Справа №2-1831/07
РІШЕННЯ

іменем України

13
листопада 2007 року                                                                          м.
Дергачі

Дергачівський
районний суд Харківської області

у складі                           головуючого
- судді                                    Болибок
Є.А.

при
секретарі                                                                                      Полонській
О.С.

за участю                        представника
позивача                             ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області,  співвідповідач ОСОБА_2,  про визнання права власності на знову
створене майно,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до Пересічанської селищної ради Дергачівського
району Харківської області,
співвідповідач ОСОБА_2. про визнання права власності на знову створене
майно,  мотивуючи позов тим,  що 72/100 домоволодіння АДРЕСА_1 належить
йому на підставі свідоцтва про право власності,
виданого виконкомом Пересічанської селищної ради Дергачівського району
від 15.06.1994 року. 28/100 цього домоволодіння належить співвласнику
ОСОБА_2,  яка є його матір'ю. З метою
покращення житлових умов,  за згодою
ОСОБА_2.,  але без отримання належного
дозволу та виготовлення технічної документації він у 1995 році побудував
наступні будівлі: сарай літ. "Д",
розміром 6.50x7.35 м,  літню кухню
літ. "И",  розміром 3.68x6.50
м,  вбиральню літ. "П",  розміром 1.18x1.63 м. У відповідності з висновком
КП "Архітектурне бюро Дергачівського району" від 28.03.2007 року
будівництво виконане в межах присадибної ділянки,  але з порушенням ДБН,  без порушення інтересів власника сусідньої
садиби АДРЕСА_2,  власником якого є також
він.

У
судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному
обсязі,  просила визнати за ОСОБА_1 право
власності на знову самовільно створене нерухоме майно,  а саме: сарай літ. "Д",  розміром 6.50x7.35 м,  літню кухню літ. "Й",  розміром 3.68x6.50 м,  вбиральню літ. "П",  розміром 1.18x1.63 м.,  які що розташовані за вищезазначеною адресою.

Пересічанська
селищна рада Дергачівського району Харківської області позов визнала,  подавши до суду письмову заяву,  в якій селищний голова зазначив,  що з вимогами позовної заяви згоден,  заперечень проти позову не має та просив суд
розглядати справу без представника відповідача.

Співвідповідач
ОСОБА_2. у судове засідання не з'явилася,
надала суду заяву з проханням слухати справу в її відсутність,  не заперечує проти визнання за ОСОБА_1 права
власності на самовільно побудовані будівлі.

Визнання
відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права,  свободи чи інтереси інших осіб. Стороні
роз'яснені наслідки відповідних процесуальних дій.

Відповідно
до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом
встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно
свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 15.06.1994
року,  виданого виконкомом Пересічанської
селищної ради Дергачівського району Харківської області ОСОБА_1 належить 72/100
домоволодіння,  що розташовано за
адресою: АДРЕСА_1.

Згідно
свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 15.06.1994
року,  виданого виконкомом Пересічанської
селищної ради Дергачівського району Харківської області ОСОБА_2 належить 28/100
домоволодіння,  що розташовано за
адресою: АДРЕСА_1.

У 1995
році ОСОБА_1 без отримання належного дозволу та виготовлення технічної
документації,  з метою покращення
житлових умов виконав будівництво сараю літ. "Д",  літньої кухні літ. "Й",  вбиральні літ. "П".

Згідно
висновку про стан забудови присадибної ділянки від 28.03.2007 року самовільне
будівництво сараю літ. "Д",
літньої кухні літ. "Й",
вбиральні літ. "П" по АДРЕСА_1 проведено з порушенням норм
планування та забудови,  в межах
присадибної ділянки (ДБН 360-92 ** п.3.25*),
але не порушує права та інтереси інших власників,  суміжного домоволодіння АДРЕСА_2.

Згідно
відповіді начальника Дергачівського РУ ГУ
МНС України в Харківській області сарай літ. "Д",  вбиральня літ. "П",  та літня кухня "Й",  що розташовані за адресою: АДРЕСА_1
побудовані без порушень протипожежних норм та правил ДБН 360-92** "Планування
і забудова міських і сільських поселень".

Згідно
висновку Дергачівської районної санітарно-епідеміологічної станції Харківської
області сарай літ. "Д",
вбиральня літ. "П",  та
літня кухня "Й",  що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1 побудовані з порушенням санітарних норм.

Суд
вважає встановленою наявність фактів,
якими обґрунтовувалися вимоги позивача про визнання права власності на
самовільно збудовані споруди,  та
задовольняє позов з наступних мотивів.

Самочинне
будівництво ОСОБА_1 сараю літ. "Д",
вбиральні літ. "П" та літньої кухні "Й",  що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 проведено
з порушенням норм планування та забудови,
в межах присадибної ділянки (ДБН 360-92 ** п.3.25*),  але не порушує права та інтереси інших
власників,  суміжного домоволодіння
АДРЕСА_2. Оскільки відповідач Пересічанська селищна рада Дергачівського району
Харківської області та співвідповідач ОСОБА_2. не заперечують проти задоволення
позову,  суд вважає необхідним позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити та відповідно до ст. 376 п.5 ЦК України визнати за
ним право власності на самовільно побудовані будівлі.

Суд застосовує
наступні нормативно-правові акти.

Згідно
ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє,  користується,  розпоряджається своїм майном на власний
розсуд.

Згідно
ч. 2 ст. 319 ЦК України
власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії,  які не суперечать закону.

Згідно
ч. 2 ст. 331 ЦК України
право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки,  будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення
майна).

Згідно
абз.1 ч.1 ст. 377 ЦК України
до особи,  яка придбала житловий
будинок,  будівлю або споруду,  переходить право власності на земельну
ділянку,  на якій вони розміщені,  без зміни її цільового призначення,  у розмірах,
встановлених договором.

Згідно
ч.1 ст.376 ЦК України
жилий будинок,  споруда,  інше нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом,  якщо вони побудовані або
будуються на земельній ділянці,  яка не
відведена для цієї мети,  або без
відповідного дозволу чи належним чином затвердженого проекту,  або з суттєвими порушеннями будівельних норм
та правил.

Згідно
ч.5 ст. 376 ЦК України
на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним
право власності на нерухоме майно,  яке
самочинно збудоване на ній,  якщо це не
порушує права інших осіб.

На
підставі ст. ст. 319 ч.1, 2. ст. 331 ч.2,
377 ч.1 абз.1,  376 ч.1,  5,  ЦК України,  керуючись ст. ст. 10,  11,
60,  130 ч.4,  174 ч.4,
208, 209,  212-215 ЦПК України
суд,  -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудоване майно: сарай літ.
"Д",  вбиральня літ.
"П",  та літня кухня
"Й",  що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах
апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд
Харківської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення рішення і подання апеляційної скарги протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  або шляхом подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення
суду набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.