Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
грудня 2007 року                         Збаразький
районний суд Тернопільської області

в
складі: головуючого -                                           Ткаченка
О.М.

при
секретарі -                                                          Левківа
А.І.

та
адвоката -                                                             ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Збаражі справу за позовом ОСОБА_2 за
дорученням в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розподіл спільного
майна, -

встановив:

До суду
звернулася ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_5 про
розподіл спільного майна, а саме будинковолодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1.

Зокрема,
позивачка просить виділити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 2/3 частини даного
будинковолодіння, а відповідачу по справі ОСОБА_5 -1/3 його частину.

Свої
вимоги позивачка мотивує тим, що вищезгадане спірне майно є спільною сумісною
власністю ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як таке, що ними було набуте до
15.04.1991р., як членами колгоспного двору, а також наявністю спору між ними
щодо користування житловими приміщеннями і господарськими спорудами даного
будинковолодіння.

В суді позивачка
свій позов підтримала і просить суд виділити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно першого
варіанту розподілу за висновком проведеної Тернопільським відділенням КНДІСЕ
судової будівельно-технічної експертизи № 1071 від 15.06.2007р.:

·
столову 1-1 площею 21, 9 м. кв. вартістю 12 336 грн.;

·
кухню 1-2 площею 13, 1 м. кв. вартістю 7 380 грн.;

·
санвузол 1-7 площею 10, 2 м. кв. вартістю 5 746 грн.;

·
кладову 1-8 площею 25, 8 м. кв. вартістю 13 080 грн.;

·
котельню 1-9 площею площею 3, 8 м. кв. вартістю 2 142 грн.;

·
коридор 1-10 площею 4, 6 м. кв. вартістю 2 591 грн.;

·
житлову кімнату 1-4 площею 40, 1 м. кв. вартістю 22 589
грн.;

·
коридор III площею 10, 3 м. кв. вартістю 4 643 грн.;

·
хлів Б-1 площею 48, 2 м. кв. вартістю 8 737 грн.;

·
баню Б-2 площею 54, 4 м. кв. вартістю 9 860 грн.;

·
підвал "Пд" площею 37, 2 м. кв. вартістю 6 743
грн.;

·
вбиральню площею 1, 3 м. кв. вартістю 362 грн., а всього
майна на загальну суму 96 209 грн.

Позивачка не заперечує на виділення відповідачу згідно даного варіанту
будинковолодіння:

-    коридор І площею 12, 9 м. кв.
вартістю 6 903 грн.;

2

·
коридор
II площею 14, 6 м.
кв. вартістю 7 402 грн.;

·
коридор
1-3 площею 8, 4 м.
кв. вартістю 4 732 грн.;

·
житлової кімнати 1-5 площею 19, 2 м. кв. вартістю 10 816
грн.;

·
житлової кімнати 1-6 площею 10, 9 м. кв. вартістю 6 140
грн.;

·
гаража "В" площею 35, 6 м. кв. вартістю 5 808
грн.;

·
хліва "б" площею 94, 5 м. кв. вартістю 11 990
грн., а всього майна на загальну суму 53 791 грн.

Крім цього позивачка відмовилась від стягнення з відповідача в користь
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 З 791 грн. різниці вартості ідеальних долей спірного майна
та судових витрат по справі.

Відповідач та його представник не заперечивши того факту, що спірне
будинковолодіння відносились до 15.04.1991р. до майна колгоспного двору позов
не визнали, пославшись при цьому на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не були його
членами.

Судом
встановлено наступні факти.

Спірне будинковолодіння розташоване по АДРЕСА_1 і до 15.04.1991р. тобто до
набуття чинності Закону України "Про власність" відносилось до майна
колгоспного двору.

Його
головою був відповідач по справі.

Це стверджується виданим на підставі рішення Старовишнівецької сільської
ради Збаразького району Тернопільської області від 21.08.1991р. свідоцтвом про
право власності, виданими Збаразьким районним бюро технічної інвентаризації
Тернопільської області довідками № 446 від 4.12.2006р. та № 110 від 3.05.2007р.

