Справа
№ 2-297/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«02» серпня 2007 року Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого - судді Загороднюка В.І.

при секретарі Сребняк І.А. розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету
Одеської міської ради та Комунального підприємства «Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» про визнання права
власності на нежиле приміщення та зобов'язання зареєструвати право власності на
нежиле приміщення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Виконавчого
комітету Одеської міської ради та Комунального підприємства «Одеське міське
бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості», у якому
просить визнати та зареєструвати за нею право власності на нежиле приміщення
загальною площею 59,72 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, при цьому
посилається на те, що їй на праві приватної власності належить квартира
АДРЕСА_1 загальною площею 48,9 кв. м., на підставі договору купівлі-продажу від
06.04.2007 p., укладеного між позивачем та ОСОБА_2, посвідченого
Калашник О.В. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу.

Після отримання квартири, у 2007 році позивачем власними
силами було проведено реконструкцію квартири, а саме виконано добудову та
переобладнання приміщення під нежитлове. В результаті проведеної добудови
загальна площа приміщення становить 59,72 кв м.

З метою введення до експлуатації вищевказаної
реконструйованої квартири ОСОБА_1 неодноразово зверталась до Виконавчого
комітету Одеської міської ради, однак їй було безпідставно відмовлено.

У судовому засіданні представник позивача підтримав
позов.

Представник Виконавчого комітету Одеської міської ради в
судовому засіданні проти позовних вимог заперечував посилаючись на їх
необґрунтованість.

Представник Комунального підприємства «Одеське міське
бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» в судовому
засіданні позов не визнав, вказав на те, що, підстав для реєстрації за
позивачем право власності не має.

Вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею квартири
АДРЕСА_1 загальною площею 48,9 кв. м., на підставі договору купівлі-продажу від
06.04.2007 р.

Ст. 319 ЦК
України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав.

У відповідності з вищевказаними нормами позивачкою була
проведена реконструкція належної їй на праві приватної власності квартири, а
саме виконана добудова та переобладнання приміщення під нежитлове, в результаті
чого загальна площа приміщення становить 59,72 кв. м.

Як вбачається з ст. 383 Цивільного кодексу України,
власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не
призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному
житловому будинку та не порушать санітарно - технічних вимог і правил
експлуатації будинку.

Дана реконструкція не порушує та не обмежує прав інших
власників квартир у вищевказаному багатоквартирному будинку, що підтверджується
заявою сусідів.

Реконструкція була проведена у відповідності зі всіма
вимогами будівельних норм та правил, що підтверджується технічним висновком ТОВ
«Галактида» від 19 червня 2007 року, згідно до якого експлуатаційна придатність
будівлі в цілому на момент обстеження знаходиться на рівні 88 %, загальний
технічний стан об'єкту згідно класифікації діючих норм характеризується як
«придатне до експлуатації».

На підставі існуючого на момент обстеження об'ємно -
планувального та конструктивного рішення приміщень можна зробити висновок про
те, що приміщення квартири АДРЕСА_1 можуть бути використані як нежитлові.

Вказане приміщення розміщується на першому поверсі
трьохповерхової будівлі, що відповідає вимогам ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки.
Основні положення», затверджених Наказом Держкомбудівництва від 28 вересня 2005
року № 175, в п. 2.50 яких вказано, що у першому, другому та цокольному
поверхах житлових будинків допускається розміщувати нежитлові приміщення:
адміністративні, магазинів роздрібної торгівлі, громадського харчування,
побутового обслуговування, банків, магазинів і кіосків з продажу преси,
поліклінік, юридичних консультацій, нотаріальних контор, виставкових залів
тощо, а ст. 4 Житлового кодексу України передбачає, що нежилі приміщення в
житлових будинках, призначені для торгівельних, побутових та інших потреб
непромислового характеру не входять до житлового фонду.

До того ж спірне приміщення має вихід, ізольований від
житлової частини будинку, як того вимагає п. 2.53 ДБН В.2.2-15-2005.

З вищенаведеного вбачається, що при проведенні
реконструкції були виконані всі вимоги, які ставляться до нежитлових приміщень,
а ст.ст. 7, 8 ЖК України передбачена можливість переведення жилих будинків і
жилих приміщень у будинках державного і громадського фонду в нежилі.

На підставі ч. 2 ст. 4 Закону України «Про власність»
власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать
закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої не
забороненої законом діяльності.

Відповідно до ст.ст. 320, 321 ЦК України власник
має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Як вбачається із п. 2 ст. 331 ЦК України, право
власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди
тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо
договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Згідно з підпунктом 4.4 п. 4 Положення про виконавчий
комітет Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від
10.03.1999 р. № 94-ХХІІІ, виконавчий комітет має, зокрема, наступну компетенцію
в галузі будівництва: приймає в експлуатацію завершені будівництвом об'єкти,
вирішує згідно законодавства спори з питань містобудування.

У відповідності з п. 5 прикінцевих положень Закону
України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»
до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування
Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру, реєстрація
об'єктів нерухомості проводиться КП бюро технічної інвентаризації і реєстрації
об'єктів нерухомості.

Таким чином, суд вважає, що проведена позивачем
реконструкція нежилого приміщення не порушує чинного законодавства, отже, позов
про визнання права власності на нежиле приміщення та зобов'язання зареєструвати
право власності підлягає задоволенню.

Куруючись ст.ст. 320, 331, 357, 383 Цивільного кодексу
України, ст. 4 Закону України «Про власність», ст.7 Житлового кодексу України,
ст.ст. З, 10, 11, 60, 62, 130, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу
України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежиле приміщення
(колишня квартира № 7) загальною площею 59,72 кв. м., розташоване за адресою:
АДРЕСА_1.

Зобов'язати Комунальне підприємство «Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» зареєструвати за
ОСОБА_1 право власності на нежиле приміщення (колишня квартира № 7) загальною
площею 59,72 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку,
про що подається відповідна заява. Апеляційна скарга на рішення суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або в термін десяти днів з дня проголошення рішення, без подання
попередньої заяви про оскарження.