АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11 грудня   2007 року

Колегія судців
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Житомирської

області у
складі:

головуючого
судді:   Омельчука М. І. суддів:      Товянської О.В,  Микитюк О.Ю. при секретарі:        Хоменко Р.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Житомирі справу за позовом Відкритого акціонерного товариства
„Енергопостачальна компанія" (далі ВАТ „ЕК „Житомиробленерго") до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,   ОСОБА_3
про  відшкодування матеріальної
шкоди,  стягнення заборгованості за
спожиту електроенергію,  -

за
апеляційною скаргою ВАТ „ЕК „Житомиробленерго" та ОСОБА_1 на рішення
Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 жовтня
2007 року

встановила:

В лютому
2007 року ВАТ „ЕК „Житомиробленерго" звернулось в суд з позовом до
відповідачів,  в якому просило стягнути
завдану матеріальну шкоду,
заборгованість за спожити електроенергію.

Зазначило,  що згідно акту № 031050 від 07.03.06
року,  перевіркою виявлені порушення п.48
Правил користування електричною енергією,
а саме безобліковим її використанням,
шляхом обладнання скритої електропроводки поза електролічильником в
приміщенні гаража при домоволодінні по АДРЕСА_1. Внаслідок чого
енергопостачальній компанії завдано шкоди на суму 14304, 89 грн. За таких
обставин просило задовольнити позов.

В ході
судового розгляду,  позивач уточнив
вимоги. Зазначив,  що заборгованість за
спожиту електроенергію відповідачів за період з 19.12.2005 р. по 25.01.2006 р.
складає 2978,  04 грн. Вказана сума
підлягає стягненню з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - батьків неповнолітнього ОСОБА_3,  який згідно договору дарування є власником спірного
житлового будинку. Оскільки власних доходів син не має,  матеріальну відповідальність за нього мають
нести його батьки.

Справа №
22 ц /2620             Головуючий у 1 ін
ст.  Халепа В.Г.

Категорія   19                           Доповідач
Омельчук М. І.

2

Рішенням
Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 жовтня
2007 року позов задоволено частково.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на
користь ВАТ „ЕК" Житомиробленерго" на відшкодування матеріальної
шкоди,  заподіяної необлікованим
використанням електричної енергії 14 304 грн. 89 коп. Витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн,  143 грн.05 коп. в дохід держави
судового збору.

Справу в
частині стягнення заборгованості за спожиту електроенергію відносно ОСОБА_1 закрито.

В
задоволенні позову ВАТ „ЕК „Житомиробленерго" до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
відшкодування завданої матеріальної шкоди,
стягнення заборгованості за електроенергію,  відмовлено за необґрунтованістю.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1,  посилаючись на неправильне застосування норм
матеріального права,  просить рішення
суду в частині стягнення з нього 14304, 89 грн матеріальної шкоди та судових
витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову позивачу у
позові.

В
апеляційній скарзі ВАТ «ЕК « Житомиробленерго»,
просить скасувати рішення в частині відмови у позові про стягнення
заборгованості в сумі 2978 грн.04 коп. та ухвалити нове,  яким задовольнити позов в цій частині. Вважає
,  що рішенні щодо відмови у позові про
стягнення заборгованості за електроенергію не відповідає вимогам закону.

Апеляційні
скарги задоволенню не відлягають,
виходячи з наступного.

Відповідно
до п.48 Правил користування електричною енергією,  затверджених постановою Кабінету Міністрів
України від 26.07.1999 року №1357 споживач несе відповідальність за
прострочення терміну внесення платежів за використану електричну енергію,  а також за порушення правил користування нею
(поза облікове використання,  тобто
викрадання).

Судом
встановлено,  що 7.03.2006 року у
приміщенні гаража по АДРЕСА_1,  де
споживачем особового рахунку являється ОСОБА_1
позивачем виявлено порушення Правил користування електроенергією,  що виразилось у обладнанні схованої
електричної проводки поза електролічильника від мережкового вводу з
перемикачем,  що давало можливість не
обліковувати спожиту електроенергію. Ці обставини стверджуються складеним
позивачем актом № 031050 від 7.03.2006 року,
показами свідка ОСОБА_4

Вказане
приміщення гаража,  як свідчать матеріали
справи,  відповідачем було переобладнане
під майстерню і використовувалось  для
ремонту електродвигунів.

З огляду
на викладене,  суд дійшов правильного
висновку про порушення ОСОБА_1.
Правил користування електроенергією і поклав на нього обов'язок по
відшкодуванню заподіяної шкоди позивачу. Розмір цієї шкоди визначений
відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків,  завданих енергопостачальнику внаслідок
порушення споживачем Правил користування електричною енергією для
населення,  затвердженої постановою
Національної комісії регулювання електроенергетики України 29.12.1999 року №
919/4212.,  проти чого відповідач не
заперечував.

Приймаючи до уваги,  що рішенням
Новоград_Волинського міськрайонного

суду від 20.04.2006 року,  яке
набрало законної сили,  позивачу
відмовлено у

задоволенні позову до          ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за спожиту

електроенергію,  повторне
звернення до   суду з приводу спору
між   тими   самими

3

сторонами,  про той самий предмет і з тих самих підстав
недопустиму,  суд обгрунтовано на
підставі  ст.  205 п.2 ЦПК України закрив провадження у
справі в цій частині.

Оскільки
позивач не надав суду доказів щодо причетності до виникнення вказаної
заборгованості з збоку відповідачів ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
суд правильно відмовив ВАТ «ЕК» « Житомиробленерго» до
них у позові.

Ухвалене
районним судом рішення відповідає вимогам матеріального,  процесуального права,  підстав для його скасування колегія суддів не
знаходить,  залишає без змін,  апеляційні скарги позивача та відповідача
відхиляє.

Керуючись  ст.
ст.  303, 304, 308, 313-315, 324,
325, 209, 218 ЦПК України,  колегія
суддів,

ухвалила:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1 та
Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія
«Житомиробленерго» відхилити.

Рішення
Новоград-Волинського міськрайонного суду від 17 жовтня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України на протязі двох
місяців з дня набрання нею законної сили.