Справа № 2-273/07 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

23 серпня      2007 р.

Близнюківський
районний суд Харківської області у складі: судді Мороза О.І.,  при секретарі Настаченко O.О.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт.  Близнюки Харківської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,  який між ними було
зареєстровано 16 вересня 2000 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1народження який проживає разом з
відповідачкою.

Позивач
вказує,  що між ним та відповідачкою по
справі постійно виникали сварки і склалися такі особисто-неприязненні відносини
при яких подальше сумісне проживання стало неможливим.  Шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного
господарства між ними припинені з квітня місяця 2007 року. Спору про поділ
майна не виникає.

Посилаючись
на вищевказані обставини вважає,  що
подальше спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим.

У попередньому
судовому засіданні позивач позов підтримав,
на примирення не погоджується. Відповідач,  в судовому засіданні позов визнала
повністю,  на примирення не погоджується.

Виходячи
з наведеного,  суд - вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4  ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст. 174 цього ж
Кодексу. Згідно з ч.4  ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову,
суд за наявності для того законних підстав,  ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно
до  ст.110 Сімейного кодексу України
позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. При
цьому,  у відповідності до ч.2  ст. 112 цього ж Кодексу,  суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

Матеріалами
справи встановлено,  що сім'я сторін
розпалася остаточно і зберегти її неможливо,
подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить
інтересам сторін та їх дитини,  які мають
істотне значення.

Майновий
спір між сторонами відсутній. Шлюб у сторін перший.

Таким
чином,  визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить закону,
не порушує права,  свободи чи
інтереси інших осіб.

Визначаючи
розмір держмита,  при реєстрації
розірвання шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану,  суд приймає до уваги сімейний та матеріальний
стан подружжя,  визнання позову
відповідачем,  та вважає за необхідне
витрати щодо сплати мита покласти на сторони у справі.

А
тому,  керуючись  ст. ст.130,
174 ЦПК України,   ст.110,  112 Сімейного кодексу України,  суд,

2

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Розірвати
шлюб між ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2народження
та ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_3народження,  зареєстрований 16 вересня 2000 року Відділом
реєстрації актів громадянського стану Близнюківського районного управління
юстиції Харківської області,  Україна.
Актовий запис № 32.

При
реєстрації розірвання шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного
стану стягнути держмито на користь держави з ОСОБА_1і ОСОБА_2в розмірі по вісім
гривень 50 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.