Справа
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

05
листопада 2007року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у
складі:

головуючого
судді:                                                                         Сторожука
С.М.

при
секретарі:                                                                                  Зражевській
С. А.

за
участю представника позивача.                                               ОСОБА_1

відповідача:                                                                                     ОСОБА_2

розглянув
у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом Комунального підприємстваІНФОРМАЦІЯ_1доОСОБА_2про стягнення
боргу за спожиту теплову енергію, суд -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне
підприємствоІНФОРМАЦІЯ_1звернулося до суду з позовною заявою доОСОБА_2в якій
просило суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту теплову енергію в
сумі 3685,24грн.

В
обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що Комунальне
підприємство ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до „Правил надання населенню послуг
опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення"
затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005року №630,
надає населенню АДРЕСА_1 а також підприємствам, установам і організаціям
теплову енергію для потреб опалення, в обсязі, передбаченому нормативно правовими
актами. Послуги по теплопостачанню були надані в будинок АДРЕСА_2Однак
відповідач оплату за спожиту теплову енергію, фактично КПІНФОРМАЦІЯ_1не
проводив. У результаті чого станом на 01.09.2007року утворилася заборгованість
за спожиту теплову енергію перед КПІНФОРМАЦІЯ_1у сумі 3685,24грн.

В
судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд
задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач
в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти задоволення позовних
вимог. Пояснивши, що заборгованість утворилась не тільки за із-за того, що він
не сплачував, однак і за те, що не сплачував попередній власник квартири.

Суд
заслухавши пояснення представника позивача, відповідача вивчивши матеріали
цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так,
судом по справі встановлено, що Комунальне підприємство ІНФОРМАЦІЯ_1,
відповідно до „Правил надання населенню послуг водо-, теплопостачання і
водовідведення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005року
№630, надає населенню АДРЕСА_1 а також підприємствам, установам і організаціям
теплову енергію для потреб опалення, в обсязі, передбаченому нормативно
правовими актами. Послуги по теплопостачанню були надані в будинок
АДРЕСА_2Однак відповідач оплату за спожиту теплову енергію, фактично
КПІНФОРМАЦІЯ_1не проводив. У результаті чого станом на 01.09.2007року,
утворилася заборгованість за спожиту теплову енергію перед КПІНФОРМАЦІЯ_1в сумі
3685,24грн.

Відповідно
до п.20 „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання
холодної  та  гарячої
води   і   водовідведення  та
типового   договору   про
надання   послуг  з

централізованого
опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення"
затверджених постановою Кабінету міністрів України №630 від 21.07.2005року,
плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів
обліку теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на
підставі платіжного документа.

Відповідно
до ст. 19 ч. 6 Закону України „Про теплопостачання", споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману
теплову енергію.

Відповідно
до ст.68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та
плату за комунальні послуги.

Відповідно
до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших
актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи
той факт, що відповідач прийняв на себе зобов'язання перед позивачем по сплаті
заборгованості за теплову енергію, яка утворилась в розмірі 1318грн, яку
повинен був сплатити ОСОБА_3, та ця обставина підтверджується нотаріально
посвідченою заявою від 11.04.2000року, а також те, що сума заборгованості
відповідачем не погашена в повному розмірі до теперішнього часу, суд вважає за
необхідне стягнути, з відповідача вказану суму на користь Комунального
підприємстваІНФОРМАЦІЯ_1та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення
сплачених позивачем при поданні позову до судових органів, та державне мито на
користь держави.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 68 ЖК України, ст. 526 ЦК України, ст. ст.
60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги Комунального підприємстваІНФОРМАЦІЯ_1доОСОБА_2про стягнення боргу за
спожиту теплову енергію задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з
ОСОБА_2

на
користь Комунального підприємстваІНФОРМАЦІЯ_1заборгованість за спожиту теплову
енергію в сумі 3685 (три тисячі шістсот вісімдесят п'ять ) гривень 24 копійок.

на
користь Комунального підприємстваІНФОРМАЦІЯ_1суму витрат на інформаційно
-технічне забезпечення в розмірі 30 гривень.

на користь
держави державне мито в розмірі 51 гривні.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.