Справа №2-1627/2007 p.
26 листопада 2007 року                                                                                  м.
Крюківський районний суд м.  Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді Сьорі СІ.,  при
секретарі Бокатюк Ю.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Кременчуці цивільну справу за позовом
фізичної особи ОСОБА_1 до органу місцевого самоврядування -виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради,  фізичної
особи ОСОБА_2 про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності; за
участю третіх осіб: КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної
інвентаризації»,  Першої Кременчуцької
державної нотаріальної контори,
Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради ,  КГЖЕП
ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом відповідно до якого просила суд
ухвалити рішення яким визнати частково недійсним свідоцтво про право власності
на житло - квартиру АДРЕСА_1 в частині приватизації квартири на ОСОБА_2.
Свої вимоги мотивувала тим,  що відповідно свідоцтва про право власності
на житло від 28.04.1993 р. квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної
сумісної власності ОСОБА_3,  ОСОБА_1. та
ОСОБА_2.  Однак ОСОБА_2  ніколи в даній квартирі не проживав,  членом їх сім»ї не являється і яким чином він
став учасником приватизації оспорюваної квартири їй не відомо. Згідно довідки з
КГЖЕП «Придніпровське» з січня 1991 р. ніяких даних щодо його прописки немає і
на протязі 1993-2000 р. оплата комунальних послуг нараховувалась лише на двох
осіб - на неї та ОСОБА_3. Для перевірки факту приватизації квартири на
ОСОБА_2.  вона зверталася до КП «КМБТІ» і
їй було повідомлено ,  що відповідно їх
даних відповідач прописаний з 1991 р. і включений в коло осіб-повнолітніх
В судовому засіданні ОСОБА_1. та її представник ОСОБА_4.
свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просили суд ухвалити рішення
яким визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на житло -
квартиру АДРЕСА_1,  виданого Управлінням
житлово-комунального господарства адміністрації Кременчуцької міськради від 28
квітня 1993 року на підставі розпорядження № 630/2 від 23 квітня 1993 року в
частині приватизації квартири на ОСОБА_2.
в судове засідання не з»явився з невідомих суду причин,  хоча належним чином був повідомлений.
Відповідач - Виконавчий комітет Кременчуцької міської
ради та третя особа - КГЖЕП «Придніпровське» своїх представників до суду не
направили з невідомих суду причин,  хоча
належним чином повідомлялися.
Треті особи - КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної
інвентаризації»,  Перша Кременчуцька
державна нотаріальна контора своїх представників до суду не направили,  надали заяви в яких з позовними вимогами погодилися,  просили справу слухати без їх участі.
Представник третьої особи - Управління
житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської
ради в судовому засіданні вимоги ОСОБА_1. вважає обргунтованими та не заперечує
проти їх задоволення.
Суд,  вислухавши
думку сторін,  які не заперечували проти
ухвалення заочного рішення,  дослідивши
матеріали справи,  вважає за можливе
розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відсутність
які з»явилися,  вивчивши та
проаналізувавши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено,  що ОСОБА_3. та ОСОБА_1. перебували в
зареєстрованому шлюбі,  що
підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1
ІНФОРМАЦІЯ_1р. ОСОБА_3.
помер,  що підтверджується відповідним
Згідно свідоцтва про право власності на житло,  виданого Управлінням житлово-комунального
господарства адміністрації Кременчуцької міської ради народних    депутатів
28.04.1993 р. на підставі
розпорядження від 23.04.1993 p.   №   603/2
квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності
ОСОБА_3.,  ОСОБА_1. та ОСОБА_2.
Вищезазначене розпорядження було видано на підставі таких
документів: заяви від 12.03.1993 p.,  де наймачем квартири зазначений
ОСОБА_3.,  повнолітні члени сім»ї -
ОСОБА_1. та ОСОБА_2  і стоять підписи
вказаних осіб,  довідки ГЖЕД № 4,  згідно якої ОСОБА_2  вказаний як піднаймач квартири,  оскільки 20.02.1991 р. прописаний до спірної
квартири. Крім того,  відповідно іншої
документації на підставі якої виносилося рішення про приватизацію кількість
мешканців у квартирі зазначено - 3 особи.
Відповідач по справі ОСОБА_2  також зазначений як співвласник у технічному
паспорті від 16.03.1993 р. надану квартиру.
Всупереч цьому відповідно довідок КГЖЕП «Придніпровське»
№ 928 від 20.08.2007 p.,  № 241 від 03.09.2007 р. та№ 1420 від 30.07.2007 р. даних
прописки ОСОБА_2.  за адресою АДРЕСА_1 за
період з січня 1991 р. по теперешій час не має і на протязі 1993-2000 р. оплата
комунальних послуг нараховувалась тільки на двох осіб.
Свідки ОСОБА_5. та ОСОБА_6  в судовому засіданні пояснили що сім»ю
ОСОБА_1 знають давно,  у спірній квартирі
вони проживають з 1976 року,  а ОСОБА_2.  вони ніколи не бачили,  в квартирі він не проживав і про нього їм
Аналізуючи зібрані докази по справі суд встановив
невідповідність даних зазначених у приватизаційних документах та
документів,  які були надані КГЖЕП
«Придніпровське» щодо кількості прописаних та проживаючих у спірній квартирі
Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992
р. визначає,  що передача квартир у
власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів за
письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім»ї,
які постійно мешкають в даній квартирі з обов»язковим визначенням уповноваженого
власника квартири,  тобто включення у
приватизацію осіб проводиться виключно за погодження із повнолітніми членами
ст.  З Сімейного Кодексу України
сім»ю складають особи,  які спільно
проживають,  пов»язані спільним побутом,  мають взаємні права та обов»язки.
З пояснень позивача ОСОБА_1. вбачається,  що їй невідомо з яких підстав ОСОБА_2  був включений у приватизацію квартири,  оскільки про нього їй нічого не відомо і
згоду на включення його у приватизацію вона не давала. Чи було відомо про даний
факт квартиронаймачу ОСОБА_3. встановити не представляється можливим в зв»язку
зі   смертю останнього.
Таким чином,  суд
приходить до висновку,  що в судовому
засіданні знайшли підтвердження факти,
що ОСОБА_2  не являвся членом
сім»ї позивачки,  ніколи в квартирі
АДРЕСА_1 не проживав.
якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом,  але одна із сторін або заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом,  такий
правочин може бути визнаний судом недійсним.
ст.  217 ЦК України визначає,  що недійсність окремої частини правочину    не має
наслідком недійсності інших його частин і правочину вцілому.
судом встановлено,  що ОСОБА_2  не являється членом сім»ї ОСОБА_1,  ніколи не проживав у спірній квартирі та не
був в ній прописаний і тому у нього не виникло право включення його у
приватизацію квартири суд приходить до висновку,  що вимоги ОСОБА_1. щодо визнання частково
недійсним свідоцтва про право власності на житло обгрунтовані і підлягають
10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,   ст.
України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 р. суд-
Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради,  ОСОБА_2 про визнання
частково недійсним свідоцтва про право власності задовольнити.
Визнати частково недійсним свідоцтво про право власності
на житло - квартиру АДРЕСА_1  виданого
Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації Кременчуцької
міськради від 28 квітня 1993 року на підставі розпорядження №630/2 від 23
квітня 1993 року в частині приватизації квартири на ОСОБА_2.
Заочне рішення може бути переглянуто судом,  що його ухвалив,  за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
рішення суду може бути подана апеляція в Полтавській апеляційний суд протягом
20 діб з дня подачі в 10-денний термін заяви про апеляційне оскарження.