Справа № 2-7857/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24
жовтня 2007 року      Приморський
районний суд м. Одеси в складі:

головуючого
- судді  Чернявської Л.М.,

при
секретарі  Лещенко О.Д.,

розглянув
у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Одеської міської ради про визнання права
власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
звернулись до суду з позовом до про визнання права власності на допоміжне
приміщення горища. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи, що вони є
співвласниками квартири АДРЕСА_1. Після заселення у 1999 році їх сім'я була
змушена відремонтувати стелю, бо зважаючи на те, що будинок старий, то стеля в
ньому протікала і під час кожного дощу вода потрапляла до квартири. Після
проведення ремонту стелі та приміщення горища їх сім'я по сьогоднішній день
відкрито користується приміщенням вищевказаного горища відповідно до своїх
потреб, проводячи поточний ремонт стелі та приміщення горища. З 1999 року та й
по теперішній час ніхто з мешканців будинку не мав й не має заперечень стосовно
використання їх родиною приміщення горища до своїх потреб, скоріше навпаки
задоволені тим, що не мають проблем з ремонтом стелі, оскільки цим займається
їх родина.

В
судовому засіданні позивачі збільшили позовні вимоги та просили визнати за
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право спільної дольової власності на допоміжне
приміщення (горище), площею 69, 7 кв.м., що розташовано над квартирою АДРЕСА_1.

Представник
відповідача позов не визнав та пояснив, що передбачених законом підстав для
його задоволення немає.

Вислухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги
обгрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами
справи встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від
05.08.1999 p.,
виданого управління житлово-комунального господарства міського виконавчого
комітету Одеської міської Ради народних депутатів та зареєстрованого Одеським
міжміським бюро технічної інвентаризації в книзі 591- стор. 129-кн.352 пр. 12
серпня 1999 року квартира АДРЕСА_1 в рівних частках належить ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3.

Над
приміщенням вищевказаної квартири розташоване допоміжне приміщення горща,
загальною площею 69, 7 кв.м., яке фактично використовується тільки позивачами.

Згідно з
Рішенням Конституційного суду України № 1-2/2004 від 02.03.2004 р. у справі за
конституційним зверненням ОСОБА_4 та інших громадян про офіційне тлумачення
положень пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного
житлового фонду" та за конституційним поданням 60 народних депутатів
України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про
права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків)
співвласники багатоквартирного будинку є співвласниками його допоміжних
приміщень (горища, підвалу та ін.). П. І.І. резолютивної частини даного рішення
проголошує, що „допоміжні приміщення (підвали, сараї, комори, горища, колясочні
тощо) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією
(набуття права власності) ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних
будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує
здійснення будь-яких додаткових дій.

Згідно
із п.1.2. вказаного рішення власник (власники) неприватизованих квартир
багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень
нарівні з власниками приватизованих квартир.

Відповідно
до п. 2 ст. 382 ЦК України
власникам квартир у дво - або багатоквартирному житловому будинку належать на
праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні
конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також
споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників нежилих приміщень, які розташовані у житловому
будинку.

Відповідно
до Рішення Конституційного суду України № 1-2/2004 від 02.03.2004 р. момент
виникнення права власності на квартиру є й моментом виникнення права спільної
власності на допоміжні приміщення.

Підтвердженням
вищевикладеного є вимоги ст. 328 ЦК
України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше
прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не
встановлена судом.

Відповідно
до ч.2 ст.369 ГК України розпорядження майном, що знаходиться в загальній
спільній власності здійснюється за згодою власників.

Відповідно
до ч. 2 ст. 48 Закону України "Про власність" власник може вимагати
усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не були
пов'язані із порушенням права володіння.

Відповідно
до ст. 10 ч. 2 Закону України від 10.06.1992 року "Про приватизацію
державного житлового фонду" власники квартир багатоквартирних будинків є
співвласниками допоміжних приміщень будинків. Допоміжні приміщення (комори,
сараї, ін.) передаються у власність квартиронаймачів безкоштовно й окремо приватизації
не підлягають.

Згідно
ст. 392 ЦК України
власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою особою.

Судовий
захист цивільних прав та інтересів шляхом визнання відповідного права
гарантується ст. 16 ЦК України.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 11, 60, 208, 212, 213, 214,
215 Цивільно-процесуального Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право спільної дольової власності на допоміжне
приміщення (горище), площею 69, 7 кв.м., що розташовано над квартирою АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через Приморський
районний суд міста Одеси, шляхом подачі заяви про його апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня проголошення рішення і подачі апеляційної скарги,
протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження, або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.