РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2007 року Ки
ївський районний суд м. Донец
ька у складі: головуючого суд
ді Бурлаченко О.О. при секрета
рі Акименко Л.Ю.
розглянувши у відкри
тому судовому засіданні в за
лі суду в м. Донецьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1
до дочірнього підприємства
«Торговий Дім Анталекс-Пак»
про змінення формулювання зв
ільнення, стягнення заборгов
аності по виплаті заробітної
плати, компенсації за затрим
ку проведення розрахунку та
стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ
8 червня 2007 року позива
ч звернувся до суду з позовом
до «Торговий Дім Анталекс-Па
к», в якому просить зобов'язат
и відповідача змінити формул
ювання у трудовій книжці з пі
дстави «звільнений за прогул
и без поважних причин» на «зв
ільнення за власним бажанням
», стягнути невиплачену заро
бітну платню за травень 2007 рок
у в розмірі 228,24 грн., компенсаці
ю за затримку розрахунків на
момент розгляду справи , та мо
ральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

В обґрунтування позовни
х вимог позивач вказав, що 01 лю
того 2007 року він був офіційно п
рийнятий в ДП «Торговий дім «
Анталекс-Пак» на посаду мене
джера в оптових продажах
16 травня 2007 року
позивач вирішив звільнитися
з займаної посади у зв'язку з
переїздом на постійне місце
проживання за місцем своєї р
еєстрації, а саме: АДРЕСА_1
, про що подав заяву цього ж дн
я, в якій просив звільнити йог
о за власним бажанням з 17.05.2007 ро
ку.
17 травня 2007 року пози
вач вийшов на роботу і вважав
цей день останнім робочим дн
ем, оскільки з боку відповіда
ча до нього не було пред'явлен
о жодних претензій, а також не
висловлено пропозицій про з
алишення на займаній посаді.

Але, в порушення ст. 47 КЗп
П України, відповідач не вида
в йому належно оформлену тру
дову книжку в день звільненн
я. Також до теперішнього часу
відповідач не здійснив повн
ого розрахунку сум, що належа
ть виплаті позивачу від підп
риємства.
В той же день позивач вир
ушив до м. Костянтинівки на по
стійне місце проживання за а
дресою: АДРЕСА_1. Цей факт н
а думку позивача підтверджує
ться квитком АВ «Путилівськи
й» № 123921 від 18.05.2007 року.
Цього ж дня позивач в пис
ьмовому вигляді звернувся до
відповідача із заявою про ви
плату належних сум, видачу на
лежно оформленої трудової кн
ижки.
До теперішнього часу
розрахунок із позивачем не п
роведений, трудова книжка от
римана позивачем поштою лише
01.06.2007 p., що підтверджується пошт
овим конвертом. З цих причин п
озивач не зміг оформитися на
нову роботу в м. Костянтинівк
а, як планував.
Всі ці обставини негати
вно відбилися на стані його з
доров'я і 18.05.2007р. він звернувся д
о Центральної районної лікар
ні м. Костянтинівка Донецько
ї області з приводу підвищен
ої температури, загальної сл
абкості. В цей же день йому був
оформлений листок непрацезд
атності. На лікарняному він з
находився з 18 травня 2007р. по 25 тр
авня 2007р. включно. Цей факт підт
верджується листком непраце
здатності серія ААФ за №366812.

