Справа №2-1294/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 листопада 2007 року                                                                      м.  Димитров

Димитровський міський суд
Донецької області в складі:

головуючого - судді Халаджи
О.В.,

при секретарі Рибкіній
Г.В.,  Левченко Л.В.

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи
Об'єднання співвласників многоквартирного
будинку «Едем»

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м. Димитров справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою,  що

втратила право користування
житлом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою,
що втратила право користування житлом.

У судовому засіданні в обгрунтування своїх вимог позивач
вказала,  що згідно довідки про склад
сім'ї,  у АДРЕСА_1 зареєстровано 2
чоловіка: позивачка по справі ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2,  які є наймачами цієї квартири. Позивачка
вказує на те,  що відповідач,  будучи зареєстрованим у вещезазначеному
житлі,  ніколи фактично там не мешкав. Як
стверджує позивачка,  наступного часу
відповідач в квартирі не мешкає досить тривалий час з 1995 року,  не сплачує комунальних платежів,  фактично проживає за іншою адресою,  у своєї співмешканки. Також позивачка
вважає,  що її чоловік,  ОСОБА_4 ,
батько відповідача,  який помер у
ІНФОРМАЦІЯ_1,  за життя зробив заповіт на
ім'я ОСОБА_2,  за яким йому переходить
право на автомобіль ВАЗ 2103,  1974 року
випуску,  таким чином досягнувши з сином
угоди про те,  що ОСОБА_2 залишить
АДРЕСА_1. Після смерті батька ОСОБА_2 оформив на себе заповіданий йому батьком
автомобіль,  тим самим прийнявши умови
угоди про втрату права найму на квартиру. Також позивач вважає,  що відповідач,  як найманець житла,  втрачає право на користування цим житлом у
разі його відсутності без поважних причин понад шість місяців і просить суд
визнати відповідача таким,  що втратив
право на користування зазначеним жилим приміщенням.  Втім вказує,
що у відповідача не має житла,  що
знаходиться у його власності.

Відповідач позов не визнав,  у судовому засіданні пояснив,  що дійсно від не мав змоги мешкати у
зазначеному жилому приміщенні,  так як
після смерті батька в нього стався конфлікт з матір'ю та вона змінила замки на дверях,  але у відповідача завжди знаходилися у цьому
приміщенні його особисті речі та у нього не має іншого житла де він міг би
зареєструватися та мешкати. Тому він змушений тимчасово мешкати за іншою
адресою у своєї співмешканки,  яка не має
намір його реєструвати у  найманому єю
житлі. Відповідач постійно відвідує АДРЕСА_1,
так як там знаходяться його речі,  в яких він має потребу.

Вислухавши пояснення позивача,  відповідача,
представника третьої особи,
свідків,  дослідивши докази по
справі,  суд вважає,  що позов не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено,  що позивач та відповідач по справі є наймачами
у АДРЕСА_1 на підставі ордера на житло №3300 від 21.06.1968 року,  який був виданий на ім'я ОСОБА_4,  чоловіка позивачки та батька
відповідача,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року (а.с.  7-8).

Відповідно до акту ОМСБ «Едем» від 28.07.2007 року у
зазначеному жилому приміщені зареєстрований відповідач ОСОБА_2,  але останній не мешкає в ньому з січня

1995 року (ал. 11).

Згідно довідки ОСББ «Дружба» від 21.07.2007 року
відповідач ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_2,
без реєстрації (а.с.  6).

Як встановлено судом з пояснень свідка ОСОБА_5 відповідач
ОСОБА_2 дійсно зареєстрований у зазначеній квартирі,  але там не мешкає. Десь приблизно з рік
відповідач не з'являється у квартиру у зв'язку з конфліктом з матір'ю. У середені
липня 2007 року вона бачила,  як
відповідач вивозив з квартири свої особисті речі,  та на питання ОСОБА_5 про причину вивезення
речей,  відповідач пояснив їй,  що краще бути сиротою,  ніж мати таку матір.

Свідок ОСОБА_6 також підтвердила пояснення свідка ОСОБА_5
та також вказала,  що вона бачила,  що відповідач вивозив у липні 2007 року,  свої речі: коври,  якісь коробки,  та був дуже розлючений. З пояснень позивачки
їй відомо,  що вони сварились,  з того часу вона відповідача у зазначеній
квартирі не бачила.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила,  що вона бачила,  як відповідач приїздив на своєму автомобілі у
АДРЕСА_1,  але ночував він
вдома чи ні їй не відомо.

Згідно зі  ст.  ст.
71,  72 Житлового кодексу України
при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається
жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою,  що втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки,  провадиться в судовому порядку.

Доводи,  на які
посилається позивач в обґрунтування своїх вимог,  не можуть бути прийняті судом до уваги,  так як поперше заповіданий відповідачу його
батьком ОСОБА_4  автомобіль,  не може буди предметом договору міни
автомобіля та квартири,  так як
відповідач,  саме як і позивач є лише
наймачем віщезазначеної квартири,  та з
цих підстав не має права розпорядження цією квартирою за відсутністю на неї
права власності,  та не може робити
правочин з цією квартирою. Також у судовому засіданні було встановлено,  що відповідач до липня 2007 року відвідував
АДРЕСА_1,  та у зазначеній квартирі
знаходились його особисті речі. Відповідач не мав змоги проживати у
квартирі,  так як між ним та позивачкою
по справі існує конфлікт,  в результаті
якого відповідач не мав вільного доступу до квартири. Також в судовому
засіданні встановлено,  що відповідач не
має іншого особистого житла для проживання. З таких підстав суд не може визнати
відсутність відповідача ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 з неповажних причин,
тому у задоволенні позову повинно бути відмовлено.

На підставі
ст.  ст.  71,  72
ЖК України,  керуючись  ст.
ст.  10,  60,
213,  214,  215,
294 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою,  що втратила право користування
житлом,  відмовити.

Рішення може бути оскаржено
до Апеляційного суду.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду
Донецької області через Димитровський міський суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до
Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.