РІШЕННЯ

іменем України

15 листопада
2007 року Орджонікідзевський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого
судді -                                                                               Сітало
А.К.

при
секретарі                                                                                         Більченко
В.Е.,  Лисенко С. Є.,

за
участю позивача -                                                                             ОСОБА_1

представника
позивача -                                                                      ОСОБА_2
,

представника
відповідача -                                                                  Поляніній
I.E.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду
м.  Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого
акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та
відшкодування витрат за надання юридичних послуг,

встановив:

05
квітня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з
відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 1311 грн. 46 коп. та
середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 1311 грн. 46
коп.,  та відшкодування витрат на правову
допомогу в розмірі 350 грн.

В ході
розгляду справи позивач неодноразово змінював позовні вимоги збільшуючи їх
розмір,  та остаточно просив суд стягнути
на його користь з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 1311
грн. 46 коп.,  за затримку розрахунку при
звільненні 8340 грн. 78 коп.,  та понесені
ним витрати за надання юридичних послуг в розмірі 950 грн.,  разом 10602 грн. 24 коп.

В
обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1
вказує на те,  що він працював на
підприємстві ВАТ «Харківський підшипниковий завод» ковалем-штампувальником в
цеху ковально-пресового виробництва. 23.02.2007 року був звільнений з
підприємства за власним бажанням за
ст.  38 КЗпП України. При
звільненні відповідач не виконав з ним кінцевий розрахунок по заробітній
платі,  що складає згідно довідки 1311
грн. 46 коп. Відповідач відмовляється виплатити заборгованість добровільно.
Позивач також вважає,  що відповідач
повинен йому виплатити середній заробіток за час затримки кінцевого розрахунку
при звільнені з урахуванням того,  що за
останній час праці на підприємстві його середній заробіток в місяць складав
1390 грн. 13 коп. і тому вважає що відповідач повинен виплатити йому за
затримку розрахунку при звільненні середній заробіток за шість місяців,  починаючи з 23.02.2007 року у розмірі 8340 грн.
78 коп.

Крім
того,  ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача 950 грн.,  які були ним сплачені за надану йому правову
допомогу.

Представник
позивача позов підтримала в повному обсязі. В обґрунтування вимог по стягненню
середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні вказала,  що підприємство повинно було повідомити
позивача про час нарахування належних ОСОБА_1 сум письмово,  оскільки цього зроблено не було вважає,  що ОСОБА_1 має право на отримання від підприємства
середнього заробітку до часу коли його про це повідомили письмово.

Представник
відповідача позов визнала частково,
вказала що дійсно з вини підприємства ОСОБА_1 не були виплачені усі
належні йому при звільненні суми,  однак
22 березня 2007 року позивач був усно повідомлений про те що для отримання
розрахунку йому необхідно прийти до підприємства 23.03.2007 року. Позивач в
зазначений день до підприємства не прибув. У зв'язку з тим,  що протягом трьох днів гроші ОСОБА_1 отримані
не були,  каса здала їх на розрахунковий
рахунок банку. Після 23.03.2007 року ОСОБА_1 до
сектору обліку розрахунків по заробітній платні з приводу отримання цих грошей
не звертався. У зв'язку з чим уся заборгованість по належним ОСОБА_1 виплатам була
перерахована за реєстрами на його картковий облік до банку «Факторіал»,  та повна сума заборгованості по виплатам при
звільненні була погашена підприємством 12.04.2007 року. У зв'язку з тим що
повний розрахунок усіх належних ОСОБА_1 при звільненні виплат був здійснений
12.04.2007 року,  то згодна з тим ,  що підприємство повинно виплатити ОСОБА_1
середній місячний заробіток за час з 23.02.2007 року по

12.04.2007
року. Також погодилась з тим ,  що
підприємство повинно відшкодувати ОСОБА_1 витрати
понесені ним на юридичну допомогу.

Суд,  вислухавши пояснення позивача,  представника позивача,  представника відповідача,  перевіривши матеріали справи,  встановив,
що ОСОБА_1 23
лютого 2007 року було звільнено з ВАТ «Харківський підшипниковий завод»,  де він працював в цеху кузнечно - пресового
виробництва за власним бажанням згідно ч.3
ст.  38 КЗпП України.

Однак,  в порушення
ст.  116 КЗпП України,  розрахунок з ОСОБА_1 не був проведений.
Заборгованість по заробітній платі,
згідно довідки № 67/57 від 26.06.2007 року складала 1311 грн. 46 коп.

12.04.2007
року відповідач виконав свій обов'язок повністю,  виплатив усі належні ОСОБА_1 виплати при
його звільненні про що свідчить надана відповідачем довідка. Тому вказана
вимога не підлягає задоволенню.

Згідно  ст.
117 КЗпП України,  в разі
невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому
працівникові сум у строки,  зазначені
в  ст. 116 КЗпП України,  при відсутності спору про їх розмір
підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного розрахунку.

При
наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або
уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в
тому разі,  коли спір вирішено на користь
працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково,  то розмір відшкодування за час затримки
визначає орган ,  який виносить рішення
по суті спору.

Як
вбачається з довідки,  яка надана суду
представником відповідача,  середня
заробітна плата ОСОБА_1
складала 1348 грн. 08 коп. Позивач просить стягнути середній заробіток за
затримку розрахунку при звільненні з урахуванням того що він працював на ВАТ
«ХАРП» і його середній заробіток в місяць складав 1390 грн. 13 коп. Вважає що
середній заробіток повинен бути стягнуто з дня його звільнення,  з 23.02.2007 р. та по час розгляду позову,  а саме за шість місяців. Суд вважає що ця
вимога підлягає частковому задоволенню ,
а саме підприємство повинно виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за
період з 23.02.2007 року по день коли відповідач повністю виплатив належні
позивачу суми при звільненні.

Судом
встановлено що остаточний розрахунок по виплаті належних позивачу при
звільненні виплат підприємством було здійснено 12.04.2007 року ,  що підтверджується довідкою підприємства №
67/54 від 26.06.2007 року та підтверджується наданою позивачем випискою по його
рахунку з АБ «Факторіал -Банк» від 09.08.2007 року,  в якому він має поточний рахунок і на який
відповідно до договору на розрахунково-касове обслуговування зараховуються
кошти ,  у тому числі і заробітна плата.
В зв'язку з чим суд вважає що підлягає стягненню середній заробіток за час
затримки кінцевого розрахунку під час звільнення з 23.02.2007 року по
12.04.2007 року коли відбувся з позивачем повний розрахунок по належним йому
виплатам при звільненні,  у розмірі 2093
грн. 01 коп.

Враховуючи
те,  що ОСОБА_1 був змушений звернутися до суду з вини відповідача,  то суд приходить до висновку,  що понесені ним витрати на правову допомогу у
розмірі 950 грн.,  сплата який
підтверджується квитанціями , необхідно стягнути з ВАТ «ХАРП» на користь
позивача.

Також з
відповідача згідно  ст.  88 ЦПК України слід стягнути державне мито в
розмірі 51 грн.

Згідно  ст.  81
ЦПК України з відповідача стягуються витрати на інформаційне-технічне
забезпечення розгляду справи на користь Територіального управління державної
судової адміністрації у Харківській області.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст. 10,  15,  60,
81,  84,  88,
212-215 ЦПК України,   ст.  ст.
116,  117 КЗпП України,

вирішив:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з Відкритого акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод»,  розташованого на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за затримку розрахунку при звільнені в сумі 2093 (дві тисячі
дев'яносто три ) грн. 01 коп.,  950
(дев'ятсот п'ятдесят ) грн. витрат на правову допомогу ,  всього 3043 (три   тисячи сорок три) грн. 01 коп.

В решті позовних
вимог відмовити.

Стягнути
з ВАТ «Харківський підшипниковий завод» державне мито на користь держави
одержувач : УДК в
Орджонікідзевському районі м.  Харкова
,  код: 24134604,  банк :ГУДКУ у Харківській області ,  МФО
:851011,  р/р:0009,  КБК:22090100 в розмірі 51 (п'ятдесят одна)
грн.

Стягнути
з ВАТ «Харківський підшипниковий завод» витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи одержувач : УДК
в Орджонікідзевському районі м.
Харкова ,  код: 24134604,  Банк: ГУДКУ у Харківській області ,  МФО:851011,
р/р :0009,  КБК:
22050000 вид платежу :оплата витрат з інформаційно- технічного забезпечення
розгляду справи в розмірі 30 (тридцять)

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений  ст.
294 ЦПК України,  рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення,  якщо його не
скасовано,  набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
винесення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.