Справа № 2-6458/07 ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
"08" серпня 2007 року
Приморський районний суд м. Одеси в
Головуючого   -судді Уманець О.В.
при секретарі  - Шудрі С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи -Одеська міська
рада, Приморський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області про визнання таким, що втратив право користування
жилим приміщенням ,-
14.06.2007р. позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом та
просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким,
що втратив право користування жилим приміщенням у
квартирі АДРЕСА_1, посилаючись у обґрунтування своїх вимог на такі
обставини. З 1976 року по 1984 рік ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 18.12.1980 року ОСОБА_2 був прописаний у зазначеній квартирі,
але не проживає в ній з червня 2000 року, оскільки виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю. Всі витрати з утримання квартири
несе позивачка, місце знаходження відповідача на
даний час не відоме, в зв'язку з чим позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового
засідання повідомлявся.
Треті особи у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового
засідання повідомлялись належним чином.
Суд у зв'язку з
неявкою відповідача та третіх осіб, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивачки, ухвалив
слухати справу за відсутності відповідача та третіх осіб, що не
з'явилися, у порядку заочного розгляду справи.
Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає
позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом установлені такі
фактичні обставини на підставі пояснень
позивачки, пояснень свідків, представлених письмових доказів.
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, 04.12. 1984р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань
шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 663 (а.с.6).
Згідно виписки з домової книги про склад сім'ї разом з позивачкою, окрім її
доньки -ОСОБА_3, сина - ОСОБА_4, онуків, матері, у спірній квартирі
зареєстрований її колишній чоловік, ОСОБА_2,
10.12.2000р. на ім'я ОСОБА_2 відкрито візу до держави Ізраїль (ах.
Беручи до уваги представлені стороною документи, пояснення свідка ОСОБА_5, яка з'явилась у судове засідання , акт про непроживання
відповідача (а.с.7,8), суд вважає доведеним той факт, що відповідач
приблизно з 2000 року по цей час у спірній квартирі не проживає.
Оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за надання
комунальних послуг здійснюється, виходячи з
кількості зареєстрованих за адресою цієї квартири, це створює перешкоди для позивачки в здійсненні права користування щодо неї.
Відповідач на вказаній житловій площі не
проживає, після виселення зі спірної квартири з реєстрації за вказаною адресою
не знявся, чим порушує права та законні інтереси позивачки.
Враховуючи те, що відповідач на спірній житловій площі не проживає більш як
шість місяців, а також той факт, що судом не встановлено
поважних причин відсутності відповідача у спірному житловому приміщенні, суд дійшов
висновку про втрату відповідачем права
користування ним, тому питання про збереження цього права користування
відповідачем ставитись перед судом не може.
У відповідності до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій
відсутності наймача або членів його сім'ї за
ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Зазначена норма має бути застосована судом до спірних правовідносин,
оскільки початок встановленого законом строку непроживання у спірній квартирі,
з яким пов'язується втрата права на житло, а також його закінчення протікали в
період дії саме цієї норми закону.
Також суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України „Про свободу
пересування та вільний вибір місця проживання в
Україні" реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із
зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до
реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Оскільки відповідачка за вказаною адресою не
проживає, ця житлова квартира не є її місцем проживання або місцем перебування, вона має бути знята з реєстрації за цією
адресою. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов
обґрунтованим та визнати відповідача таким, що
втратив право користування спірною житловою площею.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі представлених сторонами
доказів. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права
у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 16 ЦК України, ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу УРСР,
ст. 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання
в Україні", ст.ст. 10, 11, 61, 88, 174, 209, 212, 214-215, 217, 224-226
Цивільного процесуального кодексу України, СУД -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи -Одеська міська рада, Приморський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області
про визнання таким, що втратив право користування жилим
приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, 1958 року народження, таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.
Зобов'язати ВГІРФО Портофранківського ВМ Приморського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області зняти ОСОБА_2, 1958 року народження
, з реєстраційного обліку за адресою квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд
першої інстанції заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження, або шляхом подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення у порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення з заявою про перегляд
заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.