Дані
обставини сторонами не оспорюються. Згідно показів сторін вищезгаданий житловий
будинок з господарськими спорудами збудований в 1986р.

Це також стверджується виданими Старовишнівецькою сільською радою
Збаразького району Тернопільської області довідками № 12-113/3-10 від
30.11.2006р. Та № 12-167/3-10 від 10.12.2007р.

У відповідності з паспортом на забудову садиби № 6305 земельна ділянка
площею 0, 08 га для будівництва даного житлового будинку була виділена діду
відповідача - ОСОБА_6 на підставі рішення зборів уповноважених колгоспу ім.
Крупської за № 3 від 3.08.1982р.

Забудова цієї ділянки була дозволена згідно рішення Збаразької районної
ради Тернопільської області від 21.10.1983р.

На час проведення забудови тобто в період з 1983р. по 1986р. відповідач
разом з своєю дружиною ОСОБА_3 та сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали в
старому житловому будинку 1918р. забудови разом з дідом та бабою відповідача -
ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Після закінчення в 1986р. будівництва спірного житлового будинку відповідач
перейшов в нього проживати разом з дружиною - ОСОБА_3 та малолітнім сином
ОСОБА_4

Будівництво житлового будинку 1986р. забудови проводилось відповідачем
разом з його дружиною ОСОБА_3

Дані обставини встановлено відповідно до показів позивачки ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9

Згідно показів сторін по справі та у відповідності з виданою Збаразьким
відділом РАЦС Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області
довідки за № 102 від 25.04.2007р. ОСОБА_6 тобто особа, якій було видано паспорт
на забудову спірного будинковолодіння ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Відповідно до рішення Старовишнівецької сільської ради Збаразького району
Тернопільської області № 75 від 11.05.1988р. в зв"язку із смертю ОСОБА_6
забудовником

3

даного будинковолодіння було
визнано відповідача.

Це не
заперечили і сторони по справі.

Крім цього ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_5 зокрема вказали,
що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в силу свого престарілого віку участі в будівництві
житлового будинку 1986р. забудови не приймали.

Це також
в суді підтвердили свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Поряд з вищенаведеними доказами те, що спірне будинковолодіння відносилось
до майна колгоспного двору, суд вважає також свідчать і те, що відповідач був
членом колгоспу ім. Крупської с. Старий Вишнівець Збаразького району
Тернопільської області.

Це, зокрема стверджується протоколом № 3 від 28.10.1988р. зборів
уповноважених даного колгоспу про прийом в його члени відповідача.

Згідно виданого 12.08.2006р. відділом РАЦС Збаразького районного управління
юстиції Тернопільської області свідоцтва про шлюб відповідач перебував з ОСОБА_3
(д.п.Камінська) в зареєстрованому шлюбі з 9.02.1974р.

Даний шлюб було розірвано у відповідності з рішенням Збаразького районного
суду Тернопільської області від 14.03.2007р.

ІНФОРМАЦІЯ_1
в цьому шлюбі народився син ОСОБА_4

Поряд з показами сторін це також знайшло своє підтвердження виданою
Старовишнівецькою сільською радою Збаразького району Тернопільської області
довідкою за № 1142 від 10.02.2007р.

З часу
свого народження останній постійно проживав разом з батьками.

Це стверджується виданою вищезгаданою сільською довідкою № 1150 від
21.02.2007р. показами свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9. та не заперечується сторонами по справі.

У вищевказаний період, а зокрема з 1.12.1982р. по 19.05.1986р. ОСОБА_3
працювала у Вишнівецькій районній клінічній лікарні, а з 19.05.1986. по
березень 2000р. завідуючою ФАПом с. Старий Вишнівець Збаразького району
Тернопільської області.

