Справа
№2-569/07
РІШЕННЯ

Іменем України

13 грудня 2007 року                                                            с Кегичівка

Кегичівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого-судді                 Рибальченко
Р.І.

при секретарі                                        Проскурні
Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_1 в інтересах її малолітнього сина ОСОБА_2 до
Кегичівської селищної ради Кегичівського району Харківської області,  треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди 30611 грн. 30 коп.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернулася з позовною заявою
до Кегичівської селищної ради Кегичівського району Харківської області,  треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4,  в якій зазначено,  що 23.05. 2007 року біля 10-ї години
внаслідок нещасного випадку на території Кегичівського дошкільного закладу
№1,  підпорядкованого відповідачу ,  постраждав її неповнолітній син ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Вона вважала,  що пригода відбулася з вини працівників
дошкільного закладу. Внаслідок цього малолітній ОСОБА_2  отримав тілесні ушкодження середньої
тяжкості. На лікування сина позивач витратила 311 грн. 30 коп. Моральну
шкоду,  заподіяну ОСОБА_2  вона оцінює в 20000 грн.; моральну шкоду,  заподіяну їй вона оцінює в 10000 грн. Крім
того позивач заявила,  що нею сплачено
300 грн. за надання правової допомоги. В позові вона просила стягнути з
відповідача на її користь моральну шкоду 10000 грн.,  на її користь в інтересах малолітнього сина
20000 грн.,  а також 311 грн. 30 коп.
матеріальної шкоди та 300 грн. за надання правової допомоги.

У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги в частині
моральної шкоди про стягнення на її користь 20000 грн.,  заподіяної ОСОБА_2,  та 10000 грн.,  заподіяної їй,  але відмовилася від стягнення 311 грн. 30
коп. матеріальної шкоди і 300 грн. за надання правової допомоги

Крім того,  в доповнення своїх вимог
вона пояснила,  що 23.05.2007 року вона
дізналася,  що її неповнолітній син
ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  який знаходився в Кегичівському дошкільному
закладі №1,  підпорядкованому
Кегичівській селищній раді,  отримав
серйозну травму. В Кегичівській ЦРЛ сину зробили рентгенівські знімки і було
встановлено,  що він отримав закритий
черезмищелковий перелом лівої плечової кістки зі зміщенням,  контузія судинно-нервового сплетіння. В групі,  де знаходився її син вихователем була
ОСОБА_4. З її слів вона дізналася,  що
коли діти знаходилися на дитячій площадці,
то її дитину штовхнув інший хлопчик і син впав та отримав травму. Дитина
була дуже у важкому стані і вона разом з працівником лікарні повезла його в
лікарню м.  Харкова. Там його оперували
під загальним наркозом протягом 40 хвилин. Після цього пошкоджена рука дитини
знаходилася на витяжці. Протягом усього часу дитина терпіла фізичний біль і була
злякана. Вона змушена була давати сину знеболюючі препарати. Йому було зроблено
6 рентгенівських знімків. Все це негативно позначалося на здоров"ї дитини.
Лише після двох тижнів ручка сина почала видужувати. Весь час,  поки хворіла дитина,  вона також дуже страждала,  терпіла муки і зносила незручності,  переживала безсонні ночі в зв"язку з
перебуванням в лікарні разом з сином.
Син разом з нею перебував на лікуванні в лікарнях м.  Харкова два рази по два тижні. Коли вона
їхала в лікарню,  то вихователь ОСОБА_4.
надала їй матеріальну допомогу на лікування 150 грн.. Також матеріальну
допомогу 200 грн. їй надала Кегичівська селищна рада. ОСОБА_3 передавала їй продукти харчування. Більше їй ніхто не допомагав. Вона
спочатку просила в відшкодування моральної та матеріальної шкоди 1000
грн.,  але їй було відмовлено. їй було
дуже тяжко як матеріально так і морально,
бо вона сама виховує дитину,  не
мала роботи і фактично жила на 170 грн. допомоги,  яка надавалася на дитину. Вину вихователя
вона вбачає в тому,  що діти були самі по
собі,  вона їх не зацікавила і не
приймала участі в їх прогулянці. Вихователь була просто поряд присутня,  але вона не керувала дітьми,  не запобігала їх небезпечним діям.  Завідуюча дитячим садком ОСОБА_3 не забезпечила безпечного перебування її сину в дитсадку. Тому вона вважає,  що діями працівників Кегичівського
дошкільного закладу №1,  підпорядкованого
відповідачу,  її сину заподіяна моральна
шкода 20000 грн.,  а їй 10000грн.

