Справа № 22ц-1629/2007                              Головуючий у 1 інстанції
Категорія 5                                                      Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2007 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого
Резникової Л.В.

суддів Звягінцевої О.М., Молчанова СІ.

при секретарі
Алексєєвій Г.Є. розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розподіл майна та за зустрічним
позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про розподіл майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, і

встановив:

в апеляційній
скарзі відповідачка ОСОБА_2. оспорює обгрунтованість судового рішення, яким
позовні вимоги сторін задоволено частково, і ставить питання про зміну рішення
в частині розподілу придбаної нею та позивачем в період шлюбу спірної квартири,
залишити її позивачеві, зобов'язати його сплатити їй вартість належної їй
частки квартири у розмірі 7528
грн., оскільки вважає, що будівельно-технічною експертизою неправильно
визначено вартість спірної квартири.

В засіданні
апеляційного суду відповідачка ОСОБА_2. підтримала доводи апеляційної скарги,
просила про її задоволення, змірі рішення суду. Судом першої інстанції при
розгляді цієї справи встановлено наступні обставини.

24 травня 2006
року позивачОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до відповідачки, зазначав,
що з 27.09.1995 р. він
перебував з нею у зареєстрованому шлюбі. За час їх спільного проживання було
придбано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1,
вартість якої він орієнтовано оцінює в 6000
грн. Було також придбане домашнє майно з 13-ти найменувань, всього майна на суму 15920 грн., його
частка складає 7960 грн.

Просив розділити
спірне майно, виділити йому в натурі телевізор „Філліпс" вартістю 1000 грн., домашній
кінотеатр- 900 грн.,
м'які меблі (крісло та канапу)- 2000
грн., відповідачці- решту майна, стягнувши з неї на його

2

користь грошову компенсацію за різницю у частках подружжя
в сумі 4060 грн.(а.с.
5).

21.06.2006р.
ОСОБА_2. звернулась до суду із зустрічним позовом до відповідача ОСОБА_1.,
зазначала, що жили з ним однією сім'єю до жовтня 2005 р., потім пішов від неї і у грудні 2005 року розірвав їх
шлюб у судовому порядку.

Спірну квартиру
за змістом договору купівлі-продажу вони купили у 2000 р. на її ім'я за
1000 грн.

Відповідач із
спільного майна забрав телевізор „Філліпс", який придбали у 2003р. за 1450 грн., домашній
кінотеатр вартістю 1180 грн.,
велосипед- 240 грн.,
дрель-130 грн., точило-140 грн., фотоапарат-60 грн., ліхтар- 35 грн., музичні
диски-300 грн., на загальну суму-3535 грн.

У неї з їх
спільного майна залишились: м'які меблі вартістю 2000 грн., шафа-700 грн., стіл -40 грн., книжкова шафа-50 грн., тумба-200 грн., кухонний
гарнітур-800 грн., З багети-120 грн., гардіни-100 грн. та житлове приміщення-1000 грн.- всього на
суму- 5010 грн.
Загальна вартість спільного сумісного майна складає 8545 грн.

В перелік спірного майна, що
підлягає розподілу, відповідач включив вартість телевізора „Дживісі" та
холодильника „Індезіт", якій вона купила в кредит на своє ім'я, на
загальну суму 4410 грн. у
травні 2005р. та за які до жовтня 2005р. в погашення кредиту виплатила 766 грн., тому
спільне майно складає 9311
грн., частка кожного з подружжя- 4655,5
грн. Просила включити в розподіл спірного майна велосипед- 240 грн., дрель-130
грн., точило-140 грн., фотоапарат-60 грн., ліхтар- 35 грн., музичні
диски-300 грн., на загальну суму- 905
грн., виключити з розподілу майна вартість телевізору „Дживісі" та
холодильника „Індезіт", за які виплачено в погашення кредиту під час
спільного життя 766 грн.,
визнати за ОСОБА_1
право власності на наступне майно: телевізор „Філліпс" вартістю 1450 грн., домашній
кінотеатр-1180 грн.,
велосипед- 240 грн.,
дрель-130 грн., точило-140 грн., фотоапарат-60 грн., ліхтар- 35 грн., музичні
диски-300 грн., на загальну суму-3535 грн., а також половину погашеного кредиту-383
грн., сятгнувши цю суму з неї, залишити їй: шафу-700 грн., стіл -40 грн., книжкову
шафу-50 грн., тумбу-200 грн., кухонний гарнітур-800 грн., З багети-120 грн.,
гардіни-100 грн. на загальну суму-2010 грн., залишити їй житлове приміщення
вартістю 1000 грн.,
залишитиОСОБА_1. м'які меблі вартістю 2000
грн., стягнувши з нього на її користь різницю у вартості часток подружжя в
спільному майні- 496,50 грн.
(а.с. 16-17).

