Справа
№2-2169/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

13 серпня 2007 року
Приморський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді     Ярош С.В. при секретарі                         Гончарової-Парфьонової
О.О.

розглянули у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради /третя особа Шоста державна
нотаріальна контора м. Одеси/ про визначення долів в загальної сумісної
власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача,
Одеської міської ради /третя особа Шоста державна нотаріальна контора м. Одеси/
про визначення долів в загальної сумісної власності, мотивуючи свої вимоги тим,
що вона сумісно з чоловіком проживали та були прописані за адресою: АДРЕСА_1.
Вказана квартира належала їй та її чоловіку ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
на праві спільної сумісної власності на підставі розпорядження органу
приватизації № 172 від 20.08.1993 року та виданого на його підставі свідоцтва
про право власності на житло, яке зареєстровано та записано у реєстрову книгу
під № 173 від 20.08.1993 року без визначення долів.

Після смерті чоловіка - ОСОБА_2 в продовж шестимісячного
строку, вона звернулася до нотаріальної контори для оформлення права власності
на спадщину, в яку вона фактично вступила, однак, їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про вступ у спадщину, так як при видачі свідоцтва про права власності
на квартиру органом приватизації не були визначені долі кожного з
співвласників, а квартира передана ОСОБА_2 та членам його сім'ї на праві
спільної сумісної власності.

20 серпня 1993 року згідно з розпорядженням комерційного
центру „Прогресе" як органу приватизації (ніні не існующего) від 20 серпня
1993 №-172, йому, ОСОБА_2 та їй, як його дружині надано свідоцтво про право
власності на квартиру АДРЕСА_1 У вказаному свідоцтві вказано, що квартира
належить ОСОБА_2 та членам його сім'ї на праві спільної сумісної власності.

25 червня 2001 року чоловік позивачки залишив заповіт на
спірну квартиру на її ім'я.

Та обставина, що при винесенні розпорядження, а затим при
виданні свідоцтва про право власності на квартиру, остання передана їм на праві
загальної сумісної власності, без визначення долів являється перешкодою в
оформленні спадщини.

Представник відповідача та третьої особи у судове
засідання не з'явилися, про дату та час судового засідання були повідомлений,
причини неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін
суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 сумісно з
чоловіком, ОСОБА_2, проживали та були прописані за адресою: АДРЕСА_1. Вказана
квартира належала позивачці та її чоловіку ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на
праві спільної сумісної власності на підставі розпорядження органу приватизації
№ 172 від 20.08.1993 року та виданого на його підставі свідоцтва про право
власності на житло, яке зареєстровано та записано у реєстрову книгу під № 173
від 20.08.1993 року без визначення долів.

Після смерті чоловіка - ОСОБА_2 в продовж шестимісячного
строку, ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори для оформлення права
власності на спадщину, в

яку вона фактично вступила, однак, їй було відмовлено у
видачі свідоцтва про вступ у спадщину, так як при видачі свідоцтва про права
власності на квартиру органом приватизації не були визначені долі кожного з
співвласників, а квартира передана ОСОБА_2 та членам його сім'ї на праві
спільної сумісної власності.

20 серпня 1993 року згідно з розпорядженням комерційного
центру „Прогресе" як органу приватизації (ніні нє існующего) від 20 серпня
1993 №-172, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, як його дружині, надано свідоцтво про право
власності на квартиру АДРЕСА_1 У вказаному свідоцтві вказано, що квартира
належить ОСОБА_2 та членам його сім'ї на праві спільної сумісної власності.

25 червня 2001 року чоловік позивачки залишив заповіт на
спірну квартиру на її ім'я.

Відповідно до ст. 1268 ГК України, як спадкоємець за
заповітом ОСОБА_1 прийняла спадок і фактично вступила в управління і володіння
їм. У шестимісячний термін звернулася в нотаріальну контору для отримання
свідоцтва про право на спадкове майно. Однак відсутність у свідоцтві про право
власності на квартиру долів кожного з подружжя явилось перешкодою в оформленні
спадщини. У зв'язку з тим, що позивачка фактично вступила в права спадкоємця і
прийняла спадок, що підтверджується її мешканням в квартирі, здійсненням дій,
направлених на підтримку квартири (дрібний ремонт), систематичною оплатою
комунальних послуг та інше, доля померлого в відповідності з п.2 ст 1243 ЦК Украіни
переходить до пережившої дружини.

Відповідно до ст. 1267 ГК України частки спадкоємців в
спадковому майні вважаються рівними. Оцінюючи надані докази в сукупності на
підставі наявних документів, суд вважає, що вимоги заявника повністю
обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи і вимогам чинного
законодавства України, у зв'язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ч. 5 ст. 267, ст. 1243, 1267,1268 ЦК України, ст. 15,
213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради /третя особа Шоста
державна нотаріальна контора м. Одеси/ про визначення долів в загальної
сумісної власності - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 долю у спільній сумісній власності
приватизованій квартирі АДРЕСА_1 загальною площею 43,08 м.кв., що становить 1/2
частину.

Визначити долю померлого ОСОБА_2 у праві спільній
сумісній власності, що становить 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею
43,08 м.кв.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину
спадкового майна у квартирі АДРЕСА_1, загальною площею 43,08 кв м яке
залишилося після смерті ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку до
Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в
порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.