Справа №2-5262
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

29 листопада
2007 року             Жовтневий районний
суд м. Харкова

у складі:
головуючого - судді Труханович В.В. при секретарі - Чубенко О.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до КП „Виробничо-технологічне підприємство „Вода" про зобов'язання зробити
перерахунок, суд

ВСТАНОВИВ:

До суду з
позовом звернулась позивач ОСОБА_1 та просить постановити рішення, на підставі
якого зобов'язати відповідача по справі КП „ВТП "Вода" віднести
сплачену нею суму у розмірі 350грн. на наступний період чи повернути переплату,
та зобов'язати відповідача провести корегування нарахувань по сплаті за холодну
воду та примінити позовну давність к
боргам попереднього власника квартири ОСОБА_2. за періоди 1997-2006 роки.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що нею 18.02.2006 року у гр..
ОСОБА_2. була придбана на підставі договору купівлі-продажу квартира АДРЕСА_1.
Вважає, що відповідач незаконно змушує її погасити борги за комунальні послуги
колишнього власника квартири гр. ОСОБА_2. у сумі 616,26 грн., так як договірні
зобов'язання позивача з відповідачем почались з моменту придбання нею права
власності. У договорі купівлі-продажу квартири відсутня умова про те, що покупець
ОСОБА_1 повинна нести витрати по комунальним платежам колишнього власника
квартири.

Позивачка після
оформлення договору купівлі-продажу квартири сплатила комунальні послуги на
суму 350грн., що підтверджується квитанціями з урахуванням зростання тарифів за
весь 2006 рік. Однак, відповідач дану суму зачислив на користь погашення боргу
колишнього власника квартири ОСОБА_2., що не відповідає вимогам чинного
законодавства.

Позивач вважає,
що у неї не має боргу перед відповідачем, а є переплата, якою вона має право
розпоряджатися на свій погляд, а тому вважає, що дана сума повинна бути
зарахована як аванс на наступні періоди.

Крім того,
позивач вказує на те, що вона не одноразово зверталась до відповідача з питання
зробити корегування нарахувань по сплаті за холодне водопостачання, однак вони
цього не роблять, борг колишнього власника квартири за період 1997-2006 роки
незаконно нарахований на її особистий рахунок.

Крім того,
позивач вважає, що у зв'язку з тим, що колишній власник квартири ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, то його заборгованість по комунальним платежам повинна бути
списана.

В подальшому
позивачкою були уточнені позовні вимоги згідно яких вона просила суд
постановити рішення, на підставі якого зобов'язати відповідача по справі КП
„ВТП "Вода" провести корегування нарахувань по сплаті за холодну воду
по особистому рахунку НОМЕР_1; зобов'язати відповідача зарахувати сплачену нею
суму у розмірі 350грн. на наступні періоди 2006-2007 роки чи повернути
переплату, яка на 01.09.2007 року складає 153,39грн.; примінити позовну
давність к боргам
за періоди 1996-2006 роки, та списати заборгованість померлого ОСОБА_2.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1 уточнила свою позовну заяву, та просили виключити з
прохальної частини вимоги стосовно відшкодування переплати, а просила
зобов'язати відповідача зарахувати сплачену нею суму у розмірі 350 грн. на

2

наступні періоди 2006-2007 років, в іншій частині свій
позов залишила без змін, просила його задовольнити та дала пояснення, які
викладені у рішенні вище.

Представник відповідача
у судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнав та пояснив стосовно віднесення
сплаченої суми 350грн. на наступні періоди, що копії квитанцій, які надані
позивачем як докази по справі, не завірені належним чином, не мають штампа та
підпису касира, які підтверджують факт сплати.

Крім того, одна
з квитанцій виписана на ім'я ОСОБА_3 а наступні на ОСОБА_1

Також у наданих
двох копіях квитанцій місяць платежу відсутній, а вказаний рік «2006» в графі
«електроенергія», третя квитанція зовсім не містить даних за період платежу.

Споживач має
право вказати за який період часу він вносить конкретну суму, однак позивач
дане право своєчасно не використала, а тільки до суду позивач конкретизувала
оплату. У зв'язку з тим, що позивач вносячи платежі не вточнила їх період, вони
були внесені в місяці проведення оплат.

Крім того,
отримана від позивача у 2006 році грошова сума автоматично охватила нарахування
цього року, і з довідки на особистому рахунку вибачається, що існує переплата
225грн.83 коп.

