справа
№ 2-246107
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2007р.                                                                                М.
Запоріжжя

Комунарський
районний суд м.  Запоріжжя у складі:

Головуючого
судді:                                                      Артемової
Л.Г

При
секретарі                                                                Мойсеєнко
В.М.

за
участю позивачки                                                    ОСОБА_1

позивача                                                                       ОСОБА_2

представника
відповідача                                           Панової
Н.А.

представника
третьої особи                                        Криворотенко
Ю.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 яка діє в
своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_3,  ОСОБА_4 та ОСОБА_2 до Запорізької міської Ради,  треті особи КП «ВРЕЖО№11»,  орган опіки та піклування Комунарської
районної адміністрації ВГЕРФО Комунарського РВ УМВС в Запорізькій області про
визнання права на проживання,  визнання
наймачем,  та зміну договору найму,  зобов'язання реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі,  звернувшись до суду,  обґрунтовують свій позов тим,  що в березні 2002 року ОСОБА_1 вселилися до
ОСОБА_5,  який є її рідним батьком,  мав похилий вік,  тяжкі хвороби та потребував нагляду,  за його запрошенням.  ОСОБА_1,
разом із родиною,  власного житла
не має,  деякий час мешкала в гуртожитку
та знімала квартиру. ІНФОРМАЦІЯ_1 року в неї народилася дитина. В період
сумісного проживання вели спільне господарство,
позивачка сплачувала за комунальні послуги,  утримувала квартиру в належному стані,  доглядала батька.

ІНФОРМАЦІЯ_2
року ОСОБА_5 помер не встигши приватизувати квартиру,  в реєстрації доньки та її родини,  за життя,
йому було відмовлено. Позивачі по цей час проживають в спірній
квартирі,  оскільки власного житла не
мають,  просять визнати за ними право
проживання в спірній квартирі,  змінити
договір найму та зобов'язати третю особу зареєструвати їх за цією адресою.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1,
яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_3
та ОСОБА_4 на задоволенні позову наполягала та пояснила,  що вселилася до батька в 2002 році,  за його запрошенням,  оскільки з батьками чоловіка були неприязні
стосунки,  батько допомагав доглядати
дитину,  в реєстрації ЖЕДі їм було
відмовлено.

Позивач ОСОБА_2 на задоволенні позову наполягав та
пояснив,  що вселилися в квартиру ОСОБА_5
на його прохання,  оскільки мали
непорозуміння з власними батьками.

Представник
позивачки підтримала позов та наполягала на його задоволенні,  з підстав,
викладених в позовній заяві.

Представник
відповідача проти позову заперечувала та пояснила,  що на момент вселення ОСОБА_5 виповнилося
лише 51 рік,  на її думку вселення в
однокімнатну квартиру родини з трьох осіб тільки ускладнило його
існування,  письмових заяв,  які б підтвердили його намір вселити доньку в
якості члена сім»ї не надходило,
квартплата до цього часу сплачувалася за одну людину,  позивачі зареєстровані за іншими адресами,  позивачка не надала доказів того,  що вона набула право користування спірною квартирою.

Представник
третьої особи орган опіки та піклування Комунарської районної адміністрації в
судове засідання не з»явився,
повідомлений належним чином,  його
неявка не перешкоджає розгляду справи.

Представник
ВГЕРФО Комунарського РВ УМВС в Запорізькій області в судове засідання не
з»явився,  повідомив,  що проти позову не заперечує,  просить розглянути справу на його
відсутність.

Суд у
відповідності до вимог  ст.  ст.
5,  6,  8,
10,  11 створивши сторонам умови
для всебічного та повного розгляду справи,
запропонувавши надати всі наявні у них докази,  вислухавши пояснення осіб які беруть участь у
справі,  допитавши свідків,  вивчивши матеріали справи,  встановивши всі обставини,  перевіривши їх доказами,  дістає висновку,  що позов не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом на
підставі доказів встановлено,  що ОСОБА_5
02.07.1986 року була надана 1- кімнатна квартира АДРЕСА_1 в м.  Запоріжжі,
замість знесеного житлового будинку по АДРЕСА_2 (а.с. 5),  згідно ордеру №НОМЕР_1 він мав право зайняти
зазначену квартиру,  як наймач без родини
(а.с. 6),  за цією адресою він був
зареєстрований з 02.02.1987 року по цей час (а.с. 76).

ІНФОРМАЦІЯ_2
року ОСОБА_5 помер у віці 56 років,
згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2 (а.с. 9). До останнього дня працював
у ТОВ «БМУ Запоріжрембуд» (а.с. 102).

