Справа № 2-2185/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2007 року місто Лозова

Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Жмуд Н.М., за участю секретаря судових засідань - Клименко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області в місті Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади Лозівської міської ради; третьої особи: Лозівської державної нотаріальної контори; Лозівського бюро технічної інвентаризації "про визначення додаткового строку для прийняття спадщини",

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2007 року, позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Розділля, Первомайського району, Харківської області померла її мати ОСОБА_2, яка постійно мешкала за адресою: АДРЕСА_1. На час смерті, спадкодавець в шлюбі не перебувала. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яким вона розпорядилася за життя, залишивши на ім'я позивача заповіт, посвідчений 28 січня 1994 року секретарем виконкому Роздольскої сільської ради, Первомайського району Харківської області, за реєстровим номером 8. Позивач вказала, що вона спадщину фактично прийняла. Після похорон матері, вона заволоділа належними спадкодавцю правоустановчими документами на майно, а саме: Державним актом на право власності на земельну ділянку; ощадними книжками, а також технічним паспортом на будинок, будинковою книгою, але у встановлений шестимісячний термін, заяву про прийняття спадщини до Лозівської державної нотаріальної контори, не подала, бо була введена в оману секретарем виконкому Роздольскої сільської ради, Первомайського району. Позивач зазаначила, що вона є людиною похилого віку, хворіє на кардіосклероз та атеросклероз, цукровий діабет, тому їй важко виїздити за межі села і вона тільки в травні 2007 року, потрапила до Лозівської державної нотаріальної контори, де їй було запропоновано звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

На підставі викладеного, позивач прохає суд визначити для неї додатковий строк для прийняття спадщини у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою:АДРЕСА_2, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року матері -ОСОБА_2, терміном на один місяць.

У судовому засіданні позивач, підтримала позовні вимоги викладені в позовній заяві та пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с Розділля, Первомайського району, Харківської області померла її мати - ОСОБА_2, яка постійно мешкала за адресою: АДРЕСА_2. Мати на час смерті в шлюбі не перебувала. Після смерті матері залишилося спадкове майно, яким вона розпорядилася за життя, залишивши на ім'я позивача заповіт, посвідчений 28 січня 1994 року секретарем виконкому Роздоль-скої сільської ради, Первомайського району, за реєстровим номером 8. Позивач вказала, що вона спадщину фактично прийняла. Після похорон матері у неї залишилися такі документи як: Державним актом на право власності на земельну ділянку; ощадні книжки, а також технічний паспорт на будинок, будинкова книга, але у встановлений шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини до Лозівської державної нотаріальної контори вона не подала, бо мала поганий стан самопочуття, в зв»язку з чим, постійно хворіє., бо вона людина похилого віку, і має такі захворювання як кардіосклероз та атеросклероз, цукровий діабет, тому їй важко виїздити за межі села. В зв»язку з цим, тільки в травні 2007 року потрапила до Лозівської державної нотаріальної контори, але їй було запропоновано звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, тому вона звернулась до суду з даним позовом і прохала даний позов, задовольнити у повному обсязі бо вважає причиною пропуску строку звернення до нотаріальної контори з заявою на прийняття спадщини-поважною.

У судовому засіданні інтереси відповідача - Територіальної громади Лозівської міської ради Харківської області, представляла ОСОБА_3 на підставі довіреності від 20 квітня 2007 року, що не суперечить положенням законодавства України, оскільки, відповідно до ч.1 ст.38 ЦПК України - сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження, крім справ про усиновлення, можуть брати участь у цивільній справі особисто або через свого представника. Частиною 3 даної статті встановлено, що юридичних осіб представляють їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники.

Згідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.

Представник відповідача ОСОБА_4вказала, що знаходить позов таким, що підлягає задоволенню.

Третя особа Лозівська державна нотаріальна контора Харківської області у судове засідання не забезпечила явку свого представника, про день, час та місце розгляду справи, повідомлені своєчасно та належним чином . Однак, від третьої особи надійшло письмове повідомлення про слухання справи за відсутності їх представника і проти задоволення позовних вимог вони не заперечують.

За ініціативи суду, було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог не предмет спору - Лозівське бюро технічної інвентаризації, оскільки рішення по справі може вплинути на їх права та обов»язки. Так відповідно до положення ст.35 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть бути залучені до участі в справі також за клопотанням сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, або з ініціативи суду.

У судовому засіданні інтереси третьої особи Лозівського бюро технічної інвентаризації за довіреністю представляла ОСОБА_5, яка вказала, що з огляду на матеріали справи, досліджені у судовому засіданні, знаходить позов позивача таким, що підлягає задоволенню, оскільки дійсно, за адресою: АДРЕСА_1, розташований одноповерховий житловий будинок який складається з двох ізольованих квартир. . Позивачем було приватизовано земельну ділянку під своєю квартирою, про що свідчить поданий нею державний акт на право приватної власності на землю. Позивач, коли зверталася до Ло-

3

зівського БТІ за оформлення технічної документації на дане домоволодіння, то до інвентарної справи, додала Акт введення будинку в експлуатацію.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини:

Згідно ксерокопії паспорту (а.с.№14) вбачається, що позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, тоді як фактично проживає за адресою:АДРЕСА_2, про що надала свою заяву (а.с.№41).

