Справа № 2-8962007
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

24 грудня 2007 року.                                                                 м.  Запоріжжя.

Заводський районний суд
м.  Запоріжжя

у складі: головуючого судді
Федоренко Р.Г.,  секретаря Васильченко
Н.О.,

за участю представників:
позивача - ОСОБА_1.,  відповідача -ОСОБА_2
та ОСОБА_3.,  третьої особи -
ОСОБА_4,  опікуна неповнолітньої ОСОБА_5-
ОСОБА_6.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.  Запоріжжі
цивільну справу за позовом представника позивача,  що діє в майнових інтересах неповнолітньої
сироти ОСОБА_5 без довіреності у відповідності зі  ст.  1
158 ЦК України ОСОБА_1 до Запорізької міської Ради та Заводської районної
адміністрації м.  Запоріжжя,  третя особа: Матвіївська школа-інтернат для
дітей сиріт  про визнання права власності
на кімнату в квартирі,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1.
з позовом до Запорізької міської Ради та Заводської районної адміністрації
м.  Запоріжжя в порядку  ст. . 1 158 ЦК України в інтересах неповнолітньої сироти ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання за нею права
власності на кімнату площею 18, 82 кв. м.
в квартирі АДРЕСА_1 в м.
Запоріжжі,  про зобов'язання
відповідача видати ОСОБА_5. свідоцтво на право власності на вказане житлове
приміщення,  про доручення Матвіївській
школі-інтернату для дітей сиріт утримувати житло ОСОБА_5.,  розташоване по вказаній адресі.

Під час розгляду справи
ОСОБА_1. доповнив свої позовні вимоги (а.с.
57) і просить визнати за неповнолітньою ОСОБА_5 право користування
зазначеним житлом та зобов'язати відповідача оформити та видати ордер на вказану
кімнату площею 18, 82 кв.
м.  в комунальній квартиріАДРЕСА_1 в м.
Запоріжжі ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5.

В обґрунтування позовних
вимог ОСОБА_1. посилається на те,  що
неповнолітня ОСОБА_5.,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  в майнових
інтересах якої подається позов,
являється сиротою.

її матір -ОСОБА_7 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2

її дід - ОСОБА_8  помер 24 листопада 2004 року. Інших дорослих
близьких вона не має.

ОСОБА_5. являється
онукоюОСОБА_8. ,  який проживав із
дочкоюОСОБА_7.  в кімнаті квартириНОМЕР_1
загального користування будинку АДРЕСА_1в м.
Запоріжжі. Наймачем квартири був ОСОБА_8 згідно ордеру на надання житла.

ОСОБА_5.,  являючись сиротою зараз проживає тимчасово і
навчається в Матвіївській школі-інтернаті для дітей сиріт,  яка розташована в с.  Матвіївна Вільнянського району Запорізької
області.

Користується кімнатою
періодично при наявності такої можливості. Сплачує за комунальні послуги при
наявності у неї грошей та за допомогою сторонніх осіб.

Участі в приватизації житла
не приймала,  свідоцтво на право
власності не одержувала.

Матвіївська школа-інтернат
заявила клопотання про приватизацію зазначеного житла на ім'я ОСОБА_5.

ОСОБА_8- власник особистого
рахунку подав у 2000 році заяву на приватизацію вищезазначеної кімнати,  сплатив державне мито за приватизацію
житла,  сплатив послуги ЗМБТІ та отримав
документи,  необхідні для оформлення
свідоцтва про право власності на житло.

Кімната в квартиріНОМЕР_1
загального користування в будинку АДРЕСА_1в м.
Запоріжжі належить відповідачу - територіальній громаді м.  Запоріжжя в особі Запорізької міської Ради
згідно запису у технічному паспорті,
виданому Запорізькім міжміським бюро технічної інвентаризації за
інвентарним номером НОМЕР_2 та реєстровимНОМЕР_3

Відділ приватизації житла
Заводської районної державної адміністрації м.
Запоріжжя відмовив у приватизації вищезазначеної кімнати і повернув
документиОСОБА_8.  Відмова в

приватизації житла порушила права та законні
інтересиОСОБА_8. ,  визначені положенням  ст.
ст.  6-8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відновити
порушені праваОСОБА_8.  перешкодила його
смерть.

