Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

15 червня 2007
року                               Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді -            Костюкевича O.K.

при секретарі -                                       Олексюк
Т.В.,

з участю позивачів -ОСОБА_1  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 представника позивачів ОСОБА_1
ОСОБА_2 -
ОСОБА_4.,
представника відповідача - ОСОБА_5  розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до Луцької міської ради про визнання
права власності на спадкове нерухоме майно,
-

встановив:

ОСОБА_1,  ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до
Луцької міської ради про визнання права власності на спадкове нерухоме майно

Позивачі свої вимоги обґрунтовують тим,  що відповідно до договору купівлі-продажу,  посвідченого Першою Луцькою нотаріальною
конторою 14.09.1983 року,  ОСОБА_6,  яка доводиться дочкою попереднього позивача
ОСОБА_7.,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року
та правонаступником якої по даній цивільній справі залученоОСОБА_1  належить 1/5 частина домоволодіння АДРЕСА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2
року ОСОБА_6. померла. Після її смерті відкрилась
спадщина на вищезазначену частину будинковолодіння. Спадщину прийнялаОСОБА_7

Згідно договору купівлі-продажу,  посвідченого Першою Луцькою нотаріальною
конторою 27.10.1993 року,  ОСОБА_8,  яка є дружиною позивача ОСОБА_2,  належить 2/5 частини домоволодіння АДРЕСА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3
рокуОСОБА_9 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначену частину
будинковолодіння. Спадщину прийняв ОСОБА_2

Зазначають,  що
фактично у їх володінні та користуванні перебувають конкретно визначена частка
у будинковолодінні АДРЕСА_1  а саме:
позивачуОСОБА_3 належить житловий будинок (А-1),  прибудова (а),  погріб (а 1),
прибудова (а 2),
самочинно збудований тамбур (а 3),  сарай (Г-1),  огорожа (1); позивачам ОСОБА_1 ОСОБА_2 як спадкоємцям померлих власників часток
домоволодіння,  належить самочинно
збудований об'єкт нерухомого майна,  що
складається з житлового будинку (Б-1),
підвалу (б),  відкритої веранди (б
1).

Просять суд визнати за ОСОБА_3 право власності на
самочинно збудований тамбур (а 3),  площею 6, 1 кв. м.  АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
власності на самочинно збудований об'єкт нерухомого майна,  що скаладається з житлового будинку (Б-1),  площею 123, 6 кв. м. ,  підвал (б),  площею 44, 6 кв. м. ,  відкриту веранду (а 1),  площею 19 кв. м.  та право
власності на спадкове майно - 1/3 частку

житлового будинку АДРЕСА_1 а за ОСОБА_2 право власності
на спадкове майно -
2/3 частки у спільній частковій власності на житловий будинок
(Б-1),  площею 123,  6 кв. м. ,  підвал (б),
площею 44,
6 кв. м. ,  відкриту
веранду (а 1),  площею 19 кв. м.  АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 ОСОБА_2,  ОСОБА_3.,
представник позивачів ОСОБА_1  ОСОБА_2 - ОСОБА_4. позовні вимоги підтримали з підстав визначених в позовній заяві.
Просили суд її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5. в судовому засіданні
позов визнав. Проти його задоволення не заперечував.

Заслухавши пояснення сторін,  дослідивши докази в справі,  суд прийшов до висновку,  що позов підставний та підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_2
року померла ОСОБА_6,
що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 21.12.2005 року (а.с. 16). Позивач ОСОБА_1. як правонаступник померлого позивача
ОСОБА_7. є відповідно до  ст.  1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом.

Після смерті ОСОБА_6. відкрилась спадщина на 1/5 частину домоволодіння АДРЕСА_1 що підтверджується також технічним паспортом від 16.10.2000 року (а.с. 7-13).

Судом також встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_3
року померлаОСОБА_9,
що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2  від ІНФОРМАЦІЯ_3
року (а.с. 20). Позивач ОСОБА_2 згідно свідоцтва про
укладення шлюбу від 15.01.1969 року (а.с. 19) є чоловіком померлої і відповідно
до  ст.
1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом.

