Справа № 2-4/07
Рішення

Іменем України

19 жовтня 2007 року

Первомайський районний суд
Автономної Республіки Крим у складі: головуючого - судді Забара Г.Я.,  при секретарі Осіпової Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт
Первомайське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю „Страхова
компанія „Кредо",  закритого
акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк" про визнання
частково недійсним договору страхування та стягнення страхового відшкодування,  моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ТДВ
«Страхова компанія «Кредо»,  ЗАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення страхової виплати за договором
страхування автомобілю в сумі 1850, 92 грн.,
моральної шкоди у сумі 18500 грн.,
а також визнати частково недійсним договір страхування транспорту від
19.10.2004 року,  укладений з ТДВ
«Страхова компанія «Кредо»,  а саме п.
14.2 договору в частині обов'язкового надання страхувальником страховикові у
випадку настання страхового випадку копії протоколу медичного огляду про
встановлення факту сп'яніння та вживання психоактивної речовини. Свої вимоги
мотивує тим,  що 19 жовтня 2004 року він
уклав з відповідачем ТДВ «Страхова компанія «Кредо» договір № SIH3 АК 0065
страхування транспорту седану марки DAEWOO LANOS,  реєстраційний
номер НОМЕР_1 строком на 48 місяців на суму 44000 грн. Гарантом виконання
зобов'язань ТДВ «Страхова компанія «Кредо» відповідно до договору страхування є
ЗАТ КБ
«ПриватБанк». Відповідно до договору страхування страхова
компанія виплачує страхове відшкодування у разі настання страхового
випадку,  в тому числі ДТП з участю застрахованого автомобіля. 18 листопада 2004
року в м.  Сімферополь мав місце
страховий випадок - ДТП
за участю даного автомобіля. На місце ДТП були викликані працівники ДАІ,  котрі зафіксували ДТП та склали протокол,
видали ОСОБА_1 довідку про ДТП з вказівкою пошкоджень транспортного засобу. Постановою суду від 27.12.2004
року по даному факту ДТП
провадження закрито за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого  ст.  124 КУоАП. У відповідності до п. 14
договоруОСОБА_1 На момент ДТП він не мав ще
на руках договір страхування. 19 жовтня 2004 року він сплатив необхідні платежі
для його укладання. Представник страхувальника повідомив що умови страхування
таки ж самі,  що і по попередньому
договору,  строк дії якого
закінчився,  крім страхового тарифу та
безумовної

франшизи. Але виготовлення самого тексту договору та його підписання
представником страхувальника треба було чекати до кінця робочого дня,  а він живе далеко,  тому він погодився що заїде згодом для
підписання договору і отримання свого екземпляру,  оскільки договір вважався укладеним з моменту
сплати ним всіх необхідних платежів. 18 листопаду 2004 року,  коли сталася ДТП,  він
зателефонував представнику страхової компанії про свої подальші дії в даному
випадку,  на що йому було запропоновано
діяти згідно з діями робітників ДАІ,  а
на другий день звернутися до страховика з заявою про виплату страхового
відшкодування. Робітниками ДАІ складено протокол,  йому видано довідку,  оскільки він був тверезий,  робітниками ДАІ на медичний огляд він не
направлявся,  що відповідає затвердженої
інструкції про такий огляд. 19 листопаду 2004 року він надав заяву про страхове
відшкодування,  підписав договір і
отримав свій екземпляр,  де з'ясувалось
про наявність в договору п. 14.2 про обов'язкове надання страхувальником
страховикові у випадку настання страхового випадку копії протоколу медичного
огляду про встановлення факту сп'яніння та вживання психоактивної
речовини,  але така можливість у нього
вже на той час була втрачена. 22.11.2004 року страховою компанією складено акт
огляду транспортного засобу. Однак 07.02.2005 року Кримське РУ ПриватБанку
повідомило йому про відмову в виплаті страхового відшкодування на підставі п.
14.1.4,  14.2,  15.2,
16.3, 7 договору,  у зв'язку з
ненаданням ним копії протоколу медичного огляду про встановлення факту
сп'яніння та вживання психоактивної речовини. Про наявність такої умови в
договорі,  при його укладанні він не був
відповідачем повідомлений,  його ввели в
оману,  оскільки в попередньому договорі
такої умови не було,  тому ця вимога в
договорі є недійсною,  бо не відповідала
його волевиявленню.

Відмова в виплаті страхового відшкодування порушує його
конституційні права,  права споживача та
спричинило не тільки матеріальну,  а й
моральну шкоду,  котра виражається в
тому,  що на протязі тривалого часу після
настання страхового випадку розглядалось питання про виплату страхового
відшкодування,  на протязі якого позивач
переніс переживання та хвилювання,
змушений був змінити свої плани на даний період,  виділяв свої та сімейні кошти на додаткові не
заплановані витрати на ремонт автомобіля. Він є підприємцем та автомобіль є для
нього засобом для забезпечення родини,  у
тому числі для оплати навчання дочки. Він недоотримав заплановані доходи,  так як не зміг своєчасно виконати укладені
угоди. Все це вимагало від нього додаткових зусиль для організації та
відновлення попереднього устрою життя.

У судовому засіданні
позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачі з позовом не
згодні.

Заслухавши пояснення сторін,  дослідивши надані сторонами докази,  суд вважає що позов підлягає задоволенню
частково. Відповідно до  ст.  979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у
разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій    стороні
(страхувальникові)
страхову    суму,     а
страхувальник

зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови
договору. Згідно зі  ст.  8 Закону України „Про страхування"
страховий випадок - подія,  передбачена
договором страхування або законодавством,
яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок здійснити виплату страхової
суми.  ст.  991 ЦК та  ст.
26 Закону „Про страхування" встановлюють перелік підстав для
відмови страховика у здійсненні страхових виплат,  інші підстави,  не заборонені законом,  можуть бути включені за домовленістю сторін
договору.

Судом встановлено,
що 19 жовтня 2004 рокуОСОБА_1 уклав з відповідачем ТДВ «Страхова
компанія «Кредо» договір № SIH3 АК 0065 страхування транспорту седану марки DAEWOO LANOS,
реєстраційний номер НОМЕР_1 строком на 48 місяців на суму 44000 грн. Гарантом
виконання зобов'язань ТДВ «Страхова компанія «Кредо» відповідно до договору
страхування є З AT КБ
«ПриватБанк». Відповідно до договору страхування страхова компанія
виплачує страхове відшкодування у разі настання страхового випадку,  в тому числі ДТП з участю застрахованого автомобіля. 18 листопада 2004 року в м.  Сімферополь мав місце страховий випадок - ДТП за участю даного автомобіля. На місце ДТП були викликані працівники ДАІ,  котрі зафіксували ДТП та склали протокол,
видали ОСОБА_1 довідку про ДТП з вказівкою пошкоджень транспортного засобу. Постановою суду від 27.12.2004
року по даному факту ДТП
провадження закрито за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого  ст.  124 КУоАП. У відповідності до п. 14
договоруОСОБА_1 19.11.2004 року звернувся до страхувальника з заявою про
виплату страхового відшкодування. 22.11.2004 року страховою компанією складено
акт огляду транспортного засобу. Однак 07.02.2005 року Кримське РУ
ПриватБанку,  повідомило йому про відмову
в виплаті страхового відшкодування на підставі п. 14.1.4,  14.2,
15.2,  16.3, 7 договору у зв'язку
з ненаданням ним копії протоколу медичного огляду про встановлення факту
сп'яніння та вживання психоактивної речовини. П. 14.2 вказаного договору
страхування у частині обов'язкового надання страхувальником у разі настання
страхового випадку копії протоколу медичного огляду про встановлення факту
сп'яніння та вживання психоактивних речовин підлягає визнанню недійсним з
підстав,  вказаних позивачем,  які підтверджені наданими в суді
доказами,  показаннями свідків
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  протоколом та доданими до нього матеріалами
про адміністративне правопорушення,
інструкцією про порядок направлення громадян для встановлення стану
сп'яніння у закладах охорони здоров'я,
затверджених наказами МВС,
МОЗ,  МЮ України 24 лютого 1995
року відповідно до котрої медичний огляд при здійсненні ДТП на предмет встановлення стану сп'яніння проводиться лише при
наявності ознак сп'яніння у водіїв,  а
обов'язковий огляд проводиться лише у випадку,
якщо постраждали громадяни,
постановою суду від 27.12.2004 року. Згідно з розрахунком страховика на
користь ОСОБА_1 з страховика,  товариства
з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Кредо",

