Справа №2-9552/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

З грудня
2007 року                                               Приморський
районний суд міста Одеси

у складі:
головуючого судді Кравчук Т.С.

при
секретарі                     Лохматової
С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Одеської міської ради про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з позовом до Одеської міської ради у якому просить визнати
за нею право власності на не житлове приміщення - офіс,  який розташований за адресою АДРЕСА_1загальною
площею 97, 8 кв.м,  що складається з
кабінету - 30, 2 кв.,  кабінету - 19, 9
кв.м,  приймальні - 35, 6 кв.м,  коридору - 3, 8 кв.м,  санвузла - 3, 2 кв.м,  коридору - 2, 6 кв.м,  коридору - 2, 5 кв.м.

У
судовому засіданні позивачка позов підтримала пояснивши суду,  що вона є власником житлової квартири
АДРЕСА_1на підставі договору дарування від 30 квітня 2004 року.

Право
приватної власності за нею на вказану квартиру зареєстровано в КП „ОМБТІ та
РОН" 28 травня 2004 року за реєстровим номером 6029674 номер запису 244 в
книзі 489пр-196.

В ході
користування вказаною житловою площею з метою перебудування вказаної квартири
під офіс,  позивачкою була проведена
реконструкція вищезазначеної квартири з добудовою деяких приміщень.

До
теперішнього часу позивачка несе тягар усіх витрат,  пов'язаних з утриманням офісу,  володіє та користується ним відповідно
функціонального призначення,  що свідчить
про дотримання  ст. 322 ЦК України.

Таким
чином розміри реконструйованої квартири під офіс згідно матеріалів технічної
інвентаризації,  склали: кабінет - 30, 2 кв.,
кабінет - 19, 9 кв.м,
приймальня -35, 6 кв.м,  коридор -
3, 8 кв.м,  санвузел - 3, 2 кв.м,  коридор - 2, 6 кв.м,  коридор - 2, 5 кв.м.

Згідно
технічного висновку,  зробленого
приватним підприємством «ВІДКРИТТЯ»,
ліцензія АБ №116332,  приміщення
офісу відповідає вимогам ДБН В.2.2-15-2005 «Жилые здания» та ДБН В.1.1-7 та.

Згідно
зазначеного висновку виконана реконструкція квартири під офіс не ушкодила
експлуатаційні характеристики житлового будинку,  після призведеної реконструкції з
переобладнанням квартира характеризується як нежитлове приміщення з необхідним
набором підсобних приміщень,  технічний
стан будівельних конструкцій офісного приміщення - задоволений,  офіс можливо ввести до експлуатації відповідно
до його функціонального призначення.

Розташування
прибудованих приміщень на прибудинковій території будинку не зменшує рівень
інсоляції приміщень,  що розташовані
поблизу та відповідають вимогам ДБН Б 2.4-1,
ДБН360 та ДержСанШн. У зв'язку зі старою забудовою дворової території
будинку,  що склалась,  рівень інсоляції приміщень,  що орієнтовані у дворову територію знижена,  але в нормативно допустимих межах.

Усі
витрати пов'язані з будівництвом та закупівлею будівельних матеріалів позивачка
несла (сплачувала) особисто.

Представник
відповідача позов не визнала і пояснила,
що відповідно до вимог  ст. 143
Конституції України територіальна громада міста безпосередньо або через
створені ними органи місцевого самоврядування керує майном,  що знаходиться в комунальній власності.
Одеська міська Рада. Пунктом 1  ст. 55
зазначеного закону передбачено,  що
власник не може бути позбавлений своїх прав на майно. Відповідно до п.5  ст. 60 Закону України „Про місцеве
самоврядування в України" до виняткової компетенції органом місцевого
самоврядування відносяться правомочності по володінню,  користуванню і

розпорядженню
об'єктами комунальної власності,  рішення
питань про їхнє відчуження. Згідно  ст.
319 ЦК України
тільки власник - Одеська міська Рада має право розпоряджатися своїм майном за
своїм розсудом у рамках закону.

Вислухавши
пояснення позивачки,  представника
відповідача,  вивчивши матеріали
справи,  суд вважає,  що позов обґрунтований,  доведений та підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом
встановлено,  що позивачка є власником
житлової квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 30 квітня 2004
року.

Право
приватної власності за нею на вказану квартиру зареєстровано в КП „ОМБТІ та
РОН" 28 травня 2004 року за реєстровим номером 6029674 номер запису 244 в
книзі 489пр-196.

В ході
користування вказаною житловою площею з метою перебудування вказаної квартири
під офіс,  позивачкою була проведена
реконструкція вищезазначеної квартири з добудовою деяких приміщень.

До
теперішнього часу вона несе тягар усіх витрат,
пов'язаних з утриманням свого нерухомого майна,  володіє та користується зазначеним нерухомим
майном відповідно до його функціонального призначення.

