Справа № 2-2105/2007 p.
РІШЕННЯ

Іменем   України

м.  Донецьк                                                                                                 16
листопада 2007 р.

Петровський районний суд м.  Донецька в складі: головуючий - суддя Іванов
В.М. ,  при секретарі Абрамчук А.В.,  за участю позивача ОСОБА_1,  представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши в судовому засіданні справу за позовною
заявою

ОСОБА_1 до ТОВ «Сейл Продакшн Україна» про стягнення
заборгованості по заробітної плати,
сплаті середнього заробітку,
моральної шкоди,  -

встановив:

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про
стягнення з відповідача заробітної плати,
сплаті середнього заробітку за період затримки розрахунку при
звільненні,  моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим,  що позивач з 1 грудня 2004 р. працювала на
посаді начальника охорони. 20 липня 2006 р. ОСОБА_1 незаконно звільнена на
підставі чого рішенням Петровського районного суду м.  Донецька від 15 березня 2007 р. поновлена на
роботі,  з відповідача стягнуто середній
заробіток за період вимушеного прогулу з 20 липня

2006         р. по 15 березня 2007 р.,
та середня місячна заробітна плата за один місяць в сумі
1990

грн.,  компенсація за невикористану відпустку,  всього 17 130 грн. 76 коп. Рішення суду

виконано в повному
обсязі,  позивач поновлена на роботі та
сплачен середній заробіток за

один місяць в сумі 1990
грн. 23 березня 2007 р. позивач звільнена з займаної посади за

власним бажанням,  при звільненні з позивачем розрахунки не
проведені,  а саме заробітна

плата за період з 15
березня 2007 р. по 23 березня 2007 р. не сплачена. З наведених підстав

позивач просить суд
стягнути з відповідача заробітну плату за період з 15 березня 2007 р. по

23 березня 2007 р. в розмірі 580 грн.

В судовому засіданні позивач підтвердила позовні вимоги
наполягає на їх задоволенні,  суду
пояснила,  що з 1 грудня 2004 р. працювала
на посаді начальника охорони. 20 липня 2006 р. незаконно звільнена. Рішенням
Петровського районного суду м.  Донецька
від 15 березня 2007 р. поновлена на роботі,
з відповідача стягнуто середній заробіток за період вимушеного прогулу з
20 липня 2006 р. по 15 березня 2007 р. та середня заробітна плата за один
місяць в сумі 1990 грн.,  компенсація за
невикористану відпустку. Рішення суду виконано повністю. 23 березня 2007 р.
вона звільнена з займаної посади за власним бажанням,  при звільненні їй не сплачені заробітна плата
за період з 15 березня 2007 р. по 23 березня 2007 p.,  сума середнього
заробітку за вимушений прогул. Наполягає на стягненні вказаних розрахунків.

Представник відповідача позов не визнав в судовому
засіданні показав,  що позивач працювала
на підприємстві з 1 грудня 2004 р. на посаді начальника охорони. 20 липня 2006
р. ОСОБА_1 незаконно звільнена на підставі чого рішенням Петровського районного
суду м.  Донецька від 15 березня 2007 р.
поновлена на роботі,  з ТОВ «Сейл
Продакшн Україна» стягнуто середній заробіток за період вимушеного прогулу з 20
липня 2006 р. по 15 березня

2007         р. та середня заробітна плата за один місяць в сумі 1990
грн.,  компенсація за

невикористану відпустку.

Рішення суду виконано
повністю,  позивачу сплачено 18843   грн. 84 коп.3 них 1200 грн. моральної шкоди
та 17643 грн. 84 коп.,  з перерахованої
суми удержання податків не проводилось. Сума удержань складає 3043 грн. 56
коп.,  яка з позивача не утримана.

Окрім сплаченої суми,
за рішенням суду позивачеві сплачена середня заробітна плата за один
місяць,  тобто переплата складає 1990
грн,  тому вважає,  що переплачена їм позивачці сума перекриває заборгованість
по заробітній плати за період з 15 березня 2007 р. по 23 березня 2007 р.,  тому просить
в позові відмовити.

Суд вважає,  що
позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні
встановлено,  що з 1 грудня 2004 р.
ОСОБА_1 працювала на посаді начальника охорони ТОВ «СП -Україна». Була незаконно звільненою,  15 березня 2007 р. поновлена на роботі,  23 березня 2007 р. позивача звільнено з
вказаної посади на підставі  ст.  38 КЗпП. Відповідно рішенню суду вона була
поновлена на роботі,  відповідачем
сплачено ОСОБА_1  середній заробіток за
період вимушеного прогулу з 20 липня 2006 р. по 15 березня 2007 р.,  та середня
заробітна плата за один місяць в сумі 1990 грн.,  компенсація за невикористану відпустку,  моральну шкоду - всього 17 130 грн. 76 коп.
Крім того відповідачем сплачено 1990 грн. - середня заробітна плата за один
місяць,  при цьому відповідачем була
допущена бухгалтерська помилка,  та
помилково позивачки було переплачено 1990грн. Однак,  як встановлено в судовому засіданні позивач
після поновлення її на роботі відповідно рішення суду,  ще працювала у відповідача з 15. 03. 2007р по
23. 03. 2007р і кошти за цей період відповідачем сплачені не були по теперішній
час,  в зв'язку з чим з позивачкою не проведен остаточній розрахунок при його звільнені.

У відповідності зі
ст.  115,  116 КЗпП заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у строки,
встановлені колективним договором,
але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу,  що не перевищує шістнадцяти календарних днів.
При звільненні працівника виплата всіх сум,
що належать йому від підприємства,
установи,  організації,  провадиться в день звільнення.

