Справа № 2-2612/ 2007 року
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇ
НИ
12 грудня 2007 року Києво-Св
ятошинський районний суд в с
кладі головуючого судді Дуба
е Т.В. , при секретарі Рудіч М.П.
, з участю адвоката ОСОБА_1
розглянувши у відкритому су
довому засіданні у м.Києві по
зовну заяву ОСОБА_2 до Тар
асівської сільської ради Киє
во-Святошинського району Киї
вської області, ОСОБА_3 пр
о визнання нечинним рішення
сільської ради та визнання н
едійсним Державного акта на
право приватної власності на
земельну ділянку, -
встановив:
У липні 2007 року позивач
ка звернулася до суду з даним
позовом. Свої вимоги обґрунт
овувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_
1 померла її мати ОСОБА_4
, після смерті якої відкрилас
я спадщина на будинок АДРЕС
А_1. Позивачка є єдиним спадк
оємцем за законом і своєчасн
о звернулася до нотаріальної
контори з заявою про прийнят
тя спадщини.
Спадковий будинок роз
ташований на земельній ділян
ці розміром 0, 11 га, наданій мате
рі в користування саме для об
слуговування будинку. Проте
після смерті матері позивачк
а дізналася, що рішенням Тара
сівської сільської ради від
25 жовтня 2003 року незаконно було
передано у приватну власніс
ть відповідачу ОСОБА_3, у к
ористуванні якого перебувал
а земельна ділянка розміром
0, 11 чи 0, 12 га, земельну ділянку ро
зміром 0, 1575 га. Внаслідок цього
земельна ділянка для обслуг
овування належного матері на
праві власності будинку зме
ншилася з 0, 11 га до 0, 09071 га, тобто н
а 192, 90 кв.м земельна ділянка ста
ла менше. Оскільки земельна д
ілянка перебувала у правомір
ному користуванні матері і м
ати добровільно не відмовлял
ася від частини земельної ді
лянки, у неї ніхто не вилучав з
емельну ділянку, то зменшенн
я цієї земельної ділянки за р
ахунок збільшення земельної
ділянки відповідача супереч
ить нормам земельного законо
давства, зокрема ст.ст..141, 144 ЗК У
країни. Крім того, мати не пого
джувала меж земельної ділянк
и відповідача. Оскільки на пі
дставі оскаржуваного рішенн
я ради відповідач 11 березня 2004
року отримав державний акт н
а право приватної власності
на земельну ділянку розміром
0, 1575 га по АДРЕСА_2, то позива
чка просила визнати нечинним
рішення ради та визнати неді
йсним державний акт на право
власності відповідача на зе
мельну ділянку. До того ж, пози
вачка зазначила, що у державн
ому акті відповідача неправи
льно вказано, що його земельн
а ділянка межує від точки А до
точки Б із земельною ділянко
ю ОСОБА_7 насправді земель
на ділянка межує із земельни
ми ділянками ОСОБА_4 та О
СОБА_8.
В судовому засіданні п
озивачка підтримала позовні
вимоги.
Відповідач та його пре
дставник позов не визнали, по
силаючись на те, що права пози
вачки наданням йому земельно
ї ділянки у більшому розмірі
не порушені, ос кільки вона хо
ч прийняла спадщину на будин
ок, проте свідоцтва про право
власності на будинок не отри
мала, державного акта на прав
о власності на земельну діля
нку ні вона, ні її мати також н
е отримали.
Представник сільської р
ади в судове засідання напра
вив листа, в якому просив розг
лянути справу за його відсут
ності.
Вислухавши пояснення о
сіб, які брали участь у справі
, дослідивши письмові докази
, суд вважає, що позов підлягає
до задоволення з таких підст
ав.
Згідно ст.60 ЦПК України ко
жна сторона зобов"язана дове
сти ті обставини, на які вона п
осилається як на підставу св
оїх вимог і заперечень, крім в
ипадків, встановлених ст.61 цьо
го кодексу.

З матеріалів справи вба
чається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 п
омерла мати позивачки ОСОБ
А_4, після смерті якої відкри
лася спадщина на будинок АД
РЕСА_1. Позивачка є спадкоєм
цем за законом і відповідно д
о ч.1 ст.1269 ЦК України своєчасно
прийняла спадщину , а саме 17 лю
того 2007 року подала до нотаріа
льної контори заяву про прий
няття спадщини.
