Справа №2-611 /2007 р.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2007 р. Ренійський
районний суд Одеської облас
ті
у складі: - головуючого су
дді Дудник В.І.;
при секретарі Касаповій
О.У., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Рені с
праву за позовом ОСОБА_1 д
о ОСОБА_2 про визнання дог
овору дарування недійсним та
стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:
Відповідач ОСОБА_2
позовні вимоги не визнав, вва
жає, що право власності на дом
оволодіння № 35 по вул. Леніна в
с. Долинське Ренійського рай
ону було ним набуто на законн
их підставах (за договором да
рування, оформленим належним
чином в нотаріальному поряд
ку у присутності свідка ОСО
БА_3.), він оформив всю правов
становлюючу документацію на
будинок, здійснив його капіт
альний ремонт. Пояснив, що до з
вернення із позовом між ним т
а позивачкою неодноразово ви
никали суперечки з цього при
воду, внаслідок чого ОСОБА_
1 зверталася до правоохорон
них органів із проханням при
тягнути його до кримінальної
відповідальності за шахрайс
тво. Оскільки викладені пози
вачкою доводи не знайшли сво
го підтвердження, постановою
від 05.04.2007р. було відмовлено у по
рушення кримінальної справи
відносно нього. З урахування
м дійсних обставин справи, ви
кладених ним доводів, показа
нь свідків просив відмовити
у позовних вимогах позивачки
.
Судом були досліджені
наступні докази: копія свідо
цтва про смерть ОСОБА_4 - по
мерла ІНФОРМАЦІЯ_1.; копія
домової книги на спірне домо
володіння; копії довідок Дол
инської сільради від 08.04.2005р. та
від 14.04.2005р.; копія довідки Реній
ського райвідділу земельних
ресурсів від 27.07.2001р.; копія дові
док Долинської сільради від
14.05.2007р. та від 04.04.2007р.; копія постан
ови від 05.04.2007р. про відмову у пор
ушенні кримінальної справи;
копія договору дарування від
03.06.2004р.; копія витягу Ренійсько
го БТІ про реєстрацію права в
ласності на нерухоме майно з
а ОСОБА_2; копія рішення № 38
від 24.05.2004р. виконкому сільради
про визнання права власності
та про надання дозволу на вид
ачу ОСОБА_1 свідоцтва про
право власності на 1/2 частину
спірного домоволодіння; копі
я витягу з рішення від 29.01.1998р. ви
конкому сільради про передач
у земельної ділянки.
Судом в ході судового р
озгляду справи встановлено,
що позивачка ОСОБА_1 зверн
улася до суду із вищезгадани
ми вимогами до ОСОБА_2, поя
снивши, що домоволодіння АД
РЕСА_1 та земельна ділянка, н
а якій воно розміщене, раніше
належали її матері ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4 п
омерла, після її смерті позив
ачка продовжує мешкати у дан
ому будинку, здійснює за ним д
огляд, сплачує всі належні пл
атежі. При оформленні докуме
нтів на підключення газу до б
удинку позивачці стало відом
о, що його власником на підста
ві договору дарування від 03.06.20
04р. є відповідач. Як припускає
позивачка, вона після смерті
матері, помиляючись у природ
і правочину, його змісті та зн
аченні, могла підписати таки
й документ. Крім того, як ствер
джує позивачка, відповідач, к
ористуючись тим, що вона є неп
исьменною, безграмотною, вві
в її в оману, поясняючи, що вон
а підписує документи, пов'яза
ні з переоформленням землі н
а її ім'я, чим надав їй неправи
льні відомості про обставини
правочину. В даний час, відпов
ідач, вважаючи себе законним
власником, просить її залиши
ти будинок, виїхати з цієї адр
еси. З приводу ситуації, що скл
алася, позивачка зверталася
у міліцію, однак у порушенні к
римінальної справи

2
відносно ОСОБА_2 було в
ідмовлено, постанова від 05.04.2007р
. нею оскаржена не була. З урах
уванням викладених обставин
, на підставі ст.ст. 229, 230 ЦК Украї
ни позивачка просить визнати
укладений між ними договір д
арування від 03.06.2004р. недійсним т
а стягнути з відповідача мор
альну шкоду в розмірі 1700 грн.

