№2-1529/2007 p.
РІШЕННЯ

іменем України

7 грудня
2007 року                                                                                              м.  Зміїв

Зміївський
районний суд Харківської області

в складі:
головуючого судді Мар'єнко Л.М.

при
секретарі:        Голубєвій Ю.В.,  Павліченко Т.Я.

розглянувши
у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення матеріальної та моральної шкоди,  заподіяної внаслідок ДТП,  зазначивши,
що 26 жовтня 2005 року відповідач рухався у вечірній час о 19
годині,  на велосипеді,  по вулиці Жовтневій селища Водяхівка Зміївського
району Харківської області,  в напрямку с
Пролетарське Зміївського району Харківської області,  скоїв наїзд на малолітнього сина позивача -
ОСОБА_3,  2000 року народження. Внаслідок
ДТП,  винуватцем якого є відповідач,  малолітній дитині було спричинено тілесні
ушкодження: закритий перелом обох костей лівої голені середньої тяжкості,  зі зміщенням.
Своїми діями відповідач спричинив матеріальну шкоду,  яка виразилася у тому,  що дитина з часу ДТП по теперішній час
знаходиться під наглядом в МДЛ № 5,  на
придбання ліків було витрачено значні кошти на суму 122 грн. 18 коп.3азначена
сума є неповною,  але документально
підтвердити придбання ліків можливо лише на цю суму. Крім того,  незаконними діями відповідача була спричинена
значна моральна шкода,  яка полягає в
тому,  що на утриманні позивача
знаходяться троє дітей,  з яких двоє -
неповнолітні. Позивач проживає разом з дітьми одна,  весь свій вільний час приділяє дітям.  Після ДТП самий молодший син - ОСОБА_3 з 26
жовтня 2005 року по 18 листопада 2005 року знаходився на стаціонарному лікуванні
в Харківській обласній травматологічній лікарні,  після виписки з лікарні йому наложили
гіпс,  весь цей час позивач знаходилася
біля дитини,  при цьому іншим дітям вона
не приділяла достатньо уваги та піклування. Зазначене приносило душевні
страждання та хвилювання,  тому що
позивач бачила мучення своєї дитини,
була відірвана від старших дітей. Крім того,  її страждання виразилися у тому,  що після ДТП її дитина змінила свою поведінку. Син ріс рухливим та
енергійним хлопчиком,  був допитливим та
життєрадісним,  вільний час він
присвячував спілкуванню із своїми ровесниками,
однак після ДТП дитина тривалий час провела у лікарнях,  внаслідок чого хлопчик став замкненим,  повільним.
Позивач продовжує дотепер відчувати страх,  пригадуючи як її дитина кричала від болю
після наїзду,  які страждання він
відчував у зв'язку з тим,  що в нього
були пролежні від тривалої нерухомості. Дитина дотепер продовжує знаходитися
під наглядом невропатолога,  щороку
позивач возить дитину у кабінет нейрофункціональної діагностики у м.  Харків. Зазначене спричиняє душевні
хвилювання,  які

2

позивач
відчуває у зв'язку з тим,  що її дитина
відчував фізичний та моральний біль. Крім того,
моральна шкода спричинена безпосередньо діями відповідача,  який сміється над чужим горем,  навіть не намагався допомогти і який покинув
місця пригоди,  хоча бачив,  що постраждала малолітня дитина. Спричинену
діями відповідача моральну шкоду позивач оцінює у 5 000 грн. Просила стягнути з
відповідач на її користь матеріальну шкоду у розмірі 122 грн. 18 коп.,  моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.,  витрати на юридичну допомогу у розмірі 500
грн.

У
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 доповнила позовні вимоги,  просила стягнути на її користь витрати на
публікацію оголошення про виклик до суду відповідача в сумі 188 грн. 64
коп.,  вимоги просила задовольнити,  посилаючись на обставини,  наведені у позові.

Відповідач
ОСОБА_2  у судове засідання не
з'явився,  про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним чином,
шляхом опублікування оголошення в пресі,
про причини неявки судові не повідомив.

Судом
встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

26
жовтня 2005 року о 19 годині,  ОСОБА_2
,  керуючи велосипедом
"Україна" та рухаючись по вул.
Жовтневій с Водяхівка Зміївського району Харківської області,  у напрямку с Пролетарське Зміївського району
Харківської області,  скоїв наїзд на
малолітнього ОСОБА_3,  2000 року
народження,  спричинивши йому закритий
перелом обох костей лівої голені у середній третині зі зміщенням,  що є тілесним ушкодженням середньої тяжкості.
Зазначене підтверджується протоколом огляду місця події від 28 жовтня 2005 року
(аркуш 20 кримінальної справи № 1-31/07).

