Справа №22Ц-3831/2007р.                                       Головуючий
у 1 інстанції Кашперська Т.Ц.
01, 11, 12                                                    Доповідач
у 2 інстанції Приходько
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
грудня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного
суду Київської області в складі:

головуючого   Приходька К.П.,

суддів         Даценко Л.М. ,  Олійника В.І.

при
секретарі   Сторожук І.П.,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною  ' скаргою ОСОБА_1на рішення Ірпінського
міського суду Київської області від 02 жовтня 2007 року по цивільній справі за
позовною заявою ОСОБА_1до  ОСОБА_2,  третя
особа комунальне  підприємство
«Ірпінське бюро технічної інвентаризації» про визнання правочину дійсним,

встановила:

у липні
2007 року позивачка звернулася до суду із позовом обґрунтовуючи свої вимоги
тим,  що в січні 2004 року між нею та
відповідачем було укладено усно договір купівлі-продажу 1/2
будинкуАДРЕСА_1Укласти договір в письмовій формі не могли,  оскільки документи на будинок не були готові,  відповідач передав їй всі оригінали
документів на будинок,  відповідно до
умов договору відповідачу було передано

7   000 доларів США.

Оскільки
відповідач тимчасово проживав в Канаді 04 листопада 2004 року він видав
довіреність на ім'я її чоловіка ОСОБА_3.,
уповноваживши останнього подарувати їй 12 частину будинку.

На
підтвердження умов договору ОСОБА_324 березня 2004 року було укладено
ексклюзивний договір №С 010,  відповідно
до якого агентство нерухомості «Промінь світла» надає посередницькі,  консультаційні та інформаційні послуги з
приводу підготовки до відчуження та відчуження 57/100 частин будинку в АДРЕСА_1

У квітні
2004 року згоріло БТІ м.  Ірпеня,  в зв'язку із чим до листопада 2004 року було
призупинено видачу документів. У 2005 року ОСОБА_4. продовжував займатися
оформленням документів на спірну частину будинку,  04 грудня 2005 року закінчився строк
довіреності,  виданої на ім'я ОСОБА_4.,  в зв'язку із чим стало неможливо укласти
договір дарування,  про що вона
повідомила відповідача.

В   свою чергу відповідач не
заперечував підписати договір дарування,
але,  приїхавши на

Україну,  в червні 2007 року
відповідач відмовився виконувати умови договору.

В
зв'язку із викладеними обставинами позивачка просила визнати дійсним договір
купівлі-продажу 57/100 частин жилого будинку АДРЕСА_1

Рішення суду від
02 жовтня 2007 року у задоволені позову,
відмовлено.

2

Позивачкою
подана апеляційна скарга на рішення суду в якій вона просить рішення суду
скасувати та постановити нове рішення,
яким задоволити її позовні вимоги посилаючись на те,  що рішення є незаконним,  висновки суду не відповідають обставинам
справи,  судом порушені норми
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлено,  що відповідач ОСОБА_2. є
власником 57/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право на спадщину,  виданого Першою
Київською нотаріальною конторою 30 серпня 1999 року.

У
відповідності з вимогами  ст. 657 ЦК України договір
купівлі - продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу,
житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно з
вимогами ч.4  ст. 640 ЦК України
договір,  який підлягає нотаріальному
посвідченню або державній реєстрації,  є
укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державній реєстрації,  а в разі необхідності і нотаріального
посвідчення,  і державній реєстрації - з
моменту державної реєстрації.

Відповідно
з вимогами ч.2  ст. 220 ЦК України якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору,  що підтверджується письмовими доказами,  і відбулося повне або часткове виконання
договору,  але одна із сторін ухиляється
від його нотаріального посвідчення,  суд
може визнати такий договір дійсним.  У
цьому,  разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

У
відповідності з вимогами ч.1  ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень,  крім випадків
встановлених  ст. 61 цього кодексу.

Під час
розгляду справи не знайшли свого підтвердження ті обставини,  що в січні 2004 року сторони домовилися щодо
усіх істотних умов договору та про те,  що в подальшому відбулося повне або часткове
виконання договору купівлі-продажу,  але
одна із сторін,  а саме відповідач по
справі,  ухилилася від його нотаріального
посвідчення.

Позивачем
не надано будь-яких доказів на підтвердження тих обставин,  що сторони в січні 2004 року взагалі досягли
будь-яких домовленостей щодо укладення договору купівлі-продажу спірної частини
будинку.

Із
пояснень позивача та його представників,
та із показань свідка ОСОБА_4. вбачається,  що розмови щодо укладення договору купівлі-продажу
велися саме між позивачем та свідком ОСОБА_4.,
йому передавались грошові кошти,
а особисто сторони між собою ніяких домовленостей не мали та взагалі з
приводу укладення договору купівлі-продажу між собою не спілкувалися.

Доказів
про те,  що відповідач уповноважував
свідка ОСОБА_4. на укладення від свого імені будь-яких угод,  в судовому засіданні позивачами не надано.

Посилання
скаржниці на те,   що рішення є
незаконним,  висновки суду не
відповідають обставинам   справи,    судом
порушені   норми
матеріального  та  процесуального   права
не      приймаються судом до уваги
оскільки не грунтуються на зібраних матеріалах справи. Доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду.

3

Колегія суддів
вважає,  що рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його
скасування не має.

На підставі
наведеного,  керуючись:  ст.
ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України колегія,

ухвалила:

апеляційну
скаргу ОСОБА_1на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02
жовтня 2007 року відхилити,  рішення
залишити без змін.

Ухвала
набирає  законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду
України протягом двох місяців.