2
Після цього позивач вимуш
ений був повернутися до м. Дон
ецька, оскільки не зміг влашт
уватися без трудової книжки
на нове місце роботи в м. Костя
нтинівна.
01.06.2007 року після отриманн
я поштою трудової книжки і на
казу про звільнення № 11 від 22 тр
авня 2007 року позивачу стало ві
домо, що він був звільнений за
прогули, тобто за п.4 ст. 40 КЗпП У
країни.
Вважає таке формулюван
ня звільнення невірним, оскі
льки був звільнений у період
непрацездатності. Крім того
відповідач не витребував у п
озивача письмових пояснень.
З приводу неявки на роботу.
21.05.2007р. позивач прибув до
відповідача з метою забрати
трудову книжку, про що подав щ
е одну заяву про звільнення. Ц
я заява була прийнята, про що с
відчить її копія з відповідн
ою відміткою. Таким чином, на д
умку позивача, відповідач ма
в можливість відібрати поясн
ення, однак цього не зробив, в
зв'язку з чим позивач був впев
нений в тому, що його звільнил
и 17 травня 2007 року за власним ба
жанням за ст. 38 КЗпП України.
Із наказом про звільнен
ня № 11 від 22.05.2007р. позивач фактичн
о був ознайомлений після отр
имання його поштою 01.06.2007р. З вка
заного наказу позивач довіда
вся, що його звільнено за прог
ули 18, 21 і 22 травня 2007 року без пов
ажних причин відповідно до п
. 4 ст. 40 і ст. 147 КЗпП України. Також
зазначено, що головний бухга
лтер підприємства повинен зд
ійснити повний розрахунок.

Підставами винесення на
казу вказані: акти про відсут
ність на роботі від 18 травня 2007
р., 21 травня 2007 року, 22 травня 2007 рок
у; акт про відмову від надання
пояснень від 21 травня 2007 року; а
кт про відмову від підпису ві
д 21 травня 2007 року; лист Костянт
инівської міської лікарні №
5 від 22 травня 2007 року.
Вважає ці підстави вин
есення наказу незаконними, о
скільки він не відмовлявся в
ід надання пояснень 21 травня 2
007 року. Дійсно, 21 травня 2007 року в
ін відвідував підприємство,
здавав повторну заяву про зв
ільнення, представники відпо
відача прийняли в нього заяв
у, але не зажадали від нього ні
яких пояснень, навіть не запр
опонували їх надати, хоча мал
и таку змогу. Крім того, йому в
ідмовились пояснювати чи зві
льнили його відповідно до за
яви за ст. 38 КЗпП України.
Позивач також вказав, щ
о незаконними діями відповід
ача позивачу заподіяна морал
ьна шкода, що виразилася в душ
евних хвилюваннях, переживан
нях, в зв'язку з тим, що він втра
тив нове місце роботи. Були по
рушені його нормальні життєв
і зв'язки. Своєчасно він не отр
имав трудової книжки, що тако
ж погіршило його нервовий ст
ан. Оскільки він отримав труд
ову книжку з формулюванням з
вільнення «за прогули», це пр
извело до шокового стану. До ц
ього часу з таким записом в тр
удовій книжці він не може вла
штуватися на нове місце робо
ти, знаходиться в скрутному м
атеріальному становищі, позб
авлений можливості надати ма
теріальну допомогу своїм бат
ькам. Ці обставини негативно
відбилися на його здоров'ї, ві
н постійно знервований, втра
тив спокій та сон.
Запис, зроблений відпові
дачем в трудовій книжці про з
вільнення за п.4 ст. 40 КЗпП Украї
ни може негативно відбитися
на його подальшому працевлаш
туванні і заробітній платі.

До отримання 01.06.2007р. пош
тою трудової книжки і наказу
про звільнення позивач бага
торазово звертався до відпов
ідача з проханням видати йом
у трудову книжку і ознайомит
и з наказом про звільнення, ви
мушений був витрачати свій ч
ас, який міг би витратити на по
шук нової роботи.
Все викладене вимага
є від позивача додаткових зу
силь для організації свого ж
иття.
В судовому засіданні по
зивач підтримав свої вимоги
та надав суду пояснення анал
огічні викладеним в позовній
заяві. Крім того позивач уточ
нив, що до 16 травня 2007 року він ви
ходив на роботу. 16 травня 2007 рок
у він надав заяву секретарю у
приймальні в офісьі зазначе
ного підприємства за адресою
Університетська 36 а, однак се
кретар, яка

3
знаходиться на вході відм
овилася розписуватись за при
йняття його заяви і він залиш
ив їй заяву без підтвердженн
я.
Ця секретар також після
спілкування з адміністраціє
ю заявила, що якщо наступного
дня позивач вийде на роботу і
збере заяву про звільнення , т
о його звільнять за власним б
ажанням. Наступного дня, тобт
о 17 травня 2007 р. позивач вийшов н
а роботу у зазначений офіс, зі
брав підписи про не заперече
ння для звільнення - у завідую
чого складу, директора, засту
пника директора, начальника
транспортного відділу.
Зазначений лист з підп
исами позивач здав помічнику
керівника ОСОБА_2 і вважа
в що всі формальності він вик
онав.
Про видачу трудової кни
жки 17 травня 2007 р. він подав заяв
у тому-ж ж секретарю в приймал
ьні офісу, однак вона знову ві
дмовилась зафіксувати факт п
одання заяви.
Приблизно 21 травня 2007 р. в
ін прийшов у зазначений офіс
і та ж сама секретар на вході
в офісу прийняла його повтор
ну заяву про звільнення за вл
асним бажанням з 17 травня 2007 р., з
а що розписалася.
Позивач також зазначив,
що за розрахунком та трудово
ю книжкою він останній раз пр
иходив до офісу 21 травня 2007 p., ал
е секретар на вході офісу поя
снила, що розрахунку немає а д
окументи йому надішлють пошт
ою. Тому він більше не звертав
ся до офісу підприємства. Зар
платню позивач завжди отриму
вав у бухгалтерії цього ж офі
су.
Позивачу судом було ро
з'яснено його право уточнити
або змінити свої позовні вим
оги, роз'яснені правові наслі
дки відмови від уточнення по
зовних вимог щодо зміни запи
су у трудовій книжці. При цьом
у суд переконався в тому, що по
зивач розуміє ці роз'яснення
. Для реалізації зазначених п
рав судом надавався час пози
вачу для правової консультац
ії. Однак після перерви позив
ач заявив, що не бажає уточнюв
ати чи змінювати позовні вим
оги и наполягав на задоволен
і вимог, викладених їм у позов
ній заяві у повному обсязі.
Представник відповіда
ча у судовому засіданні прос
ив суд в задоволенні позову в
ідмовити, мотивуючи наступни
м.
Позивач дійсно працював
у відповідача як він і зазнач
ає у позовній заяві. Але ні 16 ні
17 травня 2007 року позивач ні з як
ими заявами про звільнення д
о адміністрації не звертався
.
18 травня 2007 р. відповідач
без попередження не з'явився
на роботу, про що представник
у відповідача відомо особист
о. Також це може підтвердити в
ідеозапис, який ведеться на в
ході до офісу. У приміщеннях в
ідеозапис не ведеться. З цьог
о відеозапису видно, що 18 трав
ня 2007 року з 9 по 18 годину позивач
був відсутній в офісі підпри
ємства, на дзвінки не відпові
дав. Про відсутність позивач
а на роботі був складений акт
.
19-20 травня 2007 року були в
ихідні.
21 травня 2007 року позива
ч прийшов на роботу о 10.26 годин,
тобто спізнився. Позивач від
мовився надавати письмові по
яснення з причин відсутності
на роботі 18 травня, про що скла
дено акт, за підписом виконую
чого директора ОСОБА_3, пр
ацівників ОСОБА_4, ОСОБА
_5 (а.с.40)
Позивач відмовився під
писувати зазначений акт, про
що складено відповідний нас
тупний акт (а.с. 41)
21 травня 2007 року о 10.34 год
ині позивач залишив роботу і
був відсутній до кінця робоч
ого дня, про що складено відпо
відний акт (а.с. 43)
21 травня 2007 року з
а місцем проживання позивача
у лікарню надіслано лист, у ві
дповіді на який повідомлено,
що позивач на стаціонарному
лікуванні в лікарні з 18 по 22 тр
авня не знаходиться , за медич
ною допомогою не звертався. В
ідповідь надійшла 22 травня 2007 р
оку.
травня позивач на роботу
також не з'явився, про що було
складено відповідний акт. ч