Як
вбачається з постанови слідчого Шапка A.M.
від 30 травня 2006 року про притягнення ОСОБА_2  в якості обвинуваченого (аркуш 94 т. 1
кримінальної справи № 1-31/07),
ОСОБА_2  було пред'явлено
обвинувачення у необережному спричиненні середньої тяжкості тілесного
ушкодження,  тобто злочину,  передбаченого
ст.  128 КК України,  через те,
що 26 жовтня 2005 року о 19 годині,
ОСОБА_2 ,  керуючи велосипедом
"Україна",  рухався по вул.  Жовтневій с Водяхівка Зміївського району Харківської області,  у напрямку с Пролетарське Зміївського району Харківської області. В
цей час зліва направо у напрямку руху велосипедиста,  ОСОБА_2
переходив проїзну частину малолітній ОСОБА_3,  2000 року народження. ОСОБА_2 ,  який був учасником дорожнього руху,  керуючи своїм велосипедом без освітлювальних
приладів у темний час,  порушив Правила
дорожнього руху України. Виявивши неуважність до малолітньої дитини,  ОСОБА_2
не впорався з керуванням велосипеда,
не забезпечив безпеки свого руху по необережності,  ненавмисно скоїв наїзд на ОСОБА_3,  2000 року народження,  спричинивши йому закритий перелом обох костей
лівої голені у середній третині зі зміщенням,
що є тілесним ушкодженням середньої тяжкості.

З матеріалів
кримінальної справи № 1-31/07 за обвинуваченням ОСОБА_2  по
ст.  128 УК України,  оглянутої судом у судовому засіданні,  вбачається,
що згідно постанов слідчого СВ Зміївського РВ УМВСУ в Харківській
області Багацької І.І. від 6 грудня 2005 року,
ОСОБА_1 визнано потерпілою по справі та цивільним позивачем.

Згідно
постанови Зміівського районного суду Харківської області від 13 липня 2007
року,  копія якого є в матеріалах
справи,  за заявою ОСОБА_2 ,  його звільнено від кримінальної відповідальності
внаслідок акту амністії,  провадження по
кримінальній справі,  по якій його
обвинувачено по  ст.  128 УК
України,  закрито. Постанова ніким не
оспорена і набрала законної сили.

Згідно
ч. 2  ст.
14 Закону України "Про амністію" від 19 квітня 2007 року,  амністія не звільняє від обов'язку
відшкодувати заподіяну злочином шкоду,
який покладено на винну особу вироком або рішенням суду.

з

Відповідно
до  ст.
1166 ЦК України
майнова шкода,  завдана майну фізичної
особи,  відшкодовується в повному обсязі
особою,  яка її завдала.

Згідно
ч. 1  ст.
1167 ЦК України
моральна шкода,  завдана особі
неправомірними діями,  відшкодовується
особою,  яка її завдала,  за наявності її вини.

Відповідно
ч. 1  ст.
11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб,  поданим
відповідно до цього Кодексу,  в межах
заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,  які беруть участь у справі. Згідно  ст.  60
ЦПК України,  сторони зобов'язані довести
ті обставини справи,  на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

З копії
свідоцтва про народження НОМЕР_1 вбачається,
що ОСОБА_1 є матір'ю неповнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Внаслідок
дій відповідача,  згідно висновку
судово-медичної експертизи № 1646-с від 8 грудня 2005 року (аркуш 94 т. 1
кримінальної справи № 1-31/07),  ОСОБА_3 було спричинено
закритий перелом обох костей лівої голені у середній третині зі зміщенням,  який є середньої тяжкості тілесним
ушкодженням.

З чеків
на придбання ліків,  які місяться в
матеріалах кримінальної справи № 1-31/07 т. 1 на а.с.  220,
вбачається,  що позивачем
витрачено 122 грн. 18 коп. на лікарські препарати.

З копії
епікрізу-витягу з історії хвороби № 593 від 18 листопада 2005 року,  ОСОБА_3 знаходився на лікуванні в обласній
клінічній травматологічній лікарні з діагнозом: закритий перелом с/з обох
костей лівої голені зі зміщенням.

З
довідки Зміївської центральної районної лікарні № 231 від 15 листопада 2006
року вбачається,  що ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження звертався на прийом
до невропатолога у Зміївську поліклініку,
йому встановлено діагноз: доброякісна внутрічерепна гіпертензія,  синдром гіперзбудливості (аркуш 218 т. 1
кримінальної справи № 1-31/07).