Представник позивача в суді підтримав позовні вимоги про стягнення
моральної шкоди на користь позивача в інтересах її малолітнього сина 20000 грн.
і в її інтересах 10000 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково і
пояснила,  що Кегичівський дошкільний
заклад №1,  підпорядкований Кегичівській
селищній раді Кегичівського району Харківської області. Завідуюча дитячим
садком ОСОБА_3 та вихователь ОСОБА_4. своєї вини не визнали і вважають те,  що ОСОБА_2 отримав травму під час
перебування  в дитсадку,  є просто нещасним

випадком.  Свою невинність в
тому,  що трапилося,   працівники дитсадку не змогли довести . Тому
вона вважає,  що відповідач повинен
відшкодувати моральну шкоду,  аіе в якій
сумі назвати не може.

Третя особа ОСОБА_3 в суді пояснила,  що вона є
завідуючою Кегичівського дошкільного закладу №1. 23.05. 2007 року біля 10-ї
години внаслідок нещасного випадку на території Кегичівського дошкільного
закладу №1 дитина ОСОБА_2 отримав травму,
коли група була на прогулянці. В цій ясельній групі на той час було 13
дітей. З них двоє були старшими 3-х років: в т.ч.1 ОСОБА_2 та дитина,  яка його штовхнула. ОСОБА_2 грався,  а його штовхнув ОСОБА_5.  ОСОБА_2 в силу свого віку психологічно не міг
оцінити обстановку і ухилитися від поштовху. Вважає,  що немає вини працівників дитячого закладу у
тому,  що дитина позивача отримала травму.
Тому рахує,  що в позові слід повністю
відмовити. їх колектив надавав матеріальну допомогу позивачу в сумі 500 грн. та
продукти на суму 40 грн. Крім того,  їй
надала допомогу вихователь ОСОБА_4. 150 грн.,
Кегичівська селищна рада 200грн.,
Кегичівська районна рада 100 грн.,
Кегичівська райдержадміністрація 200 грн. ОСОБА_4. за дітьми
дивилася,  це був просто нещасний
випадок.

Третя особа ОСОБА_4. в суді показала,
що 23.05. 2007 року вона працювала як вихователь на ясельній групі
Кегичівського дошкільного закладу №1.0 10-й годині в її групі ОСОБА_5 штовхнув
ОСОБА_2. Вона цього передбачити не могла. ОСОБА_2 упав,  ударився і в нього висіла ручка. Йому було
надано першу медичну допомогу в медпункті дитсадка,  а потім відправлено в районну лікарню. Там
йому зробили рентген. У дитини був серйозний перелом руки. Тому його відправили
в лікарню в м.  Харків. Вона вибачалася
перед ОСОБА_1  надавала їй матеріальну
допомогу 150 грн.,  цікавилася
здоров"ям дитини. Вважає,  що немає
її вини в тому,  що ОСОБА_2 отримав
травму під час перебування в дитячому садку.

Свідок ОСОБА_1 в суді показала,  що
вона працювала 23.05. 2007 року як вихователь на групі Кегичівського
дошкільного закладу №1 Близько 10-ї години діти гуляли на майданчику. Майданчик
її групи і групи,  де працювала
ОСОБА_4.,  були поряд. Бачила як ОСОБА_5
та ОСОБА_2 бігали,  а потім ОСОБА_6
штовхнув ОСОБА_2 і той впав на спину і закричав. До нього підбігла
ОСОБА_4.,  взяла його на руки .Вона
допомогла їй винести дитину з майданчика в медпункт.

Суд,  заслухавши пояснення
позивача,  представника відповідача,  третіх осіб,
свідка,  перевіривши матеріали справи,  вважає,
що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено,  що з вихованцем
ясельної групи Кегичівського дошкільного закладу №1 ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  на майданчику ясельної групи 23.05.2007 року
стався нещасний випадок,  внаслідок чого
він отримав травму. На момент нещасного випадку вихователем потерпілої дитини
була ОСОБА_4.,  завідуюча закладом ОСОБА_3

ОСОБА_2  з 23.05.2007 року перебував
на стаціонарному лікуванні в обласній клінічній травматологічній лікарні
м.  Харкова з клінічним діагнозом:
закритий черезмищелковий перелом лівої плечової кістки зі зміщенням,  контузія судинно-нервового сплетіння.
Повторно ОСОБА_2  перебував на
стаціонарному лікуванні в міській дитячій лікарні №5 м.  Харкова з 13.08.2007 року по 29.08.2007 року
з діагнозом після травматичний неврит ліктьового нерву зліва. Відповідно до
акту судово-медичного дослідження №426 ОСОБА_2
отримав тілесні: ушкодження закритий черезмищелковий перелом лівої
плечової кістки зі зміщенням,  контузія
судинно-нервового сплетіння. Указані пошкодження утворилися від травматичної
дії тупих твердих предметів. По ступені тяжкості указані тілесні ушкодження
відносяться до категорії середніх,  як
такі,  що викликали тривалий розлад
здоров"я.

