Справа №2-492/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2007
року Кельменецький районний суд Чернівецької області

у складі:

головуючого
- судді:                                                     Харабари
І.В.

при
секретарі:                                                                Дєдовій
B.C.

за
участю представника позивача:                              ОСОБА_1.

представника
відповідача:                                            Присакаря
В.М.

розглянувши
в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Ленковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області про
визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2.
подав до суду позовну заяву,  в якій
просить визнати за ним право власності на самочинно збудовані споруди,  а саме на житловий будинок позначений в
інвентарній справі доданій до позовної заяви літерою „А" загальною площею
40, 7 м2,  житловою площею 34, 5 м2,  вартістю 6708 гривень,  веранду позначену літерами „Аі" вартістю
349 гривень,  підвал під жилим будинок
позначений літерами „Пд" вартістю 723 гривні,  сарай позначений літерою „Б" вартістю
3006 гривень,  сарай позначений літерою
„В" вартістю 630 гривень,  літню
кухню позначену літерою „Г" вартістю 875 гривень,  сарай позначений літерою „Д" вартістю
893 гривні,  вбиральню позначену літерою
„Е" вартістю 931 гривня,  сарай
позначений літерою „Є" вартістю 1582 гривні,  ґанок позначений літерою „а" вартістю 95
гривень,  вхід у підвал позначений
літерами „Вх" вартістю 566 гривень,
ворота позначені №1 вартістю 948 гривень,  огорожу позначену №2 вартістю 1308
гривень,  огорожу позначену №3 вартістю
440 гривень,  колодязь питний позначений
№4 вартістю 1155 гривень,  що знаходяться
по АДРЕСА_1,  загальна дійсна вартість
яких становить 20209 гривень.

Представник
відповідача Присакар В.М.  позов визнав з
тих підстав,  що ОСОБА_2. згідно договору
оренди,  який був укладений 17 вересня
2007 року між позивачем та Ленковецькою сільською радою,  є користувачем земельної ділянки,  яка знаходиться на АДРЕСА_1 на якій
розташовані самочинно збудовані споруди,
які залишились після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Ленковецька сільська
рада,  як власник цієї земельної ділянки
не заперечує щодо визнання за ОСОБА_2. права власності на самочинне
будівництво. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права,  свободи чи інтереси інших осіб.

Представник
позивача ОСОБА_1. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та обґрунтовуючи
їх посилалася на те,  що
господарство,  яке розташоване в
АДРЕСА_1,  було побудоване дідом позивача
ОСОБА_3. та бабкою ОСОБА_4. Жодні документи з приводу права власності на
будинок не оформлялися. ОСОБА_4. померла ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3. помер ІНФОРМАЦІЯ_2.
ОСОБА_3 залишив заповіт,  згідно якого
заповів все своє майно позивачеві. У зв'язку із відсутністю документів які б
стверджували право власності покійних,
позивач не зміг оформити свої спадкові права на будинок та інші
споруди,  які залишилася після їх смерті.
Мати позивача не претендує на ці споруди. Крім того,  ОСОБА_2. з'ясував,  що вони є самочинним будівництвом.

17
вересня 2007 року позивач уклав із Ленковецькою сільською радою Кельменецького
району Чернівецької області договір оренди земельної ділянки площею 0, 50
Га,  яка розташована в АДРЕСА_1,  на якій розміщене вищевказане самочинне
будівництво. Позивач,  як користувач земельної
ділянки,  на якій розташоване самочинне
будівництво,  просить визнати за ним
право власності на вищевказані самочинно збудовані споруди.

Судом
встановлено,  що 17 вересня 2007 року
позивач ОСОБА_2. уклав з Ленковецькою сільською радою Кельменецького району
Чернівецької області договір оренди земельної ділянки розміром 0, 50 Га для
обслуговування житлового будинку і господарських будівель,  яка розташована в АДРЕСА_1,  строком на один рік. Таким чином позивач
згідно  ст.  93 ЗК України є її користувачем.  На даній земельній ділянці знаходяться
житловий будинок та інші споруди,  які
зазначені у зведеному акті інвентарної справи,
а саме житловий будинок позначений в інвентарній справі доданій до
позовної заяви літерою „А" загальною площею 40, 7 м2,  житловою площею 34, 5 м2,  вартістю 6708 гривень,  веранда позначена літерами „Аі" вартістю
349 гривень,  підвал під жилим будинок
позначений літерами „Пд" вартістю 723 гривні,  сарай позначений літерою „Б" вартістю
3006 гривень,  сарай позначений літерою
„В" вартістю 630 гривень,  літня
кухня позначена літерою „Г" вартістю 875 гривень,  сарай позначений літерою „Д" вартістю
893 гривні,  вбиральня позначена літерою
„Е" вартістю 931 гривня,  сарай
позначений літерою „Є" вартістю 1582 гривні,  ґанок позначений літерою „а" вартістю 95
гривень,  вхід у підвал позначений
літерами „Вх" вартістю 566 гривень,
ворота позначені №1 вартістю 948 гривень,  огорожа позначена №2 вартістю 1308
гривень,  огорожа позначена №3 вартістю
440 гривень,  колодязь питний позначений
№4 вартістю 1155 гривень,  загальна
дійсна вартість яких становить 20209 гривень,
які були побудовані без належного дозволу та належно затвердженого
проекту,  тобто самочинно. Дане самочинне
будівництво не суперечить суспільним інтересам,
не порушує права інших осіб,  а
також   санітарні та екологічні норми і
правила.

Визнання
представником відповідача позову не суперечить закону,  не порушує права та інтереси інших осіб.

Згідно
ч.5  ст.  376 ЦК України,  на вимогу власника (користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно,  яке самочинно збудоване на ній,  якщо це не порушує права інших осіб.

Враховуючи
наведене,  суд вважає,  що позов ОСОБА_2. слід задовольнити та
визнати за ним право власності на житловий будинок та господарські і побутові
споруди,  які розташовані в АДРЕСА_1.

Керуючись  ст.
ст.  376,  392 ЦК України,   ст.
ст.  З,  8,
10,  15,  79,
88,  130,  174,
213,  214,  215 ЦПК України ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_2   задовольнити повністю.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на самочинно збудовані житловий будинок та інші
споруди,  які зазначені у зведеному акті
інвентарної справи та розташовані по АДРЕСА_1 а саме на житловий будинок
позначений в інвентарній справі доданій до позовної заяви літерою „А"
загальною площею 40, 7 м2,  житловою
площею 34, 5 м2,  вартістю 6708
гривень,  веранду позначену літерами
„Аі" вартістю 349 гривень,  підвал
під жилим будинок позначений літерами „Пд" вартістю 723 гривні,  сарай позначений літерою „Б" вартістю
3006 гривень,  сарай позначений літерою
„В" вартістю 630 гривень,  літню
кухню позначену літерою „Г" вартістю 875 гривень,  сарай позначений літерою „Д" вартістю
893 гривні,  вбиральню позначену літерою
„Е" вартістю 931 гривня,  сарай
позначений літерою „Є" вартістю 1582 гривні,  ґанок позначений літерою „а" вартістю 95
гривень,  вхід у підвал позначений літерами
, 3х" вартістю 566 гривень,  ворота
позначені №1 вартістю 948 гривень,
огорожу позначену №2 вартістю 1308 гривень,  огорожу позначену №3 вартістю 440
гривень,  колодязь питний позначений №4
вартістю 1155 гривень,  загальна дійсна
вартість яких становить 20209 гривень.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про
апеляційне оскарження,  якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не буде
подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження,  рішення суду набере законної
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги,  рішення,
якщо його не буде скасовано,
набере законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення до Кельменецького районного суду. Апеляційна скарга на
рішення може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Кельменецький
районний суд.