№ 4-C-7/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 листопада 2007 року   Торезький
міський суд Донецької області в складі :

головуючої-судд і                                 Стріжакової
Т. В.

при секретарі                                         Косолапової
В.В.

за участю заявника                                ОСОБА_1.

представника ВДВС                             Нестерової
В.І.

представника заінтересованої особи   Штанько
Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Торезі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність
Відділу державної виконавчої служби Торезького міського управління юстиції під
час виконання судового рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на неправомірну
бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Торезького міського
управління юстиції (ВДВС ТУЮ) під час виконання судового рішення,  заінтересована особа - Торезьке державне
топографо-геодезичне відділення „Торезгеодезія. Свої вимоги мотивувала
тим,  що на підставі рішення Торезького
міського суду від 01.09.2000 року по справі №2-1214 про стягнення з ДП
«Торезгеодезія» боргу по заробітній платі на користь ОСОБА_1 у сумі 4371грн.08грн.
та ОСОБА_2. у сумі 5120грн.94коп. на загальну суму 9492грн.02коп. на виконанні
ВДВС ТУЮ знаходилися виконавчі листи,
винесені постанови про відкриття провадження по справі №ВЗ-1616,  №ВЗ-1617 від 22.09.2000 року. Згідно із
повідомленням про поштовий переказ ОСОБА_2. перераховано суму
3329грн.02коп.,  з якої утримано за
грошовий переказ 68, 02грн.,  отримано
3261грн. Згідно відомості на її користь виплачено суму 2321грн.25коп.,  що підтверджує і ВДВС.  Також на її рахунок №НОМЕР_1в філіалі ВАТ
«Ощадбанк» надійшли перерахування: 30.11.2002р. -870грн.99коп.,  03.03.2003р. - 218грн.78коп. та
ІбІгрн.бЗкоп.,  29.05.2004р. -
1105грн.22коп.,  21.07.2004р. -
2грн.97коп.,  всього
2359грн.59коп.3агальна сума стягнення за вказаним рішенням суду склала: 3329грн.02коп.+2321грн.25коп.+2359грн.59коп.=8009грн.86
коп. До теперішнього часу не стягнуто: 9492грн.02коп.- 8009грн.86 коп.=1482грн.
16коп.3 вини ВДВС ТУЮ,  на її адресу не
направлено копію постанови про закінчення виконавчого провадження. У 2006 році
з листів ВДВС (від 04.09.2006р. №к-113/54,
від 11.10.2006р. №В7/02-59/3) на її звернення вона дізналася про
закінчення виконавчого провадження у зв'язку із повним виконанням рішення
згідно виконавчих документів. У такий спосіб своїми незаконними рішеннями,  діями чи бездіяльністю при здійсненні своїх
повноважень ВДВС завдав їй моральну шкоду,
яка виражається у душевних стражданнях,
внутрішньому хвилюванні,
душевному болю,  погіршенні
можливостей реалізації своїх звичок і бажань та відносин з оточуючими людьми,  оскільки вона позбавилася того,  на що значною мірою розраховувала,  не змогла витратити неотриманні гроші на
поховання чоловіка,  який помер,  не дочекавшись повного виконання рішення
суду. Заподіяну моральну шкоду вона оцінює у 10000грн. Просить зобов'язати ВДВС
ТУЮ провести стягнення з боржника ДП «Торезгеодезія» у сумі 1482грн.
16коп.,  стягнути у відшкодування
моральної шкоди з ВДВС ТУЮ 10000грн. (а.с.
1).

09.10.2007 року заявниця подала заяву,  в якій просила стягнути компенсацію затрат
-заробіток та витрати,  пов'язані з
поїздкою до суду (а.с. 42). 31.10.2007 року заявниця подала заяву,  в якій просила стягнути з відповідача
витрати,  пов'язані з оплатою правої
допомоги адвоката у сумі 300грн. та витрати,
пов'язані з її поїздкою до суду (а.с.
).