Далі позивач посилається на
те,  що правонаступником на отримання у
власність вищевказаного житла являється неповнолітня ОСОБА_5. - онучка
померлогоОСОБА_8.

В судовому засіданні
ОСОБА_1. підтримав заявлені ним позовні вимоги в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_5.

Представник Матвіївської
школи-інтернату для дітей сиріт також підтримав позовні вимоги,  посилаючись на те,  що в дитини немає ніякого житла окрім кімнати
гуртожитку інтернату,  а в спірній
квартирі проживав її дідусь ОСОБА_8,
який помер 19 жовтня 2004 року. ОСОБА_5. постійно проживала до смерті
матері в кімнаті дідуся як член його сім'ї.

Опікун неповнолітньої
ОСОБА_5- ОСОБА_6 ( а.с. 53) також підтримала позовні вимоги заявлені і
інтересах підопічної ОСОБА_5.

Представники відповідача в
судовому засіданні позов не визнали і заявили,
що неповнолітня ОСОБА_5. ніколи не проживала у спірному житловому
приміщенні разом зі своїм дідусем ОСОБА_8,
не була зареєстрована по вказаній адресі,  а тому не може вважатись членом сім'ї наймача
квартириОСОБА_8. ,  який помер 19 жовтня
2004 року.

Вислухавши пояснення
сторін,  вивчивши матеріали справи,  суд приходить до висновку,  що позов підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Як свідчать матеріали
справи мати неповнолітньої ОСОБА_5- Говоруха О.М.  померла 19 жовтня 2004 року у віці 28 років (
а.с.  6).

24 листопада 2004 року
помер ОСОБА_8 - дід неповнолітньої ОСОБА_5( а.с.  7),
який був наймачем кімнати в квартиріНОМЕР_1 загального користування в
будинку № 64 в м.  Запоріжжі ( а.с.  8). За вказаною адресою ОСОБА_8 був
зареєстрований один.

ОСОБА_8 був наймачем зазначеного житлового приміщення
площею 18, 82 кв. м.  на підставі ордеру
НОМЕР_4від 28 травня 1985 року ( а.с.  9). Тобто ОСОБА_8 одержав вказане житло у
відповідності з вимогами закону на підставі обмінного ордеру.

9 вересня  2002 року ОСОБА_8 звернувся в Заводську
районну адміністрацію м.  Запоріжжя з
відповідною заявою про оформлення передачі йому в приватну власність
зазначеного житлового приміщення. Ця заява було завірена 27 липня 2002 року
начальником ЖЕД № 59 КП ВРЕЖО № 4 м.
Запоріжжя ( а.с.  12).

При цьому ОСОБА_8 належним
чином провів оплату приватизації житлового приміщення,  яким він користується,  отримав 4 вересня 2000 року приватизаційний
сертифікат  ( а.с.  13-14).

До цього ОСОБА_8 не приймав участі в приватизації
державного житлового фонду ( а.с.  15).

Відповідно до технічного паспорта,  складеного 6 грудня Запорізьким МБТІ 6 грудня
2000 року кВ. № в будинку № 64 по вул.
Л. Чайкіної в м.  Запоріжжі
належить територіальній громаді м.
Запоріжжя в особі Запорізької міської Ради ( а.с.  16-17).

Листом завідуючого відділом
приватизації житлаНОМЕР_10 від 12 вересня 2002 рокуОСОБА_8.  було відмовлено в приватизації зазначеного
житла на тій підставі у зв'язку з відсутністю узаконення переобладнання будівлі
( а.с.  18). При цьому суд звертає увагу
на те,  що в цьому листі посадової особи
відділу приватизації не вказується які саме переобладнання провів ОСОБА_8 і які
саме із них потрібно було узаконити.

