№ 2-159/2007 рік
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2007 року Калінінськ
ий районний суд міста Донець
ка Донецької області в
складі головуючої судді -
Арабей Т.Г.
при секретарях - Опря Ю.Л., М
оргасюк Т.О.
сторони які брали участь у с
праві
представника позивачки О
СОБА_1 діючої за довіреніст
ю від 02.11.2006 року представників в
ідповідача: ОСОБА_2, діючо
ї за довіреністю від 29.01.2007 року
та адвоката ОСОБА_3
розглянувши у відкритому
судовому засідання в місті Д
онецьку цивільну справу за п
озовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5
про визнання договору дару
вання квартири недійсним,
ВСТАНОВИВ:
Позивачка ОСОБА_4 звер
нулася до суду з позовною зая
вою до свого сина ОСОБА_5 п
ро визнання договору даруван
ня квартири АДРЕСА_1 в Кал
інінському районі м.Донецька
, який був укладений і посвідч
ений нотаріально 29.07.1997 року нот
аріусом Восьмої Донецької де
ржавної нотаріальної контор
и, за реєстровим номером 1-1054, мі
ж ОСОБА_4 та ОСОБА_5, - нед
ійсним в наслідку вчинення й
ого під впливом помилки .
В позовній заяві позивачка
зазначила, що їй на праві влас
ності належала квартира АД
РЕСА_1. У 1997 році її син ОСОБА
_5, запропонував заключите д
оговір, згідно якого він забо
в»язався її довічно утримува
ти та надавати їй матеріальн
у допомогу, сплачувати плате
жі за користування квартирою
та комунальними послугами з
абезпечити її догляд та купу
вати ліки, а квартира, після її
смерті залишилась би ОСОБА
_5. Позивачка зазначила, що у
зв'язку з тим, що вона похилого
віку, ІНФОРМАЦІЯ_1, за стан
ом здоров»я потребує догляду
, а тому вона дала згоду на укл
адення договору, вважаючи, що
в договорі всі домовленості
з сином передбачені. Після пі
дписання договору син деякий
час надавав допомогу, а потім
не став матеріально забезпе
чувати ні продуктами харчува
ння, ні ліками. Комунальні пос
луги вона всі роки сплачувал
а сама. У 2006 році їй стало відом
о, що між нею та відповідачем б
ув укладений договір даруван
ня, а не довічного утримання, я
кий має інші наслідки . Копії д
оговору дарування у неї не бу
ло, а тому вона не мала можливо
сті з ним ознайомитись . Зміст
договору , за умовами якими во
на позбавлена права власност
і на квартиру їй стало відомо
в 2006 році, а тому просила понов
ити строк позовної давності
для звернення до суду за захи
стом порушеного права.
У судовому засіданні предс
тавник позивачки ОСОБА_1 п
ідтримала повністю позовні в
имоги позивачки та пояснила
, що позивачка ОСОБА_4 є осо
бою похилого віку, постійно х
воріє та потребує сторонньої
допомоги. На момент укладенн
я договору дарування позивач
ка помилково вважала, що з від
повідачем ОСОБА_5 , який є ї
ї сином, був укладений догові
р , згідно якого вона буде утри
мувати від нього постійну ма
теріальну допомогу , догляд т
а харчування, а після її смерт
і квартира буде власністю си
на. Погодившись на угоду, в над
ії на одержання матеріальної
допомоги, позивачка помилил
ась, так як не зрозуміла наслі
дків угоди, та прав і зобов'яза
нь сторін. Вона не розуміла, що
після оформлення договору д
арування вона відчужує свою
власність і не може претенду
вати на отримання допомоги в
ід обдарованого.
Останній рік відповідач рі
дко був у матері, допомоги ні м
атеріальної, ні іншої не нада
вав. Заявниця тривалий час хв
оріла, була на лікуванні в лік
арні , допомоги з боку відпові
дача ніякої не отримувала. В 20
06 році позивачці стало відомо
про те, що вона не може розпор
яджатися квартирою у зв»язку
з тим, що був укладений догові
р дарування квартири, а відпо
відач не зареєстрував право
власності у державному орган
і та фактично ніяких дій до пр
ийняття в дар даної квартири
не приймав, ніколи в квартирі
не проживав, квартиру не утри
мував. Всі документи в житлов
ому органі оформлені на пози
вачку ОСОБА_4, а тому вона н
е знала про те, що вона не є вла
сницею квартири та не може не
ю розпоряджатися. Позивачка
звернувшись до суду, просить
захистити її права, визнавши
договір дарування недійсним
, так як вона в наслідок її вік
у та стану здоров»я своєчасн
о не зрозуміла обставини, нас
лідки угоди, а тому помилилас
ь відносно обставин, які мают
ь істотне значення для неї. По
зивачка просить суд задоволь
нити її позовні вимоги, понов
ивши позовний строк зверненн
я до суду за захистом порушен
ого права.
Позивачка ОСОБА_4 у судо
вому засіданні підтримала св
ої вимоги, підтвердивши що св
ої повноваження на ведення с
прави в суді повністю надала
своєму представнику ОСОБА
_1
Відповідач ОСОБА_5 у суд
овому засіданні позовні вимо
ги не визнав, пояснивши, що він
є сином позивачки, яка просил
а його подарувати квартиру, я
ка залишилась після смерті б
абусі та дідуся, його сестрі. В
ін дав згоду , а позивачка запр
опонувала подарувати йому св
ою квартиру АДРЕСА_1 в Кал
інінському районі м.Донецька
на тих умовах, що володіти ква
ртирою він буде тільки після
її смерті . В 1997 році вони у нота
ріуса уклали договір даруван
ня квартири. Однак до даного ч
асу він квартиру на своє ім»я
в державному органі не зареє
стрував, в квартирі ніколи не
жив, щоб не травмувати матір,
яка має складний характер та
категорично не хотіла щоб ві
н проживав в квартирі. Ніяких
умов на своє утримання або ма
теріальної допомоги, при скл
аданні договору дарування, м
атір не висловлювала. Після у
кладення договору він частко
во допомагав матері, відвіду
вав її не дуже часто. Комуналь
ні послуги за квартиру нікол
и не платив та квартиру не утр
имував. Сам він не працює, є ін
валідом та отримує невелику
пенсію , а тому повністю утрим
увати матір не домовлявся . Ма
ти ОСОБА_4 жила разом з чол
овіком, а біля року живе одна.
Вона завжди говорила, що квар
тира дістанеться йому тільки
після її смерті и це були її у
мови. Він весь час проживає з д
ружиною та дитиною за різним
и адресами.
Представники відповідача
ОСОБА_2 та ОСОБА_6 підтр
имали відповідача та позовні
вимоги не визнали, пояснивши
, що позивачка своїм волевияв
ленням уклала договір дарува
ння квартири з відповідачем,
добровільно передавши права
власності на квартиру, а тому
її позовні вимоги задоволен
ню не підлягають.
Представник третьої особи
Восьмої донецької державної
нотаріальної контори у судо
ве засідання не з'явився, нада
в заяву про розгляд справи у в
ідсутність їх представника.

Суд, заслухавши пояснення с
торін , їх представників та св
ідків, дослідивши матеріали
цивільної справи та письмові
докази вважає, що позов підля
гає задоволенню з наступних
підстав.
У відповідності зі п.4 Прикі
нцевих та перехідних положен
ь , Цивільний кодекс України в
редакції 2004 року застосовуєт
ься до цивільних відносин, що
виникли після набрання ним ч
инності, тобто після 1 січня 2004
року. Щодо цивільних відноси
н, які виникли до набрання чин
ності цього кодексу, положен
ня його застосовуються до ти
х прав та обов»язків , що виник
ли або продовжують існувати
після набрання ним чинності.
Суд вважає, що правовідносин
и між сторонами виникли в 1997 ро
ці, на час дії Цивільного коде
ксу України в редакції 1963 року
, а тому вважає можливим корис
туватися
вимогами цього законодав
ства, що не суперечить вимога
м ЦК України в редакції 2004 рок
у.
