СПРАВА №2-1913/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17
грудня 2007 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - Горчакової О.І.,  за
участю секретаря - Запорожець М. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань
Лозівського міськрайонного суду Харківської області цивільну справу за позовною
заявою комунального підприємства «Теплові мережі» Лозівської міської ради
Харківської області,  профспілкового
комітету комунального підприємства "Теплові мережі" Лозівської
міської ради Харківської області до ОСОБА_1,
редакції газети ЗАТ «Лозівський ковальсько-механічний завод» - «Машиностроитель»,  третя особа: Лозівська міська рада Харківської
області,  про захист ділової
репутації,  честі та гідності,  спростування недостовірної інформації та
відшкодування моральної шкоди,  -

встановив:

Представник
позивача звернувся до суду 05 вересня 2007 року з позовом до відповідача про
захист честі,  гідності та ділової
репутації,  спростування недостовірної
інформації та відшкодування моральної (немайнової) шкоди,  посилаючись на те,  що ІНФОРМАЦІЯ_2 у третьому номері газети ЗАТ
«Лозівський ковальсько-механічний завод» «Машиностроитель»
було опубліковано статтю ОСОБА_1 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1». В зазначеній статті містяться
відомості,  що не відповідають дійсності
та викладені неправдиво,  які ганьблять
ділову репутацію,  честь та гідність
Комунального підприємства «Теплові мережі» Лозівської міської ради та його
трудового колективу,  а саме - діючі
тарифи на послуги теплопостачання є завищеними та звинувачує КП «Теплові
мережі» у шахрайстві та крадіжках грошей у споживачів,  наданні неякісних послуг,  а також вказує на непрофесіоналізм та недолугість
працівників та службовців КП «Теплові мережі». Поширення недостовірної
інформації та наклепницьких висловлювань у газеті «Машиностроитель»,  яка має наклад номеру в 1150 екземплярів,  спричинило великий суспільний резонанс серед
мешканців м.  Лозова,  викликавши в них без достатніх на те підстав
негативне ставлення до КП «Теплові мережі»,
небажання сплачувати за отримані послуги з теплопостачання. Ця
неправдива інформація була сприйнята позивачами як порушення цивільних прав та
інтересів у сфері збереження та захисту ділової репутації,  тобто професійних та інших якостей,  з якими позивачі асоціюються у своїх
споживачів,  контрагентів та колег. Цією
статтею істотно уражена честь та гідність підприємства та завдано моральну
шкоду,  що відобразилося у формуванні за
допомогою цієї статті негативного ставлення населення до підприємства. У
зв'язку з викладеним представник позивача звернувся до суду і прохає визнати
інформацію,  поширену ОСОБА_1  недостовірною та такою,  що не відповідає дійсності,  зобов'язати ОСОБА_1 спростувати поширену ним
у статті інформацію,  стягнути з відповідача
моральну шкоду на користь КП «Теплові мережі» у розмірі 1, 00 грн..

У
судовому засіданні 21 листопада 2007 року представник позивача - Осадчий А.В.
звернувся до суду з позовною заявою (уточненою та доповненою),  в якій прохав зобов'язати ОСОБА_1 та редакцію
газети ЗАТ «Лозівський ковальсько-механічний завод» «Машиностроитель» спростувати
інформацію,  розповсюджену ІНФОРМАЦІЯ_2 в
газеті

«Машиностроитель» №3 в статті під
назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1»,  а також прохав стягнути солідарно з відповідачів моральну
шкоду на користь КП «Теплові мережі» у розмірі 1, 00 гривень та покласти на них
витрати,  пов'язані з поданням позовної
заяви до суду. В позовній заяві (уточненій та доповненій) позивачем,  окрім КП «Теплові мережі» Лозівської міської
ради,  зазначений профспілковий комітет
комунального господарства «Теплові мережі»,
а відповідачем,  окрім
ОСОБА_1,  зазначена редакція газети ЗАТ
«ЛКМЗ» «Машиностроитель». Третьою особою за позовною заявою (уточненою та
доповненою) є Лозівська міська рада Харківської області. У зв'язку з чим
ухвалою суду від 21 листопада 2007 року до участі у справі в якості
співпозивача було залучено профспілковий комітет комунального підприємства
«Теплові мережі» Лозівської міської ради в особі голови Коваленка Василя
Івановича та представника - Осадчого А. В.,
в якості співвідповідача -редакцію газети ЗАТ «Лозівський
ковальсько-механічний завод» «Машиностроитель»,
в якості третьої особи - Лозівську міську раду Харківської області.

Представник
позивачів - Осадчий А.В. у судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви
(уточненої і доповненої),  пояснив,  що ІНФОРМАЦІЯ_2 в газеті ЗАТ «ЛКМЗ» -
"Машиностроитель" було опубліковано статтю,  в якій ОСОБА_1 умисно поширив недостовірну
інформацію,  яка стосувалася діяльності
КП "Теплові мережі",  посадових
осіб та трудового колективу зазначеного підприємства. Ця неправдива інформація
була сприйнята,  як посягання на ділову
репутацію,  честь та гідність,  що випливає з надрукового у статті,  а саме: "подложили
свинью",  "чтобы в Новом 2007 году жить в достатке",  "есть простое «надувание» планового
объема тепла - на
138 процентов",  «поэтому,
если взять реальный объем необходимого годового отпуска тепла на 2006 г.,
то стоимость централизованого отопления для лозовчан может быть снижена
сразу не менее чем на 25% без
какого-либо вреда для функционирования КП «ЛТС»». Зазначена
інформація не відповідає
дійсності з наступних підстав: тарифи на послуги були затверджені в
установленому чинним законодавством порядку та ніким не були оскаржені. Крім
того,  діяльність КП «Телові мережі» була
перевірена двома перевірками: Харківською та Київською інспекціями,  за результатами яких було встановлено,  що тарифи є обгрунтованими і жодних порушень
не виявлено. У третьому абзаці статті зазначено "от такой работы,  говоря открытым текстом,  из кармана городского жителя самым настоящим
образом только за отопление воруют 10 грн. с каждого метра жилья в год.". Ця
інформація є теж недостовірною,  оскільки
ОСОБА_1  фактично звинувачує колектив КП
«Теплові мережі» у тому,  що вони
здійснили крадіжку комунального майна,
тобто вкрали у кожного громадянина по 10 гривень з кожного квадратного
метра на рік. Така інформація є недостовірною,
неправдивою тому,  що за період з
2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 Лозівською міжрайонною прокуратурою не було порушено
жодної кримінальної справи за звинуваченням у корисливих злочинах,  крім того,
згідно  ст.  62 Конституції України,  у нашій державі діє презумпція
невинуватості,  а це означає,  що особа вважається не винною у вчиненні
злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню,  доки її вину не буде доведено в законному
порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Поширенням такої
недостовірної інформації ОСОБА_1  умисно
формує у читачів газети негативну думку про підприємство. Дана стаття
спрямована на те,  щоб сформувати
негативний образ в уявленні громадян про підприємство та фактично закликає не
сплачувати за надані послуги з теплопостачання,
тому що у своїй статті ОСОБА_1
зазначає,  що тарифи завищені і
використовуються для збагачення робітників КП "Теплові мережі". Дана
негативна інформація була поширена серед населення м.  Лозова,
накладом газети в 1150 екземплярів. Це підтверджується оригіналом
газети,  а також протоколом обговорення
цієї статті на підприємстві позивача на нараді. Поширення інформації негативно
відобразилося на діяльності нашого підприємства і на трудовому колективі,  що проявилося в падінні рівня збору
платежів,  у порівнянні з тим,  що був до виходу статті ОСОБА_1 Таким чином
позивач вважає,  що підприємству було
заподіяно моральну шкоду,    розмір якої
становить

одну
гривню.  ст.  32
Конституції України гарантує судовий захист права спростовувати недостовірну
інформацію про себе і членів своєї сім'ї та право вимагати вилучення будь-якої
інформації,  а також право на
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
завданої збиранням,
зберіганням,  використанням та
поширенням такої недостовірної інформації,
а згідно  ст.  302 Цивільного кодексу України -
вимагають,  щоб відповідачі спростували
інформацію,  розповсюджену ІНФОРМАЦІЯ_2 в
газеті «Машиностроитель»
ІНФОРМАЦІЯ_3 в статті «ІНФОРМАЦІЯ_1»,  шляхом публікації не пізніше місяця з дня набрання
рішенням законної сили в черговому номері та третій сторінці газети «Машиностроитель» таким
самим шрифтом,  що була надрукована
стаття «ІНФОРМАЦІЯ_1» під
рубрикою «Спростування» тексту за підписом ОСОБА_1

Представник
позивача - Резніков О.І.,  директор КП
«Теплові мережі» підтримав пояснення,
дані представником позивача - Осадчим А.В.,  наполягав на задоволенні у повному обсязі
позовних вимог (уточнених і доповнених),
акцентував увагу на процес формування тарифів. Зазначив,  що тарифи формуються на підставі
нормативно-правових актів і постанов Кабінету Міністрів України. Пояснив,  що вони не мали права в процесі встановлення
тарифів відступати від тих вимог,  які
зазначені у нормативно-правових актах. Тому інформація викладена у статті є
неправдивою,  недостовірною і підлягає
спростуванню.

У
судовому засіданні представник позивача - профспілкового комітету КП "Теплові
мережі" - Коваленко В.І. позовні вимоги (уточнені та доповнені)
підтримав,  зазначив,  що на КП "Теплові мережі" працюють
професійні працівники,  економісти
підприємства розраховують тарифи відповідно до нормативно-правових актів,  директор все контролює і не допускає розвалу
підприємства. Колектив підприємства дуже образила та інформація,  яка була викладена у статті ОСОБА_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1»,  а саме,  де
зазначалось про непрофесіоналізм та недолугість працівників КП «Теплові
мережі». Пояснив,  що вищезазначена
стаття найактивніше обговорювалась у трудовому колективі одразу після її
виходу,  поширення недостовірної
інформації зганьбила ділову репутацію трудового колективу КП "Теплові
мережі".

Відповідач
- ОСОБА_1  позовні вимоги (уточнені і
доповнені) не визнав,  заперечував проти
їх задоволення. У судовому засіданні 21 листопада 2007 року надав письмові
заперечення проти позову. ОСОБА_1
пояснив,  що державними
інспекціями по контролю за цінами перевірялися не його зауваження (два
основних),  а велика кількість
даних,  що стосуються загальної
діяльності КП "Теплові мережі" і конкретних даних по формуванню
тарифів. Неправильність застосування розрахункових формул і первинних даних не
встановлено особами,  які проводили
перевірку,  в своїх висновках,  яких-небудь помилок також не
встановлено,  тобіж,  немає спростування достовірності його
розрахунків. Образа на образне висловлення "надувание планових обьемов» не являється
вагомою. Вираження,  допущене у
статті,  а саме: «...От такой работы,  говоря открытым текстом,  из кармана городского жителя самым настоящим
образом только за отопление воруют 10 гривен с каждого метра жилья в год»,  застосовано автором
«иносказательно» для загострення факту
отримання КП «Теплові мережі» оплати
за послуги,  які не надаються. Що десь
позивачі у статті вичитали про непрофесіоналізм та недолугість працівників КП
"Теплові мережі" - то в його статті такого немає. Вважав,  що подібний позов дасть певний досвід.
Можливо він дійсно погарячкував із висловлюваннями,  але не зі злим умислом.

