Справа №2-2150/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

23 листопада 2007 року Лозівський міськрайонний суд
Харківської області в складі: головуючого-судді Дегтярчук М. О.,  при секретарі Заводяній О.Ю.,  за участю адвоката ОСОБА_1,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в місті Лозова,  Харківської
області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  третя особа - відділ державної виконавчої
служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області,  про стягнення неустойки (пені) у зв"язку
з виникненням заборгованості по аліментам на утримання дитини,  -

встановив:

Позивачка звернулася до суду 12 жовтня 2007 року з
позовом до відповідача,  третя особа -
відділ державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції
Харківської області про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки
(пені) за прострочення сплати аліментів,
посилаючись на те,  що
зОСОБА_3вона перебувала у зареєстрованому шлюбі,  який розірвано 30 серпня 2004 року. Від
вказаного шлюбу вони мають спільну дитину - ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Згідно рішення
Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 листопада 2004 року
та відповідно до виконавчого листа № 2-2691 відповідач повинен був сплачувати
аліменти на утримання сина в розмірі !4 частини всіх видів заробітку,  починаючи з 15 жовтня 2004 року,  але злісно ухилявся від їх сплати та допустив
заборгованість за період з 17 травня 2005 року по 17 вересня 2007 року,  яка складає 5656 грн. 02 коп. Позивачка
зазначає,  що заборгованість виникла з
вини відповідача,  який за рішенням суду
повинен був сплачувати аліменти на утримання дитини,  але злісно,
умисно уникав цього,  тому вона
звернулась до суду і просить стягнути з ОСОБА_3 заборгованість по аліментам в
розмірі 5656 грн. 02 коп. та неустойку (пеню) по їх простроченій сплаті в
розмірі 22751 грн. 70 коп.3 розрахунку 1% від суми несплачених аліментів за
кожний день просрочки.

Під час судового засідання представник позивачки подав
заяву про закриття провадження по справі в частині позову про стягнення з
відповідача заборгованості по аліментам в розмірі 5656 грн. 02 коп.

В судовому засіданні представник позивачки наполягав на
задоволенні уточнених позовних вимог,
тобто на стягненні з ОСОБА_3 неустойки (пені) у зв'язку з виникненням
заборгованості за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в розмірі
22751 грн.70 коп.

Відповідач в судовому засіданні проти уточнених позовних
вимог,  а саме: про стягнення неустойки
(пені) в сумі 22751 грн. 70 коп.,
категорично заперечував,  і
зазначив,  що він страждає на
гіпертонічну хворобу,  в зв'язку з чим
перебуває на обліку в медичному закладі,
страждає на гастрит,  отримує
незначну заробітну плату,  більшу частину
якої використовує на ліки та дієтичне харчування,  про що надав суду медичні документи та
довідки про заробітну плату. При цьому відповідач зазначив,  що буде старатися погашати заборгованість по
аліментам.

Представник третьої особи в судовому засіданні
вважав,  що позовні вимоги мають бути
задоволені в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,  заслухавши пояснення сторін,  суд вважає,
що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню,  оскільки в судовому засіданні
встановлено,  що позивачка знаходилася в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі,
який було розірвано 30 серпня 2004 року,
що підтверджується копією свідоцтва

про розірвання шлюбу (а.с. 5). Від даного шлюбу вони мають спільну дитину -
ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  даний факт підтверджується копією свідоцтва
про народження дитини (а.с. 6). Після розірвання шлюбу позивачка звернулася до
суду з позовом про стягнення аліментів згідно рішення Лозівського міського суду
Харківської області від 22 листопада 2004 року,
оскільки матеріальної допомоги на утримання сина від відповідача не
отримувала. З ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на утримання дитини в розмірі  14 частини всих видів заробітної плати  (доходу)
до повноліття. На підставі даного рішення був виданий виконавчий лист №
2-2691/2004,  який знаходився в
провадженні державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління
юстиції Харківської області,  відповідно
до якого відповідач повинен був

сплачувати аліменти на утримання сина у вказаному розмірі,  починаючи з 15 жовтня 2004 року (а.с. 11-12).
Але за період з 17 травня 2005 року по 17 вересня 2007 року відповідач допустив
заборгованість по сплаті аліментів,  яка
склала 5656 грн. 02 коп. (а.с. 17-18).

Ухвалою суду від 23 листопада 2007 року за заявою
представника позивачки провадження по справі в частині позовних вимог про стягнення
заборгованості по сплаті аліментів в сумі 5656 грн. 02 коп.,  було закрито (а.с.  48, 49).

В судовому засіданні ОСОБА_3 стверджував,  що між ним та бувшою дружиною _ позивачкою по
справі,  була досягнута усна домовленість
про те,  що він зніметься з реєстрації в
квартирі,  яку вони придбали разом в
період шлюбу,  а вона припинить виконання
рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання сина. Але ні він,  ні позивачка умов цієї домовленості не
виконали : він продовжував бути зареєстрованим в спільній квартирі,  хоча там не мешкав,  не сплачував комунальні платежі,  не приймав участі в ремонті,  а ОСОБА_2 залишила виконавчий лист на
виконанні в ДВС.  Відповідач
пояснив,  що для втілення цієї
домовленості йому треба було приїхати до Лозової і з позивачкою виконати
вказані вище умови,  для чого відвідати
нотаріуса та державного виконавця,  але у
зв'язку з великою зайнятістю,  він приїхати
не зміг,  тому ця угода не відбулася. Як
було встановлено в судовому засіданні і підтвердив сам відповідач,  він свідомо припинив виплату аліментів на
утримання сина з травня 2005 року. При цьому відповідач посилався на ті
обставини,  що між ним і сином склалися
неприязнені стосунки,  в чому винувата
позивачка. Також ОСОБА_3 намагався упевнити суд в тому,  що його син майже не потребував матеріальної
допомоги,  оскільки його мати працювла в
Москві і всим необхідним його забезпечувала. Навіть пояснив,  що при добровільному розподілі майна з
дружиною забрав телевізор і пропонував синові дивитися телепрограми у дідуся.

