Справа № 2-1862/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2007року
Димитровський міський суд Донецької області в складі: головуючого - судді
Халаджи О.В.,  при секретарі Рибкіній
Г.В.,  за участю позивача ОСОБА_1,  відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним
та визнання права власності на квартиру,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та
визнання права власності на квартиру.

В обгрунтування вимог вказала,  що 1 серпня 2007 року вона за договором
купівлі-продажу,  укладеному з
відповідачкою,  та в підтвердження якої
їй було видано розписку,  придбала у
відповідачки житлову кімнату площею 11, 8 кв.м. ,  яка була розташована в АДРЕСА_1.

Рішенням Димитровської міської ради №545 від 15.08.2007
року позивачці,  після оформлення усих
потрібних дозволів та проектних документів,
було дозволено перепланувати АДРЕСА_2,
об'єднавши цю квартиру з однією кімнатою сусідньої АДРЕСА_1,  площею 11, 8 кв.м,  яка була придбана у відповідачки.

В теперішній час позивач не має можливості розпорядитися
на свій розсуд вказаною квартирою,
оскільки угода нотаріально не посвідчена,  тому просить суд визнати угоду дійсною та
визнати за нею право власності на вказану переплановану квартиру.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні
вимоги,  обґрунтовуючи їх викладеними в
позовній заяві підставами,  і просить
визнати договір купівлі-продажу квартири дійсним та визнати за нею право
власності на переплановану квартиру.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала у
повному обсязі,  та суду пояснила,  що вона продала позивачці одну жилу
кімнату,  площею 11, 8 кв. м. ,  після чого позивачка провела перепланування
АДРЕСА_2,  приєднавши до неї одну кімнату
з АДРЕСА_1.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази по
справі,  суд вважає,  що позов підлягає задоволенню,  виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено,
що 1 серпня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено
договір купівлі - продажу однієї житлової кімнати площею 11, 8 кв.м. ,  яка була складовою АДРЕСА_1,  та перейшла
за договором до складу АДРЕСА_2,  що
підтверджується розпискою,  виданою
відповідачкою позивачці по справі (а.с.
17).

Чотирьохкімнатна АДРЕСА_1 належить відповідачці ОСОБА_2
на підставі свідоцтва на право власності № 2/34-893 від 10.07.2007 року,  що підтверджується свідоцтвом на право
власності,  технічним паспортом та
витягом з реєстру права власності (а.с.
18-20).

Однокімнатна АДРЕСА_2 належить позивачці ОСОБА_1 на підставі договору купівлі -
продажу від 8 серпня 2000 року,
зареєстрованому в БТІ м.  Димитров 17 серпня 2000 року,
що підтверджується договором купівлі - продажу та реєстраційним
посвідченням Димитровського БТІ (а.с.
8-9).

Відповідно до рішення виконкому Димитровської міської
ради від 15.08.2007 року № 545 позивачці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідачці по
справі було дозволено перепланувати,
належні їм по праву власності квартири,
таким чином,  що житлова кімната
площею 11, 8 кв.м.  з АДРЕСА_1 переходить
до складової АДРЕСА_2,  що
підтверджується рішенням виконкому Димитровської міської ради (а.с.  10).

Перепланування проведено відповідно до дозвільних
документів на перепланування,  що
підтверджується робочим проектом перепланування квартир (а.с.  11-16).

Відповідно до п. 2
ст.  220 Цивільного Кодексу
України,  якщо сторони домовилися усіх
істотних умов договору,  що
підтверджується письмовими доказами,  і
відбулося повне або часткове виконання договору,  але одна із сторін ухиляється від його
нотаріального посвідчення,  суд може
визнати такий договір дійсним.  У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до п. 2
ст.  319 Цивільного кодексу
України,  власник має право вчинити щодо
свого майна будь-які дії,  які не
суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник
зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства.

Так судом встановлено,
що позивачем та відповідачем по справі досягнуто угоди,  яка не суперечить закону та вчинена з
дотриманням моральних засад.

У відповідності зі
ст.  392 Цивільного Кодексу
України,  власник майна може пред'явити
позов про визнання його права власності,
якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,  а також у разі страти ним документа,  який засвідчує його право власності.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку,  що угода купівлі-продажу квартири,  укладена між сторонами,  відповідає вимогам  ст.
ст.  220,  319 ЦК України,  а значить повинна бути
визнана дійсною. З тих же підстав суд вважає можливим визнати за позивачем
право власності на двокімнатну АДРЕСА_2.

З урахуванням вищевикладеного,  керуючись
ст. ст 220,  319,  392 ЦК Украины,   ст.
ст.  10,  15, 60, 209, 212, 213, 215, 294 ЦПК
України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину
дійсним та визнання права власності на квартиру задовольнити повністю.

Угоду купівлі-продажу житлової кімнати площею 11, 8 кв.м.
,  яка розташована в АДРЕСА_1,  укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 1.08.2007
року визнати дійсною.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на двокімнатну
АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржено
в апеляційному порядку.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано до Димитровського міського суду протягом десяти днів з дня проголошення
рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до
апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.