Справа № 2-2886/2007р.
міськрайонний суд Київської області
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
жовтня 2007року                                                                                        м.
Бориспіль

Бориспільський
міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого
судді             Вознюка СМ.,

при
секретарі                     Височин
Ю.В.,

за участю
ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

11 жовтня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
зазначеним позовом, в якому вказував, що 17 лютого 2001 року відділом РАГС
Бориспільського міського управління юстиції Київської області зареєстровано
шлюб між ним та відповідачкою -ОСОБА_2, про що було зроблено актовий запис в
книзі реєстрації за №43. Це у сторін перший шлюб, в якому народилася донька
ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1). Сімейне життя в них не склалось, у зв'язку з чим з
листопада 2006 року шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не
ведеться, сім'я фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить
розірвати шлюб.

Під час попереднього судового розгляду позивач та відповідачка подали суду
заяви в яких просили розглянути справу під час попереднього розгляду, оскільки
їм не потрібен строк на примирення, вони згодні на розлучення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно
з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки
визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів
інших осіб.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, а відповідачка позов
визнала й просила розірвати шлюб, укладений між ними.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні матеріали справи, суд
прийшов до висновку про достатність підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем склалися сімейні
правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105
ч.3, 110 ч. 1, 112 Сімейного кодексу України.

Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 17 лютого 2001 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво
про одруження, видане відділом РАГС Бориспільського міського управління юстиції
Київської області, й зроблений в книзі реєстрації актів про одруження запис за
№43. У сторін це перший шлюб. В шлюбі народилася донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

З наданих в ході судового розгляду пояснень позивача та
відповідачки, вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше
існування їхньої сім'ї неможливе, у

зв'язку
з чим сторони відмовляються від примирення. Починаючи з листопада 2006 року
вони проживають окремо й спільного господарства не ведуть.

Також встановлено, що майновий спір між позивачем та
відповідачкою відсутній, дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з
матір'ю. З цього приводу спір відсутній.

З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у
справі подальше спільне життя неможливе, у зв'язку з чим позивач звернувся з
позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України.

Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не
ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування та
шкодить їх інтересам. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини
між ними є неприпустимими.

Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та
інтересам їхньої дитини, що має істотне значення, у зв'язку з чим шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу
України.

При вирішенні питання щодо судових витрат, судом враховано бажання позивача
покласти їх на нього. Також позивач наполягав на покладенні на нього суми
державного мита при реєстрації розірвання шлюбу.

На підставі ст.ст. 110 ч.1, 112 СК України, та керуючись ст.ст. 10, 60, 130
ч.1, 174 ч.4, 213-215, 218 ЦПК України, суд -

в u p і ш и в:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
та              ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
який зареєстровано 17 лютого 2001 року відділом РАГС Бориспільського міського
управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис в книзі
реєстрації актів про одруження №43.

Судові витрати в справі, а саме: 8 грн. 50 коп. судового збору та 7 грн. 50
коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи віднести на
рахунок ОСОБА_1, який сплатив їх при поданні позову.

При реєстрації розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 державне мито в прибуток
держави в розмірі 17 (сімнадцять) грн., а ОСОБА_2 від сплати державного мита
звільнити.

В разі оскарження рішення суду заява про апеляційне оскарження подається
протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Київської області
через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Київської області
через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.