Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2007
року Малиновський районний суд м. Одеси у складі: головуючого - судді Буран О.
М. при секретарі - Коровіній Л.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення пе­решкод в користуванні власністю шляхом
виселення, суд

ВСТАНОВИВ:

У червні 2007
року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та просить усунути
йому перешкоди в користуванні належною йому на праві приватної власності
квартирою АДРЕСА_1 та виселити відповідачів з вищевказаної квартири.

Свої вимоги
позивач обгрунтував тим, що відповідачі незаконно користуються та воло­діють
вищевказаною квартирою, яка належить йому на підставі свідоцтва про право власності
на житло на та підставі договору дарування. Відповідачі добровільно не
виселяються з квартири та відмовляються звільнити займану ними площу.

У судове
засідання з'явився представник позивача та позивач, позовні вимоги підтрима­ли,
просили позов задовольнити.

Відповідачі у
судове засідання з*явилися, вимоги позивача не визнали.

Вислухавши
представника позивача, позивача, відповідачів, вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені
такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом
встановлено, що квартира АДРЕСА_1 нале­жить ОСОБА_1 на праві приватної
власності: 1/2 частина - на підставі сві­доцтва про право власності на житло
від 13 грудня 1994 року за № 49891, зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН»
2.11.1995 року за № 546 (а. с. 6), та 1/2 частина - на підставі договору
даруван­ня від 12.04.1996 року, зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» 18.04.1996
року за № 546 (а. с.12).

На даний момент
у спірній квартирі мешкають ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відповідачі по справі, яким
позивач дозволив проживати в якості тимчасових мешкан­ців, до першої вимоги
ОСОБА_1 про звільнення квартири, за умови сплати комунальних пла­тежів.

У травні 2007
року позивач запропонував відповідачам звільнити квартиру, однак вони
відмовились, без пояснення причин. На неодноразові вимоги про звільнення
належної позиваче­ві квартири, ОСОБА_2, ОСОБА_3 не реагують та продовжують
безпідставно проживати у спір­ній квартирі.

У судових
засіданнях також було встановлено, що відповідачі не сплачують комунальні
платежі, у них виникла заборгованість, яка складає 4500 гривень.

У зв*язку з
мешканням відповідачів у квартирі позивача, ОСОБА_1 не має можливості  там проживати особисто та не має можливості
її відчуження, що ущемляє його права власника

по володінню,
користуванню та розпорядженню майном.
Відповідно до ч.3 ст. 116 ЖК України, осіб які самоправно зайняли жиле
приміщення,  виселяють без надання їм
іншого жилