Справа № 2-18307 ЗАОЧНЕ   РІШЕННЯ
05.12.2007 року Орджонікідзевський
районний суд м. Харкова
у складі головуючого - судді Матвієвської Г.В.
при секретарі                 Оболєнській С.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну
справу за позовом      ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до газети
про захист честі, гідності, ділової репутації,
спростування не достовірної інформації та
стягнення моральної шкоди,-
Позивачі звернулися до суду з цим позовом з тих підстав,
березні   2006   року, відповідачами  по
справі, через  газету  «
Новий  стиль» за ІНФОРМАЦІЯ_2
опублікована стаття   за   назвою
«   ІНФОРМАЦІЯ_1» було поширено
недостовірну інформацію  про
позивачів,  в статті  визначені їхні « дані»,  що, зазначають позивачі,    зробило
загальнодоступною. Крім    того,    як зазначають позивачі по справі,
відповідачами    дана їм характеристика
як « мерзотникам, рекетирам, негідникам, підлим, які   загубили
свою   совість, честь   та
достоїнство,   ми названі « безмежними» працівниками міліції, які
мають « грізні руки-лапи». Вказана
інформація, на думку позивачів, не відповідає дійсності, ганьбить їх честь,
гідність, ділову репутацію, а тому підлягає спростуванню. Крім того,
надруковані неправдиві відомості завдали позивачам моральну шкоду, яку вони оцінюють в сумі 2500 грн. на користь кожного.
В судове
засідання представник позивачів та позивачі не з»явилися, представник позивачів
надав заяву з проханням слухати справу без участі позивачів, при умові не явки
відповідача винести заочне рішення.
відповідача у судове засідання не з'явився про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про
одержання судової повістки про виклик у суд, причину неявки до суду не повідомив. Зі
згоди позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 244 ЦПК України.
Вивчивши матеріали по справі,
дослідивши наявні у справі докази, суд
знаходить позов таким, що   не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.
Судом  встановлено,
що в газеті «  Новий  стиль» за ІНФОРМАЦІЯ_2 НОМЕР_1  було опубліковано статтю   за
назвою   «   ІНФОРМАЦІЯ_1»,   в якій
відомості, які позивачі оскаржують, як такі, що не відповідають дійсності, ганьблять
їх честь і гідність, а саме, як зазначили позивачі у позовній заяві : « в
розповсюдженій неправдивій інформації відповідачі по справі вказують, що ми
сумісно ( всі позивачі по справі) є озброєним організованим злочинним
бандитським угрупованням, та визначений
склад вказаного угруповання, з слідчих ОСОБА_1 та ОСОБА_4, а також
ОСОБА_5 і ОСОБА_2, які зловживають своїм службовим становищем, незаконно затримують та катують громадян, вилучають у
свідків по справі грошові кошти які присвоюють собі, з їх боку мають
місце факти рекету, систематичні злочини.
Крім того нам відповідачами дана характеристика як мерзотникам, рекетирам, негідникам,
підлим, які загубили свою совість, честь та достоїнство, ми названі « безмежними» працівниками міліції, які мають «
вимог ст.5    Закону    України " Про інформацію ",  одним із основних принципів інформаційних відносин є об'єктивність і вірогідність інформації.
постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі
,гідності і ділової репутації громадян та організацій" від
28вересня 1990 року № 7 із змінами , внесеними постановами Пленуму від 4 червня 1993 року № 3 та від 31 березня 1995
року № 4, відповідно до ст.7 ЦК України відповідач повинен довести, що
поширені ним відомості відповідають дійсності. На позивача покладається обов'язок довести лише факт поширення відомостей,
які його порочать, особою, до якої пред'явлений позов.
Позивач довів     факт     розповсюдження     оспорюємих   їм
відомостей відповідачем, надавши суду газету із спірною статтею.
Відповідач не надав заперечень та не оспорює факт розповсюдження
оскаржуємої інформації.
статті вибачається, що автор статті В.Кліментьєв навів цитати із заяв,
телеграми та скарг фізичних осіб, що надсилалися ними до відповідних органів ( прокурора Харківської області,Голові податкової
адміністрації Харківської області). Про наявність таких заяв, телеграми та скарг ( від ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8)
зазначено й самими позивачами у позовній заяві до суду й надано іх
процессі розгляду справи з відповідачами ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 позивачі уклали
мирову угоду, яка була затверджена судом 24.05.2007 року, за умовами якої
відповідач^ заяви, телеграма та скарги яких цитувалися у спірній статті)
направили до тих же органів, куди й звертались ( до прокуратури, ДПА) заяви про
припинення розгляду раніш надісланих заяв, скарг, телеграм, та просять визнати
їх недійсними та такими, що наводять недостовірну інформацію.
Суд, за наявними
у справі доказами, дослідив, що в той час, коли була надрукована вищезгадана
стаття, редакція мала повний набір документів, які
повністю підтверджували достовірність розповсюдженої
інформації, таку інформацію отримано із офіційних заяв та скарг фізичних осіб,
що направлялись до публічних органів, крім того таку інформацію було автором
лише процитовано у статті, з посиланням на істочник отримання викладеної
Що стосується якоби,
на думку позивачів, висновків автора відносно оцінки діяльності та
характеристики позивачів, то по-перше не доведено суду, що автором надано такі
висновки відносно саме позивачів по справі, а по-друге вони не є відомостями,
що підлягають спіру та спростуванню у порядку ст. 7 ЦК України,
оскільки є відображенням міркувань журналіста, його оціночним висловлюванням
про окремі дії, право на яке гарантовано законом.
суд знаходить достовірно встановленим, що поширені відповідачем шляхом цитування у спірній статті відомості, отримані із
офіційних заяв та скарг фізичних осіб, наданих до публічних органів (
прокуратури, ДПА) на час публікації відповідали дійсності, факту поширення
відомостей, які порочать позивачів по справі, особою, до якої пред'явлений позов, - не встановлено, а тому
суд не має підстав вважати, що на час публікації дані відомості не відповідали
дійсності, в зв'язку з чим вони не підлягають спростуванню.
Відповідно до вимог ст.47 Закону України " Про
інформацію "цивільно-правову відповідальність несуть особи, які поширили
відомості, що не відповідають дійсності, ганьблять честь і гідність особи.
Підстав  для  цивільно-правової відповідальності  відповідача
по  справі - газети « Новий стиль»
судом не встановлено, тому позов не підлягає задоволенню.
Що стосується оціночних тверджень
автора про діяльність правоохоронних органів в цілому, то вони також не
зачіпають честі і гідності позивачів, оскільки їх прізвище жодного разу при
цьому не згадуються.
обставинах суд знаходить, що і в цієї частині оспорюємої статті позовні вимоги задоволенню
Оскільки в частині позовних вимог щодо захисту честі
,гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації позивачів
суд відмовляє, то й не підлягають задоволенню вимоги позивачів щодо стягнення
На підставі викладеного, керуючись ст.7 ЦК України,
ст.ст.37,41 Закону України "Про друковані
засоби масової інформації (пресу) в Україні", ст.ст.5, 47,49 Закону
України "Про інформацію",
ст.ст.   10,11, 15, 30, 62, 76, 202,209,
212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд -
задоволенні   позовних   вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до газети "Новий Стиль» про
захист честі,  гідності, ділової
репутації, спростування  не достовірної
інформації та стягнення моральної шкоди,- відмовити.
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою ^протягом
десяти днів з дня отримання його копії.