Представник
відповідача - газети ЗАТ "ЛКМЗ" "Машиностроитель"
- Мірошниченко В.М.  також не визнав
позов (уточнений та доповнений),
підтримав пояснення відповідача -ОСОБА_1,  пояснив,
що згідно  ст.  2 Закону України "Про інформацію" в
Україні діє свобода слова,  яку редакція
газети надала ОСОБА_1.  Зазначив,  що

редакція
газети не несе відповідальності за статтю. Підтвердив,  що газета була розповсюджена серед населення
міста та працівників заводу загальним тиражем в 1150 екземплярів. Він не вважав,  що вищезазначеною статтею було принижено
честь та гідність КП "Теплові мережі",  а фразу "подложили
свинью" було написано в лапках. Пояснив,  що перевірка достовірності фактів,  викладених у статті ОСОБА_1,  ним не була проведена,  хоча не було ніякої перешкоди для цього.

Представник
третьої особи,  Лозівської міської ради
Харківської області - Гайдар
І.О. підтримала позовні вимоги (уточнені та доповнені),  підтвердила,
що стаття ОСОБА_1 була розповсюджена на території м.  Лозова,
вона була предметом обговорення у виконавчому комітеті Лозівської
міської ради Харківської області. Зазначена стаття ганьбить ділову репутацію КП
"Теплові мережі",  а також
відмітила,  що ці відомості не
відповідають дійсності,  що
підтверджується перевірками,  деякі з них
проводилися з ініціативи самого ОСОБА_1 Фактів розкрадання будь-яких коштів зі
сторони посадових осіб і робітників КП «Теплові мережі» Лозівської міської ради
не було,  що також підтверджується даними
Лозівської міжрайонної прокуратури. Наголосила,
що ОСОБА_1  є депутатом,  що є дуже важливим,  оскільки згідно Закону України "Про
місцеве самоврядування" депутати обираються шляхом голосування всіма
мешканцями міста,  тому вони наділені
авторитетом,  довірою з боку
громадян,  і розповсюдження недостовірних
відомостей,  які здійснені самим
депутатом недопустимі,  тому що це
впливає на формування міської думки більше ніж висловлювання звичайного
громадянина. Крім того,  відомості,  які носять негативний характер,  вважаються недостовірними,  якщо особою,
яка їх розповсюджує,  не буде
доказано інше. Гайдар І.О.
просила задовольнити позовні вимоги (уточнені та доповнені),  і зобов'язати ОСОБА_1 і редакцію газети "Машиностроитель" спростувати
неправдиві відомості,  які розповсюджені
в газеті від ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 в статті "ІНФОРМАЦІЯ_1",  в тій формі,  що визначена в уточненій позовній заяві.

Допитаний
у судовому засіданні 21 листопада 2007 року у якості свідка ОСОБА_2 - економіст
комунального підприємства «Теплові мережі» Лозівської міської ради Харківської
області,  пояснив,  що він читав у газеті статтю ОСОБА_1  і ця стаття обговорювалась на підприємстві.
Зазначив,  що автор статті повинен
вибачитися перед працівниками КП "Теплові мережі",  знайти силу волі та принести свої вибачення.
Вказав,  що відповідно до чинного
законодавства,  всі розрахунки
проводяться на підставі нормативноправових актів. Пояснив,  що статтю ОСОБА_1 обговорювали на
підприємстві,  несправедливість цієї
статті його,  як працівника КП «Теплові
мережі» обурила,  колектив КП «Теплові
мережі» ніби облили "грязюкою".

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Матеріалами
справи встановлено,  що ІНФОРМАЦІЯ_2 у
третьому номері газети ЗАТ «Лозівський ковальсько-механічний завод» «Машиностроитель» було
опубліковано статтю ОСОБА_1 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1»
(а.с.  10).

У
першому і третьому абзацах цієї статті ОСОБА_1
наголошує на тому,  що (дослівно):
«В уходящем году
экономисты городской теплосети «подложили свинью» своему директору в виде
высоко завышенных тарифов на отопление для населения. А тот или не заметил
дутых цифр и арифметических ошибок,  или
просто прикрыл глаза,  чтобы в Новом 2007 году жить в достатке»; «Есть простое
«надувание» планового объема тепла - на 138 процентов,  об этом мы неоднократно писали в газете»;
«Поэтому,  если взять реальный объем
необходимого годового отпуска тепла на 2006 год,  то стоимость
централизованного отопления для лозовчан может быть снижена сразу не менее чем
на 25 % без какого-либо
вреда для функционирования КП «ЛТС»; «От такой работы,  говоря открытым текстом,  из кармана городского жителя самым настоящим
образом только за отопление воруют 10 гривен с

каждого метра жилья в год. Вот и
посчитайте,  сколько надо переплатить за
квартиру в целом.  А по городу,  где отапливаемые площади составляют более 960 тыс.
кв. метров набегает сума уже «особо крупная» - есть чем заняться контролирующим
органам,  в первую очередь прокуратуре и
антимонопольному комитету». 3 04 грудня 2006 року
по 28 грудня 2006 року
Державною інспекцією з контролю
за цінами в Харківській області було проведено
перевірку формування та встановлення тарифів на послуги
теплопостачання,  що їх надає КП «Теплові
мережі». За результатами перевірки було складено акт № 19179,  відповідно до якого тарифи на послуги
теплопостачання,  встановлені рішенням №
92 VI сесії Лозівської міської ради V скликання
від 21 серпня 2006 року,  є економічно
обґрунтованими,  жодного порушення вимог
чинного законодавства при формуванні тарифу на теплопостачання не виявлено
(а.с.  13-27).

10 квітня
2007 року Державною інспекцією з контролю за цінами було надано висновок про
те,  що перевіркою Комунального
підприємства «Теплові мережі» Лозівської міської ради встановлено,  що тарифи на виробництво теплової енергії та
послуги з теплопостачання,  які введені в
дію з 01 жовтня 2006 року,  сформовані
відповідно до «Порядку формування тарифів на виробництво,  транспортування,  постачання теплової енергії та послуги з
централізованого опалення і постачання гарячої води»,  затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 10 липня 2006 року № 955 зі змінами. Випадків включення до
структури собівартості непередбачених законодавством витрат або втрат понад
установлені норми не виявлено (а.с.
28-38).

Станом
на ІНФОРМАЦІЯ_2 кримінальні справи відносно посадових осіб КП «Теплові мережі»
Лозівської міської ради Харківської області за
ст.  ст.  185,
186,  187,  189,
190,  191 КК України Лозівською
міжрайонною прокуратурою не порушувалися та в провадженні не перебували,  що підтверджується листом № 1603 від 22
листопада 2007 року Лозівського міжрайонного прокурора Калюги В.О. (а.с.  131) та повідомлення Лозівського MB ГУМВС
України в Харківській області за № 13436 від 10.12.07 ( а.с.  167)

Беручи
до уваги результати проведених перевірок стосовно формування тарифів на
теплопостачання,  за результатами яких
вбачається,  що не було виявлено жодних
порушень чинного законодавства з боку КП «Теплові мережі»; враховуючи
повідомлення правоохоронних органів про відсутність відомостей про притягнення
до відповідальності працівників позивача за службові злочини та враховуючи
те,  що негативна інформація,  розповсюджена про особу у газеті ЗАТ «ЛКМЗ» -
«Машиностроитель»,  - відповідачами не була доведена що вона є
достовірною,  суд приходить до
висновку,  що відповідач ОСОБА_1  у своїй статті «ІНФОРМАЦІЯ_1» поширив недостовірну інформацію
відносно діяльності підприємства-позивача.

Посилання
відповідачів на те,  що це образні
вирази,  що вони застосовані
іномовно,  що в Україні діє свобода слова
- не може бути прийняте до уваги,  бо
розповсюджена інформація викладена в грубій формі,  з образливими виразами,  без відповідної перевірки та підтвердження.
Закон України від 03 квітня 2003 року № 676-1У «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України з питань забезпечення та безперешкодної реалізації
права людини на свободу слова»,  вносячи
зміни до  ст.  49 Закону України «Про інформацію»,  вказує на право юридичної особи на
пред'явлення позовів про захист честі,
гідності та ділової репутації.

Відповідно
до  ст.
28 Конституції України,  кожен має
право на повагу до його гідності. Аналогічні норми є й у міжнародних актах з
прав людини.

У
відповідності зі  ст.  94 ЦК
України юридична особа має право на недоторканість його ділової репутації.

Відповідно
до ч.3  ст.  277 ЦК
України «Негативна інформація,
поширена про особу,  вважається
недостовірною,  якщо особа,  яка її поширила не доведе протилежного» та
абзацу З ч.б  ст.  277 ЦК
України «Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від
вини особи,  яка її поширила».

Таким
чином,  у судовому засіданні достовірно
встановлено,  що в підтвердження
інформації,  яка була поширена
відповідачами у зазначеній статті газети «Машиностроитель»,  не надали ніяких доказів . Вона є
недостовірною бо негативна по відношенню до позивачів.

Відповідно
до ч. 7  ст.  277 ЦК України та  ст.  37
Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» від
16.11.1992 p.,  відповідачі
повинні нести обов'язок по спростуванню недостовірної інформації в такий самий
спосіб,  у який вона була поширена.

Згідно
ч. 2  ст.
23 ЦК України,  моральна шкода
полягає в приниженні честі,  гідності,  а також ділової репутації фізичної чи
юридичної особи.

Відповідно
до ч.3  ст.  23 ЦК
України,  моральна шкода
відшкодовується грошима,  іншим майном
або в інший спосіб. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Методичні
рекомендації Міністерства юстиції України відносно відшкодування моральної
шкоди,  пункт 7.7.,  (лист №35-13/797 від 13 травня 2004 року)
зазначають,  що прийняття судового
рішення про відшкодування моральної шкоди,
спричиненої розповсюдженням відомостей,
які не відповідають дійсності або викладені неправдиво,  тобто - є недостовірними,  неможливо без їх попереднього спростування.

Відповідно
до роз'яснень в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від
31.03.1995 року № 4,  під моральною
шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань,  або інших негативних
явищ,  заподіяних фізичній чи юридичній
особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може полягати,
зокрема: у приниженні честі та гідності,  престижу або ділової репутації,  моральних переживаннях у зв'язку з
ушкодженням здоров'я,  порушенні права
власності,  прав,  наданих споживачам,  у зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом,  у порушенні нормальних
життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського
життя,  порушення стосунків з оточуючими
людьми,  при настанні інших негативних
наслідків. На підставі наведеного,  суд
не може взяти до уваги в якості обґрунтування факту спричинення моральної шкоди
твердження позивачів про плинність кадрів,
знаходження працівників на лікарняних листах,  тощо. Дійсний розмір моральної шкоди,  факт її настання в тій чи іншій формі - не
підтверджені належним чином.  За таких
обставин,  суд приходить до
висновку,  що позовні вимоги в цій
частині задоволенню не підлягають.

Таким
чином,  суд,  вислухавши пояснення учасників судового
розгляду,  показання свідка -
ОСОБА_2,  дослідивши всі письмові докази
у справі,  зваживши всі обставини,  які мають суттєве значення для вирішення справи,  дійшов висновку,  що позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню. А саме: суд вважає за необхідне задовольнити вимоги комунального
підприємства «Теплові мережі» Лозівської міської ради Харківської області,  профспілкового комітету комунального підприємства
"Теплові мережі" Лозівської міської ради Харківської області в
частині визнання інформації недостовірною та спростування цієї інформації,  розповсюдженої в газеті З AT «ЛКМЗ»
- «Машиностроитель» за ІНФОРМАЦІЯ_3 від ІНФОРМАЦІЯ_2 в статті ОСОБА_1 під
назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Позовні
вимоги в частині солідарного стягнення з відповідачів моральної шкоди у розмірі
1 гривні задоволенню не підлягають.

Відповідно
до  ст.
88 ЦПК України з відповідачів солідарно необхідно стягнути судовий збір
в розмірі 17 гривні,  а також витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень,  сплачені позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись  ст.
ст. 10,  11,  60,
88,  209,  212,
214-215,  217,  218 ЦПК України;  ст.
ст. 15,  16,  23,
269-272,  275,  276,
277,  1166,  1167 ЦК України,  суд,  -

вирішив:

Позовну
заяву (уточнену та доповнену) комунального підприємства «Теплові мережі»
Лозівської міської ради Харківської області,
профспілкового комітету комунального підприємства "Теплові
мережі" Лозівської міської ради Харківської області до ОСОБА_1,  редакції газети ЗАТ «Лозівський
ковальсько-механічний завод» -«Машиностроитель»,  третя особа: Лозівська міська рада
Харківської області,  про захист ділової
репутації,  честі та гідності,  спростування недостовірної інформації та
відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Зобов'язати
ОСОБА_1 та редакцію газети «Машиностроитель»
ЗАТ «ЛКМЗ» спростувати інформацію,
розповсюджену ІНФОРМАЦІЯ_2 в газеті «Машиностроитель» ІНФОРМАЦІЯ_3 в статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1»,  де містяться відомості,
які ганьблять ділову репутацію,
честь і гідність КП «Теплові мережі» та його трудового колективу,  шляхом публікації не пізніше одного місяця з
дня набрання рішенням законної сили в черговому номері на третій сторінці
газети «Машиностроитель»
ЗАТ «ЛКМЗ» таким самим шрифтом,  що була
надрукована стаття «ІНФОРМАЦІЯ_1»
під рубрикою «Спростування» тексту за підписом ОСОБА_1: «В выпуске ІНФОРМАЦІЯ_3 от
13 января 2007 года в статье ОСОБА_1,  депутата Лозовского
городского совета,  «ІНФОРМАЦІЯ_1»
указаны данные не соответствующие действительности,  в частности касающиеся деятельности Комунального
предприятия «Тепловые
сети» Лозовского городского совета,  его
трудового коллектива и должностных лиц:

· «В уходящем году экономисты городской
теплосети «подложили свинью» своему директору в виде высоко завышенных тарифов
на отопление для населения. А тот или не заметил дутых цифр и арифметических
ошибок,  или просто прикрыл глаза,  чтобы в Новом 2007 году жить в достатке»,

· «Есть простое «надувание» планового
объема тепла - на
138 процентов,  об этом мы неоднократно писали в газете»,

· «Поэтому,  если взять реальный объем необходимого
годового отпуска тепла на 2006 год,  то стоимость централизованного отопления для
лозовчан может быть снижена сразу не менее чем на 25 % без какого-либо вреда для
функционирования КП «ЛТС»,

· «От такой работы,  говоря открытым текстом,  из кармана городского жителя самым настоящим
образом только за отопление воруют 10 гривен с каждого метра жилья в год. Вот и
посчитайте,  сколько надо переплатить за
квартиру в целом.  А по городу,  где отапливаемые площади составляют более 960 тыс.
кв. метров набегает сума уже «особо крупная» - есть чем заняться контролирующим
органам,  в первую очередь прокуратуре и
антимонопольному комитету».

Указанная информация является недостоверной». В іншій
частині позову -
відмовити.

Стягнути
солідарно з ОСОБА_1 та редакції газети ЗАТ «Лозівський ковальсько-механічний
завод» - «Машиностроитель»
судовий збір в розмірі 17 гривень 00

копійок,  а також витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 30
гривень 00 копійок,  сплачені
позивачем при подачі позову до суду.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана у
строк,  встановлений статтею 294 ЦПК
України,  рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.