Справа № 22-2013/07р.                                               Головуючий
у 1-й інстанції - Борейко
Категорія справи
Доповідач в апеляційній інстанції - Цяцяк Р.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26 листопада
2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого -
судді Каблака П.І.,

суддів Бакуса
В.Я. і Цяцяка Р.П.,

при секретарі
Раб О.В.

та за участю
відповідача

і представників
позивача та ЛКП „Новий Львів",

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 01 червня
2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним
рішенням частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - ЛКП „Новий
Львів", та стягнуто зі згаданого відповідача в користь позивача 2 456 гри.
матеріальної шкоди спричиненої залиттям квартири, 500 грн. моральної шкоди, 51
грн. судового збору та 8 грн. 50 коп. витрат на інфрмаційно-технічне
забезпечення розгляду справи, а також 21 грн. 50 коп. витрат на
інфрмаційно-технічне забезпечення розгляду справи в користь держави.

Відповідач
ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити
позивачу у задоволенні його позовних вимог, покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для справи та на порушення і неправильне
застосування норм матеріального права.

Апелянт вважає,
що судом не було з'ясовано питання про причини затоплення квартири позивача та
не взято до уваги того факту, що на момент затоплення квартири був розірваний
кран перекриття води, який розміщений між стояком та засобами обліку води,
тобто - до місця передачі послуги.

Вважає, що судом
не було враховано те, що у відповідності до п.3 ч.3 ст. 20 Закону України „Про
житлово-комунальні послуги" та „Правил надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" він не міг
і не мав права втручатись в роботу крану, який (на його думку) розірвано
напором води.

Вважає, що кран
не є джерелом підвищеної небезпеки, а отже відповідальність без вини неможлива,
а тому вважає, що суд при ухваленні рішення безпідставно виходив лише з того,
що кран, який розірвало напором води, знаходився у його квартирі.

Покликаючись на
те, що кран, який розірвало напором води, відноситься до внутрішньобудинкових
мереж, вважає, що відповідальним за його утримання в належному технічному стані
є ЛКП „Новий Львів" з яким укладено Договір про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових територій, однак працівники якого неналежно
відносяться до своїх службових обов'язків.

2

Судом не було допитано в
судовому засіданні експерта ЛНДІСЕ і суд, посилаючись у своєму
рішенні на ст. 1166 ЦК України,
неправомірно застосував загальну норму права, а не спеціальну.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення відповідача на підтримання апеляційної скарги та
заперечення її доводів зі сторони представників позивача і третьої особи,
перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги позивача і стягуючи відшкодування шкоди, завданої позивачу
залиттям його квартири, з відповідача, суд послався на доведеність вини
відповідача у формі бездіяльності, яка проявилась у несвоєчасній заміні
санітарно-технічних приладів, які встановлені у його квартирі - не пославшись
при цьому на будь-які положення матеріального права.

Проте з таким
висновком погодитись не можна.

Як вбачається з
матеріалів справи, залиття квартири позивача сталося внаслідок аварійної
ситуації - розриву водяного крану перед лічильником в квартирі відповідача
(а.с. 27, 37) і відповідач, який на той момент був у квартирі, був позбавлений
технічної можливості перекрити воду, оскільки запірна арматура, яка перекриває
водопостачання в будинку, знаходиться в технологічному приміщенні, доступ до
якого має працівник ЛКП „Новий Львів" і яке на той час було закрито (а.с.
28-29).

Законом України
„Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що:

-    внутрішиьобудинкові системи - це мережі,
арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання
житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди;
виконавець - суб'єкт господарювання, предметом якого є надання
житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору і що точка
розподілу - це місце передачі послуги від однієї особи до іншої, облаштоване
засобами обліку та регулювання (ст.1);

-     виконавець зобов'язаний: здійснювати
контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир,
приміщень; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне
обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо
ліквідації аварійних ситуацій (п.п. 2, 7 ч.2 ст.21);

-    типові договори на надання
житлово-комунальних послуг затверджує Кабінет Міністрів України (ч.7 ст.28);

-    договір на надання житлово-комунальних
послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири,
орендарем, чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним
особою (ч.1 ст.29).

Аналогічні за
змістом положення містяться і в Правилах надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених
постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, якою також було затверджено Типовий
договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення, п.22 якого встановлено, що точкою розподілу, в
якій здійснюється передача послуги з постачання холодної та гарячої води від
виконавця споживачеві, є водорозбірні крани (душова сітка).

3

Крім цього, умовами
Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових
територій, укладеного між сім'єю відповідача та ЛКП „Новий Львів"
(виконавець), виконавець зобов'язаний утримувати внутрішньобудинкові мережі в
належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт,
вживати своєчасних заходів до ліквідації аварійних ситуацій; здійснювати
контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, споруд
(підпункти 3, 7 п.12) та несе відповідальність за неналежне надання або
ненадання послуги, що призвело до заподіяння збитків майну та/або приміщенню
споживача, шкоди його життю - шляхом відшкодування збитків (п.14 - а.с. 68-75).

Матеріалами
справи встановлено, що аварійна ситуація мала місце в результаті розриву
водяного крану перед лічильником, який відноситься до системи
внутрішньобудинкових мереж (відповідальним за технічний стан яких є ЛКП „Новий
Львів", а не відповідач), і до точки розподілу (водорозбірного крану
(душової сітки) в квартирі відповідача), а відтак відповідач ОСОБА_1 не може
нести відповідальність за шкоду заподіяну залиттям квартири позивача, яке мало
місце 28.06.2006 року.

На вище наведені
обставини суд першої інстанції уваги не звернув та ухвалив рішення, яке не
відповідає обставинам справи та суперечить чинному законодавству, а тому таке
не може бути визнано законним та обгрунтованим і відтак підлягає скасуванню з
ухваленням нового - про відмову у задоволенні позову до ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.
303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3, 4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Сихівського районного суду м. Львова від 01 червня 2007 року скасувати і
ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні його позову до
ОСОБА_1.

Рішення апеляційного
суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено
у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом двох місяців з дня набрання рішенням законної
сили.