Справа №2-916/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2007р.                МОСКОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
ХАРКОВА

У
складі:

головуючого-судді     Омельченко Н.И.

при
секретарі              Нагорній      В.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
-

ВСТАНОВИВ:

20.05.2005 року позивачка звернулася до суду з
позовом про стягнення з відповідача 10 270 грн. у відшкодування шкоди та
судових витрат,  посилаючись на те,  що вона,
як суб'єкт підприємницької діяльності,
з 2001 року зберігала своє майно,
яким торгувала на ТЦ «Барабашово» у домоволодінні відповідача ОСОБА_2 по
АДРЕСА_1 на підставі усного договору схову. Відповідальність за цілісність
майна при зберіганні ніс ОСОБА_2 Внаслідок пожежі яка відбулася 06.04.2003 року
у домоволодінні відповідача,  її майно
було знищене і ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання відшкодувати спричинений їй
збиток на суму 10 270 грн.,  про що видав
розписку. Проте до цього часу своє зобов'язання не виконав,  в зв'язку з чим просить задовольнити вимоги.

(а.с.  4-5) Заочним рішенням суду від 26.01.2006
року позов ОСОБА_1  задоволено.

(а.с. 47-48)

Ухвалою
колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської
області від 19.09.2006 року рішення Московського районного суду м. Харкова від
26.01.2006 року скасоване,  а справа
повернута на новий розгляд в іншому складі суду.

(а.с. 95 )

При
новому розгляді справи,  позивачка
підтримала свої вимоги та дала пояснення відповідно до викладених нею у
позовній заяві,  посилаючись,  що до цього часу відповідач не відшкодував
заподіяну їй шкоду.

Відповідач
вимоги позивачки визнав частково з тих підстав,
що позивачка завищила вартість товару,
який було знищено пожежею,  проте
не заперечував,  що позивачка дійсно
зберігала свій товар у домоволодінні по АДРЕСА_1,  якій він орендував,  також не заперечував того факту,  що видав позивачці розписку про те що зобов'язується
виплатити їй суму знищеного пожежею товару в розмірі 10 270 грн.,  але вказав,
що розписка він написав з тих підстав що був розстроєним та писав їх
усім,  хто зберігав у нього свій товар.
Вважає,  що шкода була спричинена на суму
300 грн. Також вказав,  що сторожем у
нього працював ОСОБА_3,  який чергував
06.04.2003 року,  останній помер у
вересні 2004 року.

Заслухавши
пояснення сторін,  свідків,  вивчивши матеріали справи,  суд вважає що вимоги позивачки підлягають
задоволенню як законні з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що позивачка,  як суб'єкт підприємницької діяльності ,  з 2001 року зберігала своє майно,  яким торгувала на ТЦ «Барабашово» у
домоволодінні по АДРЕСА_1 на підставі усного договору схову з ОСОБА_2 (а.с. 6)

Судом
також встановлено,  що частина будинку
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4,  остання
здавала його в оренду ОСОБА_2,  який
використовував його під склад,  що
підтверджується постановою у відмові в порушенні кримінальної справи ( а.с. 7)
та копіями договору оренди між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від

01.09.2003
року,  інші договори оренди з ОСОБА_4 до
2003 року,  зі слів відповідача були
усними.

06.04.2003
року у нічний час у домоволодінні по АДРЕСА_1,
через порушення протипожежних правил з боку сторожа ОСОБА_3померлого у
вересні 2004 року,  трапилась пожежа,  в наслідок якої був знищений весь товар
позивачки на суму 10270 грн.

За
фактом пожежі Московським РВ ХМУ УМВС м. Харкова від 01.06.2003 року винесена

постанова
про відмову в порушенні кримінальної справи через відсутність в діях сторожа
ОСОБА_3складу злочину (а.с. 7)

В ході
перевірки заяви ОСОБА_2 щодо неправомірності дій ОСОБА_1  дільничним Московського РВ ХМУ УМВСУ в
Харківській області винесена

постанова
про відмову в порушенні кримінальної справи від 03.06.2003 року та
встановлено,  що ОСОБА_2 прийняв на
зберігання товар від ОСОБА_1,  який
згорів в наслідок пожежі.

(а.с. 9) Судом
також встановлено,  що ОСОБА_2 взяв на
себе зобов'язання   відшкодувати
спричинений позивачці збиток на суму  10
270 грн.,      що підтверджується виданою
відповідачем позивачці розпискою від 06.04.2003 року. (а.с.  8 )

Як
встановлено судом,  до цього часу відповідач
своє зобов'язання не виконав,  і
заподіяну позивачці шкоду не відшкодував.

Ствердження
відповідача про те,  що сума збитку
позивачці не може перевищувати 300 грн.,
спростовується як виданою ним позивачці розпискою на суму 10 270 грн.
так і постановою Московського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області про відмову в
порушенні кримінальної справи від 03.06.2003 року відносно ОСОБА_1  та ОСОБА_5,
в якій вказано що сума знищеного товару ОСОБА_1  становить 1000 доларів США.

Поте,  суд не може взяти до уваги і суму вказану у
вище вказаній постанові,  оскільки вона
спростовується виданою відповідачем позивачці розпискою на суму 10 270
грн.,  та крім того з постанови не
вбачається на підставі яких доказів дільничний взяв до уваги суму в 1000
доларів США.

Допитана
судом свідок ОСОБА_6
підтвердила,  що у позивачки було багато
товару,  який вона зберігала у ОСОБА_2 у
будинку по пер.Долінському,  23,  оскільки остання за день до пожежі привезла
новий товар з Одеси,  та крім того у
будинку зберігався і товар,  який не був
проданим.  Вона також зберігала свій
товар у відповідача,  але він не
постраждав,  оскільки зберігався у
металевому гаражу.

Про
те,  що відповідач постійно брав на
зберігання майно у інших приватних підприємців на підставі усного договору
схову,  також підтвердили суду і свідки
допитані за клопотанням відповідача,  а
саме ОСОБА_7,  ОСОБА_8 та ОСОБА_9,  крім того свідок ОСОБА_9 підтвердив,  що після пожежі відповідач давав розписки
багатьом людям.

Згідно  ст. . ст. 414,  416,
419 ЦК України
1963 року,  який діяв на час існування
спірних правовідносин,  за договором
схову одна сторона (охоронець) зобов'язується зберігати майно,  передане їй другою стороною,  і повернути це майно в цілості; охоронець
зобов'язаний вжити всіх заходів,
передбачених договором або необхідних для збереження майна; охоронець
відповідає за втрату і нестачу майна - в розмірі вартості втраченого майна або
майна,  якого не вистачає.

На
підставі викладеного,  суд вважає вимоги
позивачки законними,  доказаними та
такими що підлягають задоволенню.

Відповідно
до вимог  ст.  88 ЦПК України підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача понесені ним всі судові витрати.

Керуючись  ст.
ст.  10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК
України ,   ст. . ст. 414, 416, 419 ЦК України 1963
року,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити .

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 270 грн. у відшкодування шкоди,  судові витрати в розмірі 102 грн.00 коп,
а також витрати за юридичну допомогу в розмірі 60
грн.,  а остаточно 10 432 грн. 00 коп.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею
її копій до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.