4
З огляду на викладене, 22 тра
вня 2007 р. за наказом № 11 позивач б
уз звільнений4 за прогули.
29 травня 2007 року позивачу
була надіслана належним чин
ом оформлена трудова книжка.
Після цього позивач за отрим
анням розрахунку до цього ча
су не з'явився, незважаючи на т
е, що ніхто не перешкоджав йом
у отримати розрахунок.
Суд, вислухавши поясне
ння сторін, дослідивши матер
іали справи вважає, що позовн
і вимоги не підлягають задов
оленню з наступних причин.
В судовому засіданні д
остовірно встановлені насту
пні факти.
1 лютого 2007 року позивач
був прийнятий на роботу в ДП «
Торговий дім «Анталекс-Пак»
на посаду менеджера в оптови
х продажах.
18 травня 2007 року адміністр
ацією підприємства зареєстр
ована заява позивача про вид
ачу трудової книжки та надан
ня розрахунку, в якій позивач
посилається на те, що 16 травня
2007 року він надавав заяву про з
вільнення за власним бажання
м (а.с.6)
З 18 травня 2007 р. по 21 травня 20
07 року позивач не вийшов на ро
боту, і даний факт сторони не з
аперечують.
Про відсутність пози
вача на роботі адміністраціє
ю підприємства складені акти
від 18 травня 2007 року, від 21 травн
я 2007 року, від 22 травня 2007 року.
Також 21 травня 2001 року ск
ладено акт про відмову позив
ача надати пояснення причин
його відсутності на роботі 18 т
равня 2001 року. Даний факт запер
ечується позивачем, однак по
зивач визнає, що приходив у це
й день в офіс підприємства.
21 травня 2007 року за місцем
проживання позивача у лікарн
ю надіслано лист, у відповіді
на який повідомлено, що позив
ач на стаціонарному лікуванн
і в лікарні з 18 по 22 травня не зн
аходиться , за медичною допом
огою не звертався. Відповідь
надійшла 22 травня 2007 року.
Згідно з наданого пози
вачем до суду лікарняного ли
ста № 366812, позивач був на лікарн
яному з 18 по 25 травня включно.

Наказом №11 від 22 травня
2007 року позивач був звільнени
й з роботи на підставі п.40 ст. 40 К
ЗпП України за прогули.
29 травня 2007 року позивач о
тримав поштою копію трудової
книжки та копію зазначеного
вище наказу про звільнення. З
21 травня 2007 року, тобто з момент
у звільнення і до теперішньо
го часу позивач не намагався
прийти до бухгалтерії підпр
иємства та отримати розрахун
ок, про що позивач сам зазначи
в у судовому засіданні.
Таким чином спірним фак
том є надання позивачем 16 трав
ня 2007 року де адміністрації пі
дприємства заяви про звільне
ння за власним бажанням. На пі
дтвердження цього факту пози
вач не надав суду жодного пер
еконливого доказу, відмовивс
я визивати свідків, які б могл
и підтвердити зазначений фак
т. Згідно з вимогами п.З ст. 10 ЦП
К' України кожна з сторін пови
нна довести ті обставини, на я
кі вона посилається як на під
ставу своїх вимог. Суд сприяв
всебічному і повному з'ясува
нню обставин справи, роз'ясню
вав позивачу про наслідки йо
го процесуальної поведінки.

Крім того, позивач прос
ить зобов'язати відповідача
змінити формулювання в наказ
і, не оспорюючи самого наказу
, винесеного фактично у періо
д знаходження позивача на лі
карняному. В зв'язку з цим пози
вачу судом було роз'яснено йо
го право уточнити або змінит
и свої позовні вимоги, роз'ясн
ені правові наслідки відмови
від уточнення позовних вимо
г щодо зміни запису у трудові
й книжці. Однак позивач відмо
вився уточнювати чи змінюват
и позовні вимоги, фактично на
полягаючи на тому, щоб суд зоб
ов'язав відповідача постанов
ити незаконний наказ про зві
льнення позивача за власним
бажанням у період його хворо
би.
Крім того, вимоги позив
ача про ненадання йому розра
хунку, не відповідають дійсн
им обставинам, оскільки пози
вач суду пояснив, що з моменту
виписки його за лікарняним л
истом по теперішній час він н
е звертався до бухгалтерії п
ідприємства за отриманням ро
зрахунку. Тобто фактично поз
ивач знав про своє звільненн
я, яке як він

5
зазначає вважав за власни
м бажанням, але не бажав отрим
ати належні йому кошти, тому й
ого вимоги про стягнення ком
пенсації за затримку розраху
нку не відповідають вимогам
закону, оскільки в діях адмін
істрації не вбачається затри
мки розрахунку.
Оскільки невиплата за
робітної платні не пов'язана
з мотивами звільнення, позов
ні вимоги у цій частині підля
гають задоволенню. Відповідн
о до наданої довідки, ця забор
гованість складає 280,11 грн.
Вирішуючи цивільний спі
р, суд приймає до уваги супере
чності пояснень позивача, як
ий вказує про те, що поїхав до
Костянтинівки 17 травня, але кв
иток на автобус надав від 18 тр
авня. Крім того позивач визна
в, що 21 травня, знаходячись на л
ікарняному, приїжджав до офі
су підприємства.
Позивач визнав, що його заяв
и про звільнення за власним б
ажанням, які він наче б то здав
ав до секретаря, в нього не при
ймались і він їх просто залиш
ав. Але в той же час позивач не
побажав надіслати заяву про
звільнення до адміністрації
поштою з повідомленням.
Крім того позивач визн
ав, що йому ніхто не повідомля
в про те, що він звільнений за
власним бажанням і що він сам
припустив таку думку і сам ви
рішив, що його повинні звільн
ити і тому не вийшов на роботу
. На погляд суду позивач має до
статню освіту та життєвий до
свід для того, щоб зрозуміти н
епослідовність своєї поведі
нки. Тому його пояснення викл
икають сумнів у суду щодо їх п
равдивості та щирості.
Оскільки позивач не над
ав доказів, підтверджуючих н
еправомірні дії адміністрац
ії підприємства відносно йог
о звільнення, задоволення йо
го позовних вимог у частині с
тягнення моральної шкоди не
передбачено законом, оскільк
и моральна шкода може виникн
ути тільки від неправомірних
дій адміністрації.
Керуючись ст. ст. ст.ст. 3
8, 40, 47, 116, 117, 147, 149, 233, 235, 237-1 КЗпП України,
Порядку обчислення се
редньої заробітної плати, за
твердженого Постановою Кабі
нету Міністрів України № 100 ві
д 08.02.1995р., ст.ст. 10, 11, 60, 79, 84, 88, 209, 212-215 ЦПК Укр
аїни, суд -
ПОСТАНОВИВ
Позовні вимоги задовольни
ти частково.
Стягнути з дочірньог
о підприємства «Торговий Дім
Анталекс-Пак» на користь О
СОБА_1 заборгованість по ви
платі заробітної платні у су
мі 280 (двісті вісімдесят) грн. 11 к
оп.
У частині змінення фо
рмулювання звільнення, стягн
ення компенсації за затримку
проведення розрахунку та ст
ягнення моральної шкоди у за
доволенні позовних вимог від
мовити.
Стягнути з ОСОБА_6
витрати на інформаційно-тех
нічне забезпечення розгляду
справи в сумі 7 грн. 50 коп. на р/р
№ 0004 отримувач Державний бю
джет Ворошиловського району
м. Донецька, МФО 834016 ба
нк ГУ ДКУ у Донецькій області
.
На рішення суду може б
ути подана заява про апеляці
йне оскарження протягом 10 дні
в з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рі
шення суду подається в апеля
ційний суд Донецької області
протягом двадцяти днів післ
я подання заяви про апеляцій
не оскарження.