Справа №2-4947-2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

14 листопада 2007 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у
складі:

головуючого - судді Руденко
Л.М.  при секретарі -       Касиловій О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
міста Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
-

ВСТАНОВИВ:

21.08.2007р. до Словенського міськрайонного суду
звернулась ОСОБА_13 позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,  посилаючись на
те,  що з відповідачем знаходиться у
зареєстрованому шлюбі з 21.09.1996р. Від брака мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Сім»я їх фактично розпалась,  оскільки відповідач зловживає спиртними
напоями,  матеріально не підтримував сім
"ю,  не надавав допомоги по
господарству,  вихованням доньки також:
не займався. Вона зрозуміла,  що еоні з
відповідачем не зможуть жити разом.
Примирення неможливе. Спору про поділ майна не мають.

Просила суд розірвати шлюб між: нею та відповідачем,  витрати по розірванню шлюбу покласти на
відповідача.

У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні
вимоги у повному обсязі та пояснила,  що
примирення між: ними неможливо,  оскільки
за два місяця,  які надані судом для
примирення,  воно не відбулося. Також:
пояснила,  що фактичне припинення шлюбу
було у квітні 2007року.

Просила суду розірвати шлюб між: нею та
відповідачем,  витрати по розірванню
шлюбу покласти на нього.

Відповідач у судовому засіданні не визнав вимоги
позивачки,  пояснив,  що не згоден на розірвання шлюбу,  але примирення між: ними не настало.

Заслухавши пояснення сторін,  дослідивши матеріали справи,  суд приходить до висновку,  що позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу сторони
зареєстрували шлюб 21.09.1996 Р-

У судовому засіданні встановлено,  що з квітня 2007 року сторони припинили
фактично спільне проживання,  причиною
чому була поведінка відповідача.

Судом
було надано сторонам строк на примирення два місяця,  але сторони не примирилися. Позивачка
пояснила,  що спільне проживання
неможливе.

Відповідно до ч. 2 cm. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Спору про розділ спільного
майна та місце мешкання дитини немає.

Керуючись cm.cm. 109,  110,
112 Сімейного Кодексу України,
ст.  ст.  10,
11,  209,  212,
213,  214,  215,
ЦПК України,  cm. З Декрету
Кабінету Міністрів України "Про державне мито " від 1993 р.,  суд -

ВИРІШИВ:

Шлюб,  зареєстрований 21 вересня 1996
року у Черкаській селищній Раді Слов "янського району Донецької області,
актовий запис № 40,  між: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути
держмито на користь держави з ОСОБА_2 в сумі
17 грн (грн. Сімнадцять),  ОСОБА_1 від сплати державного мита при видачі свідоцтва про
розірвання шлюбу звільнити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження рішення і подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги,  з подачею копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 cm.
295 ЦПК України.

Рішення постановлено та підписано у нарадчій кімнаті в
єдиному екземплярі.