Поряд з показами ОСОБА_2 та ОСОБА_5 це також знайшло своє підтвердження
виданою Вишнівецькою РКЛ Збаразького району Тернопільської області довідкою №
156 від 27.04.2007р. та виданою Старовишнівецькою сільською радою Збаразького
району Тернопільської області довідкою № 8 від 25.04.2007р.

Оскільки вищенаведені встановлені судом обставини свідчать про те, що
відповідач разом з його дружиною ОСОБА_3 та сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1
народження з 1986р. по 15.05.1991р. спільно проживали однією сім"єю у
спірному будинковолодінні, а відповідач з його дружиною - ОСОБА_3 своєю працею
та особистими доходами приймали участь у господарстві даного двору суд вважає,
що твердження відповідача та його представника про те, що дружина відповідача -
ОСОБА_3 І його син - ОСОБА_4 не були членами цього колгоспного двору є
безпідставними та надуманими.

Не бере суд до уваги і покази представника відповідача про те, що останній
одноособово набув право на майно даного колгоспного двору після його діда
ОСОБА_6 оскільки судом встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 тобто до
завершення забудови спірного будинковолодіння і ні він ні його дружина ОСОБА_7
в його будівництві участі не приймали і в ньому ніколи не проживали.

Крім цього, судом також встановлено, що будинковолодіння 1918р. забудови до
1986р. відносилось до майна колгоспного двору і його головою була бабка
відповідача - ОСОБА_7

З
26.06.1986р. останнє набуло статусу робочого двору і його головою став
відповідач.

Це стверджується виданими Старовишнівецькою сільською радою Збаразького
району Тернопільської області довідками №1142 від 10.02.2007р., № 1458 від
11.04.2007р., № 12-167/3-10 від 10.12.2007р. і сторонами по справі не
оспорюється.

Після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 діда відповідача - ОСОБА_6, його бабка
- ОСОБА_7 вибула на проживання в інший населений пункт і до своєї смерті тобто
до 27.04.1993р. в будинковолодіння 1918р. забудови не поверталась.

4

Це знайшло своє підтвердження показами позивачки та свідків ОСОБА_8,
ОСОБА_9. і не оспорюється відповідачем та його представником.

Відповідно до показів сторін по справі та свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 судом
також встановлено, що після переселення відповідача з його дружиною - ОСОБА_3
та сином - ОСОБА_4 в новозбудований житловий будинок, старий житловий будинок
1918 р. забудови став непридатним для проживання і завалився.

Будь-яких обставин, які б свідчили про можливість зміни долі сторін по
справі в даному майні колгоспного двору судом не встановлено, а сторонами не
наведено.

Беручи до уваги те, що оскільки здобутими по справі доказами встановлено,
що вищенаведені правовідносини виникли до 15.04.1991 р., тобто до набуття
чинності Закону України "Про власність" суд вважає, що даний спір
підлягає вирішенню згідно норм Закону, які регулювали правовідносини членів
колгоспного двору тобто у відповідності з вимогами ЦК України 1963р.

Так, згідно ст. 123 ЦК
України 1963 р. розмір частки члена колгоспного двору встановлюється
виходячи з рівності часток всіх його членів, включаючи неповнолітніх та
непрацездатних.

Частку працездатного члена двору може бути зменшено чи в її виділі зовсім
може бути відмовлено при недовгочасному його перебування у складі двору або
незначній участі працею у веденні спільного господарства двору.

Виходячи з обумовленого ст. 123 ЦК
України 1963 р. принципу рівності долей членів колгоспного двору й його
майні суд вважає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в даному будинковолодінні належить 2/3
його частини, а відповідачу - ОСОБА_5 1/3 його частини.

Враховуючи те, що вказаний позивачкою варіант розподілу даного
будинковолодіння не суперечить вимогам Закону та не порушує прав ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як його співвласників суд приходить до висновку, що розподіл
спірного майна слід провести відповідно до цього варіанту.

