Справа № 2-7895/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада
2007 року Приморський районний суд міста Одеси у складі: головуючого - судді
Ільченко Н.А.

при
секретарі                  Шнуровенко В.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу
м'яких меблів, стягнення авансу та неустойки і відшкодування моральної шкоди;

та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу
м'яких меблів дійсним, зобов'язання виконати умови договору, стягнення вартості
додаткової поставки та вартості зберігання товару, і відшкодування моральної
шкоди ;

ВСТАНОВИВ:

05.09.2007р.
позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2. і ОСОБА_3. про розірвання договору
купівлі-продажу м'яких меблів від 04.07.2007р., про стягнення сплаченого за цим
договором авансу в сумі 3 521, 00 грн., неустойки в сумі 9 300, 00 грн. та
відшкодування моральної шкоди в сумі 9 300, 00 грн.

26.09.2007р.
позивач збільшила розмір моральної шкоди, вимагаючи стягнути з відповідачів
моральну шкоду у розмірі 18 600, 00 грн., а 25.10.2007р. позивач також
збільшила розмір неустойки, вимагаючи стягнути з відповідачів неустойку у
розмірі 22 599, 00 грн.

Таким
чином, позивач вимагає розірвати договір купівлі-продажу м'яких меблів від
04.07.2007р. та стягнути з відповідачів : сплачений за вказаним договором аванс
в сумі З 521, 00 грн., неустойку в сумі 22 599, 00 грн. і моральну шкоду в сумі
18 60, 00 грн.

В
обґрунтування позову позивач вказує, що 04.07.2007р. між нею і
відповідачамиОСОБА_2. і ОСОБА_3які здійснюють торгівельну діяльність в магазині
„Любой каприз",
що знаходиться у приміщенні ЦУМу, розташованого по вул. Новощепний ряд, 2 в
м.Одесі, був укладений договір купівлі-продажу м'яких меблів. Згідно умов цього
договору відповідачі зобов'язалися протягом одного місяця, тобто до
04.08.2007р., продати та доставити за місцем знаходження належного їй,
позивачеві, дачного будинку, розташованого в смт.Кароліно-Бугаз, станція
Студентська, набір м'яких меблів моделі „Князь", що складається з двох
диванів і чотирьох крісел, а вона, у свою чергу, зобов'язалася прийняти цей
набір м'яких меблів та сплатити його вартість. Загальна вартість товару за
вказаним договором складає 9 300, 00 грн., із яких нею, позивачем, при
укладенні договору, був сплачений аванс в сумі 3 521, 00 грн. у рахунок
належного платежу.

При
цьому, один диван та одне крісло відповідачі зобов'язалися доставити їй за
адресою її дачного будинку 12 або 13 липня 2007р., заздалегідь попередивши її
про час доставки меблів за залишеними нею її контактними телефонами, про що
адміністратором магазина „Любой
каприз" був зроблений відповідний запис у виданому їй гарантійному
талоні від 04.07.2007р.

12.07.2007р.,
не дочекавшись телефонного повідомлення відповідачів до 18 год.30 хвил., а
також зважаючи на те, що робочий день вже скінчився, вона вирішила, що доставку
меблів буде здійснено наступного дня, у зв'язку з чим поїхала разом з членами
своєї сім'ї з дачного будинку до своїх батьків в с.Широке Одеської області.

Проте,
приблизно о 19 год. 30 хвил., на її мобільний телефон зателефонував водій
магазину „Любой каприз"
і повідомив, що здійснює доставку м'яких меблів, на що вона відповідала, що вже
поїхала з дачного будинку, але через декілька хвилин їй зателефонувала
ОСОБА_2., від якої їй довелося вислухати багато неприємних слів та погроз щодо
того, що вона буде сплачувати за доставку меблів у подвійному розмірі.

Однак,
ані наступного дня, ані в подальшому доставку меблів не було здійснено, а
06.08.2007р., коли вже сплинув указаний в договорі строк, вона прибула до
магазину „Любой каприз"
разом з чоловіком, маючи намір одночасно вивезти всі заказані меблі, але
адміністратор цього магазину повідомив їй, що її замовлення було зняте і тому,
якщо в неї є бажання придбати ті ж меблі, вона має оформити нове замовлення з
таким же строком виконання доставки меблів, але вже з повною передоплатою
всього замовлення.

