Справа № 22-ц-6449/2007 р
Головуючий суду першої
інстанції Пікула Е. О.
Доповідач:        Белинчук Т.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року жовтня місяця
„08" дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого, судді:    ПанковаМ.В.,

Суддів:     Куртлушаєва І.Д., Белинчук Т.Г.,

При секретарі:     Галіч Ю.Є.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Джанкойської
райдержадміністрації про визначення місця проживання дитини,

за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа орган опіки та піклування Джанкойської
райдержадміністрації про відібрання дитини та встановлення порядку участі у
вихованні дитини,

за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Джанкойського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим
від 17 липня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1. у січні 2007 року
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, за адресою: АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що
він перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, шлюб між ними розірваний, від
шлюбу мають дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. З моменту народження
дитини відповідачка не приділяла належної уваги вихованню дитини і догляду за
ним, у зв'язку з чим син захворів і тривалий час перебуває на лікуванні в
Кримському республіканському протитуберкульозному диспансері № 1, відповідач
дуже рідко відвідує дитину, не цікавиться його лікуванням, та сама хворіє цим
захворюванням і перебуває на диспансерному обліку. ОСОБА_2. не працює, веде
аморальний спосіб життя. Вважає, що дитина повинна проживати з ним, оскільки
він має постійну роботу і матеріально забезпечений, має житло і може створити
необхідні умови для виховання і утримання свого сина.

ОСОБА_2. не визнавши
первинний позов, у березні 2007 року звернулася до суду із зустрічним позовом
до ОСОБА_1. про відібрання дитини та встановлення порядку участі у вихованні
дитини.

Свої вимоги мотивує тим, що
шлюб між нею та ОСОБА_1. розірваний. Дитина, до моменту коли позивач самостійно
без попередження і узгодження забрав сина з лікувальної установи, проживала з
нею і перебувала на її утриманні. Сама вона за місцем проживання
характеризується позитивно, належним чином займається вихованням дитини - син
відвідує дитячий дошкільний заклад, у зв'язку з хворобою дитина своєчасно
проходить необхідний  курс лікування.  Проживає в квартирі, частина якої належить
їй  на праві

2

приватної власності. Постійно відвідує сина у лікарні,
підтримує зв'язок з лікарем, постійно цікавиться станом здоров'я дитини. З
приводу виховання дитини ніхто не скаржиться, тільки мати колишнього чоловіка
унаслідок упередженого відношення до колишньої невістки. Вона як і дитина
заразились туберкульозом у наслідок сумісного проживання в одному будинку з
братом позивача - ОСОБА_4., який хворів туберкульозом. ОСОБА_1. зараз
знаходиться в новому шлюбі з іншою жінкою і виховує її доньку. Дитина потребує
постійної уваги, догляду і турботи. Він велику частину часу проводить на
роботі, працює в міліції і його робочий час є не нормованим, і не має
можливості багато часу проводити з дитиною. Вважає, що її сину не буде краще з
чужою жінкою, яка є новою дружиною його батька, і чужою дівчинкою, приймальною
дочкою батька, ніж з рідною матір'ю, яка весь свій час уділяє тільки йому -
сину.

Рішенням Джанкойського
міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 17 липня 2007 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено. Зустрічні позовні вимоги
ОСОБА_2. задоволенні. Малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
відібрано у його батька - ОСОБА_1. і передано його матері - ОСОБА_2.
Встановлено порядок участі ОСОБА_1. у вихованні його сина, визначено право
ОСОБА_1. забирати дитину -  ОСОБА_3 .,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, по суботам і неділям (щотижня) з 10.00 до 20.00
годин з обов'язковим поверненням дитини матері - ОСОБА_2. До рішення суду в
частині відібрання малолітньої дитини -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, у
його батька -ОСОБА_1. і передачі дитини матері - ОСОБА_2. допущено негайне
виконання.

В апеляційній скарзі
ОСОБА_1. просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі
нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити, а його
позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги
зводяться до того, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам
справи, рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися до суду апеляційної інстанції,
дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та
заперечення на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статті
303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Постановляючи рішення про
відмову в первинному позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не
надав суду достатніх доказів тих обставин на які він посилається як на
обґрунтування своїх позовних вимог.

Задовольняючи зустрічний
позов суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та їх
доведеності.

З даними висновками суду
першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають
вимогам закону і підтверджені зібраними по справі доказами.

З матеріалів справи
вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Від
шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, який після
розірвання шлюбу, проживав з матір'ю за згодою сторін.

Відповідачка ОСОБА_2. разом
з дитиною мешкала у трьохкімнатної квартирі с Завіт - Ленінське Джанкойського
району, частка якої належить їй на праві приватної власності. Вказана квартира
є упорядкованою. Дитина відвідувала дитячий дошкільний заклад.

У зв'язку з хворобою дитина тривалий час перебувала на лікуванні в
Кримському республіканському протитуберкульозному диспансері № 1 з 07.11.2006
року, де повинна була пройти курс лікування до 20.03.2007 року та потім у
санаторії „Опушки".   Позивач

3

ОСОБА_1 06.03.2007 року зібрав
дитину з лікувальної установи, для святкування дня народження та повинен був
повернути дитину 12.03.2007 року, проте у вказаній день дитину не повернув (
а.с. 42, 97).

З відповідей вказаної
лікувальної установи встановлено, що відповідачка ОСОБА_2. регулярно один раз
на тиждень відвідувала дитину у лікарні, цікавилася станом його здоров'я, та
турбувалася про дитину (а.с. 42). При цьому, колегія суддів ураховує, що
лікарня знаходиться у Сімферопольському районі, а відповідачка ОСОБА_2. мешкає
Джанкойському району, відлеглість складає більш ста кілометрів від місця
мешкання останньої.

Колегія судців звертає
увагу на те що, вже 14 березня 2007 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі
зустрічною заявою про відібрання дитини та встановлення порядку участі у вихованні
дитини ( а.с. 51).

Вже під час розгляду справи
у суді 02 червня 2007 року дитина була привезена до санаторію „ Опушки"
бабусею, матір'ю позивача ОСОБА_1

При розгляді справи суд
першої інстанції на засадах змагальності сторін дуже ретельно розглянув її, та
постановив справедливе та законне рішення.

Колегія суддів у повної
міри погоджується з висновками суду про те, що мати дитини належно займається
вихованням та утриманням дитини, та ні що не може замінить материнську турботу
та ласку.

Судом першої інстанції була
дана належна правова оцінка доказам, яки надані сторонами, у зв'язку з чим
посилання апелянта в цієї частині не заслуговують уваги.

Розглядаючи спір між
матір'ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини, суд першої
інстанції прийняв до уваги ставлення батьків, до виконання своїх батьківських
обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини стан її
здоров'я та інші обставини які мають суттєве значення , таким чином посилання
апелянта на порушення норм матеріального права - статті 161 СК України є
необгрунтованим.

Доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої інстанції і не є підставами для скасування
чи зміни рішення суду.

Судом правильно встановлені
факти, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та докази якими вони
підтверджуються, правовідносини, та норми матеріального права, які регулюють ці
правовідносини і постановлено рішення по справі на підставі доказів, наданих
особами в порядку правил ЦПК України.

Суд першої інстанції
постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права, що
в силу ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги.

На підставі викладеного і
керуючись статтями 303, 307, 308, 315, 325 Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів судової палати у цивільних справах, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Джанкойського
міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 17 липня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двох
місяців.