Справа №2-6103/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

21 червня 2007
року  Приморський районний суд міста
Одеси в складі:

головуючого -
судді Терьохіна С Є.

при секретарі - Лапшинській Н.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі, цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернувся до суду з
позовом до Одеської міської ради про визнання
. права власності на допоміжне приміщення т сарай, загальною
площею  18,2 кв.м. у' будинку АДРЕСА_1.

Свої вимоги
ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що йому на праві приватної власності належить квартира
АДРЕСА_1. Право власності набуте згідно
договору купівлі-продажу від 25 червня 1996 року та зареєстрованого 28 червня 1996
року в Одеському Міському Бюро Технічної Інвентаризації та Реєстрації Об'єктів
Нерухомості за № 139 у книзі 183 пр. на стор.146.

Квартира
знаходиться на другому поверсі двоповерхового будинку, а допоміжне приміщення
знаходиться під належною йому квартирою - на першому поверсі будинку. З моменту
придбання квартири він постійно користується цим допоміжним приміщенням. За час
користування приміщенням, власною працею він провів необхідний ремонт. До
теперішнього часу він несе тягар усіх витрат, пов'язаних з утриманням
допоміжного приміщення, володіє та користується зазначеним нерухомим майном
відповідно до його функціонального призначення.

Сусіди по
будинку своєю заявою надали згоду на передачу цього сараю йому у власність.

Посилаючись,
зокрема, на ч.2 ст.325, ст.344, ст.369 ЦК
України, ч.2 ст.10 Закону України "Про приватизацію державного
житлового фонду", позивач просить суд задовольнити позов.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному
обсязі.

Відповідач у
судове засідання не з'явився, про час і місце проведення судового засідання
повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши документи і
матеріали, що маються в

справі, суд врахував вимоги позову цілком обгрунтованими,
а тому підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено,
що позивач отримав у власність квартиру АДРЕСА_1 згідно договору
купівлі-продажу від 25 червня 1996 року. Право приватної власності
підтверджується реєстрацією права власності на нерухоме майно від 28 червня 1996 року, реєстраційний № 139 на
стор.146 у книзі 183 пр.

З моменту
отримання квартири у власність, тобто з 25.06.1996 року, позивач постійно користується допоміжним приміщенням - сараєм,
який розташований у будинку АДРЕСА_1.

Згідно технічного паспорту, складеному Комунальним підприємством „Одеське
МБТІ та РОН", допоміжне приміщення розташоване на першому
поверсі двоповерхового будинку АДРЕСА_1 і має загальну площу 18,2 кв.м.

Мешканці будинку
АДРЕСА_1 надали згоду про надання у власність
позивача допоміжного приміщення заявами про це від 11.09.2002 року та
24.03.2004 року.

2

Судом також
встановлено, що згідно довідки.- характеристики ДЕЗ „Жовтневий" від
24.03.2004 року, приміщення знаходиться під квартирою позивача і
використовується позивачем під сарай.

При вирішенні
позовних вимог судом взято до уваги, що за змістом ч.ч.І, 3 ст.13 Закону
України „Про власність" та ч.2 ст.325 ЦК України об'єктами права приватної власності можуть бути,
зокрема, квартири та допоміжні приміщення, а склад, кількість і вартість
нерухомого майна, що може бути у власності громадян, не обмежується, крім
випадків, передбачених законом.

Відповідно до
ст.49 Закону України „Про власність" володіння майном вважається
правомірним, якщо інше не буде встановлено судом.

Відповідно до
ст.328 ЦК України
право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право
власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону
або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Рішенням Конституційного суду України за № 1-2/2004 від 2.03.2004 року розтлумачено
ч.2 ст.10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" -
право власності на допоміжні приміщення (горища, підвали, сараї та ін.) є
об'єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку і
окремо приватизації не підлягають

Відповідно до
п.1 ч.1 ст.344 особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує
відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває
право власності на;це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Відповідно до
ч.2 ст.16 ЦК України
способами судового захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання
права.

Суд вважає, що
обставини, встановлені у судовому засіданні, дають підстави для визнання за
позивачем права власності на допоміжне приміщення - сарай.

На підставі
викладеного, керуючись ч.2 ст.16, ч.2 ст.325, ст.328, ст.344 ЦК України, ч.ч.1,
3 ст.13, ст.49 Закону України "Про власність", ч.2 ст.10 Закону
України "Про приватизацію державного житлового фонду", ст.ст.4-8, 11,
15, ст.ст. 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати право
приватної власності на допоміжне приміщення-сарай у будинку АДРЕСА_1, загальною
площею - 18.2 м.кв., - за ОСОБА_1.

Рішення суду є
підставою для державної реєстрації КП „ОМБТІ та РОН" права власності на
допоміжне приміщення - за ОСОБА_1.

Заява про оскарження даного рішення, може бути подана протягом десяти днів
від дня його проголошення.

Апеляційна
скарга на дане рішення, може бути подана протягом двадцяти днів, від дня
звернення із заявою про його оскарження до Апеляційного суду Одеської області
через Приморський районний суд м. Одеси,

Заява про перегляд судового заочного рішення за ново виявленими
обставинами, може бути подана відповідачем, протягом
десяти днів із дня отримання копії рішення.