Посилаючись
на вказані обставини та стверджуючи, що у даному разі мала місце одностороння
відмова відповідачів від виконання зобов'язання, позивач вимагає розірвати
вказаний вище договір купівлі-продажу м'яких меблів від 04.07.2007р. зі
стягненням з відповідачів на її користь сплаченого нею авансу в сумі 3 521, 00
грн. та згідно п.5 ст. 10 Закону України „Про захист прав споживачів"
неустойки у розмірі 3% від загальної вартості замовлення в сумі 9 300, 00 грн.
за цим договором за кожний день прострочення виконання договору, що згідно
наданого позивачем розрахунку за період часу з 04.08.2007р. по 25.10.2007р.
складає 22 599, 00грн.(а.с.42).

Крім
того, позивач вказує, що такими діями відповідачів їй завдано моральну шкоду,
яка полягає у її душевних стражданнях, пов'язаних з грубим порушенням її прав
споживача та руйнуванням її планів щодо нормального відпочинку протягом
літнього сезону і проведення сімейних свят у дачному будинку, оскільки в тільки
зведеному її дачному будинку не має ніяких меблів, а період купівлі та доставки
меблів нею було спеціально підібрано, оскільки він співпадав з літнім та „оксамитовим"
сезонами, відпусткою чоловіка, а також з днем народження її молодшої дочки - 19
липня, її днем народження - 06 вересня та днем народження її старшої дочки - 12
вересня, а тому, у свою чергу, весь цей час вона, члені її сім'ї, родичі та
друзі, що брали участь у святкуванні та гостювали у неї, вирішивши залишитись
на деякий час у дачному будинку і відпочити біля моря, вимушені були терпіти
незручності, спати на підлозі, так як з вини відповідачів меблі не було
доставлено своєчасно.

У
судовому засіданні представник позивача підтримала позов, підтвердила вказані
вище обставини і наполягала на задоволені позову в повному обсязі.

Відповідач
ОСОБА_2., яка також є представником відповідача ОСОБА_3., не визнала позов і
пред'явила зустрічний позов до ОСОБА_1. про визнання договору купівлі-продажу
м'яких меблів від 04.07.2007р. дійсним, зобов'язання виконати умови цього
договору в частині прийняття товару (м'яких меблів) та сплати решти частини
його вартості в сумі 5 779, 00 грн., стягнення вартості додаткової поставки
товару (м'яких меблів) в сумі 225, 00 грн. і вартості зберігання товару (м'яких
меблів) в сумі 486, 00 грн., та про відшкодування моральної шкоди в розмірі 20
000, 00 грн., вказуючи наступне.

Так,
04.07.2007р. між ОСОБА_1. і нею,ОСОБА_2., як суб'єктом підприємницької
діяльності - фізичною особою, був укладений договір купівлі-продажу м'яких
меблів - двох диванів і чотирьох крісел загальною вартістю 9 300, 00 грн., із
яких ОСОБА_1. у якості попередньої оплати (авансу) було сплачено 3 521, 00 грн.
Отже відповідач ОСОБА_3.
не має жодного відношення до цього договору та не є стороною за цим
договором.

Сторонами
за вказаним договором була обумовлена дата поставки частини замовлення -
12.07.2007р. та проставлена у договорі позначка „терміново", а саме -одного
дивану та двох крісел за місцем знаходження дачного будинку ОСОБА_1.3а адресою
:АДРЕСА_1 але час чи інша дата доставки меблів не обговорювалися. До того ж,
під час складання договору замовник ОСОБА_1. була попереджена, що, у зв'язку з
великою відстанню між магазином і

дачною ділянкою,
доставка товару можлива тільки наприкінці дня, на що ОСОБА_1. погодилася та
запевнила, що буде знаходитися 12.07.2007р. у дачному будинку.

У
відповідності з вимогами ст.ст.662, 663 ЦК
України, у визначений договором день - 12.07.2007р., приблизно о 16 год. 30
хвил., за вказаною вище адресою, була направлена вантажна автомашина з одним
диваном та двома кріслами, про що вона, ОСОБА_2., неодноразово намагалася
повідомити ОСОБА_1. по мобільному телефону, зазначеному у договорі, але абонент
знаходився поза зоною досяжності.

Приблизно
о 18 годині, водію вантажного автомобілю, коли він знаходився вже в
с.Кароліно-Бугаз, вдалося зв'язатися з ОСОБА_1. по мобільному телефону, але
остання, посилаючись, що вже поїхала з дачного будинку і знаходиться в іншому
місці, відмовилася повернутися в дачний будинок і прийняти товар.

