖКГ попередження вахтері
в про скорочення, нижче зробл
ена відмітка, у тому числі і
ОСОБА_1, про ознайомлення із
наказом.
Позивачка наполягає на
тому, що у повідомленні (а.с. 97) н
аписано, що скорочення посад
и вахтера здійснюється у зв'я
зку із реорганізацією підпри
ємства, хоча в дійсності таке
не відбулося. Дана позиція по
зивачки суду є незрозумілою,
оскільки вона згідно акту ві
д 05.12.2006р. (а.с. 96) при отриманні пові
домлення від підпису відмови
лася, хоча тоді ж була ознайом
лена із наказом керівництва
№ 47, де вказувалися причини ск
орочення штатів. Саме ж повід
омлення за суттю носило блан
кетний характер, не було врах
оване на конкретний випадок.

В даний час вахтова служб
а в ПЖКГ зовсім ліквідована, ї
ї не існує, крім того, підприєм
ство продовжує скорочувати ч
исельність своїх працівникі
в.
З правової точки зору, зві
льнення позивачки проводило
ся із дотриманням вимог труд
ового законодавства, вона бу
ла завчасно попереджена про
скорочення штатів, їй пропон
увалася інша робота, питання
про скорочення чисельності
розглядалося на профспілков
их зборах колективу ПЖКГ, том
у підстав для поновлення її н
а роботі не вбачається. У зв'яз
ку із відмовою суду у задовол
ення вимог про поновлення на
роботі, не підлягають задово
ленню вимоги про стягнення з
аробітку за час вимушеного п
рогулу.
Згідно ст. 367 ЦПК України с
уд допускає негайне виконанн
я судових рішень у справах пр
о присудження працівникові в
иплати заробітної плати, але
не більше ніж за один місяць.
Оскільки в даному випадку не
можливо визначити розмір міс
ячного заробітку позивачки,
так як мова йде про певні несп
лачені суми, суд допускає нег
айне виконання рішення про п
рисудження виплати заробітк
у - за середньомісячним показ
ником, виходячи із загальної
суми стягнення та кількості
місяців, за яке воно проводит
ься, - 204 грн. 20 коп.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60,
212, 213 ЦПК України, ст.ст. 21,40,106,107,108 КЗп
П України, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБ
А_1 задовольнити частково.

Стягнути з Підприємст
ва житлово-комунального госп
одарства м. Рені на користь
ОСОБА_1 заробітну плату у су
мі 4080 грн. 76 коп., а також 51 грн. дер
жавного мита у доход держави
та 30 грн. витрат на інформацій
но-технічне забезпечення роз
гляду справи на користь Тери
торіального управління Держ
авної судової адміністрації
в Одеській області.
На підставі ст. 367 ЦПК Укра
їни допустити негайне викона
ння судового рішення в части
ні заробітної плати за один м
ісяць - 204 грн. 20 коп.
У задоволенні інших по
зовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає за
конної сили після закінчення
строку подання заяви про апе
ляційне оскарження, якщо зая
ву про апеляційне оскарження
не буде подано. Якщо буде пода
но заяву про апеляційне оска
рження, але апеляційна скарг
а не буде подана

6
протягом двадцяти днів пі
сля подання заяви про апеляц
ійне оскарження, рішення суд
у набирає законної сили післ
я закінчення цього строку, У р
азі подання апеляційної скар
ги, рішення, якщо його не буде
скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи а
пеляційним судом.
Строк оскарження рішен
ня в Апеляційний суд Одесько
ї області через Ренійський р
айонний суд Одеської області
: 10 днів - з дня проголошення ріш
ення, 20 днів - після подання зая
ви про апеляційне оскарження
.