Справа №2-7619/07
РІШЕННЯ

Іменем       України

«17» вересня  2007 року

Приморський
районний суд м. Одеси в складі:

головуючого -
судді Уманець О.В.,

при секретарі                -           Шудрі С.В.,

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про

розірвання шлюбу, -

встановив:

16.08.2007 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу ,
в якому вказав, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.07.1998
року.

Від шлюбу є неповнолітня дитина - ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

У зв'язку з тим , що спільне життя з відповідачкою не склалося та сторони
не змогли дійти згоди щодо вирішення питань
пов'язаних із сімейним життям, позивач збереження сім'ї вважає неможливим, тому просить задовольнити його позов про розірвання
шлюбу.

Крім того позивач зазначає, що однією сім'єю вони не проживають протягом
тривалого часу. Спільне господарство сторонами разом не ведеться.

Відповідачка у судове засідання з'явилася, визнала обґрунтованою вимогу про
розірвання шлюбу.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити із
задоволенням позову при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.
174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.07.1998
року, про що в книзі реєстрації актів про
одруження зроблено відповідний актовий запис № 590. Від цього шлюбу у сторін є неповнолітня дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.
Шлюб є першим.

Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини сторони не
підтримують. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що
сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного.

На примирення сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сім'ї
є неможливим, через що суд не вважає за необхідне
вживати заходів щодо примирення сторін.

При дослідженні судом дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що
подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити
інтересам чоловіка та дружини та неповнолітньої дитини.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам дітей, що
мають істотне значення.

Видатки по оплаті державного мита при оформленні реєстрації розірвання
шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на
позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного
кодексу України, ст. ст. 11, 88, ч.4 ст.
130, ч.4 ст. 174, 213, 215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу
України, СУД -

2

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований   відділом реєстрації актів громадянського

стану  виконкому Одеської міської ради 25 липня 1998
року, актовий запис № 590, розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_1   державне мито
у розмірі 8 гривень 50 копійок , ОСОБА_2

-  від сплати звільнити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд
першої інстанції заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження, або шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення у
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.