Справа №2-5550/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07       грудня 2007 року     Приморський районний суд м.  Одеси

у
складі:     головуючого судді Загороднюка
В.І.

при секретарі
Сребняк І.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу
за позовом ОСОБА_1  до  Одеської
міської  ради  про
визнання  права власності,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з позовом до Одеської міської ради про визнання права
власності на допоміжне приміщення (підвал) загальною площею 65, 7 кв.м. ,  що складається з двох приміщень та
розташована під квартирами АДРЕСА_1  при
цьому вона посилається на те,  що вона є
власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28.02.1998р.,  та власницею квартири №16 в цьому ж будинку
на підставі договору дарування від 08.02.2005р.

Зазначені
квартири розташовані на першому поверсі двоповерхового будинку. Під квартирами
перебуває допоміжне приміщення - підвал,
загальною площею 65, 7 кв.м. ,
якими позивачка користується з 2002р. 02.04.2002 року був складений акт
огляду всього допоміжного приміщення з участю представника ДУ №1. Під час
огляду допоміжних приміщень було встановлено,
що технічне становище допоміжних приміщень знаходиться в незадовільному
стані та потребує капітального ремонту та реконструкції.

Згідно
рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004 року №4-рп/2004р у справі
за конституційним зверненнямОСОБА_2та інших громадян про офіційне тлумачення
положень пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного
житлового фонду" та за конституційним поданням 60 народних депутатів
України про офіційне тлумачення положень статей 1,  10 цього Закону зазначено,  що допоміжні приміщення (підвали,  сараї,
кладовки,  горища,  колясочні
і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян,  одночасно з приватизацією ними квартир
(кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків.

Ст.  322 ЦК
України зобов'язує власників утримувати належне їм майно.

В цієї частини будинку крім квартир,
які належать позивачці,
знаходиться ще одна квартира,  мешканці
якої дали позивачці згоду на те,  щоб
позивачка своїми зусиллями та за свій рахунок зробила ремонт допоміжного
приміщення,  а згодом погодились на те,  щоб позивачка отримала та оформила в
власність все допоміжне підвальне приміщення,
розташоване під квартирами АДРЕСА_1

В судовому
засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги.

Представник
відповідача позов не визнав,  та
посилався на відсутність правових підстав для його задоволення. В останнє
судове засідання він не з'явився,  але
належним чином був про явку до суду повідомлений,  тому суд вважає за можливе ухвалити рішення
за його відсутністю.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи суд вважає,  що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що позивачка згідно
договору купівлі-продажу від 28.02.1998р.,
є власницею квартири АДРЕСА_1

та власницею
квартири №16 в цьому ж будинку,  на
підставі договору дарування від 08.02.2005р.

(а.с. 5-11)

Під
зазначеними квартирами знаходиться підвальне приміщення,  що складається із двох приміщень 39
кв.м.  та 26, 7 кв.м. ,  тобто має загальну площу 65, 7 кв.м.

(а.с. 13-18)

Цими
підвальними приміщеннями позивачка користується з 2002 року. Провела там
ремонт,  оскільки вони знаходились у
неналежному стані.

(а.с. 12)

Власники
квартир № 22 та 23 цього будинку,  що
розташовані в цій частині будинку не заперечують проти передачі у власність
позивачці цих квартир,  про що надали
письмову заяву.

Відповідно
до вимог статті 392 ЦК України
та рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004 року №4-рп/2004р у
справі за конституційним зверненням ОСОБА_2та інших громадян про офіційне
тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію
державного житлового фонду" та за конституційним поданням 60 народних депутатів
України про офіційне тлумачення положень статей 1,  10 цього Закону зазначено,  що допоміжні приміщення (підвали,  сараї,
кладовки,  горища,  колясочні
і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян,  одночасно з приватизацією ними квартир
(кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків,
тому згідно вимог зазначеного рішення за позивачкою слід визнати право
власності на вказане підвальне приміщення.

Керуючись  ст.
392 Цивільного Кодексу України,
рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004 року
№4-рп/2004р,   ст.   ст.
213-215 ЦПК України суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на допоміжне приміщення (підвал),  загальною площею 65, 7 кв.м. ,  що складається з двох приміщень площею 26, 7
кв.м.  та 39 кв.м.  розташованого під квартирами 15 та АДРЕСА_1

Рішення
може бути оскаржено,  про що протягом
десяти днів з дня проголошення подається заява про апеляційне оскарження
рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  або в термін десяти днів з дня
проголошення,  без подання попередньої
заяви про оскарження.