У
зв'язку з відмовою ОСОБА_1. прийняти товар, вона, ОСОБА_2., діючи на підставі
п.1.26. Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затвердженими
наказам Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від
11 березня 2004р. № 98 та ч.3 ст.701 ЦК
України, неодноразово повідомляла ОСОБА_1. по телефону про необхідність її
прибуття до магазину для додаткової оплати нею повторної доставки товару.

Проте
ОСОБА_1. до магазину не прибула для оформлення додаткового замовлення на
поставку товару, тим самим не виконала умови договору купівлі-продажу в частині
прийняття товару у визначений договором строк, що є порушенням ст.686 ЦК України.

Отже
через незаконні дії ОСОБА_1., що виразилися у безпідставній відмові прийняти
товар, оплатити його повторну поставку та визначити нову дату поставки товару,
вона, ОСОБА_2., не була в змозі виконати умови договору купівлі-продажу в
частині своєчасної доставки м'яких меблів ОСОБА_1., у зв'язку з чим до
теперішнього часу зберігає цей товар за свій рахунок на орендованих нею площах
магазину. Таким чином, згідно ст.667 ЦК України витрати, пов'язані із
зберіганням нею товару, що складають 486, 00 грн., та витрати у розмірі вартості
повторної поставки товару, що складають 225, 00 грн., - підлягають
відшкодуванню на її користь за рахунок ОСОБА_1.

Посилаючись
на вимоги ч.4 ст.692 ЦК України та вимоги п.6 ст.10 Закону України „Про захист
прав споживачів", ОСОБА_2. також вимагає зобов'язати ОСОБА_1. виконати
умови договору купівлі-продажу від 04.07.2007р. щодо прийняття товару та оплати
його повної вартості в сумі 5 779, 00 грн.

Крім
того, ОСОБА_2. вказує, що діями з боку ОСОБА_1., пов'язаним з перешкоджанням
виконання нею умов договору купівлі-продажу, а також, пов'язаними з
розголошенням неправдивої інформації, спрямованої на приниження її ділової
репутації як суб'єкта підприємницької діяльності, зниження її престижу серед
постачальників та підрив довіри покупців, що, у свою чергу, привело до падіння
продажу товарів та, як наслідок, понесення нею збитків, їй завдано моральну
шкоду.

У
судовому засіданні ОСОБА_2. та її представник ОСОБА_4. підтримали зустрічний
позов, наполягали на задоволені зустрічного позову та відмові в позові ОСОБА_1.

Дослідивши
матеріали справи і вислухавши пояснення сторін суд доходить висновку, що позов
ОСОБА_1. підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_2. не
підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом
установлено, що ОСОБА_2. є суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною
особою і здійснює роздрібну торгівлю меблів через крамницю м'яких меблів „Любой каприз", що
знаходиться у приміщенні ЦУМу, розташованого по вул. Новощепний ряд, 2 в
м.Одесі, де орендує приміщення у ВАТ „Одеський торговий дім" за договором
оренди № ДГ-100/а від 01.06.2007р.

04.07.2007р. між
ОСОБА_1. і СПД - фізичною особоюОСОБА_2.
був укладений договір купівлі-продажу м'яких меблів „Князь" - двох
диванів і чотирьох крісел.

Загальна
вартість товару за цим договором складає 9 300, 00 грн., з яких ОСОБА_1. при
укладені договору, у рахунок належних платежів, був сплачений ОСОБА_2. аванс у
розмірі 3 521, 00 грн.

За
умовами зазначеного договору відповідач ОСОБА_2. зобов'язалася 12 або 13 липня
2007р. доставити частину меблів - один диван та одне крісло за місцем
розташування дачного будинку ОСОБА_1.3а вказаною нею адресою :АДРЕСА_1 та
заздалегідь попередити ОСОБА_1. про час доставки меблів за залишеними нею її
контактними телефонами, а решту меблів доставити за цією ж адресою в строк до
04.08.2007р., про що адміністратором магазину „Любой каприз" були зроблені відповідні записи у виданому
ОСОБА_1. гарантійному талоні від 04.07.2007р.

12.07.2007р.,
після 19 годин, отже по закінченні робочого дня, відповідач ОСОБА_2. доставила
за вказаною вище адресою один диван і одне крісло, але, у порушення умов
укладеного з ОСОБА_1. договору, не попередила останню по телефону та не
узгодила з нею час доставки меблів, внаслідок чого замовлення не було прийнято
ОСОБА_1., яка, у свою чергу, даремно прочекавши майже протягом усього дня
телефонного дзвінка від ОСОБА_2., вирішила, що доставку меблів буде здійснено
наступного дня - 13.07.2007р., як це зазначено у виданому їй гарантійному
талоні, у зв'язку з чим після 18 годин 30 хвил. поїхала з дачного будинку до
своїх батьків в с.Широке Одеської області.

