Справа №2-191
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27 липня
2007року Комінтернівський районний суд міста Харкова в складі головуючого -
судді Музиченко В. О. при секретарі- Буняєвій М.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ЗАТ «Харківський велосипедний завод імені Г.І. Петровського»,  3-тя особа- Управління Пенсійного фонду
України в Комінтернівському районі міста Харкова про визнання довідки про
заробіток недійсною,  зобов, язання
видати нову довідку для нарахування нового розміру пенсії та стягнення
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому,  з урахуванням його доповнень,  просив визнати довідку від 12.09.2001 року
про заробіток за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС,  видану ЗАТ «Харківський велосипедний завод
імені Г.І. Петровського» незаконною та такою,
що не відповідає діючому на той період часу законодавству; зобов, язати
відповідача видати нову довідку про заробітну плату за час роботи по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЄС в період з 30.04.1986року до 02.06.1986 року
відповідно до вимог діючого законодавства на. той момент для нарахування нового
розміру пенсії на загальну суму 942, 87 руб..

В обґрунтування вказаних позовних вимог позивач та його представник
посилались на те,  що у 1986 році він
працював у відповідача. В зв, язку з аварією на ЧАЄС брав участь у ліквідації
наслідків аварії в період з 01 травня до 31 травня 1986 року. Роботи по
ліквідації наслідків виконував у складі військової частини 64354. За роботу в
зоні небезпеки отримав дозу опромінювання 25 рентген.

За цей період йому відповідачем була виплачена заробітна плата в розмірі
372руб. 20 коп..

В зв, язку з його захворюваннями,  пов, язаними з виконанням обов, язків,  пов, язаних з ліквідацією наслідків аварії на
ЧАЄС він є інвалідом та отримує пенсію ,
яка нараховується із заробітку,
отриманого під час роботи на ЧАЄС.

Вважає,  що йому неправильно була
нарахована та сплачена відповідачем
сума   заробітної   плати,
оскільки   при   її   нарахуванні
не

застосовані всі нормативні документи,
які регулювали нарахування таких виплат.

Про наявність таких положень він дізнався лише у 2005 році,  оскільки вони були засекречені.

Крім того,  позивач вважає,  що діями відповідача,  пов, язаними з невиплатою йому належних сум
та не включенням їх в довідку йому спричинена моральна (немайнова) шкода,  розмір якої визначає 49000 гривень,  яку просить стягнути з відповідача на його
користь.

Позивач також: просив стягнути з відповідача витрати в розмірі 523 гривні
20 коп.,  пов, язані з оплатою проведення
судово-економічної експертизи.

Представник відповідача та 3-особи проти задоволення позовних вимог
заперечували,  посилаючись на правильне
нарахування,  відповідно до вимог діючого
на той час законодавства,  заробітної
плати ОСОБА_1

Суд,  вислухавши пояснення
сторін,  дослідивши письмові докази по
справі,  дійшов наступного.

Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами,  що позивач у 1986 році знаходився у трудових
правовідносинах з відповідачем та в період з 30.04.1986року до 02.06.1986року
був призваний на військові збори та направлений на ліквідацію наслідків аварії
на ЧАЄС.

Згідно довідки №1-606 від 22.06.1986року військової частини 64354 за
позивачем,  в період з 01.05. до 31.05.19986
року зберігається за місцем роботи середній заробіток,  а за період з 03.05. до 31.05.1986 року йому
необхідно виплатити 100 відсотків тарифної ставки (окладу) (ар.с.13),  а також: одноразову допомогу в трьохкратному
розмірі тарифної ставки (окладу).

Згідно довідки галузевого державного архіву Міністерства оборони
України,  позивач приймав участь у
ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС в період з 1.05.1986 року до 31.05.1986
року,  отримав дозу опромінювання в 26
рентген,  (ар. с 11)

ОСОБА_1
відноситься до 2 категорії осіб,  які
постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи,
для встановлення пільг і компенсацій,
з 19.11.1990 року став інвалідом 3 групи по захворюванню,  що настало внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Ступень втрати професійної працездатності для позивача встановлено 50
відсотків у зв.язку з захворюванням,
отриманим внаслідок ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

В 1991 року позивачу призначено пенсію по інвалідності,  що настала внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

13.09.2001 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі міста Харкова з заявою зробити перерахунок та надав
нову довідку ЗАТ Харківський велосипедний завод від 12.09.2001 року.

