АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа  № 2007 року колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05 жовтня Буренкової К.О.,    Довжук
Т.С.   ,    Козаченка В.І.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
недійсними договору дарування житлового будинку,

за
касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду
м.    Кіровограда від 14 липня 2006 р. та
ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 27 вересня 2006 p.,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні
2006 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2    звернулись
до суду з позовом до ОСОБА_3    про
визнання недійсним договору дарування жилого будинку №38-А по вул.    Третьої п'ятирічки в м.    Кіровограді,    укладеного між ними 02 грудня 2002 р.

В
обґрунтування своїх вимог позивачі посилались на те,    що вказаний договір був укладений внаслідок
обману з боку позивача.

Рішенням
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 14 липня 2006 p.,    залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 27 вересня 2006 р.,
в задоволенні позову відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
просять скасувати ухвалені по справі судові рішення та ухвалити нове
рішення про задоволення їх позовних вимог,
посилаючись на неповне з'ясування судами обставин справи,    невірну оцінку зібраних доказів,    неправильне застосування норм матеріального
права та порушення норм процесуального права.

Розглянувши
касаційну скаргу,    колегія суддів
дійшла висновку,    що підстави для
перегляду оскаржених судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Судами
встановлено,    що за нотаріально посвідченим
договором від 02 грудня 2002 p.,    ОСОБА_1 подарував ОСОБА_3    спірний будинок.

Оскільки
позивачами не було доведені обставини,
які відповідно до ч. 1    ст.    57 ЦК
України 1963 р. є підставою для визнання угоди недійсною,    то місцевий суд,    з урахуванням фактичних обставин
справи,    обгрунтовано відмовив у
задоволенні позову.

Апеляційний
суд правильно погодився з висновками суду першої інстанції та залишив його
рішення без змін.

Відповідно
до ч. 2    ст.    324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно    ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,    що не
були встановлені в рішенні суду,    чи
відкинуті ним,    вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
рішення судів ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновки судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України та Законом України „Про
внесення змін до Закону України „Про судоустрій України" щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити,  а
рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 14 липня 2006 р. та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 27 вересня 2006 p.,
- залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.