Проте
відповідач ОСОБА_2., дізнавшись від водія вантажного автомобілю про відсутність
ОСОБА_1.3а адресою її дачного будинку, після 19 год. 30 год. зателефонувала ОСОБА_1. і
пред'явила останній вимоги щодо оплати повторної доставки меблів в подвійному
розмірі, з чим ОСОБА_1. не погодилась.

Також
судом установлено, що ані 13.07.2007р., ані протягом граничного строку
-04.08.2007р., визначеного договором від 04.07.2007р.,ОСОБА_2. не було
здійснено доставку меблів ОСОБА_1., а тому 06.08.2007р. остання прибула до
магазину „Любой каприз" разом з чоловіком, маючи намір одночасно вивезти
всі заказані нею меблі, коли адміністратор магазину „Любой каприз"
повідомив їй, що її замовлення було зняте і тому, якщо в неї є бажання придбати
ті ж меблі, вона має оформити нове замовлення з таким же строком виконання
доставки меблів, але вже з повною передоплатою всього замовлення.

Заперечуючи
проти позову ОСОБА_1., відповідач ОСОБА_2. стверджує, що 12.07.2007р., перед
здійсненням доставки меблів за місцем знаходження дачного будинку ОСОБА_1.,
вона нібито неодноразово намагалася повідомити про це ОСОБА_1. по мобільному
телефону, але абонент знаходився поза зоною досяжності.

Представник
ОСОБА_1. категорично заперечує ці обставини, а ОСОБА_2. на підтвердження
вказаних своїх доводів жодних доказів суду не надала, як цього вимагає ст.60
ЦПК України.

Таким
чином, посилання ОСОБА_2. на відмову ОСОБА_1. від прийняття замовлення за
укладеним між ними договором від 04.07.2007р. є неспроможним.

Виходячи
з викладеного, суд доходить висновку, що у даному разі мало місце порушення
зобов'язання з боку ОСОБА_2. за вказаним договором від 04.07.2007р., яке
виразилося спочатку у виконанніОСОБА_2. зобов'язання з порушенням умов,
визначених цим договором, а згодом у односторонній відмові ОСОБА_2. від
виконання договору.

Отже
позовні вимоги ОСОБА_1. щодо розірвання зазначеного договору у зв'язку з
порушенням зобов'язань за цим договором з боку ОСОБА_2., та щодо стягнення на
її користь сплаченого нею ОСОБА_2. авансу в сумі 3 521, 00 грн. у рахунок
належних платежів за цим договором - є обґрунтованими.

Також
повністю відповідають вимогам ч.5 ст.10 Закону України „Про захист прав
споживачів" позовні вимоги ОСОБА_1. в частині стягнення на її користь
неустойки у розмірі 3% від загальної вартості замовлення за укладеним між нею
іОСОБА_2. договором від 04.07.2007р., і суд погоджується з наданим
представником ОСОБА_1. розрахунком неустойки за період з 04.08.2007р. по
25.10.2007р., розмір якої складає 22 599, 00 грн. (а.с.42).

Крім
того, суд погоджується з доводами ОСОБА_1. відносно того, що, у зв'язку з
порушеннямОСОБА_2. зобов'язання за укладеним між ними договором від
04.07.2007р., їй завдано моральну шкоду, яка полягає у її душевних стражданнях,
пов'язаних з грубим порушенням її прав споживача, що призвело до руйнування її
планів щодо нормального проведення сімейних свят у зведеному нею дачному
будинку та позбавлення її та членів її сім'ї нормального відпочинку протягом
літнього сезону в цьому дачному будинку біля моря, оскільки вони змушені були
терпіти незручності через недоставляння меблів.

Разом з
тим, суд вважає, що розмір моральної шкоди, визначений ОСОБА_1., є надмірно
завищеним.

Враховуючи
тяжкість і тривалість моральних страждань, які зазнала позивач ОСОБА_1.,
ступінь вини ОСОБА_2. у спричиненні моральної шкоди позивачу, на думку суду,
відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000, 00 грн. буде цілком відповідати
засадам розумності, виваженості й справедливості та вимогам ч.3 ст.23 ЦК України.