ОСОБА_1,  є рідною донькою ОСОБА_5,  згідно свідоцтва про її народження НОМЕР_3
(а.с. 10),  та свідоцтва про шлюб з
ОСОБА_2 НОМЕР_4 (а.с. 10),  яка має
неповнолітніх дітей ОСОБА_3 1994 року народження та ОСОБА_4 2007 року
народження (а.с. 7, 8).

Згідно
довідок АП «ЗМБТІ» ОСОБА_1 має на праві власності садовий будиночок,  ОСОБА_2,
приватної власності в м.
Запоріжжі не має (ах. 11).

ОСОБА_1
зареєстрована за адресою м.
Запоріжжя,  АДРЕСА_3,  має склад сім»ї за цією адресою:
ОСОБА_6,  ОСОБА_7,  ОСОБА_8,
мати,  вітчим,  брат (а.с. 44),  комунальні платежі здійснюються за всіх 4-х
членів родини без заборгованостей до цього часу (а.с. 70).

Згідно
особового рахунку №НОМЕР_5 ОСОБА_5 проживав в квартирі один і на одну особу
нараховувалися платежі,  згідно
розрахунків та норм (а.с. 73, 74, 132-136),
згідно довідки КП «ВРЕЖО№11»,  за
період з січня 2002 року по 01.08.2007 року з питань реєстрації звернень не
зафіксовано (а.с. 75).

За
змістом статей 64,  65 ЖК України члени
сім»ї наймача,  які проживають разом з
ним,  користуються нарівні з ним усіма
правами і несуть всі обов'язки,  що

випливають з договору найму житлового
приміщення,  несуть майнову
відповідальність за зобов'язаннями,  що
випливають із зазначеного договору.

До
членів сім»ї наймача належать його діти,
членами сім»ї також можуть бути визнані інші особи,  якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Наймач
вправі у встановленому порядку вселити в займане ним приміщення повнолітніх
дітей та інших осіб,  наймачі і члени
сім»ї,  що проживають разом з ним,  набувають права користування одним жилим
приміщенням у будинках державного або громадського житлового фонду.

Проте,  особа,
яка вселилася в якості члена сім»ї наймача не набуває права користування
займаного ним приміщення,  якщо вона
зберігає за собою право користування іншим жилим приміщенням у будинку
державного чи громадського житлового фонду або якщо є інші докази того,  що вона при цьому не змінювала свого
постійного місця проживання (Верховний Суд України,  правові позиції щодо розгляду судами окремих
категорій судових справ від 26.05.2001 року).

Зміна
договору найму,  у відповідності до
правил  ст. 106 ЖК України можлива лише
за умови визнання у в порядку встановленому законом члена сім»ї наймача
таким,  що набув права наймача.

Згідно
роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України 12.04.1985 №2 вирішуючи
спори про права користування жилим приміщенням осіб,  які вселилися до наймача,  суд повинен з»ясувати: чи дотриманий
встановлений порядок при їх вселенні (за письмовою згодою наймача),  чи були вони зареєстровані за даною
адресою,  чи було це приміщення постійним
місцем їхнього проживання,  чи вели вони
з наймачем спільне господарство,
тривалість часу їх проживання,  чи
не обумовлювався між ним певний порядок користування жилим приміщенням.

Обов'язковою
умовою набуття членом сім»ї наймача права користування займаного ним приміщення
є виконання обов'язків покладених на наймача договором найму в солідарному
розмірі. Проте в судовому засіданні встановлено,  що за весь час,  до смерті ОСОБА_5 комірне нараховувалось та
сплачувалось за одну особу,  за певний
період взагалі утворилася велика заборгованість.

Жодних
заяв до ЖЕДу або до КП «ВРЕЖО№11» у відповідності до встановленого законом
порядку про зміну умов договору найму квартири або щодо кількості осіб на який
повинні нараховуватися комунальні платежі або щодо реєстрації інших осіб в
спірній квартирі,  від ОСОБА_5 за життя
не надходило,  не надходило таких заяв і
від родини ОСОБА_1 (показання свідка ОСОБА_9
-начальника ЖЕД №36),  тобто,  судовому засіданні встановлено,  що померлий ОСОБА_5,  жодних активних дій спрямованих на визнання
доньки та її родини членами своєї сім»ї на здійснював.

Пояснення
свідків ОСОБА_10,  ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12,  ОСОБА_13 не доводять
достеменно позовних вимог,  вони
суперечать поясненням самих позивачів та не узгоджуються між собою. Свідчення
збігаються лише в одному,  в тому,  що ОСОБА_5 мав намір приватизувати квартиру
та розпорядитися нею на випадок своєї смерті на користь родичів,  однак це не означає,  що він тим самим однозначно визнавав
доньку,  її чоловіка та дітей членами
своєї сім»ї мав намір приживати з ними однією сім»єю.