Як встановлено у судовому
засіданні квартира АДРЕСА
_1 в Калінінському районі м.Д
онецька була приватизована п
озивачкою ОСОБА_4 та належ
ала їй на правах приватної вл
асності, що підтверджено сві
доцтвом про право власності
на квартиру №10719 від 19.09.1994 р. видан
ого Агентством по приватизац
ії державного житлового фонд
у Донецького виробничого об»
єднання «Донецьквугілля» (а.
с. 10), яке зареєстровано у Комму
нальному підприємстві Бюро т
ехнічної інвентаризації м.До
нецька 05.06.1995 року за № 1/ 4-479 ( а.с.11).

Згідно договору дарування
від 29.07.1997 року, ОСОБА_4 подар
увала квартиру АДРЕСА_1 в
м.Донецьку відповідачу ОСО
БА_5. Вказаний договір дарув
ання посвідчено державним но
таріусом Восьмої Донецької д
ержавної нотаріальної конто
ри ОСОБА_7, в реєстрі за № 1-105
4.
Згідно з п. 1 та 5 Договору дар
ування, відповідач ОСОБА_5
прийняв в дар цю квартиру та
забов»язався здійснювати за
свій рахунок експлуатацію т
а ремонт квартири, а також бра
ти участь у покритті витрат, п
ов»язанних з технічним обслу
говуванням території при буд
инку.
У відповідності зі ст.. 243, 244 ЦК
України в редакції 1963 року вст
ановлено визначення договор
у дарування, а саме за договор
ом дарування одна сторона пе
редає безоплатно другій стор
оні майно у власність. Догові
р, що встановлює обов'язок обд
арованого вчинити на користь
дарувальника будь-яку дію ма
йнового або немайнового хара
ктеру, не є договором даруван
ня.
Договор дарування вважаєт
ься укладеним з моменту пере
дачі майна обдарованому. До д
оговорів дарування нерухомо
го майна застосовуються прав
ила статті 227 ЦК України, тобто
договір дарування підлягає
державної реєстрації в бюро
технічної інвентарізації м.
Донецька, про що свідчить за
пис у самому договорі дарува
ння.
Ці вимоги передбачені і ст..
334 ч.4 ЦК України в редакції 2004 ро
ку, згідно з яким з 1 січня 2004 рок
у договір про відчуження май
на також підлягає державній
реєстрації та право власност
і у набувача виникає з момент
у такої реєстрації.
Однак, як встановлено у судо
вому засіданні відповідач
ОСОБА_5 фактично , за умовами
договору, квартиру в дар не пр
ийняв, в неї ніколи не прожива
в та зареєстрований не був, уч
асті в покритті витрат на утр
имання квартири , пов»язаних
з технічним обслуговуванням
території при будинку не при
ймав, комунальні послуги не с
плачував, а також не зареєстр
ував даний договір в бюро тех
нічної інвентаризації м.Доне
цька, про що у судовому засіда
нні не заперечував і сам відп
овідач ОСОБА_5 Таким чином
, відповідач ОСОБА_5 не при
йняв ніяких дій для отриманн
я в дар квартири та на даний ча
с спірна квартира зареєстров
ана за позивачкою ОСОБА_4,
яка фактично проживає та зар
еєстрована в цій квартирі з 198
3 року та весь час сама утримує
її, що підтверджується квита
нціями про сплату комунальни
х послуг та телефонних розмо
в.
Як встановлено в суді , пози
вачка ОСОБА_8 була присутн
я при складанні та особисто п
ідписала договір дарування,
однак у зазначенному договор
і відсутні дані, що їй були роз
»яснені наслідки договору да
рування, а саме, що з моменту у
кладення договору обдарован
ий набуває право власності н
а квартиру, а дарувальник поз
бавляється права власності н
а квартиру, що дарувальник пе
редає обдарованому безоплат
но майно у власність та позба
вляється права розпорядженн
я цим майном..
Таким чином, судом з'ясовано
, що позивачці ОСОБА_4 не бу
ли роз'яснені наслідки догов
ору дарування та вона помиля
лась в умовах його складання
, про це свідчать і показання
самого відповідача ОСОБА_5
, який підтвердив, що мати
категорично заперечувал
и проти того, щоб він за її жит
тя розпоряджався її квартиро
ю як її власник, а тому він нія
ких дій до набрання прав влас
ності на квартиру не виконув
ав.
Так, суду не надані докази
підтверджуючи ті обставини,
що ОСОБА_4 були відомі нас
лідки договору дарування, бе
зоплатна відчуження квартир
и, добровільне позбавлення с
ебе права власності на майно
без будь-яких вигод матеріал
ьного чи морального характер
у, набуття обдарованим права
власністі на квартиру при ві
дсутності будь-яких обов'язк
ів відносно неї.
Судом встановлено, що позив
ачка ОСОБА_4, з дня реєстра
ції з 12 квітня 1983 року, проживає
в спірній квартирі АДРЕСА_
1 в м. Донецьку, проводить опл
ату комунальних послуг, по да
ний час значиться зареєстров
аною за вказаною адресою. Вка
зані обставини підтверджені
довідкою з ЖЕД № 9 ЖЕО Калінін
ського району м. Донецька, пас
портом, та показаннями свідк
ів ОСОБА_9, ОСОБА_10, які п
ідтвердили у судовому засіда
нні, що відповідач ніякої доп
омоги матері не надавав, а вон
и за проханням позивачки вик
онували її доручення на прид
бання продуктів харчування,
оплату комунальних послуг, а
також прибирали у квартирі. П
озивачка говорила їм, що її си
н забов»язався її доглядати
до смерті, а вона йому передал
а квартиру, однак син до неї зо
всім не ходив та її не утримув
ав в той час, коли вона за стан
ом здоров»я потребувала догл
яду та допомоги.
Свідок ОСОБА_11 та ОСОБ
А_12 у судовому засіданні так
ож підтвердили, що позивачка
ОСОБА_4 розповідала, що по
дарувала квартиру сину, який
буде жити в ній тільки після ї
ї смерті. Відповідач ОСОБА_
5 в квартирі матері не жив, а
проживав весь час з дружиною
ОСОБА_2, яка привозила поз
ивачці продукти харчування.
Відповідач також іноді відві
дував мати. Вони знають, що дон
ька позивачки в осені 2006 року в
ідвезла мати до лікарні та бі
льш позивачку не бачили.
У відповідності з довідкам
и позивачка ОСОБА_4, 80 років
, в період з 17.10.2006 року по 28.10.2006 року
знаходилась на лікуванні в Д
онецькому обласному клінічн
е територіально медичному об
»єднанні , а також лікувалась
в Центральній міській лікар
ні № 16 м.Донецька в період груд
ень 2006 року- квітень 2007 року з пр
иводу: ІБС, атеросклеротично
го кардіосклерозу з гіпертен
зією, пневмонії правої леген
і та інших захворювань, потре
бувала стороннього догляду ,
який надавала їй донька ОС
ОБА_13
Статтею 56 ЦК України в редак
ції 1963 року , ст. 229 ЦК України в ре
дакції 2004 року, встановлено, що
угода, укладена внаслідок по
милки, що має істотне значенн
я, може бути визнана судом нед
ійсною за позовом сторони, як
а діяла під впливом помилки. І
стотне значення має помилка
щодо природи провочину, прав
та обов'язків сторін, таких вл
астивостей і якостей речі, як
і значно знижують її цінніст
ь або можливість використанн
я за цільовим призначенням.

Як було встановлено судом, к
вартира АДРЕСА_1 в м.Донец
ьку, була позивачкою безопла
тно відчужена, при цьому вона
мала мету щодо отримання від
відповідача - свого сина ОС
ОБА_5 матеріальної допомоги
, так як вона є жінкою похилого
віку та потребує постійної с
торонньої допомоги.
У суду не виникає сумнівів у
тому, що при складанні догово
ру дарування позивачка ОСО
БА_4 помилялася в умовах та н
аслідках його складання, які
для неї мають істотне значен
ня, а тому суд приходить до вис
новку про відсутність у пози
вачки волевиявлення на безоп
латне відчуження квартири , в
наслідок чого договір дарува
ння був укладений під впливо
м помилки.