Одночасно
суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1. до ОСОБА_3. не підлягають задоволенню,
оскільки, по-перше, згідно укладеного міжОСОБА_2. і ОСОБА_3. договору суборенди
№ 1 від 01.07.2007р., ОСОБА_3. є лише суборендарем частини приміщення, яке, у
свою чергу, ОСОБА_2. орендує у ВАТ „Одеський торгівельний дім", по-друге,
ОСОБА_3. не є стороною за укладеним міжОСОБА_2. і ОСОБА_1. договором від
04.07.2007р., і, по-третє, позивач ОСОБА_1. взагалі у які-небудь договірні
відносини з ОСОБА_3. не вступала.

Відмовляючи
відповідачеві ОСОБА_2. у зустрічному позові, суд, крім викладених вище
обставин, виходить також з того, що наведеніОСОБА_2. у обґрунтування свого
зустрічного позову доводи суперечать фактичним обставинам справи та повністю
спростовуються матеріалами справи.

Крім
того, є неспроможними доводи ОСОБА_2. відносно того, що вона намагалася
урегулювати правовідносини з ОСОБА_1. у позасудовому порядку, оскільки, судом
установлено, що, здійснивши 12.07.2007р. доставку частини замовлення ОСОБА_1.3
порушенням умов, визначених договором від 04.07.2007р., ОСОБА_2. в подальшому
взагалі не виконала своє зобов'язання за цим договором, не повідомляла ОСОБА_1.
про час доставки її замовлення, отже не приймала спроб до виконання
зобов'язання, а листи на адресу ОСОБА_1. направила лише після того, як строк
виконання зобов'язання за договором вже сплинув.

Суд не
бере до уваги і доводи ОСОБА_2. відносно того, що факт доставки нею
12.07.2007р. о 19 год. 30 хвил.
замовлення ОСОБА_1.3а адресою її дачного будинку, нібито, підтверджується записом
від імені бармена бара „Нептун" Жуковської, наявному у наданомуОСОБА_2.
суду товарному чеку, оскільки цей доказ є неналежним.

Таким
чином, посилання ОСОБА_2. щодо вчинення перешкод по виконанню нею умов договору
купівлі-продажу від 04.07.2007р. з боку ОСОБА_1. повністю спростовуються
встановленими судом фактичними обставинами справи.

Також є
недоведеними твердження ОСОБА_2. щодо розголошення ОСОБА_1. неправдивої
інформації, спрямованої на приниження ділової репутації ОСОБА_2., як суб'єкта
підприємницької діяльності, зниження її престижу серед постачальників продукції
та підриву довіри покупців, що нібито призвело до падіння продажу товарів та

понесения нею збитків, - у зв'язку з чим,
пред'явленіОСОБА_2. до ОСОБА_1. позовні вимоги в частині відшкодування моральної
шкоди не підлягають задоволенню.

Зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_2. до ОСОБА_1. в частині визнання дійсним укладеного між
ними договору від 04.07.2007р. є надуманими, оскільки сторони не заперечують
факт укладення ними цього договору та факт відповідності договору вимогам
чинного законодавства в момент його укладення.

На
підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, ст.ст.23, 610-615, 623, 624, 651, ч.2 ст.693, ст.ст.698, 704 ЦК України, ст.ст.
1, 4, 5, 10, 21, 22, 23 Закону України „Про захист прав споживачів", суд,
-

ВИРІШИВ :

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу м'яких
меблів, стягнення авансу та неустойки і відшкодування моральної шкоди -
задовольнити частково.

Договір
купівлі-продажу м'яких меблів, укладений 04 липня 2007 року між покупцем
ОСОБА_1 і продавцем суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою
ОСОБА_2, - розірвати.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 :

1)
аванс за договором купівлі-продажу від 04 липня 2007 року
у розмірі 3 521 (три тисячі п'ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.;

2)
неустойку в сумі 22 599 (двадцять дві тисячі п'ятсот
дев'яносто дев'ять) грн. 00 коп.;

3)
у відшкодування моральної шкоди 5 000 (п'ять тисяч) грн.
00 коп.;

4)
та судові витрати в сумі 51 (п'ятдесяти однієї) грн. 00
коп.,

а всього - 31
171 (тридцять одну тисячу сто сімдесят одну) грн. 00 коп.

В решті позовних
вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в сумі 306 (триста шість) грн. 49
коп.

В
зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу
м'яких меблів дійсним, зобов'язання виконати умови договору, стягнення вартості
додаткової поставки та вартості зберігання товару, і відшкодування моральної
шкоди - відмовити.

Рішення
може біти оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської
області через Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі в 10-денний строк
з дня складення повного тексту рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційного суду Одеської області або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.