Ухвалою суду від 09.10.2007 р. до участі у справі в
якості заінтересованої особи залучено Торезьке державне топографо-геодезичне
відділення „Торезгеодезія".

В судовому засіданні 31.10.2007 р. заявниця пояснила
суду,  що в теперішній час не має претензій
до ВДВС ТУЮ,  а має їх до ДП
„Азовінжгеодезія",  яке неправомірно
утримало з її заробітної плати 407, 74 грн. і 351, 86 грн. в рахунок оплати нею
комунальних послуг. Вважає

вказане утримання незаконним,  оскільки вона не отримувала своєчасно
заробітну плату,  заробітна плата не була
проіндексована. Вони писали на підприємстві заяви про утримання із заробітної
плати сум за квартирну плату і вказували суми,
такі заяви вона писала декілька разів. На роз'яснення їй судом право
вточнити,  змінити вимоги у письмовій
формі,  вона пояснила,  що їй це зрозуміло,  але цього робити не буде.

Вона 23.09.2006року звернулася до ВДВС зі скаргою,  у жовтні вона отримала відповідь від
11.10.2006року,  де вказано,  що винесена

постанова про закриття провадження по справі. Вона не
звернулася зі скаргою на цю постанову,
оскільки адвокат писав запити у Ощадбанк,  на підприємство,  вона хворіла,
але до лікаря не зверталася,
будинок не могла залишити,  що б
з'їздити у м. Торез на звірку,  не знала
про строк оскарження постанови. На роз'яснення їй судом права заявити
клопотання про поновлення пропущеного строку оскарження вказаної
постанови,  вказавши поважні
причини,  оскаржити її,  вона пояснила,  що це право їй зрозуміло.

Просила зобов'язати ВДВС ТУЮ провести стягнення з боржника
сум 407, 77 грн. і 351, 86 грн.,
стягнути у відшкодування моральної шкоди з ВДВС ТУЮ 10000грн.

Представник ВДВС ТМУЮ - Нестерова В.І.,  в судовому
засіданні заявлені в скарзі вимоги не визнала,
пояснила суду,  що не визнає
вимоги заявниці з приводу невиконання судового рішення про стягнення з боржника
ДП "Торезгеодезія" боргу по заробітній платі на користь ОСОБА_2. та
ОСОБА_1 в повному обсязі,  ці вимоги не
підлягають задоволенню з наступних підстав. На виконанні у ВДВС ТМУЮ
знаходились виконавчі листи за №2-1214,
видані на підставі рішення Торезького міського суду від 01.09.2000р. про
стягнення з боржника - юридичної особи ДП "Торезгеодезія" боргів по
заробітній платі на користь ОСОБА_1 у сумі 4371, 08 грн. та ОСОБА_2. у сумі
5120, 94 ірн 2 виконавчих листа за №2-1214,
виданих на підставі даного рішення,
надійшли на виконання 20.09.2000р.,
про що державним виконавцем було винесено відповідні постанови про
відкриття виконавчого провадження від 22.09.2000р. За заявою стягувачки від
16.11.2000р.,  яка діяла в інтересах
чоловіка на підставі доручення,
перерахування сум на користь обох стягувачів проводились державним
виконавцем на р/р ОСОБА_1,  НОМЕР_1 в
ощадкасі №3225/019 м.  Тореза.

