Справа №2-165/07
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2007 року Голосіївськ
ий районний суд м. Києва в скл
аді: головуючого - судді Горба
нь Н.І. при секретарі Цуранову
А.Ю., Стець Я.В., Топчію В.В., роз
глянувши у відкритому судово
му засіданні в місті Києві сп
раву за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, 3-та особа: Сімнадц
ята Київська державна нотарі
альна контора про визнання з
аповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2005р. позивачка пред
'явила в суді позов до відпові
дача про визнання заповіту н
едійсним, мотивуючи тим, що ї
ї тітка ОСОБА_3, яка померл
а ІНФОРМАЦІЯ_1, 15 листопад
а 2004р. склала заповіт на ОСОБ
А_2, яким заповіла йому все с
воє майно. Зазначила, що рані
ше 2 червня 1994р. ОСОБА_3 зроби
ла заповіт на її ім'я, що було з
ареєстровано Третьою Київсь
кою державною нотаріальною к
онторою за реєстровим номеро
м № 6с-145.
У зв'язку з погіршенням стан
у здоров"я ОСОБА_3 виявила
бажання проживати ближче до
своєї племінниці, тому у 1996р. ї
й куплено квартиру за адресо
ю: АДРЕСА_1, що знаходиться
неподалік від місця її мешка
ння, а саме: АДРЕСА_2.
Зазначила, що ОСОБА_3 бу
ла тяжко хворою людиною, післ
я 1993р. двічі перенесла інсульт
, хворіла на церебральний ате
росклероз. Перед складанням
заповіту на ім'я ОСОБА_2 бу
ла лежачою хворою. ОСОБА_3
протягом останніх десяти ро
ків проходила тривале лікува
ння від інсульту, приймала лі
ки, страждала низкою захворю
вань, що також впливало на її
свідомість та розуміння зна
чення своїх дій на момент скл
адання заповіту. Протягом 2002 - 2
003р.р. ОСОБА_3 поводила себе
інколи дивно та неадекватно
, забувала, що робить, погано
орієнтувалася, скаржилася н
а шум.
Враховуючи стан здоров"я
ОСОБА_3, вона неодноразово
пропонувала переїхати їй жит
и до їхньої сім'ї, але вона хот
іла залишатися в своїй кварт
ирі.

2
На прохання подруги ОСОБ
А_3, з якою працювала дружин
а відповідача, у серпні 2003р. во
на дозволила тимчасово прожи
вати в своїй квартирі сім'ї ві
дповідача, який поселився та
став проживати в квартирі з с
ерпня 2003р., його дружина з 2004р., а
їхні діти - з вересня 2004р.
Вона продовжувала догляда
ти за тіткою в період прожива
ння на квартирі сім'ї відпові
дача, однак ОСОБА_3 ніколи
не повідомляла її, що бажає с
класти новий заповіт на ім'я в
ідповідача, а також, що 15.11.2004р. в
она ходила до нотаріальної к
онтори та склала новий запов
іт. Вважає, якби ОСОБА_3 ро
зуміла значення своїх дій, то
вона ніколи б не позбавила її
спадщини, склавши заповіт на
користь іншого. Крім того, з м
оменту переїзду з 1996р. ОСОБА
_3 за станом свого здоров"я не
виходила самостійно з дому.

В судовому засіданні предс
тавники позивачки підтримал
и позовні вимоги, просять виз
нати недійсним заповіт від і
мені ОСОБА_3, складений 15 л
истопада 2004р. на користь ОСО
БА_2 , недійсним на підставі
ст. 225 ЦК України.
Представники відповідача
заперечували проти позову, п
осилаючись, що заповіт, який
оформлено на ім'я ОСОБА_2
від імені ОСОБА_3, є волеви
явленням останньої. Пояснили
, що відповідач ОСОБА_2 з с
ерпня 2003р. проживав на квартир
і ОСОБА_3 за її згодою. Він д
уже уважно ставився до ОСОБ
А_3, допомагав їй у веденні г
осподарства, так як позивачк
а стала рідко провідувати св
ою тітку, за що вона полюбила
його, як рідного сина. Оскіль
ки ОСОБА_3 була одинокою л
юдиною, то вона оцінила ставл
ення ОСОБА_2 та його сім'ї
до себе і захотіла їм віддячи
ти. Заперечували, що ОСОБА_3
поводила себе неадекватно
. Характеризують її, як висок
оосвічену, вольову жінку, як
а читала без окулярів, не бул
а лежачою хворою та могла себ
е обходити, постійно опікува
лася чужими дітьми. Коли вона
дізналася про хворобу ОСОБ
А_2 , то стала говорити про за
повіт. В нотаріальну контору
15.11.2004р. на прохання ОСОБА_3 ї
ї супроводжувала дружина О
СОБА_2 , так як ОСОБА_3 вва
жала, що треба самій йти до но
таріальної контори. За турбо
тливе та уважне ставлення до
себе з боку відповідача та йо
го родини ОСОБА_3 заповіда
ла належне їй на праві власно
сті майно ОСОБА_2 Вважают
ь, що висновок експерта не ві
дповідає дійсності, оскільк
и ОСОБА_3 не перебувала на
обліку в медичних установах
, як психічно хвора. В задовол
енні позову просять відмовит
и.
Третя особа: Сімнадцята Киї
вська державна нотаріальна к
онтора в судове засідання не
з'явилася, державний нотаріу
с Буцан І.П. надала суду письмо
ве пояснення, із змісту якого
вбачається, що вона перед по
свідченням заповіту перевір
ила цивільну дієздатність
ОСОБА_3, яка на поставлені з
апитання відповідала чітко,
мова її була не затягнена, зо
внішній вигляд охайний, тому
її поведінка не могла справи
ти враження, що вона не усвід
омлювала значення своїх дій.
Вважає, що заповіт ОСОБА_3
відповідав її волевиявленн
ю (а. с. № № 15-18).

3
Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, експе
рта Подкаменного В.В., дослід
ивши матеріали справи, вважа
є, що позов підлягає задоволе
нню з наступних підстав.
Встановлено, що згідно сві
доцтва про смерть ОСОБА_3
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віц
і 94 роки (а. с. № 8 т. 1).
Згідно заповіту від 2.06.1994р. О
СОБА_3 заповідала все своє м
айно позивачці ОСОБА_1 (а. с
. № 9 т. 1).
З довідки-характеристики К
иївського міського БТІ та ре
єстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна від
21.07.2005р. АДРЕСА_1 належить О
СОБА_3, ОСОБА_1 та дочці п
озивачки ОСОБА_4 в рівних
частках на підставі договору
купівлі-продажу від 11.06.1996р. (а. с.
№ № 11, 45 т. 1).
Згідно заповіту, складеног
о 15 листопада 2004р., ОСОБА_3 за
повідала все своє майно ОСО
БА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який б
уло складено в двох примірни
ках та посвідчено державним
нотаріусом Сімнадцятої Київ
ської державної нотаріально
ї контори Буцан І.П. (а. с. № № 195, 19
6 т. 2).
Згідно висновку посмертно
ї судово-психіатричної експе
ртизи № 274 від 26.02.2007р. ОСОБА_3 в
момент складання заповіту 15.1
1.2004р. мала ознаки органічного у
раження головного мозку суди
нного генезу з помірно вираж
еним інтелектуально-мнестич
ним зниженням, що суттєво впл
ивало на її властивість в цей
період розуміти значення св
оїх дій та керувати ними.
Судово-психіатричний експ
ерт (лікар-доповідач) Подкаме
нний В.В. в судовому засіданні
пояснив, що ОСОБА_3 хворіл
а на церебральний атеросклер
оз, гіпертонічну хворобу та ц
исциркуляторну енцефалопат
ію. Всі ці хвороби поражають к
літини та судини головного м
озку та вказують на помірне з
ниження пам'яті. Такий діагно
з суттєво впливає на здатніс
ть усвідомлювати значення св
оїх дій та керувати ними. За тр
и дні до складання заповіту у
ОСОБА_3 був гіпертонічний
криз, тобто міні інсульт, що
порушує свідомість на декіль
ка днів та знижується пам'ять
на поточні події. Тому в широк
ому розумінні ОСОБА_3 могл
а усвідомлювати значення сво
їх дій та керувати ними, але о
скільки в неї були вищезазна
чені порушення психіки, то ця
здатність була обмежена. У ви
сновку були взяті до уваги по
кази тих свідків, які вказува
ли на наявність хворобливих
розладів у ОСОБА_3, тому що
вони узгоджувалися з психіа
тричними симптомами, які заз
начені в медичній документац
ії. Хвороби, на які страждала
ОСОБА_3, є прогресуючими і
остаточно не виліковуються,
можливе лише покращення ста
ну хворого. В 1993р. ОСОБА_3 пер
енесла інсульт, що зафіксова
но в медичній документації, б
ули наявні ознаки хвороби пс
ихічного розладу.
Позов про визнання заповіт
у недійсним був заявлений на
підставі ч. 1 ст. 225 ЦК України,
якою встановлено, що правочи
н, який дієздатна фізична осо
ба вчинила у момент, коли вон
а не усвідомлювала значення
своїх дій та (аоб) не могла кер
увати ними, може бути визнани
й судом недійсним за

4
позовом цієї особи, а в раз
і її смерті - за позовом інших
осіб, чиї цивільні права або
інтереси порушені.
Оцінюючи зібрані по справі
докази, суд приходить до вис
новку, що позовні вимоги пози
вачки знайшли своє підтвердж
ення в судовому засіданні, є
обгрунтовані, тому підлягаю
ть задоволенню.
Доводи представників відп
овідача про те, що ОСОБА_3
не була в установленому зако
ном порядку визнана недієзда
тною, а також обмежено дієзда
тною, не перебувала на обліку
в медичних установах з приво
ду психічного захворювання,
а тому в момент складання зап
овіту 15.11.2004р. усвідомлювала зна
чення своїх дій та могла керу
вати ними, не відповідають фа
ктичним обставинам справи та
спростовуються:
· даними висновку пос
мертної судово-психіатрично
ї експертизи № 274 від 26.02.2007р., експ
ерти якої відповідно принцип
у узгодженості даних, крім ме
дичної документації, також к
ерувалися показами тих свідк
ів, які вказували про наявніс
ть хворобливих розладів у О
СОБА_3, що зазначені в медич
ній документації;
· поясненнями експер
та Подкаменного В.В., який в су
довому засіданні підтвердив
та роз"яснив висновок експер
тизи, тому не заслуговують на
увагу.
За таких обставин суд вважа
є, що позов слід задовольнити
та визнати заповіт недійсни
м з підстав, зазначених в ч. 1 с
т. 225 ЦК України.
На підставі викладеного, с
т. 203, ст. 225 ч. 1 ЦК України, ст. с
т. 10, 11, 57, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, с
уд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Визнати заповіт ОСОБА_3
, складений 15 листопада 2004р. на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМ
АЦІЯ_2, посвідчений державн
им нотаріусом Сімнадцятої Ки
ївської державної нотаріаль
ної контори Буцан І.П. та зареє
стрований в реєстрі за № 6-1, не
дійсним.
Заяву про апеляційне оскар
ження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів
з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішен
ня суду подається протягом д
вадцяти днів після подання з
аяви про апеляційне оскаржен
ня.