Із слів
свідків ОСОБА_14 померлий ідентифікував себе як здорову людину,  свідка ОСОБА_10,  що ОСОБА_5 був здатний сам себе
обслуговувати,  його вік 51 рік не можна
вважати похилим,  він працював до дня
смерті,  жодних документів на доказ
того,  що він потребував стороннього
догляду внаслідок тяжкої хвороби або безпорадного стану суду не надано.

Всі свідки та позивачі зазначають,  що ОСОБА_1 вселилася до батька за власною
ініціативою,  оскільки мала конфлікт із
родиною чоловіка,  з якою проживала до
того,  з пояснень свідків не
вбачається,  що ОСОБА_5,  за життя однозначно вважав доньку членом
своєї родини та висловлював намір надалі проживати з нею однією сім»єю.

В
судовому засіданні достеменно не встановлено,
що чоловік та діти позивачки ОСОБА_1 вселилися в квартиру як члени
родини саме ОСОБА_5,  їх можливе спільне
співмешкання в однокімнатній квартирі не має ознак проживання однією з ним
сім»єю,  оскільки всі свідки
зазначали,  що ОСОБА_5 погодився або
запросив на проживання в своїй квартирі тільки доньку,  а її чоловік вселився вже як член її родини.

Не
доводить позовних вимог і те,  що діти
обслуговувалися в дитячій лікарні №1 (а.с. 96, 97),  до зони обслуговування якої відносяться як
спірна квартира так і ті адреси за яками зареєстровані діти,  школа теж обслуговує один район. Птронажна
сестра відвідувала новонароджену ОСОБА_4 тільки із січня 2007 року,  разом з тим свідок ОСОБА_14 зазначає,  що ОСОБА_1 до народження дочки тільки
відвідувала батька,  переїзд родини вона
пов»язує з народженням доньки.

Не можна
вважати доказом,  якій підтверджує
позовні вимоги документи на замовлення та виготовлення балконного блоку,  та придбання антени (а.с. 121),  видані на ім. »я ОСОБА_1,  оскільки свідок ОСОБА_10,  запрошена,  самими
позивачами заявила,  що ремонтів вони не
робили,  а документи не містять
інформації за якою адресою виконані роботи,
документи на придбання ліків та медичного обладнання (а.с. 109-120)
свідчать лише про те,  що ОСОБА_1
надавала допомогу батькові.

Також в
судовому засіданні встановлено,  що
ОСОБА_1 зареєстрована за іншою адресою,
в квартирі її матері,  ОСОБА_2
зареєстрований в квартирі своїх батьків,
там же зареєстровані неповнолітні діти ОСОБА_1,  хоча наявність чи відсутність реєстрації не є
підставою для відмови в задоволенні позову,
це доводить лише що позивачі не втрачали своїх законних прав на житло за
місцем реєстрації,  свідомо зберігали їх
і не були позбавлені можливості захищати їх в судовому порядку.

Цей факт
підтверджується тим,  що вони сплачували
за місцем реєстрації,  без
заборгованостей,  до цього часу,  комунальні послуги,  несли всі затрати за договором найму цих
житлових приміщень,  в січні 2007 року
зареєстрували новонароджену ОСОБА_4,  за
місцем проживання її батька ОСОБА_2

За
змістом  ст.  65 ЖК України та у відповідності до
роз'яснень Пленуму Веховного Суду України від 12.04.1985 №»,  із змінами від 25.05.1998 року,  член сім»ї наймача набуває право
користування,  у разі вселення з
порушенням порядку встановленого ЖК України,
якщо в судовому засіданні безспірно встановлено,  на підставі належних доказів,  що наймач висловлював таку згоду. Таких
доказів під час судового розгляду не добуто,
і тому позов залишено без задоволення.

Оскільки
не встановлено права позивачки на користування спірною квартирою,  то в задоволенні позовних вимог щодо,  зміни договору найму теж слід відмовити.
Реєстрація осіб за місцем їх проживання відбувається на підставі діючого
законодавства та виходячи з встановлених норм і тому позовна вимога про
реєстрацію родини ОСОБА_1 теж залишається без задоволення.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст. 64, 65 ЖК України,   ст.
ст.  5,  6,  8,  10,
11,  81,  88,
179,  213,  212,
215,  367 ЦПК України

ВИРІШИВ

В
задоволенні позову
ОСОБА_1 яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх
неповнолітніх дітей ОСОБА_3,   ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 до Запорізької міської Ради,
треті особи КП «ВРЕЖО№11»,   орган
опіки та піклування Комунарської районної адміністрації ВГЕРФО Комунарського РВ
УМВС в Запорізькій області про визнання права на проживання,   визнання наймачем,   та зміну договору найму,   зобов'язання реєстрації відмовити

Рішення
суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення та подання
апеляційної скарги на рішення суду протягом 20 днів після подання зави про
оскарження.