При перерахуванні сум стягувачці державним виконавцем
проводилась звірка по виплатам сум заборгованостей по зарплатам за рішеннями
суду з підприємством-боржником.  Згідно
із довідками ДП "Торезгеодезія": від 12.11.2001р за №270 стягувачам
частково виплачено заборгованість по зарплаті ОСОБА_2. у сумі 3329, 02 грн. та
ОСОБА_1 у сумі 2321, 25 грн.; від 27.05.2004р. за №№63, 64 проведено утримання
заборгованості по квартплаті колишніх працівників підприємства у рахунок
погашення боргу по заробітній платі з ОСОБА_1 у сумі 351, 86 грн. та ОСОБА_2. у
сумі 404, 77 грн. Таким чином,  залишок
нестягнутої суми заборгованості на користь обох стягувачів на час перерахування
її ВДВС у 2004р. склав 3085, 12 грн. = (9492, 02 грн.- (3329, 02 грн.+ 2321, 25
грн.+ 351, 86 грн.+404, 77грн.). Перерахування ВДВС ТМУЮ протягом 2002-2004р.р.
проводились на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 у відділенні Ощадбанку в м. Торезі
згідно заяви стягувачки у сумі 3085, 12грн.: за померлого чоловіка - п/д 369
від 27.09.2002р.-879, 77грн.,  п/д 27 від
28.02.2003р.-163, 25 грн.; п/д 180 від 28.05.2004р. - 341, 13грн.; п/д 280 від
30.07.2004р.-3, 00 грн.; на користь саме стягувачки - п/д 227 від 26.06.2002р.
- 701, 86 грн.; п/д 27 від 12.02.2003р. -220, 97 грн.; п/д 180 від 28.05.2004р.
- 775, 14 грн. По ним банк стягнув 1% у сумі 30, 68грн.,  до сплати 3054, 44грн. Станом на 01.08.2004р.
вимоги стягувачів по обом виконавчим листам задовільнені в повному обсязі - на
суму 9492, 02 грн.,  про що державним
виконавцем у порядку  ст.  37п.8 Закону України "Про виконавче
провадження" було винесено відповідні постанови про закінчення виконавчого
провадження від 11.11.2004р. Про фактичне виконання рішень суду було письмово
проінформовано стягувачку за її письмовим зверненням від 23.09.2006р. З боку
державного виконавця не було допущено порушень законодавства під час виконання
означеного рішення суду.

В зв"язку з тим,
що Державне підприємство "Торезгеодезія" ліквідовано наказом
Державного комітета природних ресурсів України №123 від 30.06.2005р. "Про
ліквідацію Торезького державного топографо-геодезичного
підприємства",  головою
ліквідаційної комісії призначено директора ДП "Торезгеодезія" Філь
Б.С.  Наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища України за №475 від 11.09.2007р. "Про
реорганізацію",  а саме п.6
встановлено,  що Державне підприємство
інженерної геодезії "Азовінженергеодезія" є правонаступником
Торезького державного топографо-геодезичного підприємства
"Торезгеодезія" та її директором є Савченко ВЛ.

Заявниця просить стягнути з ВДВС ТМУЮ моральну шкоду у
сумі 10000грн.,  але не вказує,  які норми закону порушив державний
виконавець,  у чому полягає його
вина.,  у чому складається її моральна
шкода.

Заявниця порушила 10-ти денний строк звернення зі скаргою
на дії державного виконавця. Передбачений
ст. 385 ЦПК України.

Просила
відмовити заявниці у задовільненні її скарги на дії
державного виконавця в повному обсязі,
як безпідставної та необгрунтованої.

Представник Торезького державного топографо-геодезичного
відділення „Торезгеодезія" суду пояснила,
що їх підприємство не виключено із державного реєстру підприємств,  хоча існує наказ про його реорганізацію
шляхом приєднання до ДП інженерної геодезії «Азовінжгеодезія»,  яке вказано правонаступником.  Вона підтримує усе вказане представником ВДВС
ТМУЮ,  заборгованість по зарплаті
повністю виплачена заявниці,
заборгованості немає. Робітники підприємства писали заяви,  на підставі яких проводилося стягнення
заборгованості по квартирній платі із заробітної плати. Стягнення проводилося
на підставі їх особистих заяв. У зв'язку зі спливом строків їх зберігання та
пожежею,  яка була у приміщенні
підприємства (акт про пожежу від 26.06.2007 року) ці заяви,  у тому числі заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2. не
збереглися. У ВДВС підприємством були надані довідки від 27.05.2004 року
№63,  №64 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості
по заробітній платі у сумі 351, 86грн. та з ОСОБА_2. у сумі 404, 77грн. на
виконання виконавчого листа №2-1214 від 01.09.2000 року. Довідки підписані
керівником підприємства,  стоїть печатка
підприємства

