Справа 2-589/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

25
жовтня 2007 року Вовчанський районний суд,
Харківської області в складі: головуючого судді Ворони СВ.,

при секретарі
Марковій О.І.,

з участю
представників ОСОБА_1,  ОСОБА_2. ,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Вовчанську цивільну справу за позовом: ОСОБА_3 до Приватного підприємства
«Будар»,

про
стягнення заборгованості по заробітній платі,
та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3. звернувся до суду з позовом до ПП «Будар» про стягнення
заборгованості по заробітній платі в розмірі 9 тис.  грн.,
та коштів за несвоєчасний розрахунок в розмірі 16500 грн.,  вказавши,
що 20.04.2006р. був прийнятий на роботу на посаду директора приватного
підприємства «Будар»,  Вовчанського
району,  з посадовим окладом 1500 грн.
28.07.06р. був переведений на посаду виконавчого директора без зміни посадавого
окладу. В зв*язку з невиплатою йому заробітної плати,  був змушений 21.09.06р. звільнитися з
підприємством за власним бажанням.  При
звільненні на його вимогу отримав довідку про нараховану заробітну плату,  в якій вказана заробітна плата в меншому
розмірі. Дійсно сума боргу по заробітній платі складає 9000 грн. виходячи з
розмірі окладу 1500 грн. за 6 місяців. Відповідач не виплатив заробітну плату у
вказаному розмірі. В зв*язку з невиплатою заборгованості по заработній
платі,  відповідач зобов*язаний виплатити
середній заробіток за увесь час затримки виплати -11 місяців,  що становить 16500 грн.

Просить
стягнути з відповідача заборогованість по заробітній платі в розмірі 9 000
грн.,  та середній заробіток за час
затримки розрахунку в розмірі 16500 грн.,
та витрати на юридичну допомогу.

Відповідач
позов не визнав і пояснив,  що з
позивачем після звільнення був проведений розрахунок в повному обсязі.

Заслухавши
пояснення сторін,  представників,  свідків,
вивичивши матеріали справи суд вважає,
що позов задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Як
встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_3. разом з ОСОБА_4., ОСОБА_5.
був засновником підприємства та мав у статутному фонді підприємства - 34
відсотки статутного капіталу. Був призначений директором підприємства у квітні
2006р.,  і як директор підприємства
розпоряджався фінансами приватного підприємства,  які отримувалися від господарської діяльності
підприємства та які передавалися іншими засновниками для різних цілей.
28.07.06р,  ОСОБА_3. був переведений на
посаду виконавчого директора з посадовим окладом 700 грн. Звільнився з
підприємства 21.09.2006р.. 17.05.2007р. ОСОБА_3. рішенням загальних зборів був
виведений із складу засновників підприємства,
з передачею частки у статутному фонді засновникам.  Претензій до підприємства ОСОБА_3. не мав і
13.07.07р. нотаріально посвідчив заяву про це. ОСОБА_3.3а його частку у
Статутному фонді бузда виплачені кошти,
про що він підписав заяву.

2

Свідок ОСОБА_6. пояснила в
судовому засіданні,  що вона працює
головним бухгалтером на підприємстві. Коли директором був ОСОБА_3.,  то його посадовий оклад був 1500 грн.,  але потім по наказу директора (ОСОБА_3.) він
змінився до 700 грн. Заробітна плата начислювалася,  але не виплачувалася. ОСОБА_3. розпоряджався
коштами,  привозив гроші,  вона їх проводила через касу,  а потім вони використовувалися по потребі. З
28.07.2006р. новий керівник розрахувався з працівниками. Розрахунок був
проведений і з ОСОБА_3.,  притензій по
заробітній платі він не пред*являв.

Згідно
до Статуту Приватного підприємства «Будар» затвердженого 15.05.06р.
засновниками підприємства є ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і
частка ОСОБА_3. у статутному капіталі складала - 34 відсотки.

Згідно
наказу № 1 від 20.04.2006р. ОСОБА_3. поклав на себе обов*язки директора
приватного підприємства «Будар».

Згідно наказу №13 від 29.06.06р.були встановлені посадові оклади працівників,  і в тому числі директора в розмірі 700 грн.

Згідно
штатних розписів ПП «Будар» посадовий оклад директора з 25.05.06р. становив
1500 грн.,  а з 29.06.06р. був змінений і
складав 700 грн.

Згідно
наказу №24 від 28.07.06р. ОСОБА_3. був переведений на посаду виконавчого
директора підприємства,  на підставі його
заяви.

Згідно
наказу №39-а від 21.09.06р. ОСОБА_3. був звільнений за угодою сторін з
21.09.06р.,  на підставі п. 1  ст. 36 КЗпП України,  по заяві ОСОБА_3..

Відповідно
до розрахунку заробітної плати за 2006р. ОСОБА_3. нараховано заробітну плату: в
квітні - 540 грн.,  травні- 1500
грн.,  червні - 1500 грн.,  липні - 354.17 грн.,  серпні -700 грн.,  вересні- 484.78 грн.,  а всього - 5078.78 грн.,  та проведено відповідні відрахування.

Згідно
Табеля робочого часу ОСОБА_3. в квітні 2006р. працював 9 днів,  в травні - 24 дні,  в червні - 22.5 днів,  в липні - 12 днів,  в серпні - не працював,  в вересні -не працював.

Відповідно
до  ст. 115 КЗпП України,  заробітна плата виплачується працівникам
регулярно в робочі дні у строки,
встановлені колективним договором,
але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу,  що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

ОСОБА_3.
працюючи директором підприємства не виплачував заробітну плату,  як собі так і іншим працівникам,  чим порушував вимоги закону.

Згідно
заяви ОСОБА_3.,  нотаріально посвідченої
13.06.2007г.,  він будь-яких
претензій,  в тому числі майнових,  до приватного підприємства «Будар» та інших
учасників не має.

Згідно
ч.3  ст. 10 ЦПК України,  кожна сторона повинна довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підстави своїх вимог або заперечень.

ОСОБА_3.
не надав суду доказів не виплати йому розрахунку,  після звільнення 21 вересня 2006р.. Будучи
співвласником підприємства він отримав при виходу з нього повний
розрахунок,  про що свідчить його
заява,  яка належним чином нотаріально
посвідчена.

Враховуючи
викладене суд вважає,  що позовні вимоги
ОСОБА_3. заявлені безпідставно і задоволенню не підлягають.

На
підставі викладенного,  керуючись  ст.  49, 115, 116, 117 КЗпП України,   ст.
10, 11, 57, 60, 79, 88 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

з

В
задоволенні позову ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Будар» про стягнення
заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні - відмовити.

Рішення
суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі
в 10 денний строк після його прогодлошення заяви про апеляційне оскарження та
подачі після цього на протязі 20 днів апеляційної скарги.