Справа № 2 -744/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2007 року                                                                    смт.
Краснокутськ

Краснокутський
районний суд Харківської області в складі:

головуючого
судді - Вовк
Л.В.

при
секретарі -      Журавльовій Т.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ПСП
ім. Т.Г. Шевченка про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

Позивач 28 вересня 2007 року звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

07   листопада
2007 року
ОСОБА_3. звернулася до суду з аналогічним позовом.

8    своїх заявах позивачі вказали, що
згідно сертифікатів на право на земельну частку

(пай), вони являлися власниками земельних часток, які належали КСП
„Червоний

жовтень", яке потім було реорганізовано ПСП ім. Т.Г. Шевченка,
директором якого є

ОСОБА_2.. 20 березня 2003 року на підставі
вказаних сертифікатів між ними та

ПСП ім. Т.Г. Шевченка були укладені договори оренди земельної частки (паю)
на десять

років. 09 квітня 2003 року позивачі отримали
державні акти. На їх думку договори

оренди земельної частки (паю) утратили свою силу з моменту одержання ними
державних

актів та повинні бути переукладені.
ОСОБА_2. самовільно використовував їх

земельні ділянки та розірвати договори оренди відмовлявся. Позивачі
вважають, що

ОСОБА_2, самовільно використовуючи земельні ділянки, завдав їм матеріальні

збитки кожному в сумі 25
517 грн. 60 коп. та
моральної шкоди в сумі 3000
грн. кожному.

Позовні
заяви ОСОБА_1 таОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди були об'єднанні в одне провадження.

У
судовому засіданні позивач ОСОБА_1. та представник позивача за дорученням
позовні вимоги підтримав і прохає суд задовольнити його в повному обсязі.

Відповідач та
залучений по справі співвідповідач в судовому засіданні позов не визнав,
пояснивши суду , що
користувався земельними ділянками на підставі договору оренди земельної частки
(паю), а в 2004 році
вказані договори були розірвані згідно рішення суду.

Суд,
заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду письмові докази, вважає, що
позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Матеріалами
справи встановлено, що згідно сертифікатів на право на земельну частку (пай),
на підставі рішення Краснокутської РДА від 07 жовтня 1997
року № 713 ОСОБА_1
та ОСОБА_3. належало право на земельні частки (паї) у землі, яка перебувала у
колективній власності КСП „
Червоний Жовтень"..

2

20 березня 2000
року між ОСОБА_1 з одного боку та ПСП ім. Т.Г. Шевченка , в особі
уповноваженої особи ОСОБА_2., був укладений типовий договір оренди земельної
частки (паю), строком на десять років,,
згідно якого земельна частка передавалася в оренду з метою
сільськогосподарського використання і орендар повинен сплачувати орендну плату
орендодавцю.

Аналогічний
договір оренди земельної частки (паю) був укладений 20 березня 2000 року між
ОСОБА_3та ПСП ім.. „Т.Г. Шевченко".

У
судовому засіданні було встановлено, що ПСП ім. Т.Г. Шевченка , в особі
уповноваженої особи ОСОБА_2., виконувало всі умови договору , а ОСОБА_1. і
ОСОБА_3. отримували орендну плату..
09 квітня 2003 року ,
згідно державних актів ОСОБА_1 та ОСОБА_3. були передані у приватну власність
земельні ділянки , що
розташовані на території Колонтаївської сільської ради.

Про те,
що ПСП ім. Т.Г. Шевченка належним чином виконували умови договорів оренди
земельної частки (паю), а ОСОБА_1 та ОСОБА_3. на протязі 2003-2004 років отримували
орендну плату, стверджують відомості про виплату орендної плати та довідки
видані ПСП ім. Т.Г. Шевченка.

Рішеннями
Краснокутського районного суду від 24
квітня 2004 року
договори оренди земельної частки (паю) укладені 20 березня 2000
року між ПСП ім. Т.Г. Шевченка та ОСОБА_1 та між ПСП ім. Т.Г. Шевченка та
ОСОБА_3 були розірвані, крім того на їх користь була стягнута заборгованість по
орендній платі в сумі 1893,
41 грн. кожному.

Судом
встановлено, що орендована земля використовувалася до винесення рішення судом.,
договір оренди земельної частки (паю) діяв до дня його розірвання. Одержання
державного акта є тільки підставою для розірвання договору оренди земельної
частки (паю). Як було встановлено, що з дня набрання рішення суду , орендар ПСП ім.
Т.Г.Шевченка землю не використовував.

Співвідповідач
ОСОБА_2. особисто не укладав договір оренди земельної частки (паю ) з ОСОБА_1 та
ОСОБА_3та особисто не використовував їх землі. Договір був укладений між
позивачами та ПСП ім. Т.Г.Шевченка. ПСП ім. Т.Г.Шевченка виконувало
зобов'язання покладені на нього згідно вище вказаного договору , а після розірвання
договору не використовувало їх землі.

Згідно
ст. 13 Закону
України „Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Згідно
Перехідних положень Закону України „Про оренду землі", громадяни -власники
сертифікатів на право на земельну частку (пай) до виділення їм у натурі (на
місцевості) земельних ділянок мають право укладати договори оренди земель
сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з
урахуванням вимог раціональної організації території і компактності
землекористування, відповідно до цих сертифікатів з дотриманням вимог цього
Закону.

Після
виділення в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв) договорів оренди
землі переукладається відповідно до державного акту на право власності на
земельну ділянку на тих самих умовах ,
що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін.
Припинення дії договору оренди допускається лише у випадках, виначених цим
Законом.

Суд
вважає , що
земельні ділянки , що
належали ОСОБА_1 та ОСОБА_3. використовувалися на протязі 2003 року та 2004 року ПСП ім.
Т.Г.Шевченка правомірно , згідно договорів оренди земельної частки (паю),
особисто ОСОБА_2. з ними договорів оренди землі не укладав і їх земельні частки
не використовував, матеріальної та моральної шкоди позивачам не завдавав, права
їх не порушував . Вини в діях ОСОБА_2

3

ОСОБА_2 в заподіянні майнової та моральної шкоди
позивачам , судом не
встановлено і тому позовні вимоги позивачів не обгрунтовані і безпідставні.

Керуючись
ст.. ст. 22, 23, 1166,
1167 ЦК України, ст. 13 Закону України „ Про оренду
землі" , Перехідними
Положеннями Закону України" Про оренду землі", ст. ст. 10, 11, 60,
209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ПСП ім. Т.Г. Шевченка про відшкодування майнової
та моральної шкоди - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через Краснокутський районний суд
шляхом подачі в 10 - денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК України.