Вислухавши заявницю,
представника ВДВС ТМУЮ,
представника Торезького державного топографо-геодезичного відділення
„Торезгеодезія",  дослідивши
документи по справі,  судом фактично
встановлено,  що рішенням Торезького
міського суду від 01.09.2000року стягнуто з Державного підприємства «Торезгеодезія»
на користь ОСОБА_1. заборгованість по заробітній платі за період по березень
2000 року у сумі 4371грн.08коп. та заробітну плату ОСОБА_2. у сумі
5120грн.94коп.,  всього 9492грн.02коп.,  справа №2-1214 (а.с. 5). На виконання рішення
видані 2 виконавчих листа за №2-1214,  на
їх підставі державним виконавцем винесенні постанови про відкриття провадження
ВЗ-1616 та В3-1617від 22.09.2000 року (а.с. 6, 7).

ОСОБА_1 звернулася 16.11.2000 року з заявою до ВДВС ТМУЮ
про виконання виконавчих листів від 22.09.2000 року та перераховування робити
на Ощадкасу №3235/019,  рахунок   НОМЕР_1 (а.с. 34).

ДП «Торезгеодезія» листом від 12.11.2001 року повідомила
ВДВС,  що 19.10.2001 року була виплачена
заборгованість по заробітній платі,  у
тому числі ОСОБА_2. - 3329, 02грн.,
ОСОБА_1-2321, 25грн. (а.с. 35); листами від 27.05.2004 року №63, 64 -
про стягнення заборгованість по квартирній платі ОСОБА_1 у сумі 351, 86грн. та
ОСОБА_2. у сумі 404, 77грн. із заборгованості по заробітній платі (а.с. 36,
37). Листи підписані керівником підприємства,
стоять печатки підприємства,  тому
державний виконавець і прийняв їх до відома,
врахував на погашення боргу.

Платіжним дорученням №369 від 25.09.2002 року ВДВС ТМУЮ
перерахувало у Торезьке відділення Ощадбанку 27779, 01грн.,  у тому числі на рахунок ОСОБА_1 879,
77грн.,  з них 8, 79грн. 1% банку,  до сплати 870, 99грн. (а.с. 60-63); платіжним
дорученням №227 від 26.06.2002 року - суму 12210, 57грн.,  у тому числі ОСОБА_1 701, 86грн.,  1% банку 7, 01грн.,  до сплати 694, 85грн. (а.с. 64, 65, 66);
(а.с. 66); платіжним дорученням №27 від 28.02.2003р.-суму 17490, 13грн.,  у тому числі ОСОБА_1  163, 25 грн. та 220, 97грн.,  1% банку - 1, 62грн.,  2.19грн.,
до сплати 161, 63грн.,  218,
78грн. (а.с. 67-69); платіжним дорученням №180 від 28.05.2004р. - суму 1116,
27грн.,  1% банку - 11, 05грн.,  до сплати 1105, 22грн. (а.с. 70-72);
платіжним дорученням №280 від 30.07.2004р.-суму 3, 00 гри; 1% банку - 0,
03грн.,  до сплати 2, 97грн. (а.с.
73-75).

Всього було проведено стягнення на виконання рішення
суду: 3329, 02грн.+2321, 25 рн.+351,
86грн.+404, 77грн.+879, 77грн.+701, 86грн.+163, 25грн.+220, 97грн.+1116,
27грн.+3, 00грн.= 9492, 02 грн.

