Справа №2-306
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 листопада
2007 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі: Головуючого судді
- Дідовець В.А.,

при
секретарі - Неблієнко О.В.,   розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.  Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
АБ «Факторіал Банк» про визнання договорів недійсними ,   -

встановив:

Позивач
ОСОБА_1. звернувся до Червонозаводського районного суду м.  Харкова з позовом в якому просить визнати
недійсним договір кредиту № 55-п/02,
укладеного між АБ «Факториал Банк» і ОСОБА_2 від 1.10.2002 року та
договір застави,   котрим забезпечувалося
виконання договору кредиту № 55-п/02,
укладеного між АБ «Факториал Банк» і ОСОБА_2 від 1.10.2002 року,   мотивуючи тим,   що відповідач ОСОБА_2,   при укладанні договору кредиту не ставив
його до відома,   крім того при укладанні
договору застави отримувач кредиту ОСОБА_2 не надав документів,   що підтверджували його право користування
землею,   домову книгу,   технічний паспорт на домоволодіння,   довідку і згоду осіб,   що проживають в будинку,   але не є співвласниками,   порушена
ст.  156 ЖК України ,    ст. 405 ЦК України,
постільки укладеним договором порушується його право користування
будинком.

У судове
засідання представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив
поновити строк для подачі позовної заяви ,
постільки позивачу про укладення договорів стало відомо лише в грудні
2005 року ,   та визнати недійсними
договори кредиту та застави від 1.10.2002 року між АБ «Факторіал Банк» та
ОСОБА_2

Відповідач
ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився,
на сьогоднішній день знаходиться в розшуку.

Представник
АБ «Факторіал Банк» проти позову заперечував ,
вважає вимоги позивача не,
обґрунтованими та просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову про
визнання договорів кредиту та застави недійсними.

Суд,
вислухавши думку представника позивача,
відповідача дослідивши матеріали справи вважає,   що позов задоволенню не підлягає.

Судом
встановлено,   що згідно договору
дарування від 27.10.1990 року,
укладеного між ОСОБА_3. та ОСОБА_2 і посвідченого державним нотаріусом
1-ї Харківської державної нотаріальної контори Коляда Т.Г. р.№3-4459,   ОСОБА_2 належить на праві власності жилий
будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 (а.с. 43-44).

6.11.1990
року вищевказаний житловий будинок був зареєстрований у Харківському міському
бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за ОСОБА_2 за
реєстровим №1678.

1.10.2002 року між АБ «Факторіал Банк» і ОСОБА_2
було укладено договір кредиту № 55-п/02 ,
згідно якого кредитор передав позичальнику у тимчасове користування на
умовах забезпеченості,   повернення ,   строковості ,   платності та цільового характеру
використання грошові кошти у сумі 15000 гривень з кінцевим терміном повернення
заборгованості 30.09.2004 року (а.с. 14).

Згідно
договору застави,   посвідченого
приватним нотаріусом Глуховцевою Н.В за №1-3032,   заставодавець ОСОБА_2 передав у заставу в
забезпечення виконання зобов'язати по кредиту,
належний йому жилий будинок з належними будівлями та спорудами,   що знаходиться в АДРЕСА_1 на земельній
ділянці 771 кв.м. (а.с. 11).

У
зв'язку з порушенням ОСОБА_2 зобов'язань за договором кредиту по погашенню
заборгованості за кредитом та сплатою відсотків за користування грошовими
коштами ,   27.12.2004 року приватним
нотаріусом Харківського міського нотаріального округу

2

Милиця
М. Л. на підставі заяви АБ «Факторіал Банк» вчинено виконавчий напис за
реєстровим номером №2247про звернення стягнення на заставне майно ОСОБА_2.;а
саме житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 для погашення
заборгованості у сумі 25220,   24 грн. на
користь АБ «Факторіал Банк».

Постановою
від 18.01.2005 року №281/6 Державною виконавчою службою Червонозаводського
району м. Харкова відкрите виконавче провадження про звернення стягнення на
заставне майно боржника.

Згідно  ст. 16 ЦК
України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Постільки
позивачу про договори кредиту та застави стало відомо лише в грудні 2005 року
суд рахує за можливе поновити строк подачі позовної заяви.

Відмовляючи
позивачеві в його позові суд виходив з наступного.

ОСОБА_2
будучи єдиним власником житлового будинку по АДРЕСА_1,   згідно
ст. 150 ЖК України має право користуватися будинком для особистого
проживання і проживання членів сімей,
розпоряджатися власністю на свій розсуд: продавати,   дарувати,
заповідати,  здавати в
оренду,   обмінювати,   закладати,
укладати інші не заборонені законом угоди. В данному випадку він
скористався своїм правом ,   передавши АБ
«Факторіал-Банку у забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту
житловий будинок ,   при цьому згода
позивача не є обов'язковою постільки він не являється співвласником майна
переданого у заставу.

Крім
того як вбачається з кредитного договору і договору застави учасником
правовідносин являється ОСОБА_2,
позивач не є учасником договорів і не може оспорювати його умови і
положення.

Позивач
посилається на порушення  ст. 156 ЖК
України,   де члени сім'ї власника
житлового будинку,  що проживають з ним в
належному йому будинку,   користуються
житловими приміщеннями на рівні з власником будинку,   але доказів того ,   що його право порушено суду не надано.

Таким
чином суд не вбачає підстав,
передбачених  ст. 48 ЦК України в
редакції 1963 року,    ст.  ст. 203,
215 ЦК України в редакції 2004 року,
для визнання договорів кредиту та застави від 1.10.2002 року між АБ
«Факторіал Банк» і ОСОБА_2 - недійсними .

Керуючись  ст.
ст.  3,   4,
10-11,   79,   209,
212-218 ЦПК України,    ст. 48 ЦК України (1963
року) ,    ст.  ст. 16,
203,  215 ЦК України,    ст.
ст. 150,  156 ЖК України суд,   -

ВИРІШИВ:

Поновити строк
подачі позовної заяви.

В
задоволенні ОСОБА_1 позовних вимог по визнанню недійсними договорів кредиту
№55-п/02 і застави від 1.10.2002 року між АБ «ФакторіалБанк» і ОСОБА_2 -
відмовити.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через
Червонозаводський районний суд міста Харкова шляхом подачі в 10-денний термін з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,
або в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.