Матір"ю ОСОБА_2  є ОСОБА_1

Згідно з рішенням Кегичівської селищної ради від 17.03. 1999 року їй
повністю підпорядковано Кегичівський дитячий садок №1 .

4.2  ст. 11 Закону України „Про
дошкільну освіту" передбачає,  що
дошкільний навчальний заклад створює безпечні та нешкідливі умови
розвитку,  виховання та навчання
дітей,  режим роботи,  умови для фізичного розвитку та зміцнення
здоров"я відповідно до санітарно-гігієнічних вимог та забезпечує їх
дотримання. 4.2  ст. 28 Закону України
„Про дошкільну освіту" також вказує,
що дитина має гарантоване державою право на безпечні та нешкідливі для
здоров"я умови утримання,
розвитку,  виховання і навчання.

З досліджених матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_2  23.05.2007 року
перебував в ясельній групі Кегичівського дошкільного закладу №1 і отримав
ушкодження здоров"я середньої тяжкості,
що вказує на невиконання працівниками дошкільного закладу своїх трудових
обов'язків та Закону України „Про дошкільну освіту". Незабезпечення
безпечних умов утримання ОСОБА_2  в
дошкільному закладі стало наслідком отримання ним тілесних ушкоджень,  чим порушено його права. Разом з тим суд не
вбачає в діях працівників Кегичівського дошкільного закладу №1 протиправної
поведінки щодо ОСОБА_2  та його матері
ОСОБА_1.

Суд вважає,  що в результаті
порушення права дитини на безпечні та нешкідливі для здоров"я умови
утримання в ясельній групі Кегичівського дошкільного закладу №1 ОСОБА_2  була завдана морааьна шкода. Суд прийшов до
такого висновку виходячи з того,  що
він   в зв"язку з ушкодженням
здоров"я терпів

фізичний біль
та страждання. В ході лікування
малолітньому ОСОБА_2 неодноразово проводилися рентгенівські
знімки, що також негативно впливало на його здоров"я.

Згідно з ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових
(службових) обов"язків.

Тому суд вважає, що відповідач повинен нести відповідальність перед
позивачем за заподіяну її малолітньому сину моральну шкоду,
враховуючи, що вона заподіяна під час виконання працівниками дошкільного
закладу своїх трудових (службових) обов'язків .

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди позивачу в інтересах її
малолітнього сина суд приймає до уваги всю глибину
моральних страждань, які довелось пережити дитині із-за отриманої травми, а також тривалість моральних переживань, які продовжувалися
тривалий час протягом усього лікування.

Разом з тим, при вирішенні питання про задоволення даного позову суд
приймає до уваги, що моральна шкода заподіяна неумисно.

Суд прийшов до висновку, що моральна шкода повинна бути відшкодована
безпосередньо малолітньому ОСОБА_2

Таким чином суд рахує, що позов про стягнення моральної шкоди слід
задовольнити в сумі сімсот гривень.

Виходячи з викладеного суд вважає, що позивачу слід відмовити в позові в
інтересах ОСОБА_2 .про відшкодування моральних збитків 19300 грн.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у
душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала
у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї
чи близьких родичів. Приймаючи до уваги, що судом не
встановлено протиправних дій щодо позивача та її сина ОСОБА_2 ., тому суд рахує вірним відмовити ОСОБА_1 в стягненні
моральної шкоди у зв"язку з пошкодженням здоров"я її
малолітнього сина 10000грн.

У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь
держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
Кегичівським районним судом Харківської області.

Керуючись ст.ст.
10,11,209,212,214-215, 218 ЦПК України, ст. 23,1167,1168,1172, ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах її малолітнього сина ОСОБА_2 про відшкодування
моральної шкоди у зв"язку з пошкодженням здоров"я її малолітнього
сина 20000грн. задовольнити частково.

Стягнути з Кегичівської селищної ради Кегичівського району Харківської
області на користь ОСОБА_1 в інтересах її малолітнього сина
ОСОБА_2 в відшкодування моральної шкоди у зв"язку з пошкодженням його
здоров"я сімсот гривень.

Стягнути з Кегичівської селищної ради Кегичівського району Харківської
області витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи Кегичівським районним судом Харківської області на користь
держави одну гривню 50 коп.

Відмовити ОСОБА_1 в стягненні моральної шкоди у зв"язку з пошкодженням
здоров"я її малолітнього сина 10000грн.

Відмовити ОСОБА_1 в стягненні моральної шкоди в інтересах її малолітнього сина ОСОБА_2 у зв"язку з пошкодженням його
здоров"я 19300 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження
І подання після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4
ст.295 ЦПК України

Рішення віддруковано в нарадчій кімнаті.