Справа №2-3925/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня 2007 року Ленінський районний суд м.  Харкова у складі головуючого судді Бондаренко
В.В.

за участю секретаря Ященко Е.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1  ОСОБА_2 до ОСОБА_4,  ОСОБА_5  ОСОБА_6,
третя особа орган опіки та піклування Ленінської районної у м.  Харкові ради про виселення та скасування
реєстрації,  -

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом про виселення та скасування реєстрації звернулися ОСОБА_3.  та ОСОБА_2

В судовому засіданні представник позивачів вказав,  що позивачам на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 19 січня 2000 року,
реєстраційний номер №4-00-151754,
виданого за рішенням Харківської міської ради,  на підставі спільної (сумісної) власності
належить квартира АДРЕСА_1

У лютому 2005 року на підставі ч.1
ст.  65 ЖК України позивачі надали
житло у своїй квартирі ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4
з її сином ОСОБА_5  ІНФОРМАЦІЯ_1
та донькою ОСОБА_6  ІНФОРМАЦІЯ_2

23 лютого 2005 року на підставі
ст.  6 ЗУ „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"
позивачі зареєстрували відповідачку в своїй квартирі. Приводом для цього було
те,  що зі слів ОСОБА_4.  їй нікуди забрати третю дитину,  бо батьки виженуть її із дому. Позивачі
вважали,  що їх добрий намір надасть
можливість ОСОБА_4  і навіть спонукає її
забрати сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3з дитячого будинку.

Сподівання не виправдалися, ОСОБА_4 до цього часу не забрала дитину за
більш ніж чотири роки не відвідувала сина і навіть не знає в яких дитячих
закладах він знаходився.

Весь цей час вона знаходить причини і постійно обманює позивачів що забере
дитину,  але тільки створює скандали та
істерики. Вона намагається порушувати право позивачів на житло і спокій.

ОСОБА_4.  часто вчиняє у них дома
п'янки,  псує майно в квартирі,  створює умови неможливого і несумісного з нею
проживання.

Просять виселити відповідачкуАДРЕСА_1 без надання іншого житлового
приміщення.

Відповідач у судовому засіданні позов визнала у повному обсязі та
вказала,  що вона і сама б виселилася з
квартири,  але її батьки заперечують
проти того,  щоб вона проживала разом з
ними а другого житла у неї не має.

Представник органу опіки та піклування у судовому засіданні позов позивачів
визнала у повному обсязі та вказала,  що
органу опіки та піклування відомо про те,
що позивачка ОСОБА_3.  зареєструвала в своїй
квартирі відповідачку з дітьми,  також
відомо,  що третя дитина відповідачки в
теперішній час знаходиться у дитячому будинку. Мати не піклується за дитину,  за весь час життя дитини вона жодного разу не
навіщала дитину в дитячому будинку.

За місцем фактичного проживання відповідачка часто вчиняє п'янки,  псує майно в квартирі,  створює умови неможливого і несумісного з нею
проживання.

Не заперечує проти задоволення позову.

Суд,  вислухавши думку сторін,  перевіривши матеріали справи встановив,  що позивачам на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 19 січня 2000 року,
реєстраційний номер №4-00-151754,
виданого за рішенням Харківської міської ради,  на підставі спільної (сумісної) власності
належить квартира АДРЕСА_1

У лютому 2005 року на підставі ч.1
ст.  65 ЖК України позивачі надали
житло у своїй квартирі ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_4 з її сином ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 та донькою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2

23 лютого 2005 року на підставі
ст.  6 ЗУ „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"
позивачі зареєстрували відповідачку в своїй квартирі. Приводом для цього було
те,  що зі слів ОСОБА_4.  їй нікуди забрати третю дитину,  бо батьки виженуть її із дому. Позивачі
вважали,  що їх добрий намір надасть
можливість ОСОБА_4  і навіть спонукає її
забрати сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 з дитячого будинку.

Сподівання не виправдалися, ОСОБА_4 до цього часу не забрала дитину за
більш ніж чотири роки не відвідувала сина і навіть не знає в яких дитячих
закладах він знаходився.

Весь цей час вона знаходить причини і постійно обманює позивачів що забере
дитину,  але тільки створює скандали та
істерики. Вона намагається порушувати право позивачів на житло і спокій.

ОСОБА_4.  часто вчиняє у них дома
п'янки,  псує майно в квартирі,  створює умови неможливого і несумісного з нею
проживання.

Відповідно до вимог  ст.  98 ЖК України наймач (власник) житлового
приміщення та члени його сім'ї,  які
проживають разом з ним,  можуть за
взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в житловому

приміщенні інших осіб без стягнення плати за користуванням приміщенням
(тимчасових жильців) в тому числі опікуна чи піклувальника,  який не є членом сім'ї наймача.

Тимчасові
жильці на вимогу наймача або членів сім'ї,
які проживають разом з ним,
зобов'язані негайно звільнити приміщення,  а в разі відмовлення - підлягають виселенню в
судовому порядку без надання іншого житлового приміщення.

Таким чином
позовні вимоги повність доказані в ході судового засідання.

Також,  відповідно до вимог  ст.  88
ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки судові витрати.

На
підставі вищевикладеного,  керуючись  ст. 9, 11, 57, 88, 214, 215 ЦПК України,   ст. 328 ЦК України,   ст.  57,
112 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1  ОСОБА_2 до ОСОБА_4,  третя особа орган опіки та піклування
Ленінської районної у м.  Харкові ради
про виселення та скасування реєстрації задовольнити.

Виселити
з квартири  АДРЕСА_1 без надання іншого
житлового приміщення ОСОБА_4
ОСОБА_5  ОСОБА_6

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через подачу заяви
про апеляційне оскарження протягом 10 днів з моменту проголошення рішення і 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.