Позивач вказала, що вона є спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 оскільки є її донькою .

Дійсно, в матеріалах справи наявна ксерокопія свідоцтва про народження ( а.с.№ 8) на ОСОБА_1, з якого вбачається, що в графі мати: вказана ОСОБА_2.

Позивач вказала, що прізвище "ОСОБА_1" вона змінила на "ОСОБА_1", в зв»язку з реєстрацією шлюбу з громадянином ОСОБА_7

Викладене позивачем підтверджується ксерокопією свідоцтва про реєстрацію шлюбу (а.с.№9), з якого судом встановлено, що 27 жовтня 1962 року, між громадянином ОСОБА_7 та ОСОБА_1, зареєстровано шлюб, на підставі чого, подружжю присвоєно спільне прізвище - ОСОБА_1.

З наведеного, в судовому засіданні судом встановлено, що дійсно позивач є спадкоємицею за заповітом після смерті матері, оскільки ОСОБА_2 - спадкодавець, за життя розпорядилася належним їй майном та майновими правами склавши 28 січня 1994 року заповіт, зазначивши що свою частку в приватизованій квартирі, що розташована в АДРЕСА_5 вона заповідає ОСОБА_8, а все останнє майно - залишає ОСОБА_1. Заповіт, посвідчений 28 січня 1994 року, секретарем виконкому Роздольскої сільської ради, Первомайського району, Харківської області, за реєстровим номером - 8. (а.с.№ 7).

У своєму позові, позивач посилається на таке спадкове майно яке належало спадкодавцю як житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_3.

Так, судом було встановлено, з огляду на ксерокопію технічного паспорту на житловий будинокАДРЕСА_3(а.с.№ 28-32), що власником 1/2 частини будинку, дійсно зазначено ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.№ 4), вбачається, що ОСОБА_2, мати позивача, померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Виходячи з викладеного, судом встановлено, що зв»язку зі смертю спадкодавця, позивач дійсно має право на прийняття спадщини, оскільки згідно до положення частини 1 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається в наслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Необхідно зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач вказала, що вона має намір прийняти спадщину, яка залишилася після смерті спадкодавця її матерію, тому і звернулася до суду з даним позовом.

Згідно до положення статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

4

Згідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Матеріалами справи встановлено, що дійсно, позивач у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, не звернулась до Лозівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з тим, вона людина похилого віку, оскільки народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року, хворіє на кардіосклероз та атеросклероз, цукровий діабет, що підтвердила медичними довідками .

Дійсно, в матеріалах справи, наявна виписка з медичної карти амбулаторного хворого (а.с. №23-24), з якої вбачається, що позивач 20 по 27 жовтня 2006 року, з 28 лютого по 20 березня 2007 року, з 03 по 6 липня 2007 року, з 01 по 18 серпня 2007 року знаходилася на лікуванні.

З огляду на матеріали справи та пояснень самого позивача, судом у судовому засіданні, встановлено, що позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для звернення до державної нотаріальної контори із заявою на прийняття спадщини.

Позивач вказала, що вважає причину пропуску строку поважною тому і прохає суд призначити їй строк достатній для подання заяви до нотаріальної контори на прийняття спадщини у один календарний місяць.

Згідно до частини 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Виходячи з досліджених матеріалів справи, суд знаходить позов таким що підлягає задоволенню та визнає причину пропуску строку звернення позивачем до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини - поважною та вважає можливим визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини один календарний місяць.

Згідно до п.6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму 07 гривень 50 копійок, про що надано квитанцію ( а.с.№ 2), та судовий збір на суму в 08 гривень 50 копійок, що підтверджується квитанцією (а.с.№ 1).

Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичний осіб, поданих відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи з викладеного, враховуючи, що позивачем не заявлено в своїй позовній заяві про стягнення судових витрат, в процесі розгляду справу, останньою не було уточнено свої позовні вимоги, то суд під час ухвалення рішення по даній цивільній справі, ухвалює його, в межах заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, ч.1 ст. 11, 15, 35, 44, 57, 60, 79, 88, 174, 208-210, 212, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, ч.1 1220, 1221, 1222, 1223, 1228, 1233, 1234, 1235, ч.1 та ч.3 ст. 1268, 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України, суд, -

5

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади Лозівської міської ради; третьої особи: Лозівської державної нотаріальної контори; Лозівського бюро технічної інвентаризації "про визначення додаткового строку для прийняття спадщини" - задовольнити.

Встановити ОСОБА_1 додатковий строк, достатній для подання нею до Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області заяви про прийняття спадкового майна - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_4 - в 1 (один) календарний місяць, яке залишилася після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.