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1 внаслідок дій
відповідача спричинено моральну шкоду,
яка виявилася в тому,  що позивач
відчувала душевні страждання та хвилювання,
тому що вона бачила мучення своєї дитини,  під час лікування дитини була відірвана від
старших дітей та не приділяла їм увагу,  через
що також морально страждала. Крім того,
її страждання виразилися у тому,
що після ДТП її
дитина змінила свою поведінку,  син став
замкненим,  повільним.  Позивач продовжує дотепер відчувати страх від
фізичного болю,  спричиненої її дитині.
Син ОСОБА_3 дотепер продовжує знаходитися під наглядом невропатолога. Зазначене
спричиняє душевні хвилювання,  які
позивач відчуває у зв'язку з тим,  що її
дитина відчував фізичний та моральний біль. При визначенні розміру моральної
шкоди суд виходить з характеру та обсягу страждань - фізичних та душевних,  яких зазнала позивач,  з урахуванням малолітнього віку її сина,  постраждалого внаслідок дій відповідача,  стану його здоров'я,  тяжкості тілесних ушкоджень і вимушених змін
у його життєвих стосунках та стосунках позивача,  часу та зусиль,  які були їм необхідними для відновлення
попереднього стану та звичного життєвого укладу. Враховуючи зазначені
обставини,  суд вважає розумним і
достатнім розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 4 000 грн.,  через що позовні вимоги про стягнення
моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

З
квитанції юридичної консультації Зміївського району Харківської області № 3177
від 11 серпня 2006 року,
вбачається,  що позивачем сплачено
за надання юридичних послуг 500 грн. (аркуш 215 кримінальної справи № 1-31/07).

З
квитанції ЦПЗ-6 Укрпошти від 3 листопада 2007 року вбачається,  що позивачем направлено поштовим переказом до
друкарні ВАТ "Видавництво Харків" 71 грн. 40 коп.3а друкування
оголошення про виклик відповідача до суду.

На
підставі вищевикладеного,  суд дійшов
висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1,  у зв'язку з чим з відповідача ОСОБА_2  на користь позивача належить

стягнути: в частині відшкодування матеріальної шкоди,  пов'язаної з лікуванням на суму 122 грн. 18
коп.,  в частині відшкодування моральної
шкоди на суму 4 000 грн. В іншій частині позову належить відмовити.

Згідно  ст.
ст.  84,  87,  88
ЦПК України,  підлягають стягненню на
користь держави з відповідача ОСОБА_2
судові витрати,  відповідно до
розміру задоволених позовних вимог,
судовий збір у сумі - 51 (п'ятдесят одна) грн.,  витрати на інформаційне-технічне забезпечення
розгляду судової справи у розмірі 30 (тридцять) грн.,  а також на користь позивача фактично понесені
судові витрати на правову допомогу - в сумі 500 грн.,  та витрати,
пов'язані з викликом відповідача до суду - 71 грн. 80 коп.

Відповідно
до ч. 4  ст.  169 ЦПК України,  якщо суд не має відомостей про причину неявки
відповідача,  повідомленого належним
чином,  або причину неявки буде визнано
неповажною,  суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Керуючись  ст.
ст.  11,  15,
16,  1166,  1167 ЦК
України,   ст.   ст.
10,  11,  60,
84,  87,  88,
169,  209,  212,
214,  215,  218,
224-226 ЦПК України,  суд,

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,  уродженця м.
Ліпецьк на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди,  пов'язаної з лікуванням - 122 (сто двадцять дві)
грн. 80 коп.,  в рахунок відшкодування
моральної шкоди - 4 000 (чотири тисячі) грн.,
судові витрати на правову допомогу - 500 (п'ятсот) грн.,  судові витрати,  пов'язані з викликом відповідача до суду 71
(сімдесят одна) грн. 40 коп. - а всього - 4 694 (чотири тисячі шістсот
дев'яносто чотири) грн. 20 коп.

В іншій частині
позову - відмовити

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 51 (п'ятдесят одна)
грн.,  а також витрати на
інформаційне-технічне забезпечення розгляду судової справи у розмірі 30
(тридцять) грн.

Рішення
може бути переглянуто Зміївським районним судом Харківської області за
письмовою заявою відповідача,  яка може
бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження,
рішення набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення,  якщо
його не скасовано,  набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до апеляційного суду
Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо скарга подається у
строк,  встановлений для подання заяви
про апеляційне оскарження.

Головуючий: