Справа №2-1796 2007 року
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

20 листопада 2007 року                                                              Енергодарський місцевий

суд Запорізької області у
складі:

головуючого:                                 Ткаченко І. М.,

при
секретарі:                                 Лохматова Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Энергодар справу за позовом ОСОБА_1в інтересах ОСОБА_2до ОСОБА_3про
виселення та зняття з реєстраційного обліку колишнього власника у зв'язку з
укладеним договором купівлі-продажу квартири, та стягнення комунальних платежів
і моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулася ОСОБА_1в інтересах ОСОБА_2до
ОСОБА_3про виселення та зняття з реєстраційного обліку колишнього власника у
зв'язку з укладеним договором купівлі-продажу квартири, та стягнення
комунальних платежів і моральної шкоди.

Представник позивача зазначив, що 30 серпня 2006 року між
ОСОБА_4, який діяв від іменіОСОБА_3 по довіреності, та ОСОБА_2 був укладений
договір купівлі-продажу квартири 54 б. 1 по пр. Енергетиків в м. Енергодар,
який посвідчений приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального
округу 21.08.2006 року за реєстровим НОМЕР_1.

Відповідно до п. 13 договору купівлі-продажу, сторони
домовились, що ОСОБА_3має право проживати у вказаній квартирі до першого
вересня 2007 року. По закінченні вказаного строку ОСОБА_3повинна знятися з реєстраційного
обліку та звільнити квартиру.

В позовній заяві позивач просить суд виселити
відповідача, зняти з реєстраційного обліку у спірній квартири, та стягнути з
відповідача комунальні платежі в розмірі 775 грн. 36 коп., моральну шкоду в
розмірі 3000 грн., витрати на оплату судового збору у розмірі 115 грн., витрати
пов'язані з оплатою інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної
справи в суді в розмірі 75 грн., та витрати пов'язані з оплатою послуг адвоката
в розмірі 2000 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов
підтримала в повному обсязі, пояснив, що після 1 вересня 2007 року відповідач
по справі в добровільному порядку квартиру не звільнила, не виселилася,
допустила заборгованість по комунальним послугам. Позивач не має можливості
використовувати квартиру за призначенням та користуватися своєю власністю, у
зв'язку з чим несе моральні страждання.

2

Відповідачка позов визнала частково,
вказавши, що в неї було важке матеріальне становище, у зв'язку з чим вона була вимушена продати квартиру.
За домовленістю з позивачем, вона мала
право проживати у квартирі до 1 вересня 2007 року. Має намір викупити квартиру, але не має для
цього достатніх коштів. Позов не визнає в частині виселення, оскільки іншого
житла не має.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4підтвердили факт добровільного продажу
квартири.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали
справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до договору
купівлі-продажу квартири 54 б. 1 по пр. Енергетиків
в м. Енергодар, який посвідчений приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу 21.08.2006 року за
реєстровим НОМЕР_1, ОСОБА_2 став власником квартири.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України, ст. 4 Закону України "Про власність", власник за своїм розсудом володіє,
користується та розпоряджається майном, що належить йому. Згідно ст. 48 Закону
України "Про власність", ст. 368 ЦК України, власник має право вимагати усунення любих перешкод в користуванні
власністю.

Стосовно до правил ст. 98 ЖК
України, наймача, що залишився проживати в попередньому приміщенні (одночасно користуючись за
договором найму наданим приміщенням), слід вважати тимчасовим жильцем, який не
набуває права користування цим приміщенням
незалежно від строку проживання в ньому і підлягає виселенню без надання іншого
жилого приміщення.

На підставі викладеного, суд вважає, що відповідач, після
продажу квартири, незважаючи на тимчасове
проживання, набув статусу тимчасового жильця, і таким чином, після
спливу строку проживання, обумовленого сторонами
при укладені договору купівлі-продажу квартири, відповідно до ст. 98 ЖК
України, підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення.

Розглядаючи позовні вимоги стосовно
стягнення заборгованості за сплату комунальних послуг, суд також вважає, що вони обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки
підтверджуються квитанціями про сплату з боку позивача, не оспорюються
відповідачем що до користування послугами.

Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, також
є обґрунтованими, оскільки позивач не має
можливості користуватися власністю, використовувати
квартиру за призначенням, в результаті чого несе тягар дискомфорту та порушення звичайного образу життя.
Однак, розмір моральних збитків
заявлений в позовній заяві не відповідає дійсним стражданням, є завищеним, з приводу чого позовні вимоги в цій
частині підлягають частковому задоволенню.

Стосовно позовних вимог що до
судових витрат, суд вважає, що вони підтверджуються наданими довідками, квитанціями і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 41 Конституції
України, ст. 4, 48 Закону України "Про власність", ст. 368, 1167 ЦК України, ст. 98 ЖК України, -

ВИРІШИВ:                                                                            3

Виселити ОСОБА_3з кв. АДРЕСА_1без надання іншого жилого
приміщення.

Зняти з реєстрації ОСОБА_3з кв.
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3на користь ОСОБА_2за сплату комунальних платежів в
розмірі 775 грн. 36 коп., моральну шкоду в розмірі 500 грн., витрати на оплату судового збору у
розмірі 115 грн., витрати пов'язані з
оплатою інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в суді в розмірі 75 грн.,
та витрати пов'язані з оплатою послуг адвоката
в розмірі 2000 грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подано
протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.