Справа № 22-3779                                        Головуючий
2007 р.                                                                  Марущенко
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13"
листопада 2007 року                                                                    м.  Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:   Бондара В.О.

Судців :                                Прокопенка О.Л.

Маловічко С. В.
При секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши   у
відкритому   судовому   засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на
рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 серпня
2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
-

ВСТАНОВИЛА:

У червні
2005 року Клебанський В.О. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В позові
зазначав,  що внаслідок ДТП,
яке сталося 31 березня 2005 року з вини відповідача,  який керував автомобілем ВАЗ - 2108,  д/н К
НОМЕР_1,  пошкоджено автомобіль
М-412,  д/нНОМЕР_2,  що належить позивачу на праві власності.

Посилаючись
на зазначені обставини,  просив стягнути
завдану матеріальну шкоду у сумі 1648, 39 грн. та у відшкодування моральної
шкоди 5000 грн.

Рішенням
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 серпня 2007
року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто
з ОСОБА_2,  який мешкає у АДРЕСА_1,  на користь ОСОБА_1,  який мешкає у АДРЕСА_2,  в рахунок відшкодування матеріальної шкоди
1498, 39 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок
відшкодування моральної шкоди 1500 грн:

Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 витрати по оплаті авто товарознавчого дослідження в розмірі 150 грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2
зазначав,  що рішення ухвалено з
порушенням норм матеріального та процесуального права,  просить його скасувати та ухвалите нове,  яким залишити заявлені позовні вимоги без
задоволення.

Вивчивши
матеріали справи,  заслухавши пояснення
осіб,  які брали участь у судовому
засіданні,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно
п.1 ч.1  ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції,  апеляційний суд має право постановити ухвалу
про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно
до вимог  ст.  303 ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

З
матеріалів справи вбачається,  що суд
правильно встановив правовідносини,  які
склалися між учасниками справи,  дав їм
належну правову оцінку,  а також дослідив
надані сторонами докази і відповідно їх оцінив. Суд першої інстанції вірно
застосував норми матеріального та процесуального права та прийняв рішення,  яким спір знайшов своє належне вирішення.

Суд
правильно оцінив надані позивачем докази в тій частині,  що ДТП
сталося внаслідок порушення відповідачем и. 14.1 Правил дорожнього руху
України тому що він став виконувати обгін позивача не з лівого боку як

передбачено
Правилами,  а з правого. Окрім того,  відповідач виконував обгін транспортного
засобу належного позивачу на перехресті,
що категорично заборонено Правилами дорожнього руху. Постановою судді
Мелітопольського міськрайонного суду від 28.04.2005 року відповідач притягнутий
до адміністративної відповідальності за те,
що 31.03.2005 року в 15 годин 15 хвилин керуя автомобілем не витримав
безпечну відстань до рухавшогося в попутному напрямку автомобіля під керуванням
позивача та скоїв зіткнення,  залишив
місто пригоди чим порушив п.п. 13.1,
2.10 Правил дорожнього руху.

Судом
першої інстанції проаналізовані показання всіх свідків та висновок експертів.
Колегія вважає,  що суд правомірно
критично оцінив висновок експерта відносно неправомірності дій водія ОСОБА_3 з
тих підстав,  що висновок був зроблений
без врахування п.п. 14.1,  14.6
„а",  1.4,  1.5 Правил дорожнього руху України,  а також не враховувались пояснення свідка
ОСОБА_4(зі сторони відповідача) який пояснив,
що позивач перед тим як повернути направо,  перестроївся в правий ряд і виконував поворот
з крайнього правого ряду.

Колегія
суддів дійшла до висновку про те,  що суд
першої інстанції правомірно стягнув з відповідача на,  користь позивача моральну шкоду в сумі 1500
грн. та витрати по сплаті авто товарознавчого дослідження в сумі 150 грн..

Таким
чином,  судова колегія вважає,  що доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,  які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись  ст.
ст.  304,  п.1
ст.  307,  308,
313,  п.1  ст.
314,  315,  317 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької області від 22 серпня 2007 року по цій справі
залишити без зін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, ,  проте може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців.