АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем  України

20 грудня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду Житомирської області в складі:

головуючого -
судді Матюшенка І.В.

суддів:
Малахової Н.М. ,  Жизневської А.В.

при секретарі
судового

засідання
Лаговській О.О.

з участю сторін

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Житомирі

апеляційну    скаргу
ОСОБА_1    на    ухвалу

Бердичівського
міськрайонного суду від 31 жовтня 2007 року у справі за

позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про внесення в

трудову книжку
запису про звільнення,  стягнення
середнього заробітку за час

затримки видачі
трудової книжки та грошової компенсації за невикористану

відпустку,

встановила:

У
поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом норм процесуального права,  просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції,  якою роз'яснено рішення
Бердичівського міськрайонного суду та порядок його виконання в частині внесення
запису про звільнення до трудової книжки ОСОБА_2,  а справу в частині вирішення його заяви та
подання державного виконавця про роз'яснення рішення направити на новий
розгляд.

ОСОБА_2
Заперечує проти задоволення апеляційної скарги,
вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Рішенням
Бердичівського міськрайонного суду від 14 листопада 2007 року задоволені
позовні вимоги ОСОБА_2: суд вважав ОСОБА_23вільненим за власним бажанням з
посади водія у приватного підприємця ОСОБА_1 З 10 квітня 2006 року; стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1831 грн. 26 коп.3а час затримки видачі трудової
книжки та 266 грн. 60 коп. компенсації за невикористану відпустку; постановлено
внести до трудової книжки ОСОБА_2 Запис про звільнення його з посади водія у
приватного підприємця ОСОБА_1 за власним бажанням з 10 квітня 2006 року.

15
травня 2007 року ОСОБА_1,  а 27 вересня
2007 року державний виконавець відділу ДВС Бердичівського МРУЮ звернулися до
суду відповідно з заявою та поданням про роз'яснення рішення суду та порядку
його виконання.

2

Ухвалою
Бердичівського міськрайонного суду від 31 жовтня 2007 року зазначено,  що звільнення ОСОБА_2 За власним бажанням з
посади водія у приватного підприємця ОСОБА_1 з 10 квітня 2006 року слід вважати
за  ст.
38 ч.3 КЗпП України,  а тому зміст
виконавчого листа № 2-1577/06 від 28 березня 2007 року відповідає змісту
рішення Бердичівського міськрайонного суду по цій справі від 14 листопада 2006
року.

Вище вказана ухвала постановлена судом
відповідно до положень  ст.  ст,
217,  221 та 373 ЦПК України і не
змінює прийнятого судом першої інстанції рішення від 14 листопада 2007 року,  оскільки,
як судом першої інстанції,  так і
апеляційним судом встановлено,  що
підставою для звільнення ОСОБА_2 було порушення ОСОБА_1,  як роботодавцем,  відносно працівника законодавства про працю.

Доводи
апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права є
безпідставними. Так,  зі змісту протоколу
судового засідання від 31 жовтня 2007 року вбачається,  що клопотання про фіксацію процесу технічними
засобами ОСОБА_1 не заявлялося,  як і не
подавалися зауваження на вказаний протокол. Судом першої інстанції обґрунтовано
було відхилено клопотання апелянта щодо виклику в судове засідання представника
відділу ДВС,  оскільки від останнього
надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника В ДВС.  Інші доводи апеляційної скарги є
надуманими,  оскільки об'єктивно
спростовуються матеріалами наявної справи.

За таких
обставин,  коли ухвала суду постановлена
з додержанням норм процесуального права,
підстави для її скасування відсутні.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
312-315 ЦПК України,  колегія
суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу
Бердичівського міськрайонного суду від 31 жовтня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.