Таким
чином розміри реконструйованої квартири згідно матеріалів технічної
інвентаризації,  склали: кабінет - 30, 2 кв.,
кабінет - 19, 9 кв.м,
приймальня - 35, 6 кв.м,  коридор
- 3, 8 кв.м,  санвузел - 3, 2 кв.м,  коридор - 2, 6 кв.м,  коридор - 2, 5 кв.м.

Згідно
технічного висновку,  зробленого
приватним підприємством «ВІДКРИТТЯ»,
ліцензія АБ №116332,  приміщення
офісу відповідає вимогам ДБН В.2.2-15-2005 «Жилые здания» та ДБН В. 1.1 -7 та.

Згідно
зазначеного висновку виконана реконструкція квартири під офіс не ушкодила
експлуатаційні характеристики житлового будинку,  після призведеної реконструкції з
переобладнанням квартира характеризується як нежитлове приміщення з необхідним
набором підсобних приміщень,  технічний
стан будівельних конструкцій офісного приміщення - задоволений,  офіс можливо ввести до експлуатації
відповідно до його функціонального призначення.

Розташування
прибудованих приміщень на прибудинковій території будинку не зменшує рівень
інсоляції приміщень,  що розташовані
поблизу та відповідають вимогам ДБН Б 2.4-1,
ДБН360 та ДержСанПін. У зв'язку зі старою забудовою дворової території
будинку,  що склалась,  рівень інсоляції приміщень,  що орієнтовані у дворову територію
знижена,  але в нормативно допустимих
межах.

Усі
витрати пов'язані з будівництвом та закупівлею будівельних матеріалів позивачка
несла (сплачувала) особисто.

Самовільно
споруджена реконструкція не має негативного впливу на паніровку,  забудову,
благоустрій вулиці,  на зручність
утримання суміжних приміщень тощо,  тобто
дотримано вимоги ч.5  ст. 319 ЦК України.

Згідно
ч.2  ст. 325 ЦК України
об'єктами права приватної власності можуть бути,  зокрема,
жилі будинки,  квартири,  склади,
офіси,  кількість і вартість
нерухомого майна,  що може бути у
власності громадян,  не обмежується,  крім випадків,  передбачених законом.

Відповідно
до  ст. .328 ЦК України право
власності набувається на підставах,  що
не заборонені законом.  Право власності
вважається набутим правомірно,  якщо інше
прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не
встановлена судом.

Відповідно
до ч.2  ст. 383 ЦК України власник
квартири може за своїм розсудом виконувати ремонт та зміни у квартирі,  наданій йому для використання як єдиного
цілого,  - за умови,  що ці зміни не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних
вимог і прав експлуатації будинку.

Частина
3  ст. 376 ЦК України вказує,  що
право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути по рішенню суду
визнане за особою,  яка вчинила вказане
будівництво.

На час
розгляду справи,  суду не були надані
відомості щодо того,  що в даному
вигляді,  реконструйований офіс
позивачки,  не може бути збережений в
існуючому вигляді та проведені позивачкою роботи,  порушили чиї - небудь права та охоронювані
законом інтереси.

Відповідач,  відповідно до ч.1  ст. 60 ЦПК України - не надав суду будь-яких
доказів того,  що реконструйований
офіс-магазин порушує права чи зачіпають інтереси інших осіб.

Суд
вважає,  що проведена позивачкою
реконструкція офісу є законною,  не
порушує чинного законодавства,
отже,  позов про визнання права
власності на офіс по АДРЕСА_1,  підлягає
задоволенню.

Посилання
суду на те,  що рішення в частині
задоволення вимог позивачів,  є підставою
для його реєстрації в органах БТІ - ґрунтується на вимогах наказу Міністерства
юстиції України,  № 7/5,  від 07.02.2002 року „Про затвердження
Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме
майно".

Куруючись  ст.
ст.  325,  328,
ч.3  ст.  376,
383 ЦК України,   ст.
ст. 3,  10,  11,
60,  62,  130,
212 - 215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на офіс,  який
розташований за адресоАДРЕСА_1загальною площею 97, 8 кв.м,  що складається з кабінету - 30, 2 кв.,  кабінету -19, 9 кв.м,  приймальні - 35, 6 кв.м,  коридору -3, 8 кв.м,  санвузла - 3, 2 кв.м,  коридору - 2, 6 кв.м,  коридору - 2, 5 кв.м.

Рішення
суду є підставою для реєстрації за ОСОБА_1 права власності на офіс,  який розташований за адресоАДРЕСА_1 загальною
площею 97, 8 кв.м,  що складається з кабінету
- 30, 2 кв.,  кабінету - 19, 9 кв.м,  приймальні - 35, 6 кв.м,  коридору - 3, 8 кв.м,  санвузла - 3, 2 кв.м,  коридору - 2, 6 кв.м,  коридору - 2, 5 кв.м   в КП „ОМБТІ та РОН".

Рішення
може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через Приморський
районний суд м.  Одеси шляхом подачі в
10-дений строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги,  або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.