Як пояснив свідок ОСОБ
А_3, 03.06.2004р. він у приватного нот
аріуса ОСОБА_5 оформляв до
говір купівлі-продажу домово
лодіння. Там зустрів ОСОБА_
2 та ОСОБА_1, які також при
їхали до нотаріуса. В ході роз
мови ОСОБА_1 пояснила, що в
она приїхала оформляти догов
ір дарування на ім'я її племін
ника ОСОБА_2, яких-небудь п
обоювань з боку позивачки, ти
ску не було, вона вільно розпо
відала про свої наміри. Коли д
о них підійшов нотаріус, він з
апитав її на російській мові
, роз'яснив право користувати
ся послугами перекладача (на
той час там знаходився перек
ладач Казани), на що ОСОБА_1
відповіла також на російськ
ій і пояснила, що необхідност
і у перекладу немає. Коли офор
млювали договір, нотаріус не
одноразово її запитував, чи р
озуміє вона, що робить, роз'ясн
ював, які можуть бути наслідк
и з цього правочину, позивачк
а відповідала на російській
мові. ОСОБА_1 повністю роз
уміла значення своїх дій, доб
ровільно звернулася за оформ
ленням договору дарування.

Заслухавши пояснення п
озивачки, її представника, за
перечення відповідача, показ
ання свідка ОСОБА_3, вивчи
вши матеріали справи та нада
ні документи, суд приходить д
о висновку, що у задоволенні п
озовних вимог необхідно відм
овити, оскільки викладені по
зивачкою обставини не знайшл
и свого належного підтвердже
ння в ході розгляду справи.
Як виходить з матеріа
лів справи (змісту договору д
арування), домоволодіння № 35 п
о вул. Леніна в с.Долинському Р
енійського району належало
ОСОБА_1 на праві приватної
власності на підставі свідо
цтва про право власності на н
ерухоме майно, виданого Доли
нською сільською радою 03.06.2004р. (
1/2 частина домоволодіння) та н
а підставі свідоцтва про пра
во на спадщину за законом, вид
аного держнотаріусом Ізмаїл
ьської держнотконтори 19.09.2001р. (і
нша 1/2 частина домоволодіння).
Спірне домоволодіння розташ
оване на земельній ділянці п
лощею 2500 кв.м. Таким чином, твер
дження позивачки про те, що во
на після смерті матері не офо
рмляла жодну правовстановлю
ючу документацію на домоволо
діння є безпідставними, оскі
льки в дійсності право власн
ості на будинок нею було своє
часно та належним чином офор
млене.
Відповідно до ст. 319 ЦК Ук
раїни власник володіє, корис
тується, розпоряджається сво
їм майном на власний розсуд, м
ає право вчиняти щодо свого м
айна будь-які дії, які не супер
ечать закону. Згідно ст. 328 ЦК Ук
раїни право власності набува
ється на підставах, не заборо
нених законом, зокрема із пра
вочинів. Право власності вва
жається набутим правомірно,
якщо інше прямо не випливає і
з закону або незаконність на
буття права власності не вст
ановлена судом.
Таким чином, ОСОБА_1
, яка на той час була власником
спірного домоволодіння, баж
аючи розпорядитися належним
їй майном, 03.06.2004р. уклала догові
р дарування на користь свого
племінника ОСОБА_2 Даний
договір, як односторонній пр
авочин, відповідав вимогам с
т.ст. 717, 719 ЦК України, був укладе
ний в письмовій формі та був н
отаріально посвідчений. Як б
уло встановлено в судовому з
асіданні поясненнями відпов
ідача, показаннями свідка, по
зивачка розуміла значення св
оїх дій щодо дарування нерух
омості, від послуг переклада
ча при укладанні правочину в
ідмовилася, оскільки розуміл
а російську мову (розмовляла
у присутності свідка на росі
йській мові із нотаріусом, пі
д час проведення відповідаче
м ремонтних робіт також розм
овляла на російській із робі
тниками), крім того, яких-небуд
ь ознак щодо тиску вчинити са
ме цей правочин не встановле
но, позивачка задовго до посв
ідчення договору домовилася
із відповідачем про угоду, у з
в'язку із чим ще у квітні 2004 р. ві
дповідач почав ремонтні робо
ти у будинку. Як зазначено у до
говорі дарування, сторонами
було підтверджено, що він не н
осить характеру мнимої чи уд
аваної угоди та відповідає д
ійсним намірам сторін створи
ти для себе юридичні наслідк
и, відповідно до чинного зако
нодавства вони були попередж
ені про кримінальну відповід
альність.