Відповідач посилався на той факт,  що він страждає на гіпертонічну хворобу,  з приводу якої з 2005 року перебуває на
обліку в Лозівській міській лікарні. Останній раз звертався з цього приводу до
лікаря в 2005 році (а.с. 47). Коли справа вже розглядалася судом,  він звертався до лікарів за місцем роботи - в
Комсомольську міську лікарню Полтавської області - 26 жовтня та 8 листопада
2007 року,  де йому поставлено діагноз
хронічний гастродуоденіт,  підвищена
кислотність,  поверховий гастрит (а.с.
37, 38).

До матеріалів справи відповідач надав довідки про розмір
заробітної плати,  його середній
заробіток за перше півріччя 2007 року склав 712 грн. (а.с. 30, 31).

В судовому засіданні при з'ясуванні питання про наявність
у відповідача інших утриманців,  він пояснив,  що таких не має : старший повнолітній син від
першого шлюбу відбуває покарання в місцях позбавлення волі за скоїння тяжкого
злочину,  мати померла,  а батьку,
який має похилий вік,  він
матеріально не допомагає,  бо батько має
добру пенсію,  тому допомогу йому він
надає фізично. З приводу з'ясування сімейного положення,  відповідач пояснив,  що він не одружений,  але має намір це зробити.

Згідно  ст.  196 ч.1 Сімейного кодексу України при
виникненні заборгованості з вини особи,
яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду,  одержувач аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за
кожен день прострочення. Неустойка може бути стягненна з того,  хто винен у просроченні сплати аліментів. В
судовому засіданні з'ясовано,  що
відповідач свідомо не

сплачував аліменти на утримання свого сина на користь
позивачки,   що підтверджують
вищевикладені обставини та матеріали справи. Протилежного відповідач не
довів,   а саме: не привів поважної причини,   незалежної від нього обставини,   через яку не сплачував аліменти на утримання
дитини. Навпаки,   в судовому засіданні
було встановлено,   і це підтвердив сам
відповідач і представник третьої особи - державний виконавець,   про те,
що він свідомо не ставив до відома відділ держеної виконавчої служби про
зміну місця роботи,   з метою уникнення
направлення до бухгалерії виконавчого листа на виконання.

За час розгляду справи відповідач добровільно не сплатив
позивачці ні поточні аліменти,   ні жодної
гривні з суми заборгованості,   а
доповів,   що в даний час виконавчий лист
вже знаходиться в бухгалерії підприємства,
де він працює.

Що стосується його посилання на хворобу,   то медичні довідки,   які він надав суду,   говорять про те,   що він дійсно перебуває на діспансерному
обліку з приводу гіпертоничної хвороби з травня 2005 року,   але не лікується,   лікаря останній раз відвідував у той же час,   про що свідчить його медична картка,   яка була оглянута в судовому засіданні.
Останні відвідування лікаря датовані жовтнем та листопадом поточного року,   тобто в період,   коли дана справа вже знаходилася в
провадженні суду. Діагноз- гастрит,
підвищена кислотність. Згадані хвороби не є тяжкими і розцінювати їх
наслідком несплати аліментів,   у суду
немає підстав. В судовому засіданні відповідач вказував на те,   що має хворобу нирок,   але жодної довідки про це не надав.

Відповідач в судовому засіданні не оспорював розмір
нарахованої неустойки (пені),   а взагалі
заперечував проти нього. Суд,   перевіривши
розрахунки,   надані позивачкою,   погоджується з ними ( 13-16).

Згідно вимог ч. 2
ст.   196 Сімейного кодексу
України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матерільного
та сімейного стану платника алментів.

Суд,   враховуючи ці
обставини,   а також стан здоров'я
ОСОБА_3,   вважає можливим зменшити
розмір неустойки та стягнути з відповідача по справі неустойку за несвоєчасну
сплату аліментів,   що призвело до
виникнення заборгованності,   в розмірі
20000 (двадцять тисяч) грн. В решті позову суд відмовляє.

Витрати по оплаті судового збору суд покладає на
відповідача,   оскільки за його вини
виник спір у суді.

Керуючись
ст.    ст.   10,
11,  88,   209,
212,   214,  215,
218 ЦПК України,     ст.     ст.
196 Сімейного кодексу України,
Законом України "Про виконавче провадження",   суд,
-

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа -відділ державної
виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської
області) про стягнення неустойки (пені) у зв"язку з виникненням
заборгованості по аліментам на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку
(пеню),   яка виникла у зв"язку з
заборгованістю по аліментам на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4,   який народився ІНФОРМАЦІЯ_1,   в розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн. В
решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у
розмірі 200 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області
шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і після цього протягом двадцяти днів апеляційної
скарги,   або в порядку ч.4 ст^295 ЦПК
України.