Справа
№2-1 457
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2007р.                                                               Коломийський
міськрайонний суд

Івано-Франківської
області В складі: головуючого,  судді
-        Хільчука І.І.

секретаря -        Костромін Н.Р. з участю: позивача-       ОСОБА_1представника відповідача-      ОСОБА_2 Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Коломия справу за позовом ОСОБА_3 до
правлінняІНФОРМАЦІЯ_1,   третя особа:
головне управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської
обласної державної адміністрації    про
стягнення додаткових витрат  в
зв"язку з каліцтвом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду 06.08.2007року з
даним позовом,  підтримуючи який в
судовому засіданні пояснила,  що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року вАДРЕСА_1 через грубе порушення техніки безпеки по
використанню електричної енергії з боку працівників РЕС стався нещасний випадок
в результаті якого вона стала інвалідом першої групи - безстроково.

Висновками МСЕК від 30.09.1969 р.НОМЕР_2 та від 03.01.1984 р.НОМЕР_1 їй
визначено потребу в забезпеченні автомобілем,
а тому їй тричі було видано організацією з вини якої заподіяно шкоду
автомобілі і останній ,  згідно наказу
НОМЕР_3від 15.08.1994 р. по акту від 17.08.1994 р. про безоплатну передачу
автомобіля ІНФОРМАЦІЯ_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4року випуску.

На
підставі висновку МСЕК від 23.04.2007 р. вона потребує забезпечення автомобілем
марки ІНФОРМАЦІЯ_6,  вартість якого
складає 27629 грн.,  однак на її письмові
звернення до ВАТІНФОРМАЦІЯ_1- як організації котра повинна забезпечити
автомашиною отримувала негативні відповіді і до цього часу не отримала нового
автомобіля,  тому просить суд стягнути з
відповідача на її користь суму 27629 грн. на придбання автомобіля марки
ІНФОРМАЦІЯ_6 НОМЕР_4,  перерахувавши їх
на розрахунковий рахунок в ІНФОРМАЦІЯ_5.

Представник
відповідача не визнала позовних вимог та пояснила,  що дійсно доведена вина їх підприємства у
нещасному випадку з позивачкою вироком Коломийськогорайоннного суду по справі
1-88/1969р. від 19.08.1969p.,  яким зобов"язано
підприємство сплачувати потерпілій відшкодування,  але відсутнє будь-яке рішення по вироку,  або по іншій справі щодо забезпечення
позивачку транспортним засобом.  Крім того
дійсно по постанові Кабінету Міністрів України №999 від 08.09.1997 р. п.25 ч.2
інвалідам внаслідок каліцтва від джерел відвищеної небезпеки автомобілі
видаються за рішенням суду за рахунок підприємств з вини яких заподіяно
каліцтво,  однак у випадку з позивачкою
каліцтво настало не від джерела відвищеної небезпеки та й відсутнє рішення суду
,  яке б зобов"язувало ВАТІНФОРМАЦІЯ_1
видати позивачці автомобіль. Разом з тим із введенням в дію постанови KM України
№999 від 19.06.2006 р. „Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями" постанова від 1997 року втратила чиність і в даний час
забезпечення автомобялми здійснюється управліннями праці та соціального захисту
населення за місцем проживання інваліда і фінансування витрат здійснюється за
рахунок коштів,  передбачених на цю мету
в державному бюджеті. Тому просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Від
третьої особи - головного управління праці та соціального захисту населення
облдержадміністрації поступило письмове пояснення щодо її позову ,  яким вони вказують ,  що позивачка знаходиться у них на обліку  як інвалід 1 групи з дитинства

згідно  висновку МСЕК від  23.04.2007 р.   і перебуває на обліку     для забезпечення автомобілем з ручним
керуванням,  яким буде забезпечена в
порядку черговості Відносно її забезпечення автомобілем    ВАТІНФОРМАЦІЯ_1 можливо при перерахуванні
ними коштів відповідачем.  Просять
розглянути справу у їх відсутності.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд вважає,  що позов безпідставний і не підлягає до
задоволення,  поскільки згідно  ст. ,
ст.  1195, 1166 ЦК України майнова
шкода завдана каліцтвом відшкодовується у випадках,  передбачених законом .

Судом
встановлено,  що 19.04.1969 р. мав місце
нещасний випадок в результаті порушення працівниками відповідача
ВАТІНФОРМАЦІЯ_1 правил техніки безпеки і в результаті нього позивачка стала
інвалідом 1 групи і рішенням Коломийського районного суду від 17.11.1969 р. по
справі №2-563 присуджено стягувати позивачці втрачений заробіток ,  а також: по її догляду по життєво /а.с.
9/,  а винні особу притягнуто до
кримінальної відповідальності/а.с. 10/. Інших рішень суду з приводу
відшкодувань збитків чи забезпечення транспортним засобом не було.

По узгодженні з регіональним відділенням фонду державного майна відповідач
забезпечував позивачку автомобілем ІНФОРМАЦІЯ_3/а.с.  12-13/ і позивачка зверталася до відповідача
з проханнями щодо надання їй нової автомашини в користування ,  однак через погане фінансове становище в
дальнійшому відповідач відмовляв їй у заміні старої автомашини та через зміну
порядку забезпечення інвалідів автомобілями своїм листом від 04.07.07 р.
НОМЕР_5 відмовився остаточно у забезпеченні її безоплатно автомашиною/а.с 18/.

Відповідач
спричинив позивачці пошкодження здоров"я не джерелом підвищеної
небезпеки,  чим порушив вимоги  ст. ,
ст. 1166,  1195 ЦК України,  однак згідно постанови KM України
№999 від 19.06.2006р. „Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями" cm. 2 „особи,
інвалідність яких настала унаслідок нещасних випадків невиробничого
характеру ,  забезпечуються автомобілями
на загальних підставах за рахунок коштів державного бюджету",  а норма згідно постанови від 08.09.1997 р.
,  що у відповідності до п.25 ч.2
інвалідам внаслідок каліцтва від джерел відвищеної небезпеки автомобілі видаються
за рішенням суду за рахунок підприємств з вини яких заподіяно каліцтво також:
втратила чинність.

Таким
чином,  позивачкою не доведено своїх
позовних вимог,  тобто позов
безпідставний і в задоволення її позову слід відмовити з наведених підстав.

На
підставі  ст. ,  ст. 1166,
1195 ЦК України,  Постанови Кабінету Міністрів України №999 від
19.07.2006 р. зі змінами від 26.04.2007 р. та керуючись  ст. , cm. 2, 214-216, 218
ЦПК України,  суд-

ВИРІШИВ:

В     задоволенні                  позову
ОСОБА_3      до      правління

ІНФОРМАЦІЯ_1,  третя особа: головне управління праці та
соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної
адміністрації про стягнення з ВАТІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь суми 27629 грн. на
придбання автомобіля марки ІНФОРМАЦІЯ_6 НОМЕР_4,  перерахувавши їх на розрахунковий рахунок
вІНФОРМАЦІЯ_5- відмовити за його безпідставністю.

На
рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів
після його проголошення та апеляційна скарга до апеляційного суду
Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом
двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.