Справа №2 - 4357/2007 рік.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

10 вересня 2007 року                                                                                                        м.  Одеса.

Суворовський
районний суд м.  Одеси у складі:
Головуючого судді - Позняка B.C. При
секретарі        -   Сідоченко В.В.,

розглянув
у відкритому судовому засіданні (зал судових засідань №12) у м.  Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором
позики,  мотивуючи свої вимоги тим,  що 12 липня 2007 року,  відповідачОСОБА_2,  позичив уОСОБА_1.,  гроші в сумі 135 000 (сто тридцать п*ять)
гривень і 3 % річних від просроченої суми,
які зобов'язався повернути 16.07.2007 року.

Однак,  дотепер своїх зобов'язань відповідач не
виконав,  у зв'язку із чим він змушений
звернутися до суду.

При
проведенні попереднього судового засідання позивач уточнив свої позовні вимоги
і просив стягнути з відповідача борг у сумі 135000 гривень без 3 % річних.

Відповідач
у попередньому судовому засіданні позов визнав у повному обсязі,  проти його задоволення не заперечував,  про що надав письмову заву.

Виходячі
з наведеного,  суд вважає,  що рішення по справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч. 4  ст.  130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст.  174 ЦПК України. Згідно ч. 4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд,  за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про замовлення позову.

Вислухавши
пояснення сторін,  вивчивши матеріали
справи та представлені докази,  суд
вважає,  що позов підлягає задоволенню на
наступних підставах.

Судом
встановлено,  що 12 липня 2007 року,  відповідачОСОБА_2,  позичив уОСОБА_1.,  гроші в сумі 135 000 (сто тридцать п*ять) гривень,  які зобов'язався повернути 16.07.2007 року.

Однак,  дотепер своїх зобов'язань відповідач не
виконав.

У відповідності
зі  ст.
1046 ГК України- за договором позики одна сторона ( позикодавець)
передає іншій стороні ( позичальникові) у власність ( оперативне керування)
гроші або речі,  певні родовими
ознаками,  а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або рівна кількість речей того ж
роду і якості. Договір вважається ув'язненим у момент передачі грошей або
речей.

І у
відповідності зі  ст.  1047 ГК України - договір позики якщо його
сума не менш чим у десять разів перевищує встановлений законом розмір не
оподатковуваного податком мінімуму доходів громадян,  а у випадках коли позикодавцем є юридична особа,  незалежно від суми,  повинен бути зроблений у писемній формі.

На
підставі вищевикладеного,  керуючись  ст.
1046,  1047 Цивільного кодексу
України,   ст.  ст.
10,  11,  130,
174,  209. 212-215,  218,
223 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
,  борг у сумі   135 000 (сто тридцать п*ять тисяч) гривень.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області
через Суворовський районий суд міста Одеси шляхом подачі в 10-ти денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20-ти днів апеляційної скарги,
з подачею її копії до апеляційної інстанції.