Згідно маршрутного листа ОСОБА_1.
працював в зоні 3 з 04.05.1986 року по 21.05.1986 року.

Тривалість робочого дня для працівників ХВЗ в 1989 році складала 7 годин 40
хвилин.

За 18 днів ,  а саме з 04.05.1986
року по 21.05.1986року,  це дорівнює 136,
8 годин.

За вказаний період ОСОБА_1 нараховано та виплачено: 100% тарифної ставки в
розмірі 123 руб 12 коп ( 0, 9 * 136, 8 год= 123, 12); в трьохкратному розмірі
за роботу в зоні № 3- 369 руб 36 коп; збережена заробітна плата - 125 руб.44
коп; заробітна плата за 2 останні місяці,
що перебували зборам; березень 1986 року - 213 руб 02 коп за 167 год,
квітень 1986 року - 181 руб 31 коп.

Також перевіркою встановлено,   що
ОСОБА_1виплачено одноразова винагорода.

Відповідно до листа Держкомпраці УРСР від 23.09.1986 року № 136 оплата
праці військовозобов, язаних,  призваних
на збори і направлених на ліквідацію аварії на ЧАЕС,  провадиться на підставі довідки військової
частини,  де вони проходили збори.

Порядок оплати праці осіб із числа
військовослужбовців,  призваних на
військові збори,  врегулювано
Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 року № 1031 рс,  Листом Держкомпраці СРСР від 15 вересня 1986
року 0595,  Держкомпраці УРСР від 23
вересня 1986 року № 136,  Розпорядженням
Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986року № 964,
відповідно до яких при призиви на військові збори військовозобов, язаних
запасу -працівників підприємств,
організацій і установ,
направлених на виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,  оплата праці провадилась у такому порядку:

A)        за весь період зборів,  включаючи час. перебування в дорозі,  за місцем

постійної роботи
зберігається середній заробіток;

Б) за весь
період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії в зоні відчуження
виплачувалось до 100 відсотків тарифної ставки (посадового окладу)

B)        за виконання робіт у відповідних зонах
небезпеки (3, 2, 1) виплачувалось за

фактично
відпрацьований час ( календарні дні) тарифна ставка ( посадовий

оклад) в
3-,  2-, 1- однократному розмірі.

Оплата фактично відпрацьованого часу ( з урахуванням вихідних і святкових
днів) у відповідних зонах провадилась із урахуванням денної ставки ( посадового
окладу) за даний місяць,  поділеної на
календарну кількість днів цього місяця. Додаткова оплата праці за роботу в
надурочний час у вихідні та святкові дні не провадиться (лист Міністерства праці
та соціальної політики України від 06.07.1998року № 02-220).

З огляду на вищевикладене суд вважає,
що заробітна плата позивачу нарахована та виплачена відповідачем,  згідно з діючим на той час законодавством та
наданої позивачем довідки військової частини.

В зв, язку з
тим,  що суд дійшов висновку щодо правильного нарахування відповідачем
позивачу його заробітної плати,  тому не
має підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1. про стягнення моральної
шкоди.

Вимога позивача щодо стягнення понесених ним витрат за проведення
судово-економічної експертизи теле
не підлягає задоволенню,  оскільки
відповідно до вимог ст..88 ЦПК
України,  якщо у задоволенні позову
відмовляється повністю,  то всі судові
витрати у справі несе позивач.

Керуючись ст.ст. 10, 11,  88,  209, 212,
214-215, 218 ЦПК України,  1167 ЦК України,  Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від
23.05.1986 року № 1031 рс,  Листом
Держкомпраці СРСР від 15 вересня 1986 року 0595,  Держкомпраці УРСР від 23 вересня 1986року №
136,  Розпорядженням Ради Міністрів СРСР
від 17.05.1986 року № 964 Листом Держкомпраці УРСР від 23.09.1986 року
№136,  Листом Міністерства праці та
соціальної політики України від 06.07.1998 року № 02-220,  суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до З AT «Харківський
велосипедний завод імені Г.І. Петровського»,
3-тя особа-Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському
районі міста Харкова про визнання довідки про заробіток недійсною,  зобов.язання видати нову довідку для
нарахування нового розміру пенсії та стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути,  оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  або в порядку ч. 4 cm. 295 ЦПК України.