Таким чином встановлено,
що відповідач не провів з позивачкою остаточний розрахунок,  не виплатив їй за пропрацьовані нею дні в
сумі 497грн 52 коп. (з 16. 03. 2007р по 25. 03. 2007р). Яка підлягає стягненню
на користь позивача.

Відповідно зі
ст.  117 КЗпП України у разі
невиплати з вини власника ,  або
уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки вказані
в  ст.
116 КЗпП України повинні виплатити працівникові його середній заробіток
за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Суд зчитає,  що остаточний розрахунок з позивачем не проведен по вині відповідача,
а тому суд враховує за необхідне стягнути з відповідача середній
заробіток по день фактичного працевлаштування позивача на друге місті
роботи,  з 16. 03. 2007р по 1. 08. 2007р.

При нарахуванні суми,
яка підлягає стягненню з ТОВ "Сейл Продакшн - Україна",  за затримку остаточного розрахунку,  суд враховує п.п. 2, 8, 10 Постанови КМУ №100
від 08.02.1996 р. "про затвердження порядку начислення середнього
заробітку". Згідно п. 2 цієї постанови,
середньомісячна заробітна плата нараховується виходячи з виплат за
останні 2 календарних місяця роботи,
попередніх події з якими пов'язана відповідна виплата.

У відповідності з пояснення позивачки,  вона відпрацювала 2 повних місяця,  до звільнення,  а саме травень та червень 2006 p.,  відповідно цього заробітна плата за травень склала 1 990
грн.,  а за червень теж 1 990 грн.

Згідно п. 8 Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 p.,  середньоденна заробітна плата визначається денним
заробітком за фактично відпрацьовані на протязі 2 місяців робочих днів на число
робочих днів. А тому у травні та червні ОСОБА_1 було відпрацьовано 48 робочих
днів,  таким чином середньоденна
заробітна плата позивачки складає: (1 990 + 1990 : 48 = 82 грн. 92 коп. та
підлягає стягненню:

5 днів у березні 2007 р. (5
х 82 грн. 92 коп. = 414 грн. 60 коп.);

21
день у квітні
2007 р. (21 х 82 грн. 92 коп. = 1 741 грн. 32 коп.); 20 днів у травні 2007 р.
(20 х 82 грн. 92 коп. = 1658 грн. 40 коп. ); 20 днів у червні 2007 р. (20 х 82
грн. 92 коп. = 1658 грн. 40 коп.);

22  дня у липні 2007 р. (22 х 82 грн. 92 коп. = 1 824 грн. 24
коп.);

а всього підлягає стягненню
з ТОВ "Сейл Продакшн - Україна" на користь ОСОБА_1 за затримку остаточного
розрахунку 7296 грн. 96 коп.

Вирішуючи питання про  стягнення моральної шкоди,   суд виходить з наступного,  що згідно зі
ст.  237-1 КЗпП України,  відшкодування власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі,  якщо порушення його законних прав призвели до
моральних страждань,  втрати нормальних
життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого
життя.

В судовому засіданні встановлено,  що позивачці по вині відповідача на її неодноразово
звернення не був проведен
остаточний розрахунок,
та невиплачена заробітна плата з 16. 03. 2007р по 25. 03. 2007р.,  в зв'язку з чим,  це призвело її к втраті нормального життєвого стану та спричинило їй додаткові моральні
страждання,  тому суд вважає за необхідне
стягнути з ТОВ "Сейл Продакшн - Україна" в порядку відшкодування
моральної шкоди на користь ОСОБА_1 - 200грн.,
чим частково задовольнити вимоги позивачки у цієї частині позову. При
цьому суд враховує,  що моральна шкода на
її користь стягувалась при поновленні її на роботі. Всього підлягає стягненню -
7994грн. 48 коп.

Суд не може прийняти до уваги пояснення відповідача про
те,  що вони при виконанні рішення суду
від 15. 03. 2007р переплатили позивачки,
так як з виплачених їй сум не утримали прибутковий податок,  тому вони не зобов'язані їй виплачувати
зарплату за відпрацьовані нею дні з 16. 03. 2007р по 23. 03. 2007р,  так як відповідно Декрету КМУ від 26. 012.
1992р №13-92 „Про прибутковий податок с громадян",  з змінами,  та доповненнями в п. 7  ст.
10- ухвалено,  що не удержані суми
прибуткового податку з звільнених громадян сплачується підприємством за рахунок
своїх грошових коштів,  тому не удержання
прибуткового податку з позивачки по віні самого підприємства не є підставою для
невиплати позивачки заробітної плати за пропрацьовано нею дні з 16. 03. по 23.
03. 2007р.

У відповідності зі
ст.  79 ЦПК,   ст.  З
Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" з відповідача
на користь держави треба стягнути судовий збір у сумі 51 грн.

На підставі викладеного,
керуючись  ст.  115-116,
117,  237-! КЗпП,   ст.
1-3 Закону "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх виплати",
ст.  202-203 ЦПК,  суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1до ТОВ «Сейл Продакшн Україна» про стягнення
заборгованості по заробітної плати,
сплаті середнього заробітку,
моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ "Сейл Продакшн - Україна" на
користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату з 16. 03. 2007р по 25. 03. 2007р в
сумі 497грн 52 коп.

Стягнути з ТОВ "Сейл Продакшн - Україна" на
користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати остаточного
розрахунку за період з 16. 03. 2007р. по 1. 08. 2007 р. у сумі 7296грн. 96
коп.,  в порядку відшкодування моральної
шкоди 200 грн.,  а всього - 7496грн грн.
96 коп..

.Заяву про апеляційне оскарження цього рішення може бути
подано до місцевого суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на це
рішення може бути подана в судову палату по цивільних справах апеляційного суду
Донецької області через місцевий суд протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.