№ 2-6784-2007
РІШЕННЯ

Іменем     України

20 листопада 2007 року Слов'янський міськрайонний суд
Донецької області в складі:

головуючого       -
судді Ламєкіна М. І.

при секретарі      - Поляцько О.Ю.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в М. Слов'янську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Слов"янської міської ради про визнання права власності на земельну
ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2007 року ОСОБА_1  звернулася з
позовом до Слов"янської міської ради про визнання права власності на
земельну ділянку. Свої вимоги обґрунтовувала тим,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 залишила
спадщину,  на підставі якої вона є
спадкоємницею житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами,  розташованого поАДРЕСА_1. 15.10.2000 року
ОСОБА_2 померла. Після її смерті вона отримала свідоцтво про право на спадщину
за заповітом від 28.07.2001 року на вище вказаний житловий будинок. Оскільки
ОСОБА_2 хворіла,  заповіт складався на
дому,  вона забула включити до спадщини
земельну ділянку,  площею 0, 0666
га.,  який належав їй на підставі
державного акту на право приватної власності на землю серії ДН 001091 від
06.12.1996 року,  на якій розташований
вказаний будинок. Просила визнати за нею право власності на земельну ділянку,  площею 0, 0666 га.,  розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні
вимоги,  просила їх задовольнити у
повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не
з"явився,  просив слухати справу у
його відсутність,  позовні вимоги визнав
у повному обсязі.

Суд вислухавши пояснення позивачки,  дослідивши надані докази,  приходить до переконання,  що даний позов підлягає задоволенню у повному
обсязі за наступних підстав.

Відповідно до
ст.  537 Цивільного кодексу УРСР
„частина майна,  що залишилась
незаповіданою,  розподіляється між
спадкоємцями за законом,  закликаними до
спадкоємства в порядку статей 529-533 цього Кодексу. До числа цих спадкоємців
входять і ті спадкоємці за законом,  яким
інша частина майна була залишена за заповітом,
якщо в заповіті не передбачено інше."

Оскільки інших спадкоємців ні по закону,  ні по заповіту у ОСОБА_2 немає,  то на земельну ділянку,  на якій розташоване домоволодіння АДРЕСА_1,  ніхто крім ОСОБА_1  претендувати не може.

Відповідно до п. 4 Заключних та перехідних положень ЦК України „Цивільний кодекс України застосовується до
цивільних відносин,  що виникли після
набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин,
які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України,  положення цього Кодексу застосовуються до тих
прав і обов'язків,  що виникли або
продовжують існувати після набрання ним чинності."

На підставі
ст.  1225 ЦК України „до спадкоємців житлового будинку,  інших будівель та споруд переходить право
власності або право користування земельною ділянкою,  на якій вони розміщені".

На підставі викладеного,
керуючись  ст.  537 ЦК УРСР,   ст.  1225 ЦК України,   ст.  ст.
10, 11, 58, 60, 209, 212-215 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,  право власності
на земельну ділянку,  площею 0, 0666
га.,  розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільним
справам Апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  або у порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.