Листом від 23.09.2006 року адвокат Ніжинської юридичної
контори в інтересах ОСОБА_1 звернувся до ДВС у м. Торезі з приводу невиконання
виконавчих листів №2-1214,  виданих на
підставі рішення Торезького міського суду від 01.09.2000 року про стягнення з
заборгованості по заробітній платі; він повідомив,  що ОСОБА_1 ознайомила його з листом від
04.09.2006 року про задоволення вимог,
про винесення постанов про закінчення виконавчого провадження,  просив надати довідку-розрахунок про сплачені
суми у погашення заборгованості ОСОБА_2.,
ОСОБА_1 (а.с. 32). На нього листом від 11.10.2006 року ВДВС у м. Торезі
направила відповідь,  в якій вказала
довідки,  номери та дати платіжних
доручень,  які доказують виплату
заборгованості по обом виконавчим листам,
що станом на 01.08.2004 року вимоги задоволені в повному обсязі на
загальну суму 9492, 02грн.,  тому
винесені постанови про закінчення виконавчого провадження (а.с. 8).

З цих листів вбачається,
що у вересні 2006 року заявниці було відомо про винесення державним
виконавцем постанови про закриття виконавчого провадження,  це підтвердила у судовому засіданні і сама
заявниця.

Наказом Державного комітету природних ресурсів України
від 30.06.2005р. №123 наказано ліквідувати
ДП    «Торезгеодезія»   (а.с. 38).
Наказом    Міністерства   охорони
навколишнього

природного
середовища України від 11.09.2007р. №475 проведена
реорганізація Торезького державного топографо-геодезичного відділення
„Торезгеодезія" шляхом приєднання його до Державного підприємства
інженерної геодезії «Азовінжгеодезія»,
скасований наказ №123 від 30.06.2005р. (а.с. 16, 17); яке видало наказ
від 14.09.2007р. про прийняття-передачу активів та зобов'язань (а.с. 18) та
наказ від 03.10.2007р. №99-Д про створення ліквідаційної комісії (а.с. 19).
24.09.2007р. складений баланс ДП «Торезгеодезія»,  до нього прикладені списки заборгованості по
заробітній платі,  в ньому відсутні
прізвища ОСОБА_2.,  ОСОБА_1 (а.с. 20-25).
Наказом №97-Д від 25.09.2007р. наказано передати за актом на баланс Торезького
державного топографо-геодезичного відділення підприємства інженерної геодезії
«Азовінжгеодезія» активи,  майно,  зобов'язання колишнього Торезького державного
топографо-геодезичного відділення „Торезгеодезія" (а.с. 41).

Головне Управління статистики у Донецькій області
повідомило,  що станом на 22.10.2007 року
значиться у ЄДРПОУ Торезьке державне топографо-геодезичне підприємство
„Торезгеодезія",  дата реєстрації
(перереєстрації) - 15.03.2001 року,
керівник - Филь Б.С
(а.с. 86).

Филь Б.С.  надав до
суду пояснення. В яких вказав,  що
бухгалтерією ДП «Торезгеодезія» утримання із заробітної плати за квартирну
плату,  матеріали та товари проводилися
тільки при наявності заяв від робітників. З ОСОБА_1 утримувалися квартирна
плата за її заявою. Надати цю заяву зараз неможливо,  оскільки у приміщенні підприємства була
пожежа,  документи втрачені,  є відповідний акт про пожежу (а.с. 95).
Згідно із актом про пожежу від 26.06.2007 року пожежою знищено 1 віконний
блок,  дерев'яна підлога,  перегородка,
стіл,  макулатура,  дверний блок (а.с. 96).

Заявниця надала білети про проїзд з місця проживання до
м. Тореза і назад 8, 9, 10, 30, 31 жовтня 2007 року (а.с. 43-45). Згідно із
випискою з медичної картки ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні з
26.12.2004 року по 01.02.2005 року (а.с. 46). її заробітна плата за 12 місяців
з жовтня 2006 року по вересень 2007 року склала 12464, 19грн.,  середньоденна - 49, 66грн. (а.с. 47). Згідно
із квитанцією №000475 від 4.10.2007 року ОСОБА_1 сплатила за надання
консультацій,  запитів 300грн. (а.с. 90).

