Справа
№2-41/2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 квітня 2007
року     Красноокнянський районний
суд Одеської області

у складі
головуючого    судді                               ЧЕБОТАРЕНКО О.Л.

при
секретарі                                                         ЯНУШКЕВИЧ О.О.

за
участю позивача                                               ОСОБА_1

Відповідачки                                                           ОСОБА_2

та представників
служби у справах

неповнолітніх
Красноокнянської РДА                 Кунєвої
І.Д.,  Баюро Л.П.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі суду в с. м. т. Красні Окни

цивільну справу
за позовом

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся в суд
з позовом в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення
батьківських прав ,  посилаючись на те,
що відповідачка протягом двух
з половиною років ухиляється від виконання свої обов"язків по
вихованню та утриманню дитини ОСОБА_3,  2002 року народження.
Так,  відповідачка 30 квітня 2004 року передала
йому і його дружини ОСОБА_4  свого сина
ОСОБА_3,  якому на той час було 1, 5 роки ,
посилаючись на те,  що він їй не потрібен
і лише заважає, передала деякі речі і всі дитячі фотографії , щоб про дитину їй
нічого не нагадувало. З того часу відповідачка приїздила лише один раз і
просила повернути дитину .
Однак він на той час полюбив дитину і вважав його за сина,  а хлопчик його - за батька ,  і тому він відмовився передати відповідачці дитину і
запропонував звернутися до суду для вирішення цього питання . Однак з того
часу пройшло понад рік,  відповідачка
більше дитиною не цікавилася .

В
судовому засіданні позивач наполягав на заявлених вимогах,  пояснюючи , що хлопчик відповідвчці не
потрібен,  вона у присутності їй спільних
знайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_6,  ОСОБА_7
передала йому дитину, протягом довгого часу вона не цікавилася дитиною і навіть
у нотаріальному порядку намагалася відмовитися від дитини,  але нотаріусами було відмовлено їй у цьому.
Коли вони забрали хлопчика ,  дитина була недоглянута. Дитина майже три роки живе в їх
сімі"ї , а відповідачка не цікавилася дитиною, не надавала дитини
матеріальної допомоги, хоча він не забороняв їй бачитися з дитиною.

Представники
служби у справах неповнолітніх Красноокнянської РДА також

2

вважали ,  що позов підлягає задоволенню.

Відповідачка
позов не визнала і пояснила, що вона дійсно добровільно передала свого сина
ОСОБА_3 30 квітня 2004 року
відповідачу разом з фотографіями та деякими речами,  так як у неї тоді було дуже скрутне становище
- їй не було де жити,  не було
коштів,  батько дитини не допомагав їй.
Крім того,  вона в момент передачи дитини була у
стані сп"яніння і тому не зовсім розуміла ,  що вона
робить. З дитиною вона довгий час не бачилася ,  так як
була на заробітках,  надавати
матеріальної допомоги вона також не могла,
а коли вона приїхала у 2005
році і хотіла забрати дитину у ОСОБА_1,  то той не віддав дитини. Тепер у неї
налагодилося життя - вона
утворила сім"ю,  народила
дитину,  знов очікує дитину , має житло і
хоче ,  щоб її діти росли разом.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачка є
матір"ю  дитини ОСОБА_3  ,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості про батька внесені в актовий запис відповідно
до  ст. 135 СК України - зі слів
матері   /а.с.  10, 23 /.

Свідки
ОСОБА_8,  ОСОБА_9 пояснили ,  що відповідачка вела легкий образ життя,  їздила з дитиною по всьому району,  а потім взагалі залишила дитину чужим людям,
як вони потім взнали ,  ОСОБА_1,  виїхала із села ,  не цікавилася дитиною ,  не виявляла до нього батьківської турботи та
піклування. Тепер вона дійсно має житло,
перебуває у фактичних шлюбних відносинах; має дитину від цього шлюбу.
Але за весь час ні разу ОСОБА_2 не зверталася за допомогою в поверненні дитини
ОСОБА_3 і веде себе так,  ніби у неї і не
було цієї дитини.