Після смертіОСОБА_9 відкрилась спадщина на належні їй
згідно договору купівлі-продажу від 27.10.1993 року (а.с. 17-18) 2/5 частини
домоволодіння АДРЕСА_1 що підтверджується також технічним паспортом від 16.10.2000 року (а.с. 7-13).

Відповідно до ч.1
ст.  1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть
бути фізичні особи,  які є живими на час
відкриття спадщини,  а також особи,  які були зачаті за життя спадкодавця і
народжені живими після відкриття спадщини.

На підставі
ст.  1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця,  у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті,  той з подружжя,  який його пережив,  та батьки.

З пояснень позивачів ОСОБА_1  ОСОБА_2 та досліджених в судовому засіданні
доказів суд встановив,  що останні
прийняли спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцями на час
відкриття спадщини,  а тому вважаються
такими,  що прийняли спадщину в
порядку  ст.  1268 ЦК України. Про відмову від прийняття
спадщини не заявляли.

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про право
на спадщину за заповітом від 03.01.1992 року (а.с. 21) та договору дарування
від 11.11.1997 року (а.с. 22) вбачається,
що позивач ОСОБА_3 прийняв спадщину,
а саме 2/5 частини домоволодіння АДРЕСА_1 що підтверджується також
технічним паспортом від 16.10.2000
року (а.с. 7-13). З цього ж паспорта суд встановив,  що у вищезазначеному будинковолодінню самочинно
добудовані тамбур (а 3),  самочинно
збудований об'єкт нерухомого майна,  що
складається з житлового будинку (Б-1),
підвалу (б) та відкритої веранди (6 1).

Судом досліджено експертне заключения ТАМП „Волиньархпроект" від 23.10.2006 року (а.с. 23-27) та встановлено,  що технічний стан
самовільних добудов до існуючого житлового будинку АДРЕСА_1 відповідає дійсним
державним будівельним,
санітарно-гігієнічним та протипожежним нормам.

Відповідно до ч.1  ст.  376
ЦК України,  житловий
будинок,  будівля,  споруда,
інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом,  якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці,  що не була відведена
для цієї мети,  або без належного дозволу
чи належно затвердженого проекту,  або з
істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно ч.3
ст.  376 ЦК України,  право
власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду
визнане за особою,  яка здійснила
самочинне будівництво на земельній ділянці,
що не була їй відведена для цієї мети,
за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Таким чином,
оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх
сукупності,  враховуючи те,  що технічний стан самовільних добудов
відповідає діючим державним будівельним нормам та правилам,  суд прийшов до висновку,  що позов слід задовольнити.

Керуючись  ст.   ст.  10,  11. 58,
60,  213-215 ЦПК України,   ст.   ст.  328,  376,
392,  1222. 1261,  1268,
1270 ЦК України,  суд,  -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на самочинно
збудований тамбур (а 3),  площею 6, 1 кв. м.  по АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове
майно,  а саме: на 1/3 частку житлового будинку по АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове
майно,  а саме: на 2/3 частки у спільній частковій власності на житловий будинок
(Б-1),  площею 123,  6 кв. м. ,  підвал (б),
площею 44,
6 кв. м. ,  відкриту
веранду (а 1),  площею 19 кв. м.  по АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на
самочинно збудований об'єкт нерухомого майна,
що скаладається з житлового будинку (Б-1),  площею 123, 6 кв. м. ,  підвал (б),  площею 44, 6 кв. м. ,  відкриту веранду (а 1),  площею 19 кв.
м.  по АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду
Волинської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення
протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення та подачі апеляційної скарги
на рішення суду протягом 20 (двадцяти) днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження,  але
апеляційна скарга не була подана у строк,  встановлений
ст.  294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення,  якщо
його не скасовано,  набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.