Відповідно до  ст.
10,  60 ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими
особами,  які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини,  які
мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших
осіб,  які беруть участь у справі,  виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 11 ЦПК України передбачено,  що суд розглядає справи у межах заявлених
вимог та на підставі доказів сторін.

Заявниці роз'яснювалися ці статті та її право
вточнити,  змінити,  доповнити вимоги,  надати докази,  їй надавався для цього час,  оголошувалася перерва. Вона не побажала
змінювати у письмову вигляді вимоги,
наполягає на задоволенні заявлених вимог. Від неї надходили клопотання
про витребування доказів,  які судом
задовольнялися; інших клопотань про витребування або залучення до справи інших
доказів,  виклик свідків не надходило,  сторони просили суд розглянути справу на
підставі наявних доказів. Заявниця наполягає на задоволенні саме викладених нею
вимог,  вважає,  що вона надала достатньо доказів.

З матеріалів справи вбачається,  що рішенням Торезького міського суду стягнуто
з ДП «Торезгеодезія» заборгованість по заробітній платі на користь ОСОБА_1. у сумі 4371грн.08коп. ОСОБА_2. - у сумі
5120грн.94коп.,  всього 9492грн.02коп. На
виконання рішення видані 2 виконавчих листа,
ОСОБА_1 подала заяву у ВДВС про відкриття виконавчого провадження,  перераховування зарплати у Ощадбанк,  державним виконавцем відкриті виконавчі
провадження.

ДП «Торезгеодезія» листами,  підписаними керівником,  завіреними печатками підприємства,  повідомила ВДВС,  що в рахування оплати за квартирну плату
стягнута заборгованість із заробітної плати ОСОБА_1 у сумі 351, 86грн. та
ОСОБА_2. у сумі 404, 77грн.,  частину
суми заборгованості перерахувало ДП «Торезгеодезія» на рахунок ОСОБА_1,  частину платіжними дорученнями ВДВС ТМУЮ
перерахувало у Торезьке відділення Ощадбанку на рахунок ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.,  всього: 9492, 02 грн.

11.11.2004 року державним виконавцем винесені постанови
про закінчення виконавчого провадження,
про які заявниці стало відомо у вересні 2006 року,  і які вона не оскаржує до теперішнього
часу,  не просить поновити пропущений
строк їх оскарження,  хоча судом їй таке
право було роз'яснено.

Заявниця просить зобов'язати ВДВС ТУЮ провести стягнення
з боржника сум 407, 77 грн. і 351, 86 грн.,
стягнути у відшкодування моральної шкоди з ВДВС ТУЮ 10000грн.,  хоча вказала у судовому засіданні,  що в теперішній час не має претензій до ВДВС
ТУЮ,  а має їх до

ДП „Азовінжгеодезія",  але письмово вимоги не вточнила,  у письмовому вигляді змін подавати не
побажала,  тому справа розглянута у межах
заявлених вимог.

Відповідно до  ст.
383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи,  які залучаються до проведення виконавчих
дій,  мають право звернутися до суду із
скаргою,  якщо вважають,  що рішенням,
дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено їх
права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з
дня,  коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення її прав чи свобод ( ст. 385 ЦПК України).

Відповідно до ч.2
ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги суд
визнає оскаржувані рішення,  дії чи
бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу
посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та
усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушенні права та свободи.

Відповідно до  ст.
5 ЗУ
«Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено,  своєчасно,  повно вчиняти виконавчі дії. Державний
виконавець у спосіб і порядок,  визначені
виконавчим документом: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного
виконання рішення,  зазначеного в
документі на примусове виконання рішення; надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого
провадження та їх клопотання; роз'яснює сторонам їх права та обов'язки.

Аналізуючи матеріали справи,  вбачається,
що державним виконавцем були відкриті вказані провадження за рішенням
суду; ним були вжиті примусові виконавчі дії,
щодо своєчасного і повного виконання рішень,  передбачені цим Законом; проводилися вони в
межах загальних сум,  які підлягають
стягненню з боржника рішення виконано; стягувачеві надавалася можливість
ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; йому були роз'яснені його
права та обов'язки; йому відомо про винесення постанов про закриття виконавчих
проваджень з вересня 2006 року,  але вона
їх не оскаржила у десятиденний строк і не оскаржує у теперішній час,  не просить поновити пропущений строк їх
оскарження.

