Справа
№2-1964/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

27 серпня 2007 року

Краматорський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді
Космачевської Т.В.,

при
секретарі    Вітрік О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача
ОСОБА_2, представників

відподача ОСОБА_3, ОСОБА_4
і ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про поновлення на роботі, оплату
за вимушений прогул, відшкодування моральної шкоди та про відміну записи у трудовій
книжці,

ВСТАНОВИВ:

Відповідач позов не визнав.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом доОСОБА_6 про поновлення на роботі, оплату за вимушений прогул,
відшкодування моральної шкоди та про відміну записи у трудовій книжці. У
судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги і пояснив, що з 16.09.1994 року він був прийнятий на роботу водієм в
кооператив „ОСОБА_7". З 17.11.2001 року ДВБМК „ОСОБА_7" був
перереєстрирований у ОСОБА_6. Однак спочатку у трудовій книжці було зроблено
запис про його роботу у кооперативі з 16.05.1990 року, але 22.02.2007
року наказом №НОМЕР_1ей запис під №НОМЕР_2був визнаний недійсним і було вказано
- прийнятий на роботу в кооператив „ОСОБА_7" водієм з 16.09.1994 року. Він
не заперечує проти того, що дійсно працював
у кооперативі з цього часу, але заперечує про те, що цей запис зроблено
директором ОСОБА_6 ОСОБА_3 тому, що вона не мала права це робити. Крім того, 22
лютого 2007 року він був звільнений із ОСОБА_6 за ст. 40 п. 4 КЗпП
України за прогул без поважних причин. Він не згоден з цим. Дійсне, він не працював 22.02.07. у зв'язку з
тим, що у нього народився внук і він його забирав із пологового будинка
АДРЕСА_1. Але у той день його не виписали. 22 лютого 2007 року він використував
день відпочинку за роботу у вихідний день 2 січня 2007 року, тому прогул він не
допускав. Просить поновити його на роботу водієм, оплатити середній заробіток
за час вимушеного прогулу, відмінити запис №20 у трудовій книжці про його
роботу у кооперативі, та відшкодувати моральну шкоду, яку він зазнав у зв'зку з
незаконний діями відповідача. Моральну шкоду він оцінює у 5000 грн У судовому засіданні представник відповідача
ОСОБА_3 суду пояснила, що позивач був прийнятий на роботу у кооператив
„ОСОБА_7" з 16.09.1994 року водієм. З 17.11.2001 року ДВБМК „ОСОБА_7"
був перереєстрирований в ОСОБА_6 на підставі ст. 1 п. 1.1 Статуту ОСОБА_6.
Однак спочатку у трудовій книжці було зроблено запис про його роботу у
кооперативі з 16.05.1990 року помилково. Згідно журналу службовіх розпоряджень
по кооперативу „ОСОБА_7" за період з 1988 по 2001 роки немає розпорядження
про прийом на роботу ОСОБА_1 та про виплату йому заробітньої плати. Лише з 16
вересня 1994 року є про нього записи про отримання заробітньої плати, тому
зроблено в його трудовій книжці запис про недійсність запису №НОМЕР_2про його
роботу з 16 травня 1990 року, і виправлений запис на - прийнятий на роботу у
кооператив „ОСОБА_7" з 16.09.1994р. Крім того, його звільнення не
суперечить законодавству. Він працював у вихідній день 2 січня 2007 року, але день відпочинку за роботу у вихідний день
він використував 3 січня 2007 року. Представник відповідача рахує, що
прогул позивача був без поважних причин і посилання на народження дитини і її виписку у той день безпідставне тому,
що позивач не працював повний день, а виписка породіль з новонародженими
здійснюється з 13 до 15 годин щодня. У той день його внука не виписували. Від
письмових пояснень про прогул він відмовився. Про його звільнення було
оголошено на загальному зборі 23.02.07. У той день він отримав уранці по
видатковому касовому ордеру №11 аванс та заробітну плату при звільненні у сумі 702,26
грн. і залишив підприємство. У судовому
засіданні представник відповідача ОСОБА_4 підтримав пояснення представника
ОСОБА_3 та суду показав, що позивач раніше неодноразово допускал
порушення трудової дисципліни - були накази про накладання на нього
дисциплінарних стягнень - 13.01.07., 02.02.07. Крім того, на підприємстві немає
первинної профспілкової організації, тому його звільнення було проведено без
попередньої згоди первинної профспілкової організації. Заслухавши думку сторін, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд
вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню. Згідно ст. 40 п. 4 КЗпП України трудовий договір,
укладений на невизначений строк, може бути розір­ваний власником або
уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі
більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Згідно ст. 43-1 КЗпП України розірвання трудового
договору з ініціативі власника або уповноваженого ним органу без згоди
виборного органу первинноуїрофспілкової організації допускається у випадку
звільнення з підприємства, установи,
організації, де немає первинної профспілкової організації.

2

Згідно ст. 149 КЗпП
України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноваже­ний ним орган повинен зажадати від порушника
трудової дисципліни письмові пояснення.

Судом встановлено, що позивач був
прийнятий на роботу 16.09.1994 року водієм вОСОБА_7. З 17.11.2001 року ДВБМК „ОСОБА_7" був перереєстрирований у ОСОБА_6
на підставі ст. 1 п. 1.1 Статуту ОСОБА_6.
(а.с. 19, 20, 50-58). Однак у трудовій книжці було зроблено запис №НОМЕР_2про
його роботу у кооперативі з 16.05.1990 року, 22.02.2007 року наказом
№НОМЕР_1ей запис був визнаний недійсним і було вказано -прийнятий на роботу в
кооператив „ОСОБА_7" водієм з 16.09.1994 року (а.с. 37 ). Згідно журналу
службовіх розпоряджень по кооперативу „ОСОБА_7" за період з 1988 по 2001
роки немає розпорядження про прийом на роботу ОСОБА_1 та про виплату йому заробітньої
плати. Лише з 16 вересня 1994 року є запис про отримання заробітньої плати (а.с. 44-46). Позивач у своїх
поясненнях у судовому засіданні також визнає факт роботи у відповідача з
16.09.94 року. У своїх заявах та скаргах в різні державні органи, у тому числі
і в прокуратуру міста Краматорська він
також вказує, що працює з 1994 року (а.с. 41-43). Суд вважає, що зроблений в
трудовій книжці позивача запис про недійсність запису №НОМЕР_2про його роботу з
16 травня 1990 року, і виправлений запис на - прийнятий на роботу у
кооператив „ОСОБА_7" з 16.09.1994р., є правомірний. 22.02.2007 року
позивач був звільнений з роботи по ст. 40 п. 4 КЗпП України за прогул без
поважних причин (а.с. З, 28). Відповідач при звільненні
виконав вимоги трудового законодавства: зажадав від позивача письмові
пояснення, однак останній відмовився від пояснень (а.с. 27, 29, 32), розірвав
трудовий договір з позивачем без згоди виборного органу первинної профспілкової
організації, тому що на підприємстві не має первинної профспілкової організації
(а.с. 93).

Суд вважає, що позивач не довів поважності своєї
відсутності на роботі: він не повідомив відповідача про надання йому іншого дня
відпочинку за роботу у неробочий день 2 січня 2007 року, цей день відпочинку він використував 3 січня 2007 року (а.с. 75, 76).
Інших переконливих доказів позивач суду не надав. (Виписка породіль з
новонародженими в пологових відділеннях міської лікарні №1 міста Краматорська
передбачена щодня з 13 до 15 годин (а.с. 91).

Таким чином, суд вважає, що позивач своїх вимог не довів
і позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. З, 10, 14, 213 ЦПК України, ст.ст. 40 п.
4,43-1, 149 КЗпП України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскар­ження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подано в Краматорський міський суд протя­гом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається в Апеляційний суд Донецької області через Краматорсь­кий міський суд протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.