Стосовно боргів
попереднього власника квартири представник відповідача пояснив, що як
вибачається з договору купівлі-продажу квартири в ньому нічого не говориться
про сплату ким-небудь із сторін боргів по комунальним послугам, і зовсім
відсутня інформація стосовно того, що за квартирою існують борги. Оскільки
власник квартири згідно вимог ст. 322 ЦК
України, зобов'язаний отримувати майно, а інше не встановлено договором, то
позивач разом з правами придбала обов'язки по сплаті боргів.

У зв'язку з
вищевикладеним, представник відповідача вважає, що у задоволені позову ОСОБА_1
суд повинен відмовити.

Суд, вислухавши
пояснення позивача, заперечення проти позову представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, вважає позов ОСОБА_1 не обґрунтованим та не
задовольняє його, виходячи з наступного.

Так, у судовому
засіданні було встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири
від 18.02.2006 року ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.
(а.с.9)

У березні 2007
року позивач ОСОБА_1 звернулась з заявою до КП «ВТП «Вода» з проханням списання
заборгованості за періоди 1997-18.02.2006 років, які числяться за кв.АДРЕСА_1
(а.с.6), однак, позивачу в цьому було відмовлено. (а.с.7)

Як вибачається з
відомості нарахувань за послуги водопостачання за вищевказаною адресою по
особистому рахунку НОМЕР_1, у лютому, березні, квітні 2006 року були отримані
грошові кошти у розмірі 350грн., і станом на кінець 2006 року існувала
переплата у розмірі 225,83грн., яка була зарахована до наступного періоду, а
саме 2007 року, і станом на вересень 2007 року по особистому рахунку НОМЕР_1
існує заборгованість у розмірі 86,16грн.

А тому вимоги
позивача стосовно зобов'язання відповідача зарахувати сплачену суму на наступні
періоди 2006-2007 років не обґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають.

Також не
підлягають задоволенню вимоги позивача ОСОБА_1 стосовно зобов'язання
відповідача провести коригування нарахувань по сплаті за послуги з
водопостачання по особистому рахунку НОМЕР_1 та застосування до заборгованості
1996-2006 років строку позовної давності та списання заборгованості померлого
ОСОБА_2., з наступних підстав.

Так, згідно з
вимогами ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частина 3 ст.
267 ЦК України
передбачає, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у
спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Дійсно, як
вибачається з відомості нарахувань за послуги водопостачання за адресою
АДРЕСА_1 по особистому рахунку НОМЕР_1, за періоди 2004 рік, 2005рік мається
заборгованість у розмірі 153,28 грн.

3

Однак, ніякої
суми заборгованості за періоди з 1997 року, тобто за межами строку позовної
давності, по особистому рахунку НОМЕР_1 за вищевказаною адресою, не вбачається.

Крім того,
відповідно до ст. 1.5 Закону України „Про оподаткування прибутку
підприємств" від 28.12.1994 року № 334/94-ВР, заборгованість по
зобов'язанням, за якою минув строк позовної давності визнається безнадійною
заборгованістю.

Порядок
врегулювання безнадійної заборгованості встановлено п.12.1 даного Закону. Так,
платник податку - продавець товарів (робіт, послуг) має право збільшити суму
валових витрат звітного періоду на вартість виконаних робіт (наданих послуг) у
поточному або попередніх звітному податкових періодах у разі коли покупець
таких товарів (робіт, послуг) затримає без погодження з таким платником податку
оплату їх вартості. Таке право на збільшення суми валових витрат виникає, якщо
протягом такого звітного періоду відбувається будь-яка з таких подій, зокрема,
платник податку звертається до суду з позовом (заявою) про стягнення
заборгованості з такого покупця. Оскільки КП „ВТП „Вода" не скористувалося
таким правом, виключити з бази даних відомості про заборгованість не можливо.

Відповідно до
вимог ст. 15 ЦК України,
кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Згідно з
вимогами ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим
Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В судовому
засіданні було вірогідно встановлено, і це не оспорювала позивачка, що
відповідач не звертався до неї з вимагаю про стягнення суми заборгованості за
періоди 1997-2006 років, не звертався до суду з позовом про стягнення з
позивача суми заборгованості за даний період часу, а тому суд приходить до
висновку, що права позивача порушені не були.

На підставі
викладеного та керуючись ст. ст.3, 7, 10, 45, 60, 63, 88, 209, 212, 213-215 ЦПК
України, ст. ст. 11, 14, 15, 16, 257, 267 ч.3 УК України, Законом України „Про оподаткування прибутку
підприємств" від 28.12.1994 року № 334/94-ВР, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені
позовних вимог ОСОБА_1 до КП „Виробничо-технологічне підприємство „Вода"
про зобов'язання зробити перерахунок - відмовити.

Рішення суду може
бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, або в
порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.