Справа №2-401/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2007 року Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючої - судді Кравчук Т.С., при секретарі Лахматовій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на частину квартири , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. та ОСОБА_3. про визнання права власності на 1/2 частини квартири на тій підставі, що під час перебування у шлюбі з ОСОБА_4. 18.02.2000 року вони придбали квартиру АДРЕСА_1 яку оформила на нього, позивача, дружину ОСОБА_4. та доньку ОСОБА_3., відповідачку за даним позовом.

09.12.2003 року він, позивач, зареєстрував розірвання шлюбу з ОСОБА_2 проте продовжував проживати з нею однією сім'єю, підтримувати шлюбні відносини, вести спільне господарство. В подальшому 15.07.2004 року квартираАДРЕСА_1 була продана і за отримані від продажу кошти він, позивач, та ОСОБА_4. придбали квартиру АДРЕСА_2оформивши її на дружину ОСОБА_4., та квартиру АДРЕСА_3 оформивши її на доньку ОСОБА_3.

При цьому позивач буз зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2проживав в ній однією сім'єю з ОСОБА_4, підтримуючи шлюбні відносини, і вони мали намір поновити шлюб та анулювати запис про його розірвання. Проте 23.11.2005 року ОСОБА_4. померла, і відповідачі, як спадкоємці першої черги за законом, заперечують проти його, позивача, права на 1/2 частину квартири, що була придбана ним та померлою за їх спільні кошти від продажу квартири АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просять його задовольнити, обґрунтовуючи позовні вимоги ст.74 СК України, згідно якої якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Представник позивача зазначив, що оскільки позивачем та ОСОБА_4. письмовим договором іншого не встановлено, спірна квартира належить померлій та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності. А виходячи з рівності часток, що встановлено положеннями ст.70 СК України та ч.4 ст.368 і ч.2 ст.370 ЦК України, позивач має право на 1/2 частину спірної квартири.

Відповідачі, їх представники, позов не визнали, просять у позові відмовити, пояснили, що після продажу квартири АДРЕСА_1позивач отримав свою частину коштів від цього продажу у розмірі 4000 доларів США, про що свідчить видана ним розписка, а спірна квартира АДРЕСА_2 була придбана їх матір'ю за особисті кошти. Відповідачі зазначили, що їх мати після розірвання шлюбу з ОСОБА_1. однією сім'єю не проживала, спільне господарство не вели, шлюбні відносини не підтримували, тому позивач не придбав права спільної сумісної власності з померлою ОСОБА_4. та не має права на 1/2 частину квартири.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1перебував у шлюбі з ОСОБА_4 з 14.02.1976 року до 09.12.2003 року, що підтверджується відміткою в паспорті позивача про сімейний стан та свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Першим відділом РАЦСу Приморського районного управління юстиції м.Одеси.

В період шлюбу 18.02.2000 року позивач, його дружина ОСОБА_4. та донька ОСОБА_3 придбали квартиру АДРЕСА_1 уклавши договір купівлі продажу нерухомого майна, який був зареєстрований Регіональною універсальною біржею «Олександр-Н» за №Н/00-02260. В подальшому, після реєстрації розірвання шлюбу між позивачем та ОСОБА_4., ця квартира була продана, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим 15.07.2004 року державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Алексєєвою О.В., за номером в реєстрі № 4 -3527. Згідно п.2. зазначеного договору продаж вчинено за 6580 гривень.

В той же день, 15.07.2004 року, ОСОБА_4. придбала на своє ім'я квартиру АДРЕСА_2, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Коваль Н.В., за номером в реєстрі № 10-2272. Згідно п.2. зазначеного договору продаж вчинено за 9309 гривень. 12.08.2004 року договір був зареєстрований КП «ОМБТІ та РОН» за реєстраційним номером 5804482, номер запису: 807, вкнизі:514пр-181.

Як вбачається з довідки про склад сім'ї та прописку, виданої 23.03.2006 року дільницею КП «ДЕЗ «Центральний», ОСОБА_4. та позивач ОСОБА_1зареєструвалися в спірній квартирі, при цьому позивач - у якості чоловіка з 03.11.2004 року.

Таким чином, ОСОБА_4., як власник квартири, зареєструвала позивача у якості чоловіка і за свого життя не ніяким чином не оспорювала правовідносини, що склалися між ними.

В підтвердження проживання позивача в квартирі АДРЕСА_1суду надано: листа центру поштового зв'язку №5 Одеської дирекції «Укрпошта» №12/54-ЮК від 27.04.06р., згідно якого на ім'я ОСОБА_1 поступає та надається кореспонденція з 01.11.04р. по 21.04.06р.; листа №194 від 10.05.06р. КУ «Міська поліклініка №14», згідно якого амбулаторна карта на ім'я ОСОБА_1 виписувалася за адресою: АДРЕСА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_4. померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Першим відділом РАЦСу Приморського районного управління юстиції м.Одеси. Згідно договору-замовлення від 26.11.2005 року організація та проведення поховання ОСОБА_4. було проведено за рахунок позивача.

Опитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5.,ОСОБА_6 ОСОБА_7., ОСОБА_8. пояснили, що позивач та ОСОБА_4. мешкали в спірній квартирі як одна сім'я, спільно.

Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з приписами наведеної статі та з огляду на вищевикладені обставини суд вважає, що після розірвання шлюбу та на час придбання квартири АДРЕСА_1позивач ОСОБА_1та ОСОБА_4. перебували у фактичних шлюбних відносинах та проживали однією сім'єю.

У відповідності зі ст.74 СК України, яка на час виникнення спірних відносин діяла в нижченаведеній редакції, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

За таких вищенаведених підстав суд вважає, що квартира АДРЕСА_1є спільною сумісною власністю позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Суд вважає безпідставними доводи відповідачів стосовно того, що видана ОСОБА_1. розписка про отримання ним 4000 доларів США за продаж квартири АДРЕСА_1 підтверджує розпорядження позивачем своїми коштами на власний розсуд. Факт отримання грошей від продажу квартири ніяким чином не спростовує участі позивача коштами від продажу квартири АДРЕСА_1 в набутті права власності на спірну квартиру АДРЕСА_2

У відповідності з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.1 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Таким чином, частка позивача в квартирі АДРЕСА_1складає 1/2 частину.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.70, 74 СК України, ст. 370 ЦК України ст.ст. 10, 11, 60, 209, 213, 214, 215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання заяви про його оскарження до Приморського районного суду м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня подання заяви про його оскарження.