Рішенням
Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 грудня 2006 року розділено
житлове приміщення-квартира АДРЕСА_1,
залишивши її ОСОБА_2, зобов'язано ОСОБА_2. сплатити ОСОБА_1вартість його частки
у розмірі 7528 грн.
Розділено майно, що є сумісною власністю подружжя, залишено на праві особистої
власності за ОСОБА_1. наступне
майно: телевізор „Філліпс" вартістю 1000
грн., домашній кінотеатр -  1200 грн.,

3

дрель-130
грн., точило-140 грн., фотоапарат-55 грн., ліхтар- 35 грн., музичні
диски-100 грн., а
всього на загальну суму-2660 грн.

Залишено на
праві особистої власності за ОСОБА_2. наступне майно: м'які меблі вартістю 2100 грн., електричну
плиту „Мрія"- 470 грн.,
тристворчату шафу- 780 грн.,
стіл- 40 грн.,
книжну шафу- 56 грн.,
тумбочку під телевізор- 200
грн., кухонний гарнітур- 800
грн., багети-120 грн.,
гардини-100 грн., а
всього на загальну суму- 4660
грн.

Стягнуто з
ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. різницю у частках розділеного майна у розмірі 1000 грн.

Стягнуто
зОСОБА_1. на користь держави судовий збір у розмірі 32,28 грн., з
ОСОБА_2.- судовий збір -
60 грн. 88 коп.

Апеляційний суд
вважає, що   скарга   підлягає частковому задоволенню, рішення
суду- зміні з наступних підстав.

Відповідно до
вимог ст. 60 СК
України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на
праві спільної сумісної власності. Кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності
подружжя.

Відповідно до
вимог ч. 1 ст. 70 СК України у
разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю
між ними.

Відповідно до
вимог ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм
майном.

На зміст права
власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до
вимог ч. З ст. 368 ЦК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до
вимог ч. 1 ст. 369 ЦК України
співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до
вимог ст. 370 ЦК України
співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності.

У разі виділу
частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки
кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо
інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Виділ частки із
майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку,
встановленому статтею 364
цього Кодексу.

Відповідно до
вимог ч.ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є
неможливим (частина друга статті 183
цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його
частки.

4

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його
згодою.

Судом
встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.09.1995р., який
було розірвано 6.12.2005р. (а.с. 4-5).

Згідно з
договором купівлі-продажу квартири від 12.10.2001
року ОСОБА_2. було придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Згідно з
висновком судової будівельно-технічної експертизи № 3494/23 від 29.11.2006р.
ринкова вартість спірної квартири в с.
Водянському Добропільського району Донецької області на дату
проведення експертизи складає 15056
грн. (а.с. 44-45).

В засіданні суду
апеляційної інстанції відповідачка ОСОБА_2. пояснила, що отримує заробітну
плату у розмірі 450 грн. на
місяць, і у неї відсутні кошти для сплати позивачеві половини вартості спірної
квартирі в сумі 7528 грн.,
вона не бажає викупити у нього його частку у вказаному майні.

Апеляційний суд
вважає, що, розподіляючи спірну квартиру у натурі та залишаючи її відповідачці
із покладанням на неї обов'язку щодо сплати позивачеві вартості його частки в
цій квартирі, суд першої інстанції поза її бажанням змусив її стати власником
всієї квартири.

За таких
обставин апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в розподілі спірної
квартири у натурі та визнати за кожною із сторін право власності на 1/2 частку
квартири, залишивши це майно у спільній частковій власності.

Тому рішення
суду в частині розподілу спірної квартири у натурі підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог за
невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В частині
розподілу решти спільного сумісного майна колишнього подружжя сторони не
оскаржили рішення суду, оскільки погодились з ним в цій частині.

Керуючись п. З
ч. 1 ст. 307, п. З ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. 316 ЦПК України,
апеляційний суд,

ВИРІШИВ :

апеляційну
скаргу ОСОБА_2. задовольнити частково, рішення Добропільського міськрайонного
суду Донецької області від 22
грудня 2006 року
змінити.

Рішення
Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 грудня 2006 року в частині
розподілу у натурі спірної квартири за адресою: АДРЕСА_1 - скасувати.

Відмовити в розподілі у натурі квартири за адресою: АДРЕСА_1.

5

Визнати за ОСОБА_1та ОСОБА_2право
власності за кожним із них на 1/2 частку квартири за адресою:АДРЕСА_1, залишивши
вказану квартиру у спільній частковій власності сторін.

Це ж рішення в іншій частині залишити без зміни.

Рішення набирає
чинності з моменту його проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку
протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Судді: