Справа №2-6769/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2007р.                                                                              м.Бердянськ

Бердянський    міськрайонний    суд
Запорізької    області    в
складі:

головуючого
судді Прінь І.П.,

при секретарі    Бевз О.А.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, територіальної громади м. Бердянська про
визнання права спільної сумісної власності на самочинно збудовані будівлі,
встановлення частки у спільній сумісній власності подружжя, встановлення факту
прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, територіальної громади м.
Бердянська про визнання права спільної сумісної власності на самочинно
збудовані будівлі, встановлення частки у
спільній сумісній власності подружжя, встановлення факту прийняття спадщини,
визнання права власності в порядку спадкування за законом.

23.11.2007 року
позивач подала уточнюючу позовну заяву, в якій уточнила обставини, якими
обґрунтовує позовні вимоги, самі позовні вимоги залишені без змін.

В судовому
засіданні представник позивача позов підтримала, суду пояснила, що на підставі
договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового будинку, була виділена земельна ділянка
площею 371 кв.м. Позивач, перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_4 спільно, за розробленим
проектом, побудували АДРЕСА_1. У шлюбі з ОСОБА_4 вона перебували до самої його
смерті, тобто до 12.09.1995 року. Проте зазначене домоволодіння не було здано в експлуатацію, тому право власності на
нього не оформлено, крім того самовільно ще було побудовано пташник літ
«З» та душ літ. «И».. Але зважаючи на те, що майно набуте подружжям за час
шлюбу є їхньою спільною власністю, тому просить визнати за позивачем та ОСОБА_4
право спільної сумісної власності на зазначене домоволодіння та самовільні
будівлі., а також визнати на нею право власності на Vi частину
домоволодіння. Після смерті чоловіка, ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач фактично прийняла
спадщину після нього, оскільки проживає в цьому будинку дотепер, тому просить
встановити факт прийняття нею спадщини у вигляді 12 частки АДРЕСА_1 після
смерті чоловіка в порядку спадкування за законом і визнати за нею право
власності на

2

1/2 частину цього домоволодіння у
порядку спадкування за законом.

Відповідач ОСОБА_1 позов визнав повністю просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав у попередньому судовому засіданні та подав заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Представник територіальної громади м. Бердянська Грімова С А. ( за довіреністю) позов визнала, просить
розглянути справи за їх відсутності.

Відповідачі не подали заяви про застосування позовної давності, тому, відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України ( 2003р.) суд не застосовує позовну давність у спорі, якщо від сторони у справі до винесення рішення судом не надійшло
заяви про застосування позовної давності.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

На підставі рішення виконкому Бердянської міської ради №495 від 05.10.1966р. про виділення земельної ділянки, між ОСОБА_4 та виконкомом Бердянської міської Ради був укладений
договір (а.с.16-17) про надання у
безстрокове користування для будівництва житлового будинку на праві приватної власності земельної ділянки площею 371 кв.м. по пр. Спортивному, 21 ( зараз №35). Зазначений договір був
зареєстрований в Бердянському міжміському бюро
технічної інвентаризації 03.11.1966р. за №306. На
підставі розробленого проекту подружжям Вертипорох був побудований житловий будинок, який в експлуатацію не був зданий. Крім того,
для своїх житлових потреб ними самовільно було
збудовано пташник літ. «З», душ літ. «И».

Відповідно до технічного висновку №207/2007, Бердянською філією «НДІпроектконструкція», житлова будівля та літня кухня
знаходяться у задовільному стані, самочинно
збудований житловий будинок та літня кухня знаходяться у задовільному стані,
конструктивні елементи будівель в цілому придатні для
експлуатації, і забезпечують безпечну для життя та здоров'я людей
експлуатацію.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання за нею та ОСОБА_4 права спільної сумісної власності, та можливості їх
задоволення, оскільки відповідно до ст. 22 КпІІІСУ (
1069р.) майно нажите подружжям за час шлюбу вважається його спільною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Як
було встановлено зазначене вище домоволодіння
подружжя будувало спільними зусиллями, тому суд
вважає що воно є об'єктом права спільної сумісної власності.

А згідно зі ст. 376 ЦК України на вимогу власника земельної
ділянки суд може визнати за ним право власності
на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що визнання права власності на самовільні будівлі нічиїх законних прав та
інтересів не порушує, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Вимоги позивача щодо визначення рівності часток подружжя у майні і визнання за нею права власності на х/г частину
АДРЕСА_1
також   підлягають   задоволенню,   оскільки

3

відповідно до ст. 28 КпШСУ (
1069р.) майно нажите подружжям за час шлюбу, є їх спільною власністю. В разі
поділу цього майна між подружжям їх частки визнаються рівними.

Судом також
встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі з 19.02.1966 року і по
день смерті ОСОБА_4, до ІНФОРМАЦІЯ_1 Після смерті чоловіка ОСОБА_1 фактично
прийняла після нього спадщину, оскільки у встановлений ст. 549 ЦК України (
1963р.) строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття
спадщини, залишилася проживати в цьому будинку, користується ним, утримує
спадкове майно у належному стані, зареєстрована за цією адресою.

Статтею 548 ЦК України (
1963р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її
прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

За таких
обставин, позовні вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на і4
частку житлового АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її
чоловіка ОСОБА_4, також підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.
10,11,15, 130, 174, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 22, 28 КпШС України (1969р.),
548, 549 ЦК України
(1963р.), 376 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_4 та ОСОБА_1 право спільної сумісної власності на самочинно збудовані
будівлі: житловий будинок літ. «А», душ літ «И», пташник літ «З», розташовані
по АДРЕСА_1.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку ОСОБА_4.

Встановити факт
прийняття ОСОБА_1 спадщини у вигляді 1/2 частки ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бердянську Запорізької області.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом
після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бердянську Запорізької
області

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області
через Бердянський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК.