Справа
№2-897 2007р.
2007року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді
секретарі - Бєлової Н.В.,  Коваленко
Н.В.,  Чумакової Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1до статутного територіально-галузевого об "єднання „Південна
залізниця",  3-я особа -
Куп"янська об"єднана державна податкова інспекція в Харківській
області про стягнення недоплачених сум відшкодування шкоди,  -
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача
недоплачених сум відшкодування шкоди,
посилаючись на те,  що згідно
рішень Комінтернівського районного суду м. Харкова відповідач сплачує
йому,  як інваліду праці 2-ї групи суми в
рахунок відшкодування шкоди та суми на побутовий догляд. Також відповідача
вищезазначеними рішеннями суду зобов "язано щороку з 1 березня проводити
перерахунок з урахуванням коефіцієнту збільшення середньомісячної заробітної
плати в галузях національної економіки. З 1 січня 2004 року,  у зв "язку з набранням законної сили
Закону України від 22 травня 2003 року № 889-ІV „Про
податок з доходів фізичних осіб",  з
сум відшкодування шкоди та на побутовий догляд,
які одержує позивач,  утримується
13 % податку. Податок утримується саме з позивача,  а не з відповідача,  який є платником відшкодування шкоди,  тобто позивач з 01 січня 2004 року отримує
суму відшкодування шкоди значно меншу,
ніж: йому присуджено вищезазначеними рішеннями суду. Позивач
вважає,  що такими діями відповідача
порушено його право на отримання належних йому,
як інваліду,  сум відшкодування
шкоди. У зв"язку з чим,  позивач
звернувся до суду та просить його позов задовольнити.
У судовому засіданні позивач уточнив,
свої позовні вимоги,  просив суд
стягнути з відповідача на його користь недоплачене відшкодування шкоди у
розмірі 2844, 16 гри. та зобов"язати
відповідача в подальшому,  тобто з
01.05.2007 року,  сплачувати йому в
рахунок відшкодування шкоди без відрахування податку з суми відшкодування
Представник відповідача заперечував проти позову,  посилаючись на те,  що вимоги позивача щодо застосування аналогії
закону на відносини між: ними і позивачем не мають під собою підґрунтя на
підставі того,  що питання оподаткування
страхових виплат та сум,  які
виплачуються потерпілому за рахунок коштів юридичної особи вирішені Законом
України „Про податок з доходів фізичних осіб".
особи проти задоволення позову не заперечував.
Суд,  вислухавши пояснення сторін,  перевіривши матеріали справи,  прийшов до наступного.
Матеріалами справи встановлено,  що
позивач являється інвалідом праці 2-ї групи з утратою професійної
працездатності 100% безстроково (ампутація правого стегна) (а.с. 8).
Відповідно рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від
24.09.2003 року,  з відповідача,  як винуватця травми,  яка сталася в 1967 році,  з 01.08.2003 року стягнуто на користь
позивача втрачений заробіток у розмірі 173 грн. 75 копійок в місяць,  витрати на побутовий догляд у розмірі 46 грн.
25 коп.3 наступним перерахунком вказаних сум на підставі діючого законодавства.
Відповідно рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24
травня 2005 року,  з відповідача на
користь позивача стягнуто в рахунок відшкодування шкоди: втрачений заробіток за
період з 01 січня 2004 року по 01 квітня 2005 року одноразово 204 гривні 49
копійок,  витрати на побутовий догляд за
той же період у розмірі 78 гривен 50 копійок. Крім того,  з відповідача стягнуто з 1 квітня 2005 року в
рахунок відшкодування шкоди втрачений заробіток у розмірі 461 гривен 72 копійки
щомісячно,  відповідача зобов "язано
щороку з 1 березня проводити перерахунок з урахуванням коефіцієнту збільшення
середньої місячної заробітної плати в галузях національної економіки. З 01
квітня 2005 року з відповідача стягнуто витрати на побутовий догляд по 72
гривні 50 копійок та зобов
"язано проводити перерахунок при підвищенні мінімальної заробітної
Згідно з п.1 ст. 1195 ЦК України,  фізична або юридична особа,  яка завдала шкоди каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров "я фізичній особі,
відшкодовувати потерпілому заробіток (дохід),
втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної
працездатності,  а також відшкодувати
додаткові витрати,  викликані необхідністю
посиленого харчування,
санітарно-курортного лікування,
протезування,  стороннього догляду
З набранням законної сили Закону України від 22 травня 2003 року № 889-1V „По
податок з доходів фізичних осіб" з 1 січня 2004 року,  до складу загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника податку не включаються,  зокрема,
суми страхових виплат,  які
отримуються платником податку відповідно з бюджетів та фондів
загальнодержавного соціального страхування згідно із законом.
На підставі зазначеного положення вищезазначеного закону,  не є об"єктом оподаткування податком з
доходів фізичних осіб суми страхових виплат,
що отримуються застрахоаними особами у разі настання страхового випадку
за рахунок коштів Фондів загальнообов "язкового соціального страхування у
порядку та розмірах,  встановлених ст.. 28 Закону
України від 23.09.1999 року № 1105-XIV
„Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності".
Якщо суми відшкодувань виплачуються потерпілому за рахунок коштів юридичної
особи,  з чиєї вини сталася втрата чи
зменшення його професійної або загальної працездатності,  то у разі,
якщо зазначені суми відносяться до сум,
що відшкодовують прямі збитки,
понесені платником податку внаслідок заподіяння йому матеріальної
шкоди,  що має місце у нашому випадку,  вони не вважатимуться об"єктом
оподаткування податком з доходів фізичних осіб за виконання норм підпункту
4.2.10-а,  пункту 4.2 статті 4 Закону
України „Про загальнообов "язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності".
чином,  у суду є всі підстави для
задоволення позивних вимог позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 89, 209, 214-215,
224-226 ЦПК України,  ст.ст. 440, 450 ЦК України (в
редакції 1963 року),  n.l cm. 1195,  ЦК
України,  Закону України від
23.09.1999 року № 1105-XIV
„Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату
працездатності",  Закону України від
22 травня 2003 року № 889-1V „По податок з доходів фізичних осіб",  -
ОСОБА_1- задовольнити.
Стягнути зі статутного територіально-галузевого об "єднання „Південна
залізниця" на користь ОСОБА_1недоплачене відшкодування шкоди у розмірі
2844 (дві тисячі вісімсот сорок чотири) гривні 16 копійок.
Зобов"язати статутне територіально-галузеве об"єднання „Південна
залізниця" з 01.05.2007 року сплачувати ОСОБА_1 відшкодування шкоди без
відрахування податку з суми відшкодування шкоди.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду
Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі у 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги,
з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 cm. 295 ЦПК України.