РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 листопада 2007 року Миронівський районний суд
Київської області в складі:

головуючого судді- Капшук И.О.

При секретарі     -
Семерей Л.М.,

Розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
в місті Миронівка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до відкритого
акціонерного товариства «Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів»
про визнання договору купівлі-продажу нежитлової будівлі дійсним, № справи
2-723/2007,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи
свої вимоги тим, що в травні 1992 року придбав у відповідача 'А частину
нежитлової будівлі, розташованої по АДРЕСА_1. З того часу використовує придбану
частину приміщення у власних потребах.

При придбанні приміщення ним було внесено в касу підприємства
-власника приміщення - його вартість в розмірі 21258 гривень, проте нотаріально
договір купівлі-продажу не посвідчувався.

За терміном, що минув після укладення договору купівлі
продажу, квитанція про оплату вартості частини приміщення у нього не збереглась,
а відповідач ухиляється від присьмового укладення договору та його
нотаріального посвідчення. Просив постановити рішення яким визнати договір
купівлі-продажу частини нежитлової будівлі дійсним та визнати за ним право
власності на 1/2 частину нежитлової будівлі, що складається з приміщення
розміром 219,4 кв.м та прибудови розміром 14,8 кв.м та розташованих по
АДРЕСА_1.

Позивач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги
підтримав.

Представник відповідача з метою врегулювання спору
позовні вимоги визнав повністю, про що надав суду письмову заяву, при цьому
пояснив , що дійсно спірний договір з позивачем укладався, проте не був
нотаріально посвідчений через відсутність технічної документації на будівлю.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі
можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 cm.
130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому статтею 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 cm. 174 ЦПК України
у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних
підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що між: сторонами в
травні 1992

2

року   було  укладено
угоду   про   купівлю
-   продаж      'А
частини   будівлі, розташованої по
АДРЕСА_1.

Зобов»язання за договором сторони виконали, оскільки
позивач оплатив вартість частини будівлі, а відповідач передав будівлю у
володіння позивача. При цьому не була дотримана форма договору, не відбулось
його нотаріальне посвідчення. Причини недотримання порядку укладення та
посвідчення договору купівлі-продажу правового значення для справи не мають.

Стаття 358 Цивільного Кодексу України передбачає, що
право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена
судом.

У відповідності зі cm.
657 Цивільного Кодексу України договір купівлі - продажу
нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ч. 2 cm.
220 Цивільного Кодексу України якщо сторони домовились
щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась
від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У
цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Таким чином, визнання позову представником відповідача не
суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому
приймається судом.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. Частина
1    статті 88 ЦПК України передбачає, що
стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При подачі позову до суду позивачем були сплачені витрати
на інформаціно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень, що
стверджується квитанцією від 30.10.2007 року, які підлягають стягненню з
відповідача на його   користь.

На підставі викладеного, ст.ст. Кодексу України,
керуючись ст.
ст. 10, 15, 60, 130 чА, 131, 174 ч.4, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Визнати договір купівлі - продажу
1/2 частини будівлі по АДРЕСА_1, укладений
між: ОСОБА_1 та відкритим акціонерним товариством «Миронівський завод по
виготовленню круп і комбікормів» дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 'А частину будівлі по АДРЕСА_1,

3

що складається з приміщення розміром 219,4 кв.м та
прибудови розміром 14,8 ке.м.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства
«Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів» на користь ОСОБА_1 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Київської області через Миронівський районний суд шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 cm.
295 ЦПК України.