АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
Справа №
в першій інстанції суддя Українець Л. І.
суддя-доповідач      Мамасуєва Л. О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року вересня місяця 11
дня колегія суддів судової палати по цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у м. Феодосії в складі:

Головуючого, судді    Моісеєнко Т.І.

суддів    Мамасуєвої Л.О. Полянської В.О.

при секретарі     Брєжневій O.K.

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Феодосії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
СВТ „Енергетик - 2" про визнання незаконним рішення загальних зборів в
частині передачі земельної ділянки НОМЕР_1 відповідачу, вилучення з незаконного
володіння садового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки та
зобов'язання повернути майно, із зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, СВТ
„Енергетик - 2". третя особа КП Ленінське БТІ, про визнання права
власності на садовий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку,
визнання недійсною приватизації земельної ділянки та спірного будинку, визнання
дійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки і садового будинку з
господарськими спорудами, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського
районного суду від 24 квітня 2007 року -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2., СВТ „Енергетик
-2", у якому просив визнати незаконним рішення загальних зборів в частині
передачі земельної ділянки НОМЕР_1 відповідачці, вилучити з її незаконного
володіння садовий будинок з господарськими спорудами та вказану земельну
ділянку, крім того зобов'язати відповідачку повернути йому зазначене майно.

Позовні вимоги мотивовані
тим, що йому на праві приватної власності належить садовий будинок з
господарськими спорудами, який розташований на земельній ділянці НОМЕР_1 в СВТ
„Енергетик - 2" площею 0,045 га, яка також належить йому на праві
приватної власності.

Власність на землю
оформлена за ним згідно державного акту НОМЕР_2 від 25 травня 1995 року, а
садовий будинок на вказаній ділянці приватизований на його ім'я 29 липня 2006
року.

2

В березні 2004 року
відповідачка ОСОБА_2. звернулась до нього з проханням передати їй в оренду
зазначену ділянку разом з будинком. За використання ділянки і садового будинку
між ними була домовленість про оплату на суму 800 доларів США на строк не більше 3-х років. Також за усною домовленістю
відповідачка зобов'язувалась звільнити його ділянку за першою вимогою.

За умовами договору оренди
ОСОБА_2. повинна була обробляти ділянку, доглядати за фруктовим садом і
насадженнями, оплачувати за нього членські внески і інші платежі в СВТ. З цією
метою він 1 березня 2004 року подав заяву до СВТ „Енергетик-2" про
передачу в користування ОСОБА_2. спірної земельної ділянки, отримавши під
розписку у ОСОБА_2. аванс у сумі 300 доларів США. У травні 2004 року відповідачка позичала у нього 200
доларів США,
в червні ще 100 доларів - на ремонт будинку, без написання
розписки, обіцяючи повернути гроші у вересні 2004 року.

Коли він звернувся до
ОСОБА_2. для вирішення фінансових питань, вона заявила, що витратила на
благоустрій ділянки суму від 2700 до 3000 грн. і тепер не вона, а він їй
повинен повернути гроші.

За час використання ділянки
відповідачка не проводила належної обробки землі, вирубала деякі дерева, а в
серпні 2005 року взагалі не допустила його до земельної ділянки, заявивши що і
ділянка і садовий будинок тепер належать їй. В зв'язку з чим просив визнати
незаконним рішення загальних зборів від 14.03.2006 року в частині передачі
земельної ділянки НОМЕР_1 ОСОБА_2., вилучити з незаконного володіння садовий
будинок з господарськими спорудами та вказану земельну ділянку, крім того
зобов'язати відповідачку повернути йому зазначене майно.

ОСОБА_2. позов не визнала
та звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила визнати за нею
право власності на спірний садовий будинок з господарськими спорудами та спірну
земельну ділянку, визнати недійсною приватизацію зазначеної земельної ділянки
та спірного будинку, визнати дійсним договору купівлі - продажу земельної
ділянки і садового будинку з господарськими спорудами, який був укладений між
ОСОБА_1. і нею 02.03.2004 року.

Позовні вимоги мотивовані
тим, що 2 березня 2004 року між нею та ОСОБА_1. був укладений договір купівлі -
продажу садового будинку та земельної ділянки НОМЕР_1 в СВТ „Енергетик-2",
згідно якого ОСОБА_1. передав у власність вказане майно ОСОБА_2. за 3000
доларів США,
про що написав розписку, крім того ОСОБА_1. написав заяву до СВТ про передачу їй земельної ділянки.

Ніякого договору оренди між
сторонами не укладалось, а в 2005 році ОСОБА_1. у зв'язку з підвищенням цін почав вимагати від неї ще 10000 доларів США.

На підставі вищевикладеного
і того, що приватизація земельної ділянки ОСОБА_1 проводилась без проекту
відводу і згоди відділу земельних ресурсів просила визнати приватизацію
земельної ділянки та садового будинку недійсною, визнати дійсним договір
купівлі - продажу спірних земельної ділянки і садового будинку з господарськими
спорудами, який був укладений між ОСОБА_1. і нею 02.03.2004 року та визнати
право власності на зазначене майно.

Рішенням Ленінського
районного суду від 24 квітня 2007 року позов ОСОБА_1. був задоволений: визнано
незаконним рішення загальних зборів СВТ „Енергетик-2" №6 від 14 березня
2004 року в частині передачі ОСОБА_2. земельної ділянки НОМЕР_1 в СВТ
„Енергетик-2"; вилучено із незаконного володіння ОСОБА_2. належні ОСОБА_1.
земельну ділянку та садовий будинок з господарськими спорудами; зобов'язано
ОСОБА_2. повернути ОСОБА_1. земельну ділянку та садовий будинок з
господарськими спорудами.

В задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2. відмовлено.

Не
погодившись з рішенням суду. ОСОБА_2. подала апеляційну скаргу, в якій ставить
питання про його скасування з направленням справи на новий розгляд або
ухвалення нового рішення.

3

В обґрунтування апеляційної
скарги апелянт посилається на порушення норм матеріального і процесуального
права, неповноту з'ясувань обставин, які мають значення для справи, неналежну
оцінку доказів, які є в матеріалах справи.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з вимогами частини 1
статті 303 Цивільного процесуального кодексу України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні
вимоги ОСОБА_1.,
суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості, оскільки
він є власником спірних земельної ділянки та садового будинку з господарським
спорудами на підставі правових документів про власність. З таким висновком суду
першої інстанції погоджується колегія суддів з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи ОСОБА_1. є власником земельної ділянки НОМЕР_1 в СВТ
„Енергетик-2", що підтверджується державним актом НОМЕР_2 від 25 травня
1995 року та власником садового будинку 1088, що підтверджується свідоцтвом про
право власності, зареєстрованим Керченським ОГІБТ1 29 липня 2006
року.(а.с.7,8).

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

Як вбачається з матеріалів
справи ОСОБА_1. позбавлений сукупності таких прав, .через незаконне
володіння земельною ділянкою та садовим будинком ОСОБА_2

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від
особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За таких обставин, колегія
суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1. грунтуються на законі, тому
підлягають судовому захисту.

Також погоджується колегія
суддів з висновками суду про визнання незаконними рішення загальних зборів СВТ
„Енергетик-2" №6 від 14 березня 2004 року в частині передачі ОСОБА_2.
земельної ділянки НОМЕР_1 в СВТ „Енергетик-2", оскільки право володіння,
користування, та розпорядження - тобто право власності на спірну земельну
ділянку має лише ОСОБА_1.,
що свідчить про відсутність права розпорядження земельною
ділянкою НОМЕР_1 товариством „Енергетик-2".

Колегія суддів вважає,  що посилання апелянта на укладений договір
купівлі продажу садового будинку та земельної ділянки НОМЕР_1 в СВТ
„Енергстик-2", згідно якого ОСОБА_1. передав у власність вказане майно
ОСОБА_2. за 3000 доларів США. не заслуговують уваги.

Оскільки відповідно до
положень ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного
майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна
укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній
реєстрації.

Згідно ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про
нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Крім того, як було
встановлено судом, сторони не домовилися щодо усіх істотних умов договору,
зокрема між ними не була визначена ціна.

Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України нікчемний договір це договір недійсність якого,

встановлена законом.

Відповідно   до
вимог   ст.   216   ЦК   України,   недійсний
правочин   не   створює

юридичних наслідків.

Вищевказане
свідчить про правильність і обгрунтованість висновків суду першої інстанції про
відмову у задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_2. щодо визнання договору дійсним
та визнання права власності на спірне майно занею.

4

Також погоджується колегія
суддів з висновком суду першої інстанції про відмову    у

задоволенні
позову     ОСОБА_2 щодо  її
вимог     про   визнання
незаконними приватизацій спірних земельної ділянки та садового будинку.

Згідно ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_2. не надала жодних
доказів які б свідчили про незаконність вказаних приватизацій.

В апеляційній скарзі
апелянт не довела суду апеляційної інстанції необґрунтованість висновків суду
першої інстанції щодо заявлених нею вимог.

Все вищевказане свідчить
про дотримання чинного законодавства при ухваленні судового рішення судом
першої інстанції, повне з'ясування обставин, які мають значення для справи, надання
належної оцінки доказам, відсутність підстав для скасування оскаржуваного
рішення суду.

На підставі наведеного
керуючись ст.ст., 303,308 ЦПК України колегія суддів судової палати по
цивільним справам Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м. Феодосії -

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
на рішення Ленінського районного суду від 24 квітня 2007 року - відхилити.

Рішення Ленінського
районного суду від 24 квітня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом двох місяців.