Справа №22ц-3856/2007 р.
Головуючий в суді 1 інстанції Коцюрби
Доповідач в суді 2 інстанції Даценко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2007 року
колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської
області в складі:

головуючого
судді Приходька К.П.,

суддів Даценко
Л.М. ,  Олійника В.І.,  при секретарі Зозулі Н.С. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на ухвалу
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 жовтня 2007 року у
справі за заявою відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського
районного управління юстиції Київської області про роз'яснення рішення
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2006
року у справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1,
третя особа Хотянівська сільська рада про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою,  -

встановила:

У липні
2006 р. ОСОБА_2. звернулася в суд із зазначеною позовною заявою,  в якій просила зобов"язати
ОСОБА_1усунути перешкоди в здійсненні нею права власності на земельну ділянку
площею 1216 кв. м„ що розташована по АДРЕСА_1,
шляхом зобов'язання демонтувати встановлену ОСОБА_1огорожу на належному
позивачці фундаменті,  не чинити їй
перешкод у встановленні кам'яного паркану на належному їй фундаменті та знести
за рахунок ОСОБА_1самочинно побудовані нею господарські споруди (лазню та
сарай).

Рішенням
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2006 р.
позов задоволено,  усунено ОСОБА_2.
перешкоди в користуванні зазначеною земельною ділянкою,  зобов'язано ОСОБА_1не чинити ОСОБА_2.
перешкод в користуванні зазначеною земельною ділянкою шляхом перенесення
господарського приміщення та лазні в глиб садиби ОСОБА_1згідно будівельних
норм,  зобов'язано ОСОБА_1не чинити
ОСОБА_2. перешкод у встановленні кам'яного паркану на належному останній
фундаменті по межі земельної ділянки.

У
вересні 2007 р. головний державний виконавець відділу Державної виконавчої
служби Києво-Святошинського РУЮ подав в суд

2

заяву,  в якій просив роз"яснити зазначене
рішення суду,  не змінюючи при цьому його
змісту,  в рамках наступних запитів: у
чому полягає перенесення господарського приміщення та лазі в глиб садиби
ОСОБА_1згідно будівельних норм,  та чи
можливо вважати термін „перенесення" - як проведення демонтажних робіт та
монтажно-будівельних робіт,  якщо при
цьому не буде відновлено попереднього стану будівель.

Ухвалою
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 жовтня 2007 р.
заяву задоволено,  роз'яснено рішення
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2006 р. в даній
справі,  зазначивши,  що перешкоди,
які чиняться позивачці ОСОБА_2. відповідачкою ОСОБА_1повинні бути
усунені шляхом часткового знесення самочинно побудованих господарського блоку
та лазні,  які частково знаходяться на
земельній ділянці ОСОБА_2. на відстані не менше одного метра від межі земельних
ділянокАДРЕСА_1

Не
погоджуючись з вказаною ухвалою суду,
ОСОБА_1подала апеляційну скаргу,
в якій просить її скасувати,  як
незаконну,  посилаючись на те,  що суд всупереч вимогам  ст.
221 ЦПК України оскаржуваною ухвалою фактично змінив зміст свого
рішення,  вказавши,  що перенесення споруд замінюється на часткове
їх знесення.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи
заяву про роз'яснення рішення,  суд
всупереч вимогам  ст.   ст.
214-215 ЦПК України в мотивувальній частині ухвали не зазначив чи мали
місце обставини,  якими обґрунтовувалися
вимоги,  також не зазначив мотивів,  з яких вважав встановленою наявність
фактів,  якими обґрунтовувалися вимоги
про роз'яснення рішення суду.

Згідно
ч. 1  ст.
221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб,  які брали участь у справі,  або для державного виконавця,  суд за їхньою заявою постановляє ухвалу,  в якій роз'яснює своє рішення,  не змінюючи при цьому його змісту.

Встановлено,  що рішенням Києво-Святошинського районного
суду Київської області від 28 листопада 2006 р. зобов'язано ОСОБА_1не чинити
ОСОБА_2. перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення
господарського приміщення та лазні в глиб садиби ОСОБА_1згідно будівельних
норм,  також зобов'язано ОСОБА_1не чинити
ОСОБА_2. перешкод у встановленні кам'яного паркану на належному останній
фундаменті по межі земельної ділянки.

Як
вбачається з матеріалів справи,  в заяві
про роз'яснення рішення йдеться мова про роз'яснення зазначеного рішення в
рамках наступних запитів;,  у чому
полягає перенесення господарського приміщення та лазні в глиб садиби ОСОБА_1згідно
будівельних норм,  та чи можливо вважати
термін „перенесення" - як проведення демонтажних робіт та

3

монтажно-будівельних
робіт,   якщо  при
цьому  не  буде
відновлено попереднього стану будівель,
(а. с.  115-116)

Встановлено,  що ухвалою Києво-Святошинського районного
суду Київської області від 19 жовтня 2007 р. роз'яснено рішення
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2006 р.
в даній справі,  зазначивши,  що перешкоди,
які чиняться ОСОБА_2. ОСОБА_1повинні бути усунені шляхом часткового
знесення самочинно побудованих господарського блоку та лазні,  які частково знаходяться на земельній ділянці
ОСОБА_2. на відстані не менше одного метра від межі земельних ділянокАДРЕСА_1

Таким
чином,  колегія суддів вважає,  що заява про роз'яснення рішення суду по суті
не вирішена,  оскільки суд,  зазначаючи в ухвалі,  що перешкоди повинні бути усунені шляхом
часткового знесення самочинно побудованих господарського блоку та лазні,  при цьому фактично змінив зміст резолютивної
частини рішення суду від 28.11.2006 року всупереч вимогам  ст.
221 ЦПК України,  в якій
зобов'язано ОСОБА_1не чинити ОСОБА_2. перешкод в користуванні земельною
ділянкою шляхом перенесення господарського приміщення та лазні в глиб садиби
ОСОБА_1згідно будівельних норм.

За таких
обставин колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає задоволенню,  ухвала суду від 19 жовтня 2007 р. -
скасуванню,  а справа - направленню до
суду першої інстанції з передачею питання на новий розгляд відповідно до вимог
п.3  ст.
312 ЦПК України.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
312,  313-315,  317,
319 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Ухвалу
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 жовтня 2007 року
скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і

відповідно до вимог п. 2 ч. 1
ст.  324 ЦПК України не підлягає

оскарженню в касаційному порядку,
оскільки не перешкоджає

подальшому
провадженню у справі.