У п.7 у постанові Пленуму ВСУ від 26.12.2003 року №14
вказано,  що у разі визнання
неправомірними рішення,  дії,  бездіяльність державного виконавця чи іншої
посадової особи ДВС суд зобов'язує їх усунути допущенні порушення або іншим
шляхом поновлює порушені права заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати
зазначених осіб до вчинення дій,  які
згідно із ЗУ
«Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки
державним виконавцем або відповідною особою ДВС.  А заявниця просить зобов'язати ВДВС ТУЮ
провести стягнення з боржника сум,  тобто
просить зобов'язати його виконати дії,
які передбачені ЗУ
«Про виконавче провадження».

Відповідно до  ст.
86 вказаного Закону стягував може звернутися з позовом до юридичної особи,  яка зобов'язана провадити стягнення коштів з
боржника,  у разі невиконання рішення з
вини цієї юридичної особи.

Суд вважає,  що
відповідачем доведено,  що державним
виконавцем своєчасно відкриті виконавчі провадження про стягнення з боржника
боргів згідно із виконавчими листами,
державним виконавцем були вжиті примусові виконавчі заходи,  передбачені ЗУ «Про виконавче провадження»,  права
стягувача (заявниці) як сторони виконавчого провадження не порушувались.

Судом не здобуто доказів,
що діями чи бездіяльністю державного виконавця порушені права заявниці.
Заявницею не вказано конкретно,  який
нормативний акт чи пункт посадової інструкції порушив державний
виконавець,  які передбачені законом
засоби та методи по примусовому виконанню рішень суду недостатньо застосував
державний виконавець,  в чому конкретно
складається його вина. У судовому засіданні заявниця визнала,  що претензій до ВДВС ТМУЮ у неї немає. Суд
вважає,  що виконавчі дії держвиконавця
проводяться в установленому порядку відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження»; при цьому не було допущено ні
умислу,  ні халатності,  дії державного виконавця необхідно визнати
правомірними.

На підставі викладеного у вимогах заявниці про
зобов'язання ВДВС ТУЮ провести стягнення з боржника сум 407, 77 грн. і 351, 86
грн. необхідно відмовити. Оскільки вимоги по стягненню моральної шкоди носять
похідний характер,  то вони теж не
підлягають задоволенню. Крім того,
позивач не навів доказів завдання йому моральної шкоди ВДВС ТМУЮ.

Доводи позивача про наявність вини ВДВС ТМУЮ та моральної
шкоди у зв'язку з діяльністю відповідача спростовуються зібраними по справі
доказами,  а сам факт утримання

підприємством з ОСОБА_2.,
ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі не є підставою вважати,  що державним виконавцем допущені неправомірні
дії або бездіяльність і не є підставою для стягнення у зв'язку з цим з
відповідача моральної шкоди.

Керуючись  ст. 4,
5, 7, 11, 11-1, 24, 25, 44, 49 ЗУ «Про виконавче
провадження»,  Інструкцією про проведення
виконавчих дій,   ст. 3, 10, 11, 15, 60,
79, 197, 209, 210, 383-389 ЦПК України,
суд,  -

УХВАЛИВ:

У задоволені скарги ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність
Відділу державної виконавчої служби Торезького міського управління юстиції:
зобов'язанні Відділу державної виконавчої служби Торезького міського управління
юстиції провести стягнення з боржника сум 407грн.77 коп. і 351грн.86 коп. -
відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження ухвали може бути подано протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Заяву про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються Апеляційному
суду Донецької області через Торезький міський суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на
подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження,  але
апеляційна скарга не була подана в установлений строк,  ухвала набирає законної сили після закінчення
цього строку.