№2-1901/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

16.11.2007 року
Оболонський районний суд м.  Києва в
складі: головуючого судді Буравльова СІ.,
при секретарі   Пузановій М. В.,  розглянув
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Києві цивільну справу за позовом   ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до   ОСОБА_3,  треті особи ОСОБА_4,  приватний нотаріус Коляда Оксана Петрівна про
визнання недійсними договорів,  та за
зустрічним позовом ОСОБА_3,    ОСОБА_4до
ОСОБА_1,  третя особа   приватний нотаріус Коляда Оксана Петрівна про
стягнення боргу,  -

ВСТАНОВИВ:

28.02.2007 року позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом,  посилаючись на те,  що 17.03.2006 року ОСОБА_1. та ОСОБА_3.
уклали договір позики та договір іпотеки під впливом обману,  оскільки грошей по договору позики позивач не
отримав ні до підписання договорів,  ні
після їх підписання. У зв'язку з наведеним,
позивачі просять суд визнати недійсними ці договори позики та іпотеки.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1.,  який є представником ОСОБА_2.,  та адвокат ОСОБА_1. підтримали уточнені вимоги в повному обсязі та просили
суд позов задовольнити,  в зустрічному
позові просили відмовити.

Відповідач
ОСОБА_3. та його представник в судовому засіданні позов не визнали,  звернулись до суду із зустрічним позовом про
стягнення боргу,  посилаючись на те,  що ОСОБА_1. взяв у
нього в борг 202000 грн.,  зобов'язавшись
повернути вказану суму до 1.09.2006 року. Для забезпечення виконання
зобов'язання між позивачами та відповідачем за основним позовом було укладено
договір іпотеки. Оскільки відповідач не повернув борг,  позивач просить суд стягнути з відповідача на
його користь борг з урахуванням З відсотків,
індексації та юридичних послуг в сумі 237254, 91 грн.,  моральну шкоду в сумі 21000 грн. та судові
витрати.

Треті
особи приватний нотаріус Коляда О.П. та ОСОБА_4. в судове засідання не
з'явились,  належним чином були
повідомлені про час і місце судового розгляду,
приватний нотаріус надав суду письмові пояснення,  в яких просив суд розглядати справу у його
відсутність,  а щодо ОСОБА_4.,
то в судовому засіданні був присутній його представник.

Суд,  вислухавши пояснення сторін,  третьої особи,  його представника,  свідків,
дослідивши письмові докази,
вважає,  що основний позов
підлягає задоволенню,  а зустрічний позов
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно
до  ст.
1046 ЦК України
за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій
стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі,  а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

Договір
позики,  як зазначено в ч. 2  ст.
1046 ЦК України
є укладеним з моменту передання грошей або інших речей.

Згідно з
ч. 1  ст.
1051 ЦК України
позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі,  що грошові кошти або речі насправді не були
одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості,  ніж встановлено договором.

2

Як
зазначено в ч. 2  ст.  1051 ЦК
України,  рішення суду не може
ґрунтуватись на свідченнях свідків для підтвердження того,  що гроші або речі насправді не були одержані
позичальником від позикодавця. Це правило не застосовують до випадків,  коли договір був укладений під впливом
обману,  насильства,  зловмисної домовленості представники
позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Як
пояснив в судовому засіданні позивач ОСОБА_1. у
нього з ОСОБА_4була домовленість про те,
що після підписання договору позики останній буде постачати протягом
кількох місяців ОСОБА_1. шкіру
на суму,  еквівалентну 25000 дол. США,  і передасть грошові кошти в сумі 15000 дол. США.

Допитаний
в судовому засіданні свідок ОСОБА_6.
пояснив,  що він був особисто
присутній при розмові ОСОБА_1. та
ОСОБА_4до підписання договору позики.

Розмова ОСОБА_1. і
ОСОБА_4відбувалась в м.  Києві і ОСОБА_4.
обіцяв ОСОБА_1.,  що протягом кількох
місяців після підписання договору позики він повністю розрахується з
ОСОБА_1.,  тобто передасть ОСОБА_1.
грошові кошти і шкіру на загальну суму 202000 грн. (еквівалент 40000 дол. США). Також
ОСОБА_6.  засвідчив,  що він особисто разом з ОСОБА_1. вже після
підписання договору їздив до ОСОБА_4в
м.  Харків,  щоб той виконував свої обіцянки.

У результаті цих поїздок,  як
зазначив свідок,  ОСОБА_4. передавав
ОСОБА_1. грошові кошти,  які ОСОБА_1.
передавав йому - ОСОБА_6. ,  оскільки у
свою чергу ОСОБА_1. мав певні грошові зобов'язання перед ОСОБА_6.

Тобто
свідок ОСОБА_6.  підтвердив,  що зазначені в договорі позики грошові кошти
в розмірі 202000 грн. (еквівалент 40000 дол.
США),  ОСОБА_1. не отримав ні
до,  ні після підписання договору позики.

Допитаний
в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив,
що йому достовірно відомо,  що
ОСОБА_4. обіцяв ОСОБА_1.
передати грошові кошти і шкіру на суму,
еквіваленту 40000 дол.
США,  але своїх
обіцянок не виконував,  тому ОСОБА_1. разом з
ОСОБА_6.  неодноразово їздили до ОСОБА_4в
м.  Харків,  щоб отримати від ОСОБА_4обіцяні останнім
грошові кошти.

Але зі
слів ОСОБА_1. і
ОСОБА_6.  йому відомо,  що ОСОБА_4. не передав ОСОБА_1. грошових
коштів,  зазначених в договорі позики.

Підтвердженням
того,  що ОСОБА_1. був введений ОСОБА_4при підписанні договору позики і
іпотеки в оману,  є крім пояснень ОСОБА_1. і пояснень
свідків,  також той факт,  що ОСОБА_1.
звертався в органи міліції із заявою про притягнення до відповідальності
ОСОБА_4та ОСОБА_3. за шахрайство.

І хоча в
порушенні кримінальної справи,  як
вбачається з постанови Оболонського РУ ТУ,
було відмовлено,  тому що існує
договір позики та іпотеки,  підписаний
ОСОБА_1.,  сам факт звернення ОСОБА_1. в
органи міліції у сукупності з іншими доказами,
свідчить про те,  що дійсно ОСОБА_1. підписав
договір позики та іпотеки під впливом обману з боку ОСОБА_4.,
а фактично грошових коштів не отримував.

Крім
того,  суд критично оцінює пояснення в
судовому засіданні ОСОБА_4та ОСОБА_3.,
зокрема,  в частині передачі ними ОСОБА_1. за два тижні
до оформлення договорів позики та іпотеки грошових коштів в м.  Харкові в кафе в розмірі 40 тис.  дол. США,
тим більше,  що в поясненнях
ОСОБА_4та ОСОБА_3. існують суттєві розбіжності.

Так,  зокрема,
ОСОБА_3. у судовому
засіданні пояснив,  що передача грошових
коштів ОСОБА_1.
відбувалась в літньому кафе м.  Харкова.
Після передачі ним грошових коштів ОСОБА_1. він на
деякий час вийшов,  а ОСОБА_4. і ОСОБА_1. залишились
перераховувати гроші. Коли через деякий час ОСОБА_3. повернувся,  ОСОБА_1. йому
повідомив,  що претензій до нього немає.

ОСОБА_4.,
навпаки,  пояснював
у судовому засіданні,  що ОСОБА_3.
передав ОСОБА_1 гроші
для перерахунку,  сам вийшов і більше в
кафе вже не повертався.

з

Крім
того,  як заявив ОСОБА_4.,
передача грошей відбувалась в кафе,  але не на відкритій площадці,  як заявляв ОСОБА_3.,
а в закритому приміщенні.

Відповідно
до ч. 2  ст.  1046 ЦК
України договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших
речей.

Виходячи
з пояснень ОСОБА_3. та ОСОБА_4договір позики вони уклали з ОСОБА_1. у м.  Харкові за два тижні до оформлення договорів
у нотаріуса в м.  Києві,  порушивши при цьому вимоги ч. 1  ст.
1047 ЦК України,  якою
передбачено,  що договір позики
укладається в письмовій формі,  якщо його
сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір
неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Частина
2  ст.
1047 ЦК України
передбачає,  що на підтвердження
укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка
позичальника або інший документ,  який
посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Якщо
договір позики зі слів ОСОБА_3. та ОСОБА_4був укладений в м.  Харкові,
то суд вважає,  що було порушено
вимоги  ст.  1047 ЦК
України про обов'язкову письмову форму договору та крім того,  надати суду розписку або інший документ про
отримання ОСОБА_1. грошей в м.  Харкові
ні ОСОБА_4.,  ні ОСОБА_3. не можуть за причини її відсутності.

Під час підписання договорів в м.
Києві 17.03.2006 р. грошові кошти ОСОБА_1. не
передавались і це підтвердили в судовому засіданні як ОСОБА_1.,  так і ОСОБА_4. та ОСОБА_3. Приватний
нотаріус Коляда О.П. в своїх письмових поясненнях зазначив,  що у приміщенні нотаріальної контори передача
грошових коштів по договору не проводилась.

При
таких обставинах суд вважає,  що сам по
собі факт підписання сторонами тексту договору позики без передання грошей не
породжує у майбутньому обов'язку позичальника повернути обумовлену угодою суму
грошей.

Крім
цього,  п.п. 11.1,  11.2 договору іпотеки від 17.03.2006 р.
суперечать умовам договору позики від 17.03.2006 р. та вимогам  ст. . 1046 ЦК України,  згідно з
якими позикодавцеві повертається така ж сума грошових коштів,  а не передається право власності на предмет
іпотеки.

Проаналізувавши
пояснення сторін,  свідків,  третьої особи,  суд приходить до висновку,  що договір позики та іпотеки 17.03.2006 р. в м.  Києві був укладений ОСОБА_1. під впливом
обману з боку ОСОБА_4та ОСОБА_3.,  які
обіцяли ОСОБА_1. передати грошові кошти і товар у вигляді шкіри після
підписання договору,  тобто в
майбутньому.

Тому
суд,  виходячи з вимог  ст.
ст.  230,  1046,
1047,  1051 ЦК України,  вважає,
що позов ОСОБА_1. є обґрунтованим,
законним і таким,  що підлягає
задоволенню,  а в зустрічному позові
ОСОБА_4та ОСОБА_3. необхідно відмовити.

На підставі
викладеного,  та керуючись  ст.
ст.  230,  1046,
1047,  1051 ЦК України,   ст.
ст.  10,  60,
74,  76,  88,
130,  197,  198,
208,  209,  212,
213,  214,  215,
218 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Задовольнити
позов ОСОБА_1,  ОСОБА_2до ОСОБА_3,  треті особи ОСОБА_4,  приватний нотаріус Коляда Оксана Петрівна про
визнання недійсними договорів.

Відмовити
в зустрічному позові ОСОБА_3,  ОСОБА_5до
ОСОБА_1,  третя особа приватний нотаріус
Коляда Оксана Петрівна про стягнення боргу.

Визнати
недійсним договір позики,  укладений
ОСОБА_3і ОСОБА_117.03.2006 року та посвідчений приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу Колядою Оксаною Петрівною.

Визнати
недійсним договір іпотеки,  укладений
ОСОБА_3з однієї сторони,  і ОСОБА_1і
ОСОБА_2,  з другої сторони,  і посвідчений 17.03.2006 року приватним
нотаріусом Київського міського нотаріального округу       Колядою Оксаною Петрівною.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1,  ОСОБА_2в рівних частках судові витрати в сумі
1730 грн.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м.
Києва шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня проголошення рішення,  та
апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається у строк,  встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.