Справа № 2-7673/ 07р.
03.12.2007 рік      Московський
районний суд міста Харкова в складі:
головуючого судді     Омельченко Н.І.
при секретарі  Малихіній Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до КВЖРЕП Дзержинського району м. Харкова - про стягнення
середнього заробітку за затримку розрахунку при звільнені та моральної шкоди, -
17.07.2007 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача
розрахунку,  кий належало їй до
виплати при звільнені на 31.03.2007 p.,  середній заробіток за
затримки остаточного розрахунку при звільнені та моральної шкоди в розмірі
2000 грн.   ( а.с. 1-2
Ухвалою суду від 07.08.2007 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без
13.08.2007 року позивачка,  після
усунення недолік раніше поданої заяви,
подала суду позовну заяву про стягнення з відповідача середнього
заробітку за затримку розрахунку при звільнені в розмірі 1827 грн.,  а також моральної шкоди в розмірі 1 000
грн.,  посилаючись на те,  що вона працювала у відповідача з 1995 року
на посаді оператора ОДС.  На підставі
наказу № 64-К від 31.01.2007 року була звільнена за переводом до КСП
«Харківміськліфт» відповідно до п.5  ст.
36 КЗпП України. Наказом № 49-К від 01.04.2007 року вона була прийнята на
посаду оператора ОДС КСП «Харківміськліфт». При переведенні її на іншу роботу
до КСП «Харківміськліфт»,  відповідачем
було порушене її право на працю,  яке
виразилось в тому,  що відповідач не
провів з нею повного розрахунку в день звільнення. Лише після неодноразових
скарг до органів прокуратури і суду,
відповідач 31.07.2007 року виплатив їй заробітну плату та компенсацію за
невикористану відпустку,  але не в
повному обсягу,  оскільки не виплатив їй
середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені. Вважає,  що відповідач має сплатити їй суму,  що складає 1817 грн. з розрахунку 23 грн. на
день,  на підставі розрахункового листа
де зазначено розмір її заробітної плати яка складає 505 грн.87 коп.3а 79 днів.
Крім того,  внаслідок не проведення
повного розрахунку вчасно вона дуже страждала матеріально та морально.
Починаючи з квітня 2007 року зверталася до багатьох інстанцій з проханням
надати допомогу у вирішенні її питання стосовно порушення права на працю і як
наслідок втратила багато часу,  коштів та
перенесла досить багато переживань. Внаслідок несвоєчасного розрахунку була
позбавлена змоги вчасно вносити плату за спожиті житлово-комунальні послуги.
(а.с.  15-16) В судовому засіданні
позивачка підтримала свої вимоги та дала пояснення відповідно викладених нею у
позовній заяві,  уточнивши,  що звільнена була відповідачем не 31.01.2007
року як помилково вказано в трудовій книжці,
а 31.03.2007 р. за переводом до КСП «Харківміськліфт» і без перерви
01.04.2007 року вона була прийнята на посаду оператора ОДС КСП
«Харківміськліфт»,  відповідач
розрахувався з нею 30.07.2007 р. і боргу у відповідача перед нею по заробітній
платі немає. Заробітна плата за новим місцем роботи у неї вища ніж у
відповідача. Вважає що відповідач повинен виплатити їй середній заробіток з
часу звільнення з 31.03.2007 р. по день фактичного розрахунку,  тобто по 30.07.2007 рік,  сума вказана в позовній заяві 1827 грн. це не
компенсація,  а сума середнього заробітку
з часу звільнення по день фактичного розрахунку.
Відповідач в судове засідання не з'явилась,
про день,  час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
однак не повідомив про причини неявки до суду,  що дає суду підстави розглядати справу у його
За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,  що відповідає положенням  ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи,  суд
вважає,  що позов задоволенню не підлягає
з наступних підстав.
Згідно до вимог ч. 1  ст.  117 КЗпП України в разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у
строки,  зазначені у  ст.
116 КЗпП України ,  при
відсутності спору про їх розмір підприємство,
установа,  організація повинні
виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день
фактичного розрахунку.
У судовому засіданні встановлено,  що
позивач працювала у відповідача на посаді оператора ОДС і була звільнена з
роботи за переводом на підставі п.5
ст.  36 КЗпП України до КСП
«Харківміськліфт» згідно наказу № 64-к від 31.03.2007 року.( Дата звільнення в
трудовій книжці "31.01.2007 р." виправлена на правильну дату
звільнення 31.03.2007 рік)
(а.с.  5, 17, 38-39    )
Згідно довідки відповідача від 31.07.2007 року,
заробітна плата та компенсація за невикористану відпустку була виплачена
позивачці 30.07.2007 року (а.с.  18,  19).
. Судом також
встановлено,  що позивачка наказом № 49-к
від 01.04.2007 року була прийнята на роботу на посаду оператора ОДС КСП
«Харківміськліфт» за переводом з КВЖРЕП Дзержинського району,  де працює по цей час (а.с.  4,  5,
пояснила у судовому засіданні позивач,
останнім робочим днем було 31 березня 2007 року,  звільнилася вона згідно наказу 31.03.2007
року,  першим робочим днем за новим
місцем роботи було 01.04.2007 року.
116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум,  що належать йому від підприємства,  установи,
організації,  провадиться в день
звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював,  то зазначені суми мають бути виплачені не
пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про
З'ясовано,  що заробітна плата та компенсація за
невикористану відпустку,  тобто
остаточний розрахунок,  був виплачений
позивачці відповідачем лише 30.07.2007 року (а.с.  18,
19) в порушення  ст.  116 КЗпП України,  проте суд вважає вимоги позивачки про
стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки по день
фактичного розрахунку задоволенню не підлягають на підставі ч.3  ст. 117 КЗпП України за відсутністю збитку
117 КЗпП України,  в разі,  якщо звільнений працівник до одержання
остаточного розрахунку стане на іншу роботу,
розмір зазначеної в частині першій цієї статті компенсації зменшується
на суму заробітної плати за новим місцем роботи.
до довідки про доходи позивачки виданої 21.11.2007 року відповідачем,  заробітна плата ОСОБА_1 на посаді оператора
ОДС ЖЄУ КВЖРЕП Дзержинського району м. Харкова складала у 2007 році: січень
561.05 грн.,  лютий 514, 08 грн. і
березень 669, 54 грн. ( а.с.  37 )
до довідки про доходи позивачки за новим місцем роботи від 15.11.2007
року,  заробітна плата ОСОБА_1 на посаді оператора
ОДС КСП «Харківгорліфт» складає за 2007 рік: травень 751, 97 грн.,  червень 770, 11 грн.,  липень 776, 10 грн.,  серпень 761.38 грн. ( а.с.  36    )
чином,  на підставі вище вказаних довідок
про доходи,  судом встановлено,  що заробітна плата позивачки за новим місцем
роботи вище ніж була у відповідача і вона почала її отримувати на новій посаді
до одержання остаточного розрахунку,  а
тому збитків у вигляді заробітної плати не понесла.
ч.3  ст. 117 КЗпП України випливає,  що при відсутності збитку для працівника у
вигляді заробітної плати,  не одержаної
за період затримки розрахунку,
підприємство не може нести відповідальності перед працівником.  Для відшкодування заробітної плати за період
затримки розрахунку досить,  щоб
працівник за цей період не мав заробітку.
задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд вважає за можливе
відмовити,  оскільки позивачка не понесла
збитки у вигляді заробітної плати, а також з тих підстав,  що позивачем не надано доказів,  які б підтверджували факт заподіяння їй
моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру,  за яких обставин чи яким діями
(бездіяльністю) вони заподіяні.
ч.3  ст. 117,  237-1 КЗпП України,   ст. хт. 10, 11, 60,  88,
212-215, 224-226 ЦПК України,  суд
В задоволені позову ОСОБА_1 до КВЖРЕП
Дзержинського району м. Харкова - про стягнення середнього заробітку за
затримку розрахунку при звільненні та моральної шкоди - відмовити.
Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копій до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення
може бути переглянуто судом що його ухвалив,
за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів
з дня отримання його копії.