Справа №2-9932/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2007
року  Приморський районний суд міста
Одеси в складі:

головуючого-судді
Чернявської Л. М.,

при секретарі         Каланжовій Н.Ф.,

за участю:
позивача ОСОБА_1 та директора ПП «Енергостар» Тарасенка О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Енергостар" про
визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нежиле приміщення
виставочного салону - офісу,  загальною
площею 91, 0 кв.м.,  що розташовано за
адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи,  що він є власником нежитлового приміщення
підвалу № 361,  площею 72, 5 кв.м.,  за адресою: АДРЕСА_1. У 2007 році маючи
бажання реконструювати зазначене нежитлове приміщення,  між ним та відповідачем був укладений договір
№ 33 на виконання будівельних робіт від 10 липня 2007 року. Відповідач виконав
свої зобов'язання щодо виконання будівельно - реконструкційних робіт від в
частині здійснення реконструкції приміщень,
але не ввів в експлуатацію цей об'єкт нерухомості.

В судовому
засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити в
повному обсязі.

Директор ПП
"Енергостар"   позов визнав.

Дослідивши
матеріали справи,  вислухавши пояснення
сторін,  суд вважає що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами
справи встановлено,  що відповідно до
свідоцтва про право власності від 28.01.1998 p.,
виданого Представництвом по управлінню комунальною
власністю Одеської міської ради та зареєстрованого Одеським міським бюро
технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості 31.03.1998 р. у
книзі 2неж на стор. ПО за реєстр. № 906,
нежитлове приміщення підвалу № 361,
площею 72, 5 кв.м.,  за адресою:
АДРЕСА_1,  належить ОСОБА_1.

У 2007
році,  маючи бажання реконструювати
зазначене нежитлове приміщення,  між
Позивачем та Відповідачем був укладений договір № 33 на виконання будівельних
робіт від 10 липня 2007 року.

Згідно
п. 1.1 Договору,  Відповідач зобов'язався
провести реконструкцію нежитлових приміщень виставочного салону-офісу,  загальною площею 91, 0 кв.м.,  а також ввести їх в експлуатацію.

Згідно
п. 2.1. Договору,  Відповідач
зобов'язався виконати роботу передбачену у п. 1.1. Договору до 10.10.2007 р. і яка відповідно до п. 2.2
повинна була бути здійснена в два етапи - реконструкція,  ввід в експлуатацію об'єкту
реконструкції,  що оформляється відповідним
Актом здачі-приймання виконаних робіт.

У жовтні
2007 року Відповідач виконав свої зобов'язання за Договором перед Позивачем в
частині закінчення реконструкції нежитлових приміщень виставочного
салону-офісу,  загальною площею 91, 0
кв.м.,  за адресою: АДРЕСА_1,  а Позивач на виконання Договору сплатив повну
вартість виконаних Відповідачем реконструкційних робіт,  про що свідчать акт № 3 приймання виконаних
підрядних робіт від 12.10.2007 р. та прибутковий касовий ордер від 12.10.2007 p..

Договір
№ 33 на виконання будівельних робіт від 10.07.2007 p.,  згідно його умов є договором будівельного
підряду до якого застосовуються відповідні норми цивільного законодавства,  регулюючі даний вид договору -визначення
істотних умов,  порядок укладення,  форму,
зміст,  права та обов'язки сторін
тощо.

Технічним
висновком ТОВ «Експреспроектбуд» про технічний стан про можливість збереження
реконструкції жилих приміщень під виставочний салон - офіс за адресою: АДРЕСА_1
реконструкція нежилих приміщень під виставочний салон - офіс по АДРЕСА_1
виконана відповідно з вимогами ДБН В..2-9-99 «Суспільні будівлі та споруди».
Приміщення пригодні до експлуатації відповідно з функціональним
призначенням,  після закінчення
отделочних робіт,  робіт по утепленню
стен та добудови.

Однак,  до теперішнього часу Відповідач не здійснив
ввід в експлуатацію об'єкту реконструкції -виставочного салону-офісу,  загальною площею 91, 0 кв.м.,  визначеного Договором від 10.07.2007 p..

Як
вбачається з матеріалів справи,
нежитлове приміщення відповідає усім нормам діючого законодавства і
здатне для подальшої експлуатації.

Згідно
ст. И ЦК України,  цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб,  що
передбачені актами цивільного законодавства,
а також із дій осіб,  що не
передбачені цими актами,  але за
аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків,
зокрема,  є договори та інші
правочини.Так,  згідно ст. 328 ЦК
України,  право власності набувається на
підставах,  що не заборонені
законом,  зокрема з правочинів.

Відповідно
до ст. 876 ЦК України,  власником об'єкта будівництва або результату
інших будівельних робіт до їх здачі замовникові є підрядник.

Відповідно до ст.
ст. 6, 627,  628 ЦК України сторони
є вільними в укладенні договору,  виборі
контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог ЦК України,  інших актів цивільного законодавства,  звичаїв ділового обороту,  вимог розумності та справедливості,  а зміст договору становлять умови
(пункти),  визначені на розсуд сторін і
погоджені ними,  та умови,  які є обов'язковими,  відповідно до актів цивільного законодавства.
При цьому,  стаття 629 ЦК України
визначає,  що договір є обов'язковим до
виконання.

Відповідно до ст. 509 ЦК
України,  зобов'язанням є
правовідношення,  в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію
або утриматися від певної дії,  а
кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Отже,  згідно п. 1.2. договору на виконання
будівельно -реконструкційних робіт від 10 липня 2007р.,  Відповідач зобов'язавшись здійснити ввід в
експлуатацію об'єкту реконструкції,
повинен був виконати своє зобов'язання належним чином,  але в супереч ст.ст. 525,  526,
629 ЦК України Відповідач зазначений обов'язок не виконав.

Відповідно до ст. 638 ЦК
України договір є укладеним,  якщо
сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет договору,
умови,  що визначені законом як
істотні або є необхідними для договорів даного виду,  а також усі ті умови,  щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін
має бути досягнуто згоди.

Статтею 334 ЦК України
встановлено,  що право власності у
набувача майна за договором виникає з моменту передання майна,  якщо інше не встановлено договором або
законом.

Оскільки п. 5 ст. 376 ЦК
України передбачено,  визнання судом
права власності на самочинно збудоване нерухоме майно,  то суд вважає,  що по аналогії закону за позивачем можна
визнати право власності на спірне приміщення.

Згідно ст. 391 власник майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном а
також,  ст. 392 ЦК України власник
може пред'явити позов про визнання його права власності,  якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Судовий захист цивільних прав та інтересів шляхом визнання відповідного
права гарантується ст. 16 ЦК
України.

Таким чином,  суд вважає можливим
визнати за ОСОБА_1 право власності на нежиле приміщення виставочного салону -
офісу,  загальною площею 91, 0 кв.м.,  що розташовано за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.
2, 4,  5,
6,  7,  8, 10, 11, 14,  60, 61, 208 - 215, 225 ЦПК України,  суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежиле приміщення виставочного салону
- офісу,  загальною площею 91, 0
кв.м.,  що розташовано за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області,  через Приморський районний суд міста
Одеси,  шляхом подачі заяви про його
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення і подачі
апеляційної скарги,  протягом двадцяти
днів після подачі заяви про апеляційне оскарження,  або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.