РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12
грудня 2007 р. Жовтневий районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого          судді Кононенко З.О.

при
секретарі                   Юрченковій
Ю.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куп"янської міської
лікарні про стягнення невиплаченої суми за відрядження, суд -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до
Куп"янської міської лікарні та просить постановити рішення,  згідно якого стягнути з відповідача на її
користь суму 725 грн за знаходження у відрядженні та середній заробіток за
затримку у виплати цих коштів з дня звільнення по день фактичного з нею
розрахунку в сумі 6660 грн.. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує наступним.

ОСОБА_1  знаходилась з відповідачем в трудових
правовідносинах та з 8.02.1991 р. р. працювала медичною сестрою. За наказом
головного лікаря Куп"янської міської лікарні № 49 від 31.03.2006 р. була
відряджена до м. Харкова на курси вдосконалення медсестер на період з 5.04.2006
по 3.05.2006,  згідно цього ж наказу
кошти на відрядження,  за згодою
працівника,  не виплачувалися,  у зв"язку із відсутністю бюджетних
коштів. Після виконання відрядження,
посвідчення про відрядження з відповідними відмітками позивачем було
здано до бухгалтерії відповідача,  але
кошти оплачені не були.

8.09.2006 р.
позивач була звільнена з займаної посади за власним бажання по  ст.  38
КЗпП В день звільнення позивач отримала трудову книжку,  але відшкодування сум за відрядження так і не
отримала.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1  підтримала
свої позовні вимоги та надала пояснення відповідно з наведеним вище, .
Представник відповідача в судове засідання не з"явився про день слухання
справи повідомлений,  в поданій суду
заяви просить слухати справи за його відсутньості,  позов визнає частково в сумі 725 грн коштів
за відрядження,  в іншій частині позов не
визнає.

Суд,  вислухавши пояснення сторін,  свідків,
вивчивши матеріали справи вважає,
що  позов підлягає задоволенню
частково виходячи з наступного.

Так,  в судовому засіданні встановлено,  що позивач знаходилась з відповідачем в
трудових правовідносинах та з 8.02.1991 р. р. працювала медичною сестрою. За
наказом головного лікаря Куп"янської міської лікарні № 49 від 31.03.2006
р. була відряджена до м. Харкова на курси вдосконалення медсестер на період з
5.04.2006 по 3.05.2006,  згідно цього ж
наказу кошти на відрядження,  за згодою
працівника,  не виплачувалися,  у зв"язку із відсутністю бюджетних
коштів. Після виконання відрядження посвідчення про відрядження з відповідними
відмітками позивачем було здано до бухгалтерії відповідача,  але кошти оплачені не були.

8.09.2006 р.
позивач була звільнена з займаної посади за власним бажання по  ст.  38
КЗпП В день звільнення позивач отримала трудову книжку,  але відшкодування сум за відрядження так і не
отримала

Відповідно
до  ст.
116 КЗ пп. України
при звільненні працівника виплати всіх сум,
що належать йому від підприємства,
установи організації,  провадиться
в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював,  то зазначені суми мають бути виплачені не
пізніше наступного дня після пред"явлення звільненим працівником вимоги
про розрахунок.

В разі спору про розмір
сум,  належних працівникові при
звільненні,  власник,  або уповноважений ним орган в усякому випадку
повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно
до  ст.
117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним
органу належних звільненому працівникові сум у строки,  зазначені в статті 116 цього Кодексу,  при відсутності спору про їх розмір
підприємство,  установа,  організація повинні виплатити працівникові
його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності
спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або
уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в
тому разі,  коли спір вирішено на користь
працівника.

В разі,  якщо звільнений працівник до одержання
остаточного розрахунку стане на іншу роботу,
розмір зазначений в частині першій цієї статті компенсації зменшується
на суму заробітної плати,  одержаної за
новим місцем роботи.

Виходячи з
наведеного,  суд вважає,  що позов в частині стягнення з відповідача
коштів за знаходження позивача у відрядженні за період з 5 квітня по 3 травня
2006 року в сумі 725 грн. (із розрахунку 25 грн. за добу) обгрунтовані та
підлягають задоволенню.

Разом з
тим.  суд вважає,  що позов в частині стягнення з відповідача
середньго заробітку за затримку виплати зазначених вище коштів в суммі 6660 грн.
задоволенню не підлягає,  оскільки судом
не встановлено вини відповідача в невиплаті коштів за відрядження,  з огляду на те,  що виплата не проведена у зв"язку із
відсутністю коштів у бюджетної установи.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст. 5, 11,
60,  209,  210,
212,  213,  214,
215 ЦПК України  ст.  115,
116, 117 КЗпП України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути з
Куп"янської міської лікарні на користь ОСОБА_1 кошти за відрядження за
період з 5.04.2006 по 3.05.2006 в сумі 725 грн.

В іншій частині
позову відмовити.

Заява про
апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його
проголошення,  апеляційна скарга протягом
20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного суду
Харківської області через Жовтневий райсуд
м.  Харкова.

Суддя       З.Кононенко