Справам 2-532/07
року                                                                         м.
Нікопольський міськрайонний
суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Багрової А.Г. секретаря - Салогуб Н.М. позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права
власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності
на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на такі
Позивач є власником Vi частини будинку
АДРЕСА_1 на підставі заповіту його матері, ОСОБА_5. Іншу половину
вищевказаного будинку ОСОБА_5
заповіла сестрі позивача ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_6
за життя не прийняла спадщину у вигляді ХА частини
будинку АДРЕСА_1, хоча мала можливість. ОСОБА_6 заповіту не залишила і з
моменту її смерті ніхто з її спадкоємців не прийняв спадщину.
Позивач ОСОБА_1 з моменту смерті своєї матері ОСОБА_5 і по теперішній
час мешкає у будинку АДРЕСА_1, сплачує вартість послуг за його утримання.
Просить визнати за ним
право власності на ½  частину будинку
Позивач в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідачі у судове
засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені. Справа заслухана у
відповідності з ч. 1 ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та на підставі Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України 2003 року, ст. ст. 553, 554 ЦК Української РСР
підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 553 ЦК
Української РСР вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не
вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини.
Української РСР якщо спадкодавець заповідав усе своє майно призначеним ним
спадкоємцям, то частка спадщини, яка належала б спадкоємцеві, який відпав,
переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними в рівних
судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 4).
ОСОБА_5 за свого життя на випадок смерті 18 червня 1992 року склала
заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Нікопольської державної
нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за НОМЕР_1, за яким усе своє майно, де б воно не було та з чого б
воно не складалося, заповіла ОСОБА_1 та
ОСОБА_6 рівних долях (а.с.
На день смерті ОСОБА_5 на
праві власності належав будинок АДРЕСА_1, що підтверджено матеріалами справи (а.с. 10).
ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 9), і згідно листа Марганецької державної нотаріальної
контори за №
374 від 08 червня 2006 року спадкова справа після її смерті не заведена (а.с. 43).
Як встановлено в судовому
засіданні спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку, немає.
Керуючись Прикінцевими та
перехідними положеннями ЦК
України 2003 року, ст. ст. 553, 554 ЦК Української РСР, ст. ст. 212-215 ЦПК України суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права
власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право
власності на ½  частину будинку АДРЕСА_1, у порядку спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.
Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може
бути подана протягом 10
днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана
апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом двадцяти днів
після подачі заяви про апеляцію, яка може бути подана протягом десяти днів з
дня його оголошення через Нікопольський міськрайонний суд.