Справа №2-1307
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

30
листопада 2007 року Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого
судді:      Кравченко І.М.

при секретарі:            Мілевській С.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білозерка справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  про
розірвання договору довічного утримання,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання договору довічного
утримання посилаючись на те,  що
12.06.1996 р. між нею та відповідачем був укладений договір довічного
утримання,  який був нотаріально
посвідчений та зареєстрований в спадковому реєстрі під № 2-519.

Відповідно до умов договору ОСОБА_1. зобов'язалась
передати ОСОБА_2. у власність свій жилий будинок з господарськими та побутовими
будівлями,  що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1. Відповідач відповідно до п. 4 договору - довічно повністю
утримувати,  забезпечувати
харчуванням,  одежею,  доглядом,
необхідною допомогою позивачку та зберегти в безкоштовному довічному
користуванні одну жилу кімнату в зазначеному вище будинку. Крім того відповідач
повинен надавати позивачці матеріальну допомогу в розмірі 1700000 крб. на
місяць.

Однак ОСОБА_2 3 моменту укладання договору і по
сьогоднішній день не виконує своїх договірних зобов'язань,  а саме: не надає матеріальної допомоги,  не цікавиться станом здоров'я позивачки,  не забезпечує її необхідним доглядом та
грошима. Ці обставини змусили її звернутися до суду з вказаним позовом.

Відповідач в судове засідання не з'явився,
хоча,  про дату,  час та місце слухання справи був повідомлений
належним чином. Причини неявки суд не повідомив.

Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,  що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивачки,
дослідивши матеріали справи,  суд вважає,  що позов підлягає задоволенню з наступних
підстав:

12.06.1996 року сторони уклали договір довічного утримання,  згідно якого ОСОБА_1. зобов'язалась передати
ОСОБА_2. у власність свій жилий будинок з господарськими та побутовими
будівлями,  що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1. Відповідач відповідно до п. 4 договору - довічно повністю
утримувати,  забезпечувати
харчуванням,  одежею,  доглядом,
необхідною допомогою позивачку та зберегти в безкоштовному довічному
користуванні одну жилу кімнату в зазначеному вище будинку. Крім того відповідач
повинен надавати позивачці матеріальну допомогу в розмірі 1700000 крб. на
місяць. Однак відповідач порушив умови вказаного договору.

Відповідно ст. 425 ЦК України /ред. 1963р./ за договором довічного
утримання одна сторона,  що є
непрацездатною особою за віком або станом здоров'я,  передає у власність другій стороні будинок
або його частину в замін чого набувач майна зобов'язується надавати
відчужувачеві,  довічно,  матеріальне забезпечення в натурі у вигляді
житла,  харчування,  догляду і необхідної допомоги.

Згідно ст.
755 ЦК України(ст.428
ЦК України в
ред.1963р) договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на
вимогу відчужувана,  у разі невиконання
або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків,  незалежно від його вини.

А по-скільки відповідач не виконує взятих на себе обов'язків,  згідно заключеного між сторонами 12.06.1996
р. договору довічного утримання,  то він
підлягає розірванню.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213 ЦПК Українилта підставі
ст.ст.425, 428 ЦК України/
ред.1963р./, ст.755 ЦК України,
суд

вирішив:

Позов
задоволити.

Розірвати договір довічного утримання,
укладений 12.06.1996 року між ОСОБА_1та ОСОБА_2,  зареєстрований в державному реєстрі за
№2-519.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області шляхом
подачі заяви в Білозерський районний суд про оскарження рішення протягом 10
днів з дня його проголошення,  а також
шляхом подачі апеляції в районний та апеляційний суд протягом 20 днів після
подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом,
що його ухвалив,  за письмовою
заявою відповідача,  поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.