Справа №2-2403/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

06.04.2007 року
Приморський районний суд м.  Одеси у
складі:

Головуючого -
судді Нікітіної С. Й.,  При секретарі -
Виноградовій І.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Державної судноплавної
компанії «Чорноморське морське пароплавство» про зобов'язання ДСК «ЧМП»
виплатити компенсацію за втрату частини заробітної плати в зв'язку з затримкою
строків її виплати,  визнання незаконним
рішення про надання відпустки,  стягнення
оплати по середньому заробітку за несвоєчасно сплачені робочі дні,  відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В суд з
позовом звернувся ОСОБА_1і,  після декількох уточнень позовних вимог,  просить зобов'язати Державну судноплавну
компанію «Чорноморське морське пароплавство» виплатити йому компенсацію за
втрату частини заробітної плати в зв'язку з затримкою строків її виплати в сумі
10248 грн. 76 коп.; визнати незаконним рішення президента ДСК «ЧМП» про надання
відпустки за 23.12.2004 року; стягнути з Державної судноплавної компанії
«Чорноморське морське пароплавство» оплату по середньому заробітку за робочі
дні 17.12.2004 року,  23.12.2004
року,  31.01.2005 року,  09.02.2005 року,  01.03.2005 року,  09.03.2005 року в сумі 176 грн. 65 коп.;
стягнути з Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство»
5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; винести окрему ухвалу
відносно порушення вимог законодавства про працю посадовими особами ДСК «ЧМП»
та притягнути цією ухвалою до кримінальної відповідальності президента ДСК
«ЧМП»,  начальника відділу кадрів ДСК
«ЧМП» ОСОБА_2.,  старшого інспектора ДСК
«ЧМП» ОСОБА_3. ,  начальника юридичного
відділу ДСК «ЧМП» ОСОБА_4. та допустити негайне виконання рішення суду.

Позивач
мотивує свої вимоги тим,  що незважаючи
на його заяви,  спрямовані до президента
ДСК «ЧМП» про відсутність ОСОБА_1на
робочому місці у зв'язку з судовими засіданнями,  президент ДСК «ЧМП» оформив ОСОБА_1відпустку за
23.12.2004 року без згоди останнього,  а
17.12.2004 p.,  31.01.2005 p.,  09.02.2005
p.,  01.03.2005 p.,  09.03.2005
p. оплатив
як робочі дні,  а не по середньому
заробітку.

Крім
того,  16.02.2005 року Жуковим на ім'я
президента ДСК «ЧМП» була направлена заява про розгляд питання,  пов'язаного з виплатою ОСОБА_1компенсації за
втрату частини заробітної плати в зв'язку з порушенням строків її виплати за
1997 рік,  але відповідь на цю заяву
позивач не отримав.

Ці дії
керівництва ДСК «ЧМП»,  які ОСОБА_1вважає
злочинними,  призвели до спричинення останньому
моральної шкоди,  яку він оцінює в 5000
грн.

Представник
ДСК «ЧМП» по довіреності - ОСОБА_5. ,  у
судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1не
визнала.

При
цьому вона пояснила,  що компенсація
втрати частини зарплати в зв'язку з порушенням строків її виплати проводиться в
разі затримки виплати зарплати,
нарахованої за період роботи,
починаючи тільки з 01.01.1998 року.

Крім
того,  надання позивачеві одного дня
відпустки 23.12.2004 року було погоджено з останнім,  про що той власноручно розписався. Також,  дні 17.12.2004 p.,

2

31.01.2005 p.,
09.02.2005 p.,  01.03.2005
p.,  09.03.2005 p була оплачені ОСОБА_1в повному
обсязі,  а підстави для їх оплати по
середньому заробітку відсутні.

Суд,  дослідивши матеріали справи,  заслухавши пояснення сторін,  вважає позов необгрунтованим,  недоказаним і таким,  який не підлягає задоволенню в повному
обсязі.

При цьому суд
виходить з таких обставин.

Згідно  ст.  34
Закону України «Про оплату праці» компенсація робітникам частини зарплати
повинна проводитися в порядку,
встановленому чинним законодавством України.

Проте,  станом на 01.01.1997 року такий порядок
розроблений не був. Він регламентований тільки Положенням «Про порядок
компенсації робітникам втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням
строків її виплати»,  затвердженим
Постановою Кабінету міністрів України № 1427 від 20.12.1997 року,  яким встановлено дату початку нарахування та
виплати компенсації- 01.01.1998 року.

Таким
чином,  вимога позивача про компенсацію
зарплати,  нарахованої йому в 1997
році,  тобто до 01.01.1998 року,  не грунтується на законі,  а тому задоволенню не піддягає.

Посилання
ОСОБА_1на лист
Верховного суду України № 6.2.-97 від 03.04.1997 року «Про рекомендації про
порядок застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» судом до
уваги не береться,  так як лист не є
нормативним актом,  а роз'яснення в цьому
листі трудових відносин не стосуються.

