Справа № 2-2679/07 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2007 року
Каховський міськрайонний суд Херсонської області

в складі: судді Захарової
В.В.,  при секретарі Марків Т.А.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.  Каховка Херсонської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору міни та
визнання права власності,

встановив:

10.10.2007 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання дійсним договору міни та визнання за ним права власності на
46103 простих іменних акцій,  емітованих
ЗАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця».

Вимоги мотивовано тим,
що позивачем було набуто право власності на 46103 простих іменних
акцій,  емітованих ЗАТ «Фармацевтична
фірма «Дарниця». Відповідач передав у власність позивача вказані акції за
договором міни № 58/4-6 від 10.09.2007 p.,  укладеним між
ними у формі,  встановленій чинним
законодавством.  Відповідач на момент
передачі у власність позивача вказаних цінних паперів,  був їх законним власником,  оскільки набув право власності на них
відповідно до рішення суду,  що набрало
законної сили. При укладенні угоди,
волевиявлення відповідача на передачу документів у власність позивачу
було вільним та відповідало його внутрішній волі; після підписання договору
міни відповідачем видано позивачу передавальне розпорядження на акції. Подальші
дії відповідача,  якими останній
відмовляється від договору міни,
зобов'язує позивача повернути йому акції,  набуті позивачем у власність,  порушують право та законні інтереси позивача,  а також суперечать нормам чинного
законодавства України.

В судове засідання позивач надав заяву,  що містить клопотання про розгляд справи за
його відсутності,  відповідно до змісту
якої на задоволенні позову наполягає у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився (про час і
місце судового розгляду оповіщений належним чином в установленому
порядку),  право представляти його
інтереси надав адвокату ОСОБА_3,  повноваження
якої посвідчуються ордером адвокатського об'єднання та угодою.

Суд вважає можливими
розглянути справу за відсутністю сторін.

В судовому засіданні
представник відповідача позов визнала у повному обсязі.

Між сторонами склалися правовідносини,  які регулюються  ст.
ст.  203,  204,
208,  328,  334,
346,  392,  651 ЦК України.

Судом встановлено,
що ОСОБА_2 є акціонером Закритого акціонерного товариства «Фармацевтична
фірма «Дарниця»,  що підтверджується
випискою з реєстру власників іменних цінних паперів.

10.09.2007 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений
договір міни № 58/4-6,  відповідно до
якого ОСОБА_2 зобов'язувався передати у власність ОСОБА_1 46 103 простих
іменних акцій,  емітованих ЗАТ
«Фармацевтична фірма «Дарниця»,  а
ОСОБА_1 зобов'язувався передати у власність ОСОБА_2 цінні папери,  зазначені в додатковій угоді до договору міни
на загальну суму 14 752 960 грн. 00 коп.

Згідно п. 2.3 згаданого договору міни позивач набуває
право власності на цінні папери з моменту отримання від відповідача
передавального розпорядження на зазначену в договорі кількість акцій,  а відповідач набуває право власності на цінні
папери,  вказані в додатку до договору
міни,  з моменту підписання сторонами
акту приимання-передачі майна відповідачем від позивача.

Договором міни № 58/4-6 від 10.09.2007 р. не встановлено
право односторонньої відмови від договору чи право одностороннього розірвання
договору.

Умови договору міни були виконані сторонами,  що підтверджується видачею відповідачем на
ім'я позивача передавального розпорядження на 46 103 простих іменних
акцій,  емітованих З AT «Фармацевтична фірма
«Дарниця».

21.09.2007 р. позивач отримав лист відповідача,  в якому останній повідомляє про відмову від
договору міни у зв'язку із тим,  що
рішення Згурівського районного суду оскаржується в апеляційному порядку,  зобов'язує позивача повернути акції,  передані йому на підставі договору міни,  а також вказує на те,  що у випадку не повернення відповідачу акцій,  протягом 3-х днів з дати отримання вказаного
листа,  буде вважати себе власником
вказаних акцій та залишає за собою право розпоряджатися ними на свій розсуд.

На дату укладання сторонами договору міни № 58/4-6 від 10.09.2007 p.,  відчужувані 46 103 прості іменні акції,  емітовані ЗАТ «Фармацевтична фірма
«Дарниця»,  належали відповідачу на праві
власності на підставі рішення Згурівського районного суду Київської області від
22.08.2007 p.,  яке набуло чинності 01.09.2007 p.,  що
підтверджується копією згаданого рішення.

Отже,  суд доходить
до висновку про те,  що на дату укладення
договору міни № 58/4-6 від 10.09.2007 р. відповідач був законним власником
відчужуваних ним 46 103 простих іменних акцій,
емітованих ЗАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»,  та мав законні підстави для їх відчуження
позивачу за договором міни.

Відповідно до п.3 ч. 1
ст.  208 ЦК України правочини
фізичних осіб між собою на суму,  що
перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян,  крім правочинів,  передбачених частиною першою статті 206 цього
Кодексу,  вчиняються у письмовій формі.

Статтею 203 ЦК України встановлено вимоги до правочину.

Відповідно до
ст.  204 ЦК України правочин є правомірним,  якщо його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

На дату подання позовної заяви та на дату винесення цього
рішення договір міни,  який є предметом
спору,  не визнаний в судовому порядку
недійсним,  в момент укладення вказаного
договору сторонами було дотримано всіх вимог,
встановлених в  ст.  203 ЦК України,  тому він є правомірним.

Відповідно до ч. 1
ст.  334 ЦК України право власності у набувача майна за договором
виникає з моменту передання майна,  якщо
інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1
ст.  346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження
власником свого майна.

Суд прийшов до висновку,
що після укладання сторонами спору договору міни № 58/4-6 від 10.09.2007
р. та передачі відповідачем позивачу передавального розпорядження на 46 103
простих іменних акцій,  емітованих ЗАТ
«Фармацевтична фірма «Дарниця»,  право
власності відповідача на вказану кількість простих іменних акцій було
припинено.

Відповідно до ч. 1
ст.  328 ЦК України право власності набувається на підставах,  що не заборонені законом,  зокрема із правочинів. Згідно з ч. 2  ст.
328 ЦК
України право власності вважається набутим
правомірно,  якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі наведеного суд погоджується з тим,  що викладені в листі від 21.10.2007 р.
твердження відповідача про те,  що він є
власником переданих позивачу за договору міни акцій по суті є незаконним.  В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підкреслила,  що
ОСОБА_2 на цей час змінив думку щодо даної ситуації і не заперечує

щоб ОСОБА_1 був власником 46 103 акції,  оскільки ОСОБА_3 відкликав апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 4
ст.  41 Конституції України ніхто
не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності
є непорушним.

Згідно зі  ст.  392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності,  якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою,  а також у разі втрати ним
документа,  який засвідчує його право
власності.

Відповідно до
ст.  16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 1
ст.  651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише
за згодою сторін,  якщо інше не
встановлено договором або законом.
Згідно ч.3 вказаної статті ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або
частково,  якщо право на таку відмову
встановлено договором або законом,
договір є відповідно розірваним або зміненим.

Таким чином,  суд
приходить до висновку,  що одностороння
відмова відповідача від договору міни № 58/4-6 від 10.09.2007 р. суперечить
його змісту та вимогам чинного законодавства.

На підставі викладеного,
керуючись  ст.  41 Конституції України,   ст.
ст.  203,  204,
208,  328,  334,
346,  392,  651 ЦК України  ст.  ст.  5
- 8,  10 - 11,  27,  57
- 60,  130,  159,
174,  212 - 215,  223 ЦПК України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити
у повному обсязі.

Визнати дійсним договір міни № 58/4-6 від 10.09.2007 p.,  укладений між ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер
ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер ІНФОРМАЦІЯ_2).

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер ІНФОРМАЦІЯ_2)
право власності на 46 103 (сорок шість тисяч сто три) простих іменних
акцій,  емітованих Закритим акціонерним
товариством «Фармацевтична фірма «Дарниця»,
які були набуті ОСОБА_1 у власність на підставі договору міни № 58/4-6
від 10.09.2007 p.,  укладеного між
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у
розмірі 1 730 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд
Херсонської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти
днів апеляційної скарги,  або у порядку  ст.
295 ч. 4 ЦПК України.