Представник відповідача в
судовому засіданні не надав суду відповідних доказів законності підстав для
відмовиОСОБА_8.  в приватизації спірної
житлової кімнати,  яку він займав на
законних підставах і мав законне право у відповідності до вимог Закону України
« Про приватизацію державного житлового фонду»,
одержати цю кімнату у власність.

Тому суд вважає,  щоОСОБА_8.
безпідставно було відмовлено у приватизації його житлового
приміщення,  тобто були суттєво порушені
його права. В листі завідуючого відділом приватизації,  яким повернуті приватизаційні
документиОСОБА_8.  є його підпис,  але відсутня дата,  коли саме йому були повернуті вказані
документи.

ОСОБА_8 помер 24 листопада
2002 року.

Вказані обставини свідчать про те,  що посилання позивача на те,  що ОСОБА_8 не зміг поновити свої порушені
права у зв'язку зі смертю суд вважає обґрунтованими і такими що відповідають
встановленим судом обставинам по справі.

Між тим,  суд
вважає,  що позовні вимоги ОСОБА_1. щодо
визнання за неповнолітньою ОСОБА_5 права власності на спірну кімнату та видачу
їй свідоцтва про право власності на вищезазначену квартиру не може бути
задоволено по таким підставам.

На час подачі позову за
неповнолітньою ОСОБА_5 не було визнано право користування спірним житловим
приміщенням.  Вона в цьому приміщенні не
була зареєстрована,  а тому вирішення
питання про визнання за нею права власності на спірну житлову кімнату може бути
можливим після визнання за нею права користування нею.

Між тим.  як свідчать матеріали справи,  а саме те,
що ОСОБА_5. була онукою наймача житлового приміщенняОСОБА_8.  Проживала у нього в квартири як член родини,  про що свідчать і заяви сусідів -
ОСОБА_9.,  ОСОБА_10. таОСОБА_11 (
а.с.  62-64),  які суд бере до уваги,  тому що вони об'єктивно співвідносяться із
іншими доказами по справі.

Суд також бере до уваги і
той факт,  що представники відповідача ні
в яких засіб не спростували твердження позивача про те,  що ОСОБА_5. проживала однією сім'єю зі своїм
дідом ОСОБА_8 та матір'юОСОБА_7.  в
спірному житловому приміщенні.

Окрім того,  в матеріалах справи є квитанції про оплату
комунальних послуг по спірному житловому приміщенню за листопад 2006 року -
лютий 2007 року в сумі 125 грн. ( а.с.
19),  що свідчить про те,  що і після смерті діда та матері ОСОБА_5.
вносила плату за комунальні послуги.

Такі обставини в
сукупності  свідчать про те,  що ОСОБА_5. жила з дідом та матір'ю однією
родиною в спірній кімнаті,  тобто має
право як член сім'ї наймача на користування вказаним житловим приміщенням на
підставі вимог  ст.  64 ЖК України.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
ст.  64,  65   ЖК
України,   ст.   ст.
58-60, 209.212-215,  218 ЦПК
України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
право користування жилою кімнатою площею 18,  82 кв. м.
в квартирі загального користуванняНОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1в м.  Запоріжжі.

Доручити Матвіївській
школі-інтернату для дітей-сиріт утримувати кімнату площею 18, 82 кв. м.  в квартиріНОМЕР_1 загального користування в
будинку АДРЕСА_1в м.  Запоріжжі на час
перебування ОСОБА_5 в цьому навчальному закладі.

В частині позовних вимог
ОСОБА_1,  поданих в порядку  ст.  1
158 ЦК
України в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 про визнання
за нею права власності на жилу кімнату площею 18,  82 кв. м.
в квартиріНОМЕР_1 загального користування в будинку АДРЕСА_1в м.  Запоріжжі та зобов'язання Запорізької міської
Ради видати Говорухі В.І. свідоцтво про право власності на вказане житлове
приміщення,  відмовити.

Рішення може бути оскаржене
до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі на протязі 10 днів заяви
про апеляційне оскарження,  а потім - в
термін 20 днів самої апеляційної скарги.