Справа №2-2283/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2007 р. м. Куп'янськ

Куп'янський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Цендра Н.В., при секретарі - Гуляєвій О.В., за участю прокурора Балановського О.О., за участю адвоката Філатова Л.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Служби у справах неповнолітніх Куп'янської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про позбавлення батьківських прав , -

ВСТАНОВИВ:

26.09.2007 року представник служби у справах неповнолітніх Куп'янської міської ради звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо їхнього неповнолітнього сина - ОСОБА_3, посилаючись на те, що мати ОСОБА_1 веде асоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, довгий час ніде не працює, не створює належні умови для виховання, навчання та духовного розвитку дитини. Неповнолітній постійно хворіє на педікульоз, неодноразово направлявся на соціальні ліжка інфекційного відділення. Батько ОСОБА_2 з сім'єю не проживає, аліменти не сплачує, участі у вихованні дитини в її духовному розвитку не приймає. На даний час неповнолітній ОСОБА_3, службою у справах неповнолітніх разом з працівниками ВКМСН вилучений із сім'ї та влаштований на соціальні ліжка соматичного відділення КЦМЛ.

В судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав, просить суд позов задовольнити у повному обсязі, оскільки позбавлення батьків батьківських прав необхідно для визначення правового статусу дитини. Також пояснив, що пів року тому працівники служби у справах неповнолітніх відібрали у матері ОСОБА_1 неповнолітнього сина, оскільки він там знаходився в умовах, які не пристосовані до життя, відмили, накормили, потім розшукали батька ОСОБА_2 та з його згоди передали йому на виховання дитину. Однак згодом вони знову найшли неповнолітнього ОСОБА_3 у помешканні матері.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні частково визнав позов, в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_1, проти позбавлення його батьківських прав заперечував, посилаючись на те, що він не відмовляється від сина, хоче проживати разом з ним, та зобов'язується займатися його вихованням, лікуванням. Також він підтвердив, що дійсно пів року назад, працівники служби у справах неповнолітніх передали йому на виховання сина, який проживав разом з ним. Однак у зв'язку з тим, що у ОСОБА_2 не було грошей, він змушений був виїхати на заробітки, а дитину залишив у колишньої дружини. На даний час він працює і має постійний заробіток, тому просить надати йому ще один шанс.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутність.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, свідка ОСОБА_4, доводи відповідача, думку прокурора, який наполягав на задоволенні позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, в повному обсязі, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, є сином відповідачів - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 5).

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати свою дитину, піклуватися про стан її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини 20.11.1989, Конвенція, Організація Об'єднаних Націй (ООН), батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

ст. 164 СК України передбачено, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Однак в порушенні норм діючого законодавства гр. ОСОБА_1 не займається вихованням та навчанням свого неповнолітнього сина, що підтверджується листом директора школи, у якому зазначено, що неповнолітній ОСОБА_3 без поважних причин пропускає навчання, та при відвідуванні помешкання останнього, зі слів сусідів було встановлено, що мати п'є, а дитина зовсім бездоглядна (ас. 8). Крім того ОСОБА_1 не змогла створити належних умов для існування сина, оскільки з актів обстеження житлово-побутових умов неблагополучно!' сім'ї від 27.04.207 p., 14.09.2007 р. (ас. 6, 7), видно, що відповідачка зловживає спиртними напоями, в будинку знаходяться люди сумнівної поведінки, санітарний стан приміщення вкрай незадовільний, продукти харчування відсутні. Тому суд враховуючи те, що гр.. ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своєї дитини, не піклуються про стан його здоров'я, що свідчить про те, що вона неналежно відносяться до виконання своїх батьківських прав і ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дитини, а тому суд вважає, що є всі підстави позбавити її батьківських прав.

Відносно позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , то в судовому засіданні було встановлено, що останній бажає сам піклуватися та виховувати свого сина і зобов'язується створити належні умови для його розвитку. Однак судом також було встановлено, що до того, як рік тому ОСОБА_2 було знайдено службою у справах неповнолітніх, тобто майже п'ять років, після розірвання шлюбу з ОСОБА_1, він ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме не спілкувався з дитиною, не піклувався про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не забезпечував необхідним харчуванням, медичним доглядом, не займався його інтелектуальним розвитком, у зв'язку з чим рішенням медико-педагогічної комісії в травні 2007 р. ОСОБА_3 переведено на індивідуальне навчання за діагнозом: Соціально-педагогічна занедбаність, затримка психічного розвитку (№ 310 від 16.05.2007р.). Навіть після того, як служба у справах неповнолітніх передала дитину на виховання відповідача, останній не зміг належним чином піклуватися про нього, так ОСОБА_3 був знайдений у помешканні своєї матері у занедбаних умовах, і тому 17.09.2007 року був направлений на соціальне ліжко. ОСОБА_2 відвідував сина 17.09.2007р., але на день народження ОСОБА_3 не з'явився, що підтверджується листом директора школи (а.с. 15), і весь цей час, згідно з довідкою Харківського обласного притулку для неповнолітніх № 593 від 21.11.2007 року, свого сина більше не відвідував.

Твердження відповідача, що такого більше не повториться і він буде слідкувати за сином, та що в нього є постійний заробіток і йому тепер не треба буде виїжджати на заробітки, у суду визивають сумніви, оскільки вищезазначене свідчить про винну поведінку ОСОБА_2 у нехтуванні своїми батьківськими правами. Крім того у суду не має доказів, що даний випадок був поодинокий, це не повториться знову і дитина не окажеться бездоглядною. Також ОСОБА_2 ніде офіційно не працює, підтвердити свій заробіток документально не може, не має постійного місця проживання, знімає квартири та постійно змінює місце мешкання, тому охарактеризувати особу відповідача ніхто не може. Дане твердження у суду визиває сумнів і той факт, що ОСОБА_2 , тричі не з'являвся у судове засідання, хоча у попередньому судовому засіданні був присутній і знав, що в суді вирішується його доля і доля його сина. У зв'язку з неявкою відповідача, судом була винесена

Постанова про його привід в судове засідання. Однак органи внутрішніх справ не змогли його знайти за місцем мешкання, про що свідчить рапорт ст. лейтенанта міліції ОСОБА_5 від 22.11.2007р. Як повідомив суду свідок ОСОБА_4, яка працює соціальним педагогом, у другому класі ОСОБА_3 не міг ні читати ні писати, у зв'язку з чим йому встановили індивідуальне навчання.

При обстеженні квартири де мешкав відповідач ОСОБА_2 , було встановлено, що у ОСОБА_3 не має ні свого ліжка, спить разом з батьком, ні дитячих приналежностів, ні книжок.

Ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Тому зважаючи на те, що в вищезазначених нормах Конвенції про права дитини, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також враховуючи те, що ч. 1 ст. 20 цієї ж Конвенції, передбачено, що дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою, суд для запобігання подальшому погіршенню фізичного, духовного, інтелектуального розвитку ОСОБА_3, і в його ж інтересах вважає за необхідне позбавити ОСОБА_1, ОСОБА_2 батьківських прав.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 209, 212, 214-215 ЦПК України, 150, 164 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» N 3 від 30.03.2007р., Конвенцією про права дитини, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Служби у справах неповнолітніх Куп'янської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про позбавлення батьківських прав -задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 1976 року народження, ОСОБА_2 1966 року народження відносно їх неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 8, 50 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7, 50 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Куп'янський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.