Справа
№2-2002/2007р.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ       УКРАЇНИ

12 грудня 2007 року Чугуївський міський суд Харківської
області у складі: головуючого - судді Слурденко О.І., при секретарі Шиловій
І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в М.Чугуєві цивільну
справу за позовомОСОБА_1 доОСОБА_2третіх осіб Чугуївської держнотконтори та
Кочетоцька селищна рада, за участю Чугуївського міжрайонного прокурора у якості
представника інтересів позивачки, про розірвання договору дарування житлового
будинку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки
про розірвання договору дарування житлового будинку, який вони уклали
02.09.2003 року. В позовній заяві віна вказала, та пояснила у судовому
засіданні, що даний договір був нею укладений з метою забезпечення нагляду та
матеріальної підтримки з боку її далекої родички - ОСОБА_2, яка зобов'язалася
її наглядати та матеріально забезпечувати у випадку оформлення з її боку
договору дарування будинку на її ім'я. Дарувати належний їй будинок, розташований
в селищіАДРЕСА_1 - не бажала. Після укладення договору дарування відповідачка
де який час виконувала взяті на себе зобов'язання, але потім перестала її
доглядати та оказувати матеріальну підтримку. В підтвердження своїх позовних
вимог вона навела наступне, що при оформлені договору дарування нотаріус не
роз'яснив їй його наслідки. Належну технічну документацію в Чугуївському МБТІ,
для оформлення договору дарування у нотаріальному порядку, вона не замовляла та
не отримувала. Вона не була в МБТІ, за неї усе робила відповідачка, що свідчить
про оману при укладення договору, тому просить суд розірвати договір дарування
та повернути їй право власності на нерухоме майно.

Відповідачка позов не визнала. Треті особи від участі у
розгляді справи ухилилися та надали письмові заяви про розгляд справи без
участі їх представників Заперечуючи проти позову вона навела наступне, що
позивачка є її далекою родичкою та близьких родичів не має. Відносини між ними
завжди були гарними та поважними, а оскількиОСОБА_1. є одинокою людиною
похилого віку, то як вона вважає з метою постійного спілкування у серпні 2003
року вона з власної ініціативи забажала подарувати будинок їй, троюрідній
племінниці - ОСОБА_2 Тому
звернулася сама до державного нотаріуса Чугуєвської держнотконтори за
консультацією про порядок оформлення та вимог в наданні необхідних документів
для укладання договору дарування. Бажання подарувати будинок уОСОБА_1. було
добровільним, не якого впливу, тиску або зобов'язань з її боку не було. Усю
необхідну документацію для оформлення договору дарування в МБТІ замовляла і
отримувалаОСОБА_1. особисто. Державний нотаріус при оформлені договору
дарування з'ясовував уОСОБА_1. її наміри та їх добровільність. їх гарні
відносини продовжувалися до 2006 року до сваркиОСОБА_1. з її чоловіком. Вважає
договір дарування оформлений та посвідчений нотаріально добровільно та згідно
закону, не яких підстав для його розірвання на вимогу дарувальника немає.

Заслухавши сторони, їх представників та прокурора,
дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного.

МіжОСОБА_1. та ОСОБА_2. 02.09.2003 року був укладений
договір дарування приватного домоволодіння і присадибної земельної ділянки
розташованого в селищіАДРЕСА_1.ОСОБА_1. таОСОБА_2особисто були у нотаріуса і
особисто підписували договір. Договір дарування житлового будинку з надвірними
спорудами та будівлями посвідчив державний нотаріус Чугуєвскої державної
нотаріальної контори.

Як вбачається із змісту договоруОСОБА_1. висловлювала
добровільне бажання подарувати домоволодіння ОСОБА_2 02.09.2003 року нотаріус
посвідчив договір дарування, який особисто уклалиОСОБА_1. та ОСОБА_2.. При цьому нотаріус
роз'яснював наслідки укладення договору дарування і з'ясовувала добровільність
його намірів іОСОБА_1. виявила своє бажання подарувати родичці домоволодіння. В
судовому засіданніОСОБА_1. підтвердила її особистий підпис на договорі та ті
обставини, що про інші домовленості та зобов'язання зі сторони ОСОБА_2в
присутності нотаріуса не обговорювалися. Згідно вимог ст.243 ЦК України від

1963 року, договір дарування є одностороннім безоплатним
правочином, за умовами якого одна сторона безоплатно добровільно без будь яких
умов та зобов'язань передає у власність - дарує, іншій стороні своє майно.
Договір вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованим. Усі умови
правочину сторонами були виконані і позивачка не навела і не надала суду будь
яких доказів про її обман з боку відповідачки або якісь інші домовленості та
зобов'язання приховані під договором дарування. А навпакиОСОБА_1. періодично
використовувала погрози про розірвання договору дарування для своїх вимог до
відповідачки. З моменту укладення договору дарування до подання позову до суду
сплинуло майже чотири роки і увесь цей час позивачка усвідомлювала наслідки
договору дарування і не ставила питання про його розірвання. Ставлячи питання
про розірвання договору дарування нерухомого майна, даритель повинен доказати
наявність обставин які є необхідними для чинності правочину і відсутність яких
роблять правочин неправомірним. Ствердження позивача про те, що його
волевиявлення при вчиненні правочину не були вільним і не відповідало його
внутрішній волі, а мало на увазі інший право чин, не відповідають дійсності.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.10,11,209,212,214-215 ЦПК України, ст.ст.243,244 ЦК України (від
1963 року), суд -

ВИРІШИВ:

В позовіОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору
дарування житлового будинку з надвірними будівлями - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або у порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.
.