Судом встановлено, що с
падковий будинок розташован
ий на земельній ділянці розм
іром 0, 11 га, яка перебувала у ко
ристуванні ОСОБА_6 для обс
луговування будинку АДРЕС
А_2. Рішенням Тарасівської с
ільської ради від 30 грудня 1997 р
оку було вирішено передати
ОСОБА_6 земельну ділянку ро
зміром 0, 11 га по АДРЕСА_1 у пр
иватну власність. Проте за св
ого життя ОСОБА_6 не встиг
ла отримати державний акт на
право власності на вказану з
емельну ділянку.
Разом з тим судом встан
овлено, що рішенням Тарасівс
ької сільської ради від 25 жовт
ня 2003 року внаслідок передачі
у приватну власність відпов
ідачу ОСОБА_3 земельної ді
лянки в більшому розмірі, ніж
перебувало у нього в користу
ванні, а саме внаслідок надан
ня 0, 1575 га замість 0, 12 га, незаконн
о було зменшено земельну діл
янку ОСОБА_6 Судом встанов
лено, що добровільної відмов
и ОСОБА_6 від користування
частиною земельної ділянки
не було, її землекористуванн
я в судовому порядку не припи
нялося, земельна ділянка в пр
имусовому порядку не вилучал
ася. Тому вказане рішення пов
инно бути визнане нечинним, т
аким, що суперечить вимогам з
акону.
Так як відповідачу ОСО
БА_3 на підставі вказаного р
ішення Тарасівською сільськ
ою радою 11 березня 2004 року було
видано державний акт на прав
о власності на земельну діля
нку розміром 0, 1575 га, то вказани
й державний акт визнається с
удом недійсним з підстав, пер
едбачених ст..215 ЦК України, як о
спорюваний правочин, що пору
шує права позивачки на безоп
латну приватизацію земельно
ї ділянки для обслуговування
будинку в нормах, передбачен
их ст.121 ЗК України.
Заперечення відповіда
ча проти позову з тих підстав
, що позивачка не є належним по
зивачем, так як не отримала св
ідоцтво про право на спадщин
у за законом, не заслуговують
на увагу. Судом встановлено, щ
о вона прийняла спадщину. А зг
ідно ч.5 ст.1268 цього Кодексу спа
дщина належить спадкоємцю з
часу її відкриття. За змістом
ч.3 ст.1296 ЦК України відсутніст
ь свідоцтва про право на спад
щину не позбавляє спадкоємця
права на спадщину.
За таких обставин, коли
відповідно до ст..60 ЦПК Україн
и позивачка довела заявлені
позовні вимоги, що державним
актом, виданим відповідачев
і, та неправомірним рішенням
місцевої ради порушуються ї
ї права на отримання від ради
безоплатно у приватну власн
ість земельної ділянки, яка у
свій час була надана для обсл
уговування будинку попередн
ьому власнику, суд задовольн
яє позов.
Суд вважає, що позивачк
ою не пропущено строк для оск
арження рішення місцевої рад
и, оскільки в судовому засіда
нні встановлено, що про поруш
ення свого права вона дізнал
ася у грудні 2006 року.
На підставі ст.ст. 152, 158 ЗК У
країни, ст.215 ЦК України, керуюч
ись ст.ст. 60, 212 -215, 218ЦПК України, су
д -
вирішив:
Позовні вимоги задоволит
и .
Визнати нечинним та ск
асувати рішення Тарасівсько
ї сільської ради від 25 жовтня
2003 про передачу ОСОБА_3 у пр
иватну власність земельної д
ілянки розміром 0, 1575 по АДРЕС
А_2.
Визнати недійсним держ
авний акт на право власності
ОСОБА_3 на земельну
ділянку розміром 0, 1575 по АД
РЕСА_1, виданий Тарасівсько
ю сільською радою 11 березня 2004
року.

Заяву про апеляційне оскар
ження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів
з дня проголошення рішення. А
пеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двад
цяти днів після подання заяв
и про апеляційне оскарження.