підлягає стягненню страхове відшкодування у сумі 1850, 92 грн. Моральна
шкода завдана ОСОБА_1 підлягає стягненню частково в сумі 5000 грн. з тих
підстав,  що позивач зазнав моральних
страждань через пошкодження його майна і тривалий розгляд його заяви про
відшкодування шкоди,  поніс додаткові
витрати на ремонт автомобілю,  з вини
відповідача зазнав додаткових зусиль для організації та відновлення
попереднього устрою життя,  - яку суд
вважає справедливою і достатньою для відшкодування завданої моральної шкоди.

ЗАТ КБ «ПриватБанк» є страховим агентом ТДВ «Страхова компанія «Кредо»,  відповідно до договору доручення на виконання
страхових агентських послуг № 1 від 1 листопада 2002 року,  укладеним між ними,  не передбачено зобов'язання страхового агента
по виплаті страхового відшкодування при відмові Страховика ( ТДВ «Страхова
компанія «Кредо») виплатити страхове відшкодування. Отже вище вказану суму
необхідно стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Кредо».

Доводи позивача підтверджуються копіями: страхового акту
№ 2840 від 03.02.05р.,  інструкції №
114/38/15-36-18,  довідкою про ДТП,  договору
страхування № SIH3 АК 0065,  заяви про укладення договору страхування від
19.10.07р.,  акту огляду транспортного
засобу від 22.11.04 p.,  листом
ПриватБанку від 07.02.05 p.,  заяви про
виплату страхового відшкодування від 19.11.04р.,  постанови по справі про адміністративне
правопорушення № 3-2466/04,  договором
поруки № 1 на виконання страхових агентських послуг від 01.11.2002 року,  договору страхування.

На підставі викладеного та керуючись  ст.
ст.  10,  11,
60,  209,  212,
214-215,  218 ЦПК України,  Законом України „Про страхування",   ст.
203,  215,  628,
979,  982,  983,
988,  989,  990,
991 ЦК
України,  суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати частково недійсним п. 14.2 договору страхування
наземного транспорту від 19 жовтня 2004 року,
укладеного між ОСОБА_1 та товариством з
додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Кредо",  в частині обов'язкового надання
страхувальником страховикові для одержання страхового відшкодування копії
протоколу медичного огляду про встановлення факту сп'яніння та вживання
психоактивної речовини.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю
„Страхова компанія „Кредо" (вул.  8 Марта б. 34 м.
Запоріжжя) на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 1850 (одну тисячу
вісімсот п'ятдесят) грн. 92 коп.,
моральну шкоду в сумі 5000 (п'ять тисяч) грн.,  разом 6850 (шість тисяч вісімсот п'ятдесят)
грн. 92 коп. Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю „Страхова
компанія „Кредо" (вул.  8 Марта б. 34 м.  Запоріжжя)
на користь держави судовий збір у сумі 59.50 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30.00 грн. В іншій
частині позову ОСОБА_1

ОСОБА_1
та в позові до закритого акціонерного товариства комерційного
банку „ПриватБанк" відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.