Таким чином, суд вважає необ
хідним визнати договір дарув
ання від 29 липня 1997 року кварти
ри тринадцять, яка складає з д
вох кімнат загальною площею
47, 6 кв.метрів , розташованої в б
удинку АДРЕСА_1, між дару
вателем ОСОБА_4 і обдарова
ним
ОСОБА_5, посвідчений Дер
жавним нотаріусом Восьмої До
нецької державної нотаріаль
ної контори у реєстрі за № 1-1054- н
едійсним.
У відповідності до вимог ст
.76 ЦК України в редакції 1963 року
, СТ.СТ.261 ч.1, 267 ч.5 ЦК України в реда
кції 2004 року, перебіг строку по
зовної давності виникає з дн
я, коли особа дізналася або мо
гла дізнатися про порушення
свого права. Якщо суд визнає п
оважним причини пропущення п
озовної давності, порушене п
раво підлягає захисту.
Суд вважає можливим понови
ти позивачці ОСОБА_4 строк
позовної давності для зверн
ення до суду з позовом про пор
ушене право, тому, що в суді зн
айшли підтвердження доводи п
озивачки про те, що про наслід
ки укладеного договору їй ст
ало відомо тільки в 2006 році, кол
и син остаточно відмовився н
адавати їй допомоги та її не в
ідвідував. Крім того, як убача
ється з п.9 договору дарування
від 29.07.1997 року, договір був скла
дений у трьох примірниках, з я
ких один залишився на зберіг
анні у справах Восьмої Донец
ької державної нотаріальної
контори, а інші - видані обдар
ованому, тобто відповідачу
ОСОБА_5, а тому суд приймає з
а достовірні доводи позивачк
и про те, що вона з моменту скл
адання угоди не мала копії до
говору дарування та не мала м
ожливості самостійного озна
йомлення з його текстом та пр
авовими наслідками.
Суд прийшов до висновку,
що позовні вимоги обґрунт
овані і підлягають задоволе
нню.
Статтею 56 ЦК України передб
ачено, що у разі недійсності у
годи кожна із сторін зобов»я
зана повернути другій сторон
і все одержане за угодою.
Відповідно до вказаної нор
ми закону, у разі визнання дог
овору дарування недійсним, п
раво власності на квартиру п
овертається до позивачки О
СОБА_4
Посилання відповідача ОС
ОБА_5, щодо добровільного во
евиявлення позивачки при дар
уванні квартири , тобто безоп
латне відчудження її на його
користь - не найшло свого підт
вердження в процессі судовог
о розгляду справи.
На підставі ст.ст. 56, 244, 227, 76 ЦК Ук
раїни в редакції 1963 року, ст..ст
.229, 334 ч.4, 261 ч.1, 267 п.5 ЦК України в реда
кції 2004 року, керуючись ст.ст. 10,
11, 60, 208-215 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Поновити ОСОБА_4 строк
позовної давності для зверн
ення до суду з позовом про пор
ушене право.
Позов ОСОБА_4 до ОСОБА
_5 про визнання договору дар
ування квартири недійсним - з
адовольнити.
Визнати договір дарування
від 29 липня 1997 року квартири тр
инадцять, яка складає з двох к
імнат загальною площею 47, 6 кв.м
етрів , розташованої в будинк
у АДРЕСА_1, між дарувателе
м ОСОБА_4 і обдарованим О
СОБА_5, посвідчений Державн
им нотаріусом Восьмої Донець
кої державної нотаріальної к
онтори у реєстрі за №1-1054-НЕДІЙС
НИМ.
Рішення суду може бути оска
ржено до Апеляційного суду Д
онецької області через Калін
інський районний суд м. Донец
ька. Заяву про апеляційне оск
арження рішення суду може бу
ти подано протягом десяти дн
ів з дня проголошення рішенн
я. Апеляційна скарга на рішен
ня суду подається протягом д
вадцяти днів після подання з
аяви про апеляційне оскаржен
ня.
Рішення суду набирає закон
ної сили після закінчення ст
року подання заяви про апеля
ційне оскарження, якщо заяву
про апеляційне оскарження н
е було подано. Якщо було подан
о заяву про апеляційне оскар
ження, але апеляційна скарга
не була подана у строк, встано
влений статтею 294 ЦПК України,
рішення суду набирає законн
ої сили після закінчення цьо
го строку.