Справа № 2-2558/2007 р.
РІШЕННЯ

іменем    України

м. Донецьк                                                                                           03 грудня 2007 року

Петровський
районний суд м. Донецька в складі: головуючий - суддя Казначеев Е.Г., при секретарі Бараненко Л.Є., за участю позивачки
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1    до    ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

Встановив:

Позивачка
звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем.

Позовні вимоги
мотивовані тим, що в силу невідповідності характерів, і різних поглядів на життя, та в наслідок інших сімейно
бутових причин, позивачка втратила почуття поваги та кохання до чоловіка,
розірвала з ним шлюбні стосунки, та не бажає їх поновлення, майнового
спору не мають, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки примирення неможливе.

В судовому засіданні позивачка повністю підтвердила свій позов, наполягає
на його задоволенні, судові витрати просить покласти на себе та
відповідача в рівних долях.

Відповідач в
судовому засіданні визнав позов в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не
заперечив.

Заслухавши в
судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, та не оспорюються сторонами, що 09 липня
1988 року сторони зареєстрували шлюб в Петровському районному відділі РАГСу м.
Донецька, актовий запис № НОМЕР_1, але в теперішній час вони
припинили шлюбні стосунки, та не мають наміру поновити сімейні відносини, між
ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Від
шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спору відносно розподілу майна між
сторонами немає.

Згідно зі ст.
112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,
якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне
значення.

В судовому
засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не мають наміру
їх поновити, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя
неможливе.

Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки
вважає, що примирення між ними неможливе.

При цьому суд також приймає до уваги, що спору відносно розподілу майна між
сторонами немає та неповнолітніх дітей від шлюбу не має.

2

Державне мито
при реєстрації розірвання шлюбу в органі РАГСу, суд, вважає за необхідне
покласти на позивачку та відповідача в рівних долях.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.. 213-215 ЦПК
України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 зареєстрований 09 липня 1988
року в Петровському районному відділі РАГСу м. Донецька, актовий
запис  № НОМЕР_1 - розірвати.

При реєстрації розірвання
шлюбу в органі РАГСу стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 державне мито в сумі по 8,50
грн., з кожного.

Заяву про
апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до місцевого суду протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна
скарга на це рішення може бути подана в судову палату по цивільних справах
апеляційного суду Донецької області через місцевий суд протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.