Номер справи:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

10 серпня 2007 року                    Маневицький районний суд Волинської області

в складі:    головуючого - судді                                  Покидюка М.В.

при секретарі                                      Боймиструк О.Ф.

за участю: позивача                                                 ОСОБА_1

представника відповідача                    Мисака В.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1до Маневицької селищної ради
Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2007 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Маневицької селищної ради Маневицького району Волинської області про
визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що його покійному батькові ОСОБА_2на праві приватної власності належала АДРЕСА_1. На випадок своєї смерті батько залишив заповіт, за яким
вказану вище квартиру заповів своєму синові ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на вищезгадану квартиру, яку у шестимісячний термін
своєчасно прийняв його син ОСОБА_1 шляхом
постійного проживання у спадковій квартирі на час відкриття спадщини, тобто шляхом
фактичного вступу у володіння спадковим майном. Крім нього, іншою спадкоємицею за законом є дружина спадкодавця
ОСОБА_3, яка відмовились від належної їй
частки спадщини. Отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкову квартиру
в даний час він не може через те, що
батько за життя не зареєстрував у БТІ договір купівлі-продажу від 22
травня 1995 року, на підставі якого він володів спірною квартирою.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на АДРЕСА_1

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, пояснив,
що своєчасно прийняв спадщину шляхом постійного проживання у спадковій квартирі
на час відкриття спадщини. Просить суд визнати за ним в порядку спадкування
право власності на спадкове майно вказане у позовній заяві, яке належало його покійному батькові і на яке він за
заповітом має право.

Представник відповідача Мисак В.М. позовні вимоги визнав, пояснив, що Маневицька селищна рада не заперечує проти визнання за
позивачем права власності на АДРЕСА_1, на яку він претендує. Будь-якого спору щодо даного майна немає, а тому просить
позов задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає,
що позов підставний і підлягає до повного задоволення.

З оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № НОМЕР_1
від 30 червня 2004 року вбачається, що
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кукли Маневицького району Волинської області.

2

Відповідно до ст. 328 Цивільного
кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно,
якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно ст. 1216
Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до
ст. 1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. З
оглянутого в судовому засіданні заповіту, посвідченого Маневицькою
держнотконторою 26 травня 1995 року за Р№ 965 вбачається, що ОСОБА_2 заповів
належну йому квартиру, що є предметом даного спору, позивачу по справі ОСОБА_1,
а згідно відмітки на заповіті, він не змінений і не скасований. Разом з тим, з
посвідченої Куклинською сільською радою 5 червня 2007 року за Р№17, заяви про
відмову від спадщини відомо, що інша
спадкоємиця за законом, згідно ст. 1241 ЦК України, дружина покійного
ОСОБА_3 відмовилася від належної їй частки спадщини на користь ОСОБА_1, а тому
позивач являється єдиним спадкоємцем спадкової АДРЕСА_1

Згідно ст. 549
Цивільного кодексу України (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим
майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття
спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути
вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Факт прийняття
позивачем спадщини підтверджується довідкою Маневицької селищної ради № 493 від
16.05.2007 року, де вказано, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно
проживав у спадковій квартирі і таким чином фактично вступив у володіння
спадковим майном, отже вимоги ст. 549 ЦК України (1963 р.) позивачем дотримано.

Про те, що
покійний ОСОБА_2 мав у власності в АДРЕСА_1, крім визнання цієї обставини
сторонами, підтверджується, договором купівлі-продажу від 22 травня 1995 року,
технічним паспортом виданим 18.07.2007 року на дане житло, експертним висновком
про відповідність квартири діючим державним
будівельним, санітарним і пожежним нормам від 02.08.2007 року, які теж досліджені
судом і якими доведено даний факт.

Відповідно до ч.
3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ч. 2 ст.
12 Закону України „Про власність" від 7.02.1991 року громадянин набуває
права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної
праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи,
акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або
укладення інших угод, не заборонених законом.

Аналізуючи
зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає,
що позивач ОСОБА_1, являючись спадкоємцем за заповітом на АДРЕСА_1фактично
набув після смерті батька ОСОБА_2 право власності на неї, постійно проживаючи в
ній на час відкриття спадщини. На даний час
право власності на це майно ніким не оспорюється, а тому суд вважає, що
є всі підстави для визнання права власності на вищевказану квартиру за ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.
4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1233, 1296 ЦК України (2003
року), ст. 549 ЦК України
(1963 року), ст. 12 Закону України „Про власність" від 7.02.1991 року,
суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

3

Визнати за
ОСОБА_1в порядку спадкування за заповітом право власності на АДРЕСА_1, яка
належала на праві приватної власності ОСОБА_2

Рішення може бути оскаржено сторонами до апеляційного суду Волинської
області через Маневицький районний суд за поданою заявою про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.