3
Про чинне право власності
ОСОБА_2 на спірне домовол
одіння свідчать: данні домов
ої книги (Розділ III); договір дар
ування від 03.06.2004р.; витяг Ренійс
ького БТІ про реєстрацію пра
ва власності на нерухоме май
но. Довідки Долинської сільс
ької ради Ренійського району
від 08.04.2005р. та від 14.04.2005р. суд не бер
е до уваги як докази на підтве
рдження обставин, за яких поз
ивачка просить визнати догов
ір дарування недійсним, оскі
льки вони містять застарілі
дані (відомості наведені з да
них похазяйної книги села), що
стосується місця мешкання п
озивачки, то вона дійсно мешк
ає за спірною адресою, оскіль
ки відмовляється виселитися
з будинку відповідача. Обста
вини, що спричинили виникнен
ня даної ситуації, ґрунтують
ся на особистих неприязнених
відносинах сторін, неоднора
зових конфліктах між ними з ц
ього приводу. Про це свідчить
звернення позивачки до мілі
ції із вимогою порушити крим
інальну справі відносно ОС
ОБА_2, в ході перевірки даних
якого постановою від 05.04.2007р. бу
ло відмовлено у порушенні кр
имінальної справи відносно
ОСОБА_2 за відсутністю скл
аду злочину, передбаченого с
т. 190 КК України.
Судом в ході розгляду с
прави було встановлено, що во
левиявлення ОСОБА_1 було в
ільним та відповідало її вну
трішній волі (ч.3 ст. 203 ЦК Україн
и), тому в даному випадку недор
ечно говорити про вчинення п
равочину під впливом помилки
, оскільки, як пояснював свідо
к, сама позивачка розповідал
а йому про мету приїзду до нот
аріуса, сам нотаріус запитув
ав її про це, з'ясовував усвідо
млення нею значимості її дій
. Що стосується посилань пози
вачки, її представника нaвизн
ання договору дарування неді
йсним з підстав ст.230 ЦК Україн
и, то слід зауважити, що положе
ння даної статті поширюються
тільки на дво- та багатосторо
нні проточини, тому положенн
я цієї статті не можуть бути з
астосовані до договору дарув
ання, оскільки він є одностор
онньою угодою.
Згідно ст. 12 ЗУ «Про власн
ість» громадянин набуває пра
во власності на майно, одержа
не в результаті успадкування
або укладення інших угод, не з
аборонених законом. Україна
законодавчо забезпечує гром
адянам, організаціям та інши
м власникам рівні умови захи
сту права власності. Власник
може вимагати усунення яких
-небудь порушень його права. З
ахист права власності здійсн
юється судом (ст. 48 ЗУ «Про влас
ність»).
Таким чином, доводи поз
ивачки не знайшли свого нале
жного підтвердження, укладен
ий між сторонами договір дар
ування є дійсним, він спричин
ив настання певних юридичних
наслідків, виникнення права
власності на домоволодіння
у відповідача, яке не може бут
и ніким обмежено.
У зв'язку із тим, що відм
овлено у вимогах щодо визнан
ня договору дарування недійс
ним, не підлягають задоволен
ню вимоги про стягнення мора
льної шкоди.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60,
212, 213 ЦПК України ст. ст. 203, 229, 230, 319, 328, 717,
719 ЦК України, ст.ст. 12,48 Закону Ук
раїни «Про власність», -
ВИРІШИВ:
У задоволенні позов
них вимог ОСОБА_1 до ОСОБ
А_2 про визнання договору да
рування недійсним та стягнен
ня моральної шкоди - відмовит
и.
Стягнути з ОСОБА_1
73 грн. 74 коп. держмита у доход де
ржави.
Рішення суду набирає з
аконної сили після закінченн
я строку подання заяви про ап
еляційне оскарження, якщо за
яву про апеляційне оскарженн
я не буде подано. Якщо буде под
ано заяву про апеляційне оск
арження, але апеляційна скар
га не буде подана протягом дв
адцяти днів після подання за
яви про апеляційне оскарженн
я, рішення суду набирає закон
ної сили після закінчення ць
ого строку. У разі подання апе
ляційної скарги, рішення, якщ
о його не буде скасовано, наби
рає законної сили після розг
ляду справи апеляційним судо
м.

4
Строк оскарження рішен
ня в Апеляційний суд Одесько
ї області через Ренійський р
айонний суд Одеської області
: 10 днів - з дня проголошення ріш
ення, 20 днів - після подання зая
ви про апеляційне оскарження
.