СПРАВА № 2-2239/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

29 листопада 2007 року
Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого - судді
Горчакової О.І., за участю секретаря - Перестороніної О.А., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду
Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду
30 жовтня 2007 року з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу,
зареєстрованого 24 липня 1982 року Орільською селищною радою Лозівського району
Харківської області, актовий запис № 41, посилаючись на те, що спільне життя з
відповідачкою не склалося, шлюбно-сімейні відносини припинилися з 2003 року,
проживають окремо, позивач фактично створив нову сім'ю. Позивач зазначає, що
наміру примиритися та поновити шлюбні відносини з відповідачкою він не має і
вважає за неможливе зберегти шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Спору
відносно спільно нажитого майна, що є їх сумісною власністю подружжя, немає. У
зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду і просить розірвати його шлюб з
ОСОБА_2.

Позивач у судове засідання
не з'явився, проте в матеріалах справи міститься телеграма, в якій ОСОБА_1
прохає розглянути справу за його позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за
його відсутності у зв'язку із зайнятістю на роботі, на позовних вимогах
наполягає.

У судовому засіданні
представник позивача підтримала вимоги позовної заяви, пояснила, що шлюбні
відносини її довірителя з відповідачкою вичерпали себе та на даний час він має
намір створити нову сім'ю у місті Москва Російської Федерації.

Відповідачка проти
задоволення позову не заперечувала, пояснила, що їхні з позивачем шлюбні
відносини припинилися ще 12 років тому, коли він поїхав на заробітки до Москви,
залишивши доньку, і не повернувся додому.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідачки, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню.

У судовому засіданні
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про
укладення шлюбу (а.с.№4), дійсно встановлено, що позивачка та відповідач
перебувають у шлюбі, який зареєстровано 24 липня 1982 року Орільською селищною
радою Лозівського району Харківської області, актовий запис № 41. Від
зазначеного шлюбу позивачка і відповідач неповнолітніх дітей не мають.

Відповідно до ч.2 ст.104
Сімейного Кодексу України шлюб припиняється у наслідок його розірвання.

Відповідно до ч.2 ст.112
Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо
буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

2

Таким
чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд
вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на
майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде
суперечити їхнім інтересам.

Враховуючи той факт, що
позивач у позовній заяві попрохав витрати, пов'язані з отриманням в органах
РАЦС свідоцтва про розірвання шлюбу, покласти на нього, суд вважає доцільним
вищезазначені витрати покласти на позивача, а відповідачку - звільнити.

Враховуючи викладене,
керуючись ч. 2 ст.104, ч.3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного
Кодексу України ст.ст.7,10,11,15, 174, 208, 209,212,218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2) ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, зареєстрований 24 липня 1982 року Орільською селищною
радою Лозівського району Харківської області, актовий запис № 41 - припинити
шляхом його розірвання.

При отриманні в органах
РАЦС - свідоцтва про розірвання шлюбу - стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
державне мито у розмірі 17 гривень, ОСОБА_1 від сплати державного мита
звільнити.

Рішення може бути оскаржено
в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів
апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.