Свідок
ОСОБА_10  пояснила,  що їй відомо від мешканців територіальної
громади, що жителю с. Дністровці ОСОБА_1 віддала
свою дитину мешканка с. Довжанка,  як
вона потім узнала,  ОСОБА_2 Остання до
сільської Ради за допомогою в поверненні дитини не зверталася. ОСОБА_1 же
відноситься до хлопчика як до рідного - виховує,  забезпечує,
хлопчик розвинутий, доглянутий і саме ОСОБА_1 та його дружина дають
дитині те,  що повинна була дати мати
-любов,  турботу та піклування.

Свідок
ОСОБА_11 пояснив , що перший час після народження у ОСОБА_2 дитини здійснював
патронаж,  але потім Малай кудись разом з
дитиною ділася і через деякий час він взнав ,  що дитина
знаходиться у Дністровцях. Він передав медичну картку у Триградський ФАП.

Свідок
ОСОБА_12 пояснила ,  що вона здійснювала медичний нагляд за ОСОБА_3,  коли він оселився у родині ІНФОРМАЦІЯ_2.
Дитина проживає у хороших умовах,
доглянута,  здорова. їй відомо,  що мати хлопчика віддала його
ІНФОРМАЦІЯ_2,  але з якої причини,  їй невідомо. Однак за весь час , як їй
відомо, мати хлопчика ним не цікавилася. Відповідачка за місцем проживання
характеризуються негативно   / а.с.  5
/.

Житлові умови
відповідачки були незадовільні /
а.с.  7 /.

Опікунська рада
Довжанської сільської ради Красноокнянського району вважає доцільним позбавити
ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини

3

ОСОБА_3 / а.с.  11
/

Таким
чином ,  судом встановлено ,  що відповідачка ,  в порушення
ст.  ст. 180, 150 СК України,  свідомо не виконувала свої батьківські
обов'язки щодо утримання ,  виховання та
розвитку дитини ,  не проявляла про нього
щонайменьшої батьківської турботи,
залишила дитину без батьківського піклування.

Посилання
відповідачки на те , що у момент передачи
дитини у квітні 2004
року вона знаходилася у стані алкогольного сп'яніння ,
а після цього -
у особливому стані,  пов"язаному
із скрутними матеріальними та життєвими обставинами ,
не можуть бути прийняті судом до уваги.

Так,  як пояснив позивач і не заперечувала
відповідачка, через декілька днів після того,
як остання передала дитину позивачу,
вони разом їздили у с. м. т.Красні Окни,
щою нотаріально оформити відмову від дитини і лише відсутність для цього
правових підстав не дозволила їй оформити таку відмову .

Понад
двох років відповідачка не намагалася повернути дитину,  не зверталася по допомогу ні до Довжанської
та Римарівської сільських Рад,  ні до
служби у справах неповнолітніх РДА ,  ні до правоохоронних органів,  ні до суду./ а.с. 37-39/

Про
відсутність будь-яких материнських почуттів свідчить і той факт,  що у судовому засіданні відповідачка
заперечувала проти задоволення позову ,  при цьому погоджуючись на те ,
щоб дитину у подальшому , якщо вона не зможе справитися з
ОСОБА_3,  виховував і утримував
позивач,  але без позбавлення її
батьківських прав.

Таким
чином,  ніякого каяття відповідачки
стосовно її негативної поведінки як матері відносно сина ОСОБА_3 протягом
всього часу перебування дитини у позивача не наступило.

За таких
обставин суд вважає ,  що на підставі п.2 ч.1
ст. 164 СК України ,  виходячи із інтересів неповнолітньої дитини ,
відповідачку , як таку,
що ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини,  слід позбавити батьківських прав і позов слід
задовольнити.

При цьому,  відповідно до ч.5  ст. 167 СК України,  слід передати дитину ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , органу опіки та піклування.

Керуючись  ст.  164 ч.1 п.2,    ч.5
ст. 167 СК України,   ст.  10,
11,  212 - 215 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити
ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 .

4

Передати дитину
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 органу
опіки та піклування.

На рішення може бути подана заява про апеляційне
оскарження протягом

десяти днів з дня проголошення рішення , а апеляційна
скарга - протягом

двадцяти днів після подання заяви про апеляцію,  які подаються в апеляційний

суд Одеської області через Красноокняняський районний
суд,  або в порядку ч.4

ст. 295 ЦПК України.