Заявою
від 08.12.2004 року ОСОБА_1подав
президенту ДСК «ЧМП» копію виклику до суду на 23.12.2004 року. Враховуючи,  що ОСОБА_1по справі є позивачем і
необхідність відсутності його на робочому місці викликана приватними
інтересами,  президент ДСК «ЧМП» надав
розпорядження надати ОСОБА_1цей день в рахунок відпустки.

Судом
встановлено,  що 10.12.2004 року ОСОБА_1була направлена
службова записка ЖЖ-202/1521,  якою
останній сповіщався про прийняте президентом ДСК «ЧМП» рішення надати
позивачеві 23.12.2004 року в рахунок щорічної відпустки. Ця службова записка
була вручена ОСОБА_117.12.2004
року,  про що той власноручно розписався
на копії службової записки. Це підтверджено матеріалами справи.

В період
з 17.12.2004 року по 23.12.2004 року з боку ОСОБА_1ніяких заперечень з цього приводу надання йому одного дня
відпустки до керівництва ДСК «ЧМП» не поступало. Таке заперечення ОСОБА_1подав тільки
29.12.2004 року,  що підтверджено
матеріалами справи.

Суд
знаходить,  що в даному випадку порушення
норм чинного законодавства у порядку надання ОСОБА_1відпустки 23.12.2004 року відсутнє,  що також посередньо підтверджується Актом
перевірки порядку надання в ДСК «ЧМП» відпусток,  складеним Територіальною державною інспекцією
праці в Одеській області за № 15-01-007/096 від 18.05.2005 року,  яким порушень чинного законодавства в цьому
питанні не встановлено.

Відносно
порушень оплати ОСОБА_1робочих
днів - 17.12.2004 p.,  31.01.2005 p.,  09.02.2005
p.,  01.03.2005 p.,  09.03.2005
p.,  судом встановлено,
що ці дні оплачені ОСОБА_1повністю,  що підтверджено матеріалами справи.

Посилання
позивача на те,  що вказані дні повинні
оплачуватися по середньому заробітку,
так як в цей період ним виконувались державні обов'язки,  не знайшли підтвердження. Так,  в судовому засіданні встановлено,  що ОСОБА_1був
відсутній на роботі в цей період із-за судових засідань по справам у яких він
сам був позивачем,  а тому обов'язок
з'являтися до суду не може бути розцінений як державний.

Законодавством
України перелік державних чи суспільних обов'язків при виконанні яких за
робітником зберігається середній заробіток взагалі не передбачений.

Такий
перелік передбачався тільки постановою Наркомпраці СРСР від 22.07.1931 року №
206 де регламентувалось збереження середнього заробітку за місцем роботи тим
робітникам,  які приймали участь у
судових засіданнях тільки у якості експертів,
народних засідателів,  суспільних
обвинувачів і свідків,  чого не має в
даному випадку.

3

Що
стосується вимог про відшкодування моральної шкоди,  то позивачем суду не наведено факти,  які свідчили б про те,  що дії керівництва ДСК «ЧМП» мають злочинний
характер і призвели до шкідливих наслідків для ОСОБА_1та завдали останньому моральних страждань. Тому суд
знаходить,  що відсутні підстави для
винесення окремих ухвал у відношенні керівництва ДСК «ЧМП».

Таким
чином,  суд робить висновок про
необґрунтованість та недоведеність Жуковим своїх позовних вимог,  а тому вважає за необхідне відмовити у їх
задоволенні.

На підставі
викладеного і керуючись  ст.
ст.  213-215 ЦПК
України,  суд

ВИРІШИВ:

Відмовити
ОСОБА_1 у
задоволенні позовних вимог до Державної судноплавної компанії «Чорноморське
морське пароплавство» про зобов'язання Державної судноплавної компанії
«Чорноморське морське пароплавство» виплатити компенсацію за втрату частини
заробітної плати в зв'язку з затримкою строків її виплати в сумі 10248 грн. 76
коп.

Відмовити
ОСОБА_1 у
задоволенні позовних вимог до Державної судноплавної компанії «Чорноморське
морське пароплавство» про визнання незаконним рішення про надання відпустки за
23.12.2004 року.

Відмовити
ОСОБА_1 у
задоволенні позовних вимог до Державної судноплавної компанії «Чорноморське
морське пароплавство» про стягнення з Державної судноплавної компанії
«Чорноморське морське пароплавство» оплати по середньому заробітку за робочі
дні 17.12.2004 року,  23.12.2004
року,  31.01.2005 року,  09.02.2005 року,  01.03.2005 року,  09.03.2005 року в сумі 176 грн. 65 коп.

Відмовити
ОСОБА_1 у
задоволенні позовних вимог до Державної судноплавної компанії «Чорноморське
морське пароплавство» про стягнення з Державної судноплавної компанії
«Чорноморське морське пароплавство» 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди.

Протягом
10 днів з дня виготовлення вмотивованого рішення на нього може бути подано
заяву про апеляційне оскарження,  а
протягом 20 днів після подання заяви -апеляційну скаргу через місцевий суд.