АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18  грудня
2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду Житомирської області в складі:

головуючого
- судді                  Малахової Н.М.

суддів:                                         Жизневської
А.В. Олексієнка О.О.

при секретарі

судового
засідання                  Лаговській О.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.  Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на рішення Баранівського районного
суду Житомирської області від 27 вересня 2007 року у справі за позовом
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановила:

У квітні
2007 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом посилаючись на
те,  що 14 грудня 2006 року в м.  Баранівка з вини відповідача сталася
ДТП,  внаслідок якої було пошкоджено
автомобіль „ЗАЗ - 110280",
реєстраційний номер НОМЕР_1,  яким
керував ОСОБА_2 на підставі довіреності. Вказували,  що вказаний автомобіль згідно довіреності
перебуває також в розпорядженні ОСОБА_1 Тому,
просили відшкодувати на користь ОСОБА_1 6473 грн. 32 коп. матеріальної
шкоди та судові витрати,  а на користь
ОСОБА_2 6000 грн. моральної шкоди.

Рішенням
Баранівського районного суду від 27 вересня 2007 року в задоволені позову
відмовлено за безпідставністю.

У
поданій апеляційній скарзі апелянти просять скасувати вказане рішення та
ухвалити нове,  яким задовольнити їх
позов,  посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального права. Зазначають,  що вина відповідача у скоєнні ДТП була доведена постановою
про відмову у порушені кримінальної справи та наданою останнім розпискою.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено,  що 14 грудня 2006 року в м.  Баранівка по вул.  Першотравенській сталася ДТП за участю
автомобіля „ДЕУ Ланос",  яким
керував ОСОБА_3 на підставі довіреності та автомобіля „ЗАЗ -110308",  яким керував ОСОБА_2 також на підставі
довіреності.

2

Згідно ч.1  ст.  1167 ЦК України моральна шкода,  завдана фізичній особі неправомірними діями,  відшкодовується особою,  яка її завдала,  за наявності її вини.

У
відповідності до положень  ст. 1188 ЦК України
шкода,  завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах.

Тому,  відмовляючи у задоволені позову,  суд першої інстанції дійшов обгрунтованого
висновку,  що відповідач не може нести
відповідальність за заподіяну позивачам шкоду,
оскільки не доведена його вина у вчинені даної ДТП.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не впливають на обґрунтованість
прийнятого судом рішення,  оскільки
наявна в матеріалах справи розписка ОСОБА_3(а.с. 16) не може бути
підтвердженням вини відповідача в ДТП,  що сталася внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної
небезпеки. Крім того,  вина відповідача
не може бути обґрунтована постановою про відмову у порушені кримінальної
справи,  оскільки останній у
встановленому законом порядку до відповідальності не притягувався. Іншими
матеріалами справи вина відповідача не доведена.

Рішення
суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та
процесуального права,  підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись
ст.
ст.  303,  304,
307,  308,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Баранівського районного суду Житомирської області від 27 вересня 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути
оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.