На виконання даного варіанту розподілу будинковолодіння ОСОБА_3 та ОСОБА_4
влаштовують дверний проріз з приміщення III в
приміщення 1-4, а ОСОБА_5. замуровує дверні прорізи з приміщення І в приміщення
1-1, з приміщення 1-5 в приміщення 1-4, з приміщення 1-3 в приміщення 1-4, з
приміщення II в приміщення III.

У відповідності з рішенням Старовишнівецької сільської ради Збаразького
району Тернопільської області № 75 від 31.08.2007р. Цим органом дано дозвіл на
проведення вищевказаних переобладнань.

Таким
чином, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 120,
121, 123, 125, 126 ЦК України
1963р., суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розподіл
спільного майна задоволити.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виділити у розташованому по АДРЕСА_1 будинковолодінні
згідно варіанту № 1 його розподілу відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 1071 від 15.06.2007р. 2/3 його частини
загальною вартістю 96 209 грн., що складає 64/100 ідеальних долей:

·
столову 1-1 площею 21, 9 м. кв. вартістю 12 336 грн.;

·
кухню 1-2 площею 13, 1 м. кв. вартістю 7 380 грн.;

·
санвузол 1-7 площею 10, 2 м. кв. вартістю 5 746 грн.;

кладову 1-8 площею 25, 8 м. кв. вартістю 13 080 грн.;

5

·
котельню 1-9 площею площею 3, 8 м. кв. вартістю 2 142
грн.;

·
коридор 1-10 площею 4, 6 м. кв. вартістю 2 591 грн.;

·
житлову кімнату 1-4 площею 40, 1 м. кв. вартістю 22 589
грн.;

·
коридор III площею 10, 3 м. кв. вартістю 4 643 грн.;

·
хлів Б-1 площею 48, 2 м. кв. вартістю 8 737 грн.;

·
баню Б-2 площею 54, 4 м. кв. вартістю 9 860 грн.;

·
підвал "Пд" площею 37, 2 м. кв. вартістю 6 743
грн.;

·
вбиральню площею 1, 3 м. кв. вартістю 362 грн.

На дану частину будинковолодіння визнати право власності за ОСОБА_3 та
ОСОБА_4.

ОСОБА_5 виділити у розташованому по АДРЕСА_1 будинковолодінні згідно
варіанту № 1 розподілу відповідно до висновку судової будівельно-технічної
експертизи № 1071 від 15.06.2007р. 1/3 його частину загальною вартістю 53 791
грн., що складає 36/100 ідеальних долей:

·
коридор І площею 12, 9 м. кв. вартістю 6 903 грн.;

·
коридор II площею 14, 6 м. кв. вартістю 7 402 грн.;

·
коридор 1-3 площею 8, 4 м. кв. вартістю 4 732 грн.;

·
житлової кімнати 1-5 площею 19, 2 м. кв. вартістю 10 816
грн.;

·
житлової кімнати 1-6 площею 10, 9 м. кв. вартістю 6 140
грн.;

·
гаража "В" площею 35, 6 м. кв. вартістю 5 808
грн.;

·
хліва "б" площею 94, 5 м. кв. вартістю 11 990
грн.

На дану
частину будинковолодіння визнати право власності за ОСОБА_5.

На виконання
цього варіанту розподілу даного будинковолодіння.

ОСОБА_3
Та ОСОБА_4 Влаштовують дверний проріз з приміщення III в
приміщення 1-4, а ОСОБА_5. замуровує дверні прорізи з приміщення І в приміщення
1-1, з приміщення 1-5 в приміщення 1-4, з приміщення 1-3 в приміщення 1-4, з
приміщення II в приміщення III.

Стягнути з
ОСОБА_5 в користь держави 537 грн. 91 коп. судового збору.

Стягнути
з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в користь держави 544 грн. 87 коп. судового збору.

Дане
рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Тернопільської області через
Збаразький районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги на рішення
суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження

Дане
рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у вищевказаний двадцятиденний строк, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги вказане
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.