Справа №
2007 року Приморський районний суд міста
судді - Свяченої Ю.Б.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в
м.  Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,   третя особа - Одеська Нова Біржа,   -
звернулась з позовом до суду до ОСОБА_2,
про визнання договору купівлі-продажу дійсним,   третя особа - Одеська Нова Біржа,   посилаючись на наступні обставини.
березня 1998 року між позивачкою ОСОБА_1,
ОСОБА_4,   ОСОБА_5 на Одеській
Новій Біржі був укладений договір купівлі-продажу АДРЕСА_1,   відповідно до умов якого позивачка придбала
теперішній час позивачка не має можливості розпоряджуватися вказаною
квартирою,   оскільки згаданий договір
купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально,   однак оскільки сторонами були виконані усі
істотні його умови,   просила суд визнати
дійсним спірний договір.
відкрите судове засідання з'явився представник позивачки за довіреністю,   позовні вимоги підтримав,   просив суд позов задовольнити у повному
ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась,
однак надала до суду заяву в якій зазначила,   що позов визнає у повному обсязі та справу
розглядати просить за її відсутності.
третьої особи у судове засідання не з'явився,
своєчасно повідомлявся судом,
причини неявки суду також не сповістив.
представника позивачки,   суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням  ст.  224 ЦПК України.

На
підставі  ст.  174 ч.4 ЦПК України,   у разі визнання відповідачем позову,   суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким
чином,   у зв'язку з тим,   що позивач від позову не відмовився,   а відповідач вимоги визнав у повному обсязі,   суд вважає можливим ухвалити рішення про
задоволення позову ОСОБА_1 Вивчивши наявні матеріали справи у їх
сукупності,   прийнявши до уваги
обставини та пояснення представника позивачки за суттю спору й підставою
звернення до суду,   оглянувши спірний
договір купівлі-продажу,   суд
вважає,   що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню,   з наступних
підстав.

Судом
встановлено,   що 09 березня 1998 року
між ОСОБА_1,  ОСОБА_3 - з однієї
сторони,   ОСОБА_2,   ОСОБА_4,
ОСОБА_5- з іншої сторони,   на
Одеській Новій Біржі був укладений договір купівлі-продажу №473/98
АДРЕСА_1,   загальною площею 47,  3кв.м. ,
відповідно до умов якого позивачка ОСОБА_1 таОСОБА_3 придбали наведене
нерухоме майно.

Однак,   06 серпня 2007 рокуОСОБА_3,   що виступав покупцем за спірним договором
-помер,   що підтверджується копією
свідоцтва про смерть,   серії НОМЕР_1 від
07 серпня 2007 року виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану
Приморського районного управління юстиції м. Одеси. Вказана квартира належала
відповідачам ОСОБА_2,   ОСОБА_5,   ОСОБА_4 у рівних частинах на підставі
свідоцтва про право власності на житло за №7-11886,   виданого УЖКХ Одеського виконкому 18 червня
1997 року,   зареєстрованого ОМБТІ та РОН
м. Одеси 19 лютого 1998 року за №284стр.221,
кн.153пр.

При
цьому, після укладання спірного договору,
як встановлено судом на теперішній час ОСОБА_5, що виступав продавцем за
спірним договором - помер,   що
підтверджується свідоцтвом про  смерть
№931   від 03  червня
2005  року,    виданого Урядом  міста Буенос
Айрес,    республіка

2

Аргентина. ОСОБА_4,   що також виступав продавцем за
спірним договором - від'їхав за кордон на постійне місце проживання.

Спірний
договір №473/98 на момент укладання не був посвідчений нотаріально,   але був належним чином зареєстрований в КП
„ОМБТІ та РОН",   записаний в
реєстрову книгу під №1284 стр.221 кн.153пр.,
про що свідчить відмітка установи на спірному документі від 09 березня
1998 року,   а також на виконання
вимог   ст. 15 Закону України „Про
товарну біржу",   був зареєстрований
в журналі реєстрації договорів по об'єктам нерухомості на Одеській Новій Біржі
за №473/98 від 09 березня 1998 року.

Як
регламентують   ст.    ст.
8,   9,   15 Закону України „Про товарну
біржу",   членами товарної біржі є
прийняті до її складу,   згідно зі
статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні та фізичні особи. Членами
товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою
операцією визнається угода,   якщо вона
являє собою купівлю-продаж товарів,
допущених до обліку на товарній біржі. Відповідно до ст. 665 ЦК України,   за договором купівлі-продажу одна сторона
передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні,   а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Зі
спірного договору від 09 березня 1998 року випливає,   що суму вартості відчужу вального майна у
повному обсязі продавці - відповідачі за справою - отримали від покупців
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до підписання договору,
засвідчивши цей факт власними підписами.

Безумовно,   як чітко вказує   ст. 657 ЦК України,   договір купівлі-продажу,   зокрема,
квартири або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Однак,   водночас,
як зазначає   ст. 220 ч.2 ЦК
України,   якщо сторони домовилися щодо
істотних умов договору,   що
підтверджується письмовими доказами,   і
відбулося повне або часткове виконання договору,   але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення,   суд може
визнати такий договір дійсним.   У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У згідності
зі   ст. 328 ч.1 ЦК України,   право власності набувається на
підставах,   що не заборонені
законом,   зокрема із правочинів. При
цьому,   на підставі   ст.
328 ч. 2 ЦК України,   право власності вважається набутим
правомірно,   якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як
регламентує   ст.  220 ч.1 ЦК
України,  правочином є дія
особи,   спрямована на набуття,   зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Зважаючи на данні вимоги законодавства й регламентацію виниклих між сторонами
за справою правовідносин,   судом не
встановлена неправомірність дій продавців ОСОБА_2,   ОСОБА_5, ОСОБА_4 відносно підстав для
відчуження зазначеної раніше квартири. В той же час,   суд не вбачає незаконності в придбанні
позивачкою ОСОБА_3 вказаної квартири.

Таким
чином,   суд вважає можливим визнати
дійсним договір купівлі-продажу №473/98 від 09 березня 1998 року,   оскільки й ОСОБА_1,  ОСОБА_3 й ОСОБА_2,   ОСОБА_5,
ОСОБА_4 на момент його укладення були членами Одеської Нової Біржі та
вимоги діючого на той час законодавства України були виконані у повному
обсязі,   враховуючи зокрема фактичне
виконання умов договору сторонами та його державну реєстрацію.

Керуючись   ст.
ст.   10,   11,
15,   57,   60,
79,   88,   208,
209,   212,   214,
215,   224-226 ЦПК України,   суд,
-

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,   третя особа - Одеська Нова Біржа -
задовольнити у повному обсязі.

Договір
купівлі-продажу №473/98 від 09 березня 1998 року АДРЕСА_1,   загальною площею 47, 3 кв.м.  ,
укладений між між ОСОБА_1,
ОСОБА_3 - з однієї сторони,
ОСОБА_2,   ОСОБА_4,   ОСОБА_5- з іншої сторони на Одеській Новій
Біржі - визнати дійсним.  Заочне рішення
може бути переглянуто судом,   що його
ухвалив,   за письмовою заявою
відповідача,   поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.У разі залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення,   заочне рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської
області через Приморський районний суд м.
Одеси шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 - днів апеляційної
скарги,   з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст.  295 ЦПК України.