справа № 2-967/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
листопада 2007 року                                    Орджоникидзевский
районний суд м. Харкова

у складі:

головуючого -
судді Ізмайлова І.К.,

при
секретарях - Кашура М. Ю., Семеновій Я.Ю, Свиридовій Н.О,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: управління освіти виконкому Орджонікідзевської
районної ради м. Харкова, четверта Харківська державна нотаріальна контора про
визнання недійсним договору купівлі-продажу частини будинку, за зустрічним
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа: управління освіти
виконкому Орджонікідзевської районної ради м. Харкова про визнання договору купівлі-продажу
частини будинку дійсним, -

встановив:

В травні
2006 року позивачки ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4 звернулися з зазначеним позовом.

Вказали,
що відповідачка ОСОБА_5, їхня мати, за рішенням Орджонікідзевського районного
суду м. Харкова від 12.11.1997 року позбавлена батьківських прав, в зв'язку з
чим вони були влаштовані до інтернату для дітей-сиріт і дітей, які залишилися
без піклування батьків і за ними згідно до вимог ст. 71 Житлового Кодексу
України зберігається право на жилу площу. В зв'язку з чим просили визнати
недійсним договір купівлі-продажу, укладений 20.08.2005 року між відповідачем
ОСОБА_6 та відповідачкою ОСОБА_5 згідно до якого ОСОБА_6 купив у ОСОБА_5 42/100
будинку АДРЕСА_1.

Відповідачка
ОСОБА_5 позов визнала, просила його задовольнити, посилаючись на те, що при
укладенні договору купівлі-продажу частини спірного будинку не врахувала
інтересів своїх дітей ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Відповідач
ОСОБА_6 проти позову заперечував. У зустрічний позовній заяві до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним
зазначив, що з ціллю покращення житлових умов, своїх та малолітньої дочки Яни,
20 серпня 2005 року уклав договір купівлі-продажу частини спірного будинку з ОСОБА_5
При укладанні договору йому було невідомо про право проживання в зазначеному
будинку ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Для придбання спірного житла він продав
квартиру АДРЕСА_2, і на цей час іншого житла немає.

Третя
особа - четверта Харківська державна нотаріальна контора до суду не з'явилися,
надавши письмову заяву про можливість розгляд справи за відсутністю
представника, при вирішенні

спору
покладалися на огляд суду.

Третя
особа - орган опіки та піклування в особі управління освіти виконкому
Орджонікідзевської районної ради м. Харкова проти позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 не заперечував, водночас просив урахувати і інтереси неповнолітньої
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Заслухавши
сторони, перевіривши обставини справи суд, вважає за необхідне відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4, а зустрічний позов ОСОБА_6 задовольнити, виходячи з
наступного:

Судом
встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12
листопада 1997 року ОСОБА_5 позбавлено батьківських праві у відношенні ОСОБА_1

2

ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 народження
та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 народження.

Рішенням
№ 35/28 від 10.03.1998 року виконавчого комітету Орджонікідзевської районної
ради м. Харкова порушено клопотання перед управлінням освіти Харківської
обласної державної адміністрації про виділення путівок до інтернату для
дітей-сиріт і дітей, які залишилися без піклування батьків ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_8, а також зазначено про збереження за неповнолітніми на підставі вимог
ст. 71 ЖК України права на житло за адресою: АДРЕСА_1

26 липня
2005 року державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної
контори Галіщевою О.А. за реєстром № 2-2021 видано свідоцтво про право на спадщину
за законом, після смерті ОСОБА_9 на 42/100 частини житлового будинку з
відповідною часткою надвірних будівель по АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_5

20
серпня 2005 року державним нотаріусом Четвертої Харківської державної
нотаріальної контори Галіщевою О.А. за реєстром № 2-2476 посвідчено договір
купівлі-продажу згідно до якого ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 купили
42/100 частини житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель по
АДРЕСА_1.

На час
укладення договору купівлі продажу 42/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1,
вказане майно під забороною не перебувало, що підтверджується довідкою №
1 від 20.08.2005 року.

Як
вбачається з позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4 правомірність договору купівлі-продажу ними оспорюється
з підстав, що їх мати ОСОБА_5 не мала права відчужувати 42/100 частини
житлового будинку по АДРЕСА_1 без згоди органу опіки та піклування.

На
момент укладення договору купівлі-продажу частини будинку ОСОБА_5 була власником
вказаної частини будинку і її права як власника визначено ст. 317 ЦК України і на
момент набуття права власності за спадкуванням вона була позбавлена
батьківських прав.

Таким
чином право ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 щодо власності на частину будинку,
договором купівлі-продажу вказаної частини будинку не могло бути порушеним, за
відсутністю у них такого права.

Недійсність
правочину визначається ст. ст. 215 та 203 ЦК
України, і підстави з яких позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 просили визнати
договір купівлі-продажу недійсним у вказаних нормах не зазначені. ОСОБА_5,
будучи позбавленою батьківських прав мала лише аліментні зобов'язання перед
дітьми.

В той же
час за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 71 ЖК України
зберігається право користування спірним житлом яке не може бути пов'язано з
визнанням правочину недійсним.

Крім
того за договором купівлі-продажу набувачами спірної частини будинку є ОСОБА_6
та його неповнолітня дочка ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження і відповідно до ст.
330 ЦК України
вони є добросовісними набувачами.

Незважаючи
на те, що згідно до ст. 32 Закону України „Про забезпечення
організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування" від 13.01.2005 р. жилі приміщення, в
яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування до
влаштування їх у заклади для таких дітей, не можуть бути відчужені без
отримання згоди на таке від органів опіки та піклування згідно ч. 1 ст. 388 ЦК України ОСОБА_5
не може витребувати спірну частину у добросовісних набувачів. Частиною 1 ст.
388 ЦК України
передбачається, що придбане за відплатним договором майно в особи, яка не мала
права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний
набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо
майно:

1)
було загублене власником або особою, якій він передав
майно у володіння;

2)
було викрадене у власника або особи, якій він передав
майно у володіння;

вибуло з
володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої
волі іншим шляхом.

3

Відсутність
заборони відчуження майна та відсутність проживання дітей у спірній частини
будинку на час укладення договору і свідчать про те, що набувачам було невідомо
про наявність вказаного обтяження.

Більш
того ОСОБА_5 продавши спірну частину будинку придбала АДРЕСА_3, де позбавлені
батьківських прав діти можуть мати право на проживання.

Відмовляючи
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 в
задоволенні позову суд вважає за можливе підтвердити право власності на 42/100
частини житлового будинку по АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Керуючись
ст. ст. 10, 11, 17, 27, 31, 60, 61, 88, ч.3 ст. 209, ст. 218 ЦПК України, ст.
ст. 203, 215, 317, 330, ч. 1 ст. 388 ЦК
України, ст. 71 ЖК України, суд, -

вирішив:

Відмовити
в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, що діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4

Позовні
вимоги ОСОБА_6 задовольнити та визнати дійсним договір купівлі-продажу 42/100
будинку АДРЕСА_1, посвідчений 20.08.2005 г. державним нотаріусом четвертої
Харківської нотаріальної контори за реєстром № 2-2476.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.