справа №
РІШЕННЯ

Іменем України

31
жовтня 2007 року                                                                             м.  Запоріжжя

Заводський районний суд м.  Запоріжжя
у складі:

Головуючого судді     Забіяко Ю.Г.

при секретарі              Вінник Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа відділ освіти та орган опіки та піклування про встановлення
графіку побачень батька з дитиною

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернулася у вересні 2007 року до суду з позовом до ОСОБА_2.  про встановлення графіку побачень з
дитиною,  а саме просила встановити
графік спілкування батька ОСОБА_2.  з
малолітньою донькою ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1.,  два рази на
тиждень,  кожну суботу і неділю по дві
години з 16-00
години до 18-00 години в присутності матері за адресою М. Запоріжжя, АДРЕСА_1 В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те,  що опікунської радою було встановлено порядок
спілкування відповідача з донькою два рази на тиждень,  враховуючи залізничний графік роботи батька
та матері,  але не визначено чіткого
порядку побачень,  не встановлено
конкретний час спілкування та тривалість кожного побачення з дитиною,  що призвело до безконтрольного використання
відповідачем і зловживанням всупереч інтересам дитини своїх батьківських прав
на побачення та спілкування. Тривалість і план проведення кожного побачення
встановлює сам відповідач без погодження з нею,
що призводе до захворювань дитини і виснаженості (страждає психіка
дитини) після кожного побачення,  дитина
тяжко хворіє,  але відповідач не звертає
уваги на цю обставину,  побачення
проходять без її присутності.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала на
підставах,  які викладені в позові та
пояснила,  що вона та її колишній
чоловік,  батько дитини працюють на
одному підприємстві Придніпровській залізниці „Запоріжжя-1",  вагонне депо,
графік роботи у неї та відповідача такий,  що чотири дні вони працюють,  а чотири дні відпочивають,  пояснила,
що не кожну суботу та неділю як вона та і відповідач бувають вихідні.
Також пояснила,  що кожен раз коли
відповідач бере дитини на спілкування та побачення він повідомляє її шляхом
попереднього телефонування,  але одного
разу він тільки надіслав телефонне повідомлення. Пояснила,  що дитина не має психічних розглядів,  але часто хворіє на гострі респіраторні
хвороби. Пояснила,  що бажає щоб був
встановлений чіткій графік спілкування дитини з відповідачем.

Відповідач з позовом був не згоден та пояснив,  що він має графік роботи такий,  який унеможливлює встановлення чіткого
графіку спілкування з дитиною,  чотири
дні він працює,  а чотири дні у нього
вихідні,  він регулярно,  у дні його вихідних,  бере дитину на спілкування за погодженням з
позивачем.  Проживає разом з батьками в
будинку,  який знаходиться в іншій
частині міста,  дорога довга та вимоги
позивача про встановлення чіткого графіку та встановлення по дві години у
вихідні дні буде обмежувати його права на виховання дитини. З приводу хвороб
дитини,  то часто він з дитячого садка
забирає дитину та вихователі йому висловлювали занепокоєння,  що мати дитини часто приводить до них
дитину,  яка вже починає хворіти,  але він завжди,  коли дитина знаходиться у нього,  лікує її. Пояснив,  що він самостійно звернувся до органу опіки
та піклування щодо встановлення графіку побачень з дитиною,  оскільки позивач,  заперечувала проти його спілкування з
донькою. Пояснив,  що аліменти він
сплачував спочатку в добровільній формі,
потім за його заявою на підприємстві,
а потім було вирішено питання про стягнення аліментів за рішенням
суду,  хоча він добросовісно завжди надав
матеріальну допомогу.

Представник відповідача пояснив,  що позовні вимоги не обґрунтовані,  надумані,
та не підтверджуються,
встановлення більш чіткого графіку спілкування з дитиною не можливо з
урахуванням умов праці батьків,  крім
цього батько дитини задовільно характеризується за місцем роботи,  спілкується з дитиною,  сплачує аліменти.

Представник третьої особи пояснив,  що висновок про встановлення порядку
спілкування відповідача з малолітньою дитиною був складений з урахуванням
залізничного графіку роботи

2

батька
та матері,  та з
урахуванням вимог сімейного законодавства,
де встановлено,  що батьки мають
рівні права на вихованні та спілкування з дитиною,  іншого висновку не могло бути. При вирішення
цього питання були обстежені матеріально-побутові умови проживання обох
батьків,  які були задовільні,  сім'ї нормальні з обох сторін. Всі конфліктні
ситуації між позивачем та відповідачем виникають з приводу відношень між собою,  та дитина не повинна страждати від цього.

Суд,  вислухавши
пояснення позивача,  відповідача та його
представника,  вивчивши і дослідивши
письмові матеріали справи,  аналізуючи і
оцінюючи всі надані сторонами докази в їх сукупності,  приходить до висновку,  що позов не підлягає задоволенню.

Встановлено,  що
відповідач є батьком малолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).

Згідно висновку відділу освіти Заводської районної
адміністрації Запорізької міської ради №120 від 04.06.2007р. за заявою відповідача по справі ОСОБА_2. ,  який проживає за адресою М. Запоріжжя,
АДРЕСА_2,  встановлено графік спілкування
батька з малолітньою донькою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2.,  яка проживає з
матір'ю за адресою М. Запоріжжя,
АДРЕСА_1,  два рази на
тиждень,  враховуючи залізничний графік
роботи як батька так і матері,
попереджено батьків про обов'язковість виконання рішення ради опіки та
піклування (а.с. 9),  що відповідає
положенням статті 158 Сімейного кодексу України.

Як пояснила представник органу опіки та піклування
вказане рішення було постановлено на підставі вивчення умов життя батьків,  їхнього ставлення до дитини та інших
обставин,  які мали істотне значення.

Відповідач позитивно характеризується за місцем
роботи,  працює провідником пасажирських
вагонів пасажирського вагонного депо Запоріжжя-1 з 2001
року.

Сторони визнали,
що шлюб між ними розірваний,  донька
проживає з матір'ю в Заводському районі,
а відповідач в Комунарському районі М. Запоріжжя.,  графік роботи позивача та відповідача
такий,  що чотири дні вони працюють,  а чотири дні відпочивають,  вихідні не завжди припадають на суботу та
неділю.

По справі не знайшли свого підтвердження ствердження
позивача щодо безконтрольного використання відповідачем і зловживанням їм
всупереч інтересам дитини своїх батьківських прав на побачення та
спілкування,  спростувалися також доводи
позивача,  що побачення встановлює сам
відповідач без погодження з нею,  що
призводе до захворювань дитини і виснаженості (страждає психіка дитини) після
кожного побачення.

Дитина часто хворіє,
що підтверджується довідками поліклініки №3 ЦКЛ №4
Заводського району М. Запоріжжя (а.с. 10-11),  але достовірно
не встановлено,  що ці захворювання
відбуваються в результаті того,  що
відповідач неналежно доглядає за дитиною у процесі їх спілкування,  бо більшу частину часу мати виховує
дитину,  яка в рівній ступені з
відповідачем повинна доглядати за станом здоров'я доньки.

Згідно статті 153 СК України мати,  батько та дитина
мають право на безперешкодне спілкування між собою,  крім випадків,  коли таке право обмежене законом.

Згідно статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно,  той з батьків,  хто проживає окремо від дитини,  зобов'язаний брати участь у її вихованні і
має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків,  з ким проживає дитина,  не має права перешкоджати тому з
батьків,  хто проживає окремо,  спілкуватися з дитиною та брати участь у її
вихованні.

По справі не знайшло свого підтвердження ствердження
позивача,  що спілкування батька з
дитиною перешкоджає її нормальному розвитку.

Згідно статті 141 СК України мати та батько мають півні права та обов'язки щодо дитини.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до  ст.
12 Закону України „Про охорону дитинства" від 26.04.2001р. на батьків
покладається відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину,  піклуватися про її здоров'я,  фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання,  створювати належні
умови для розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть
відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських
обов'язків відповідно до закону.

3

Таким
чином з урахуванням конкретних обставин у справі суд не вбачає
необхідності звуження способу та часу особистого спілкування батька з
дитиною,  оскільки це суперечить діючому
законодавству.

На підставі викладеного та керуючись  ст.
ст. 141,  153,  157 СК
України,   ст. 12 Закону України „Про
охорону дитинства" ст.  ст.
57-60,  88,  209,
212-215 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних
вимогОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Запорізької області через Заводський районний суд м.  Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  або
в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження,  але
апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений  ст. 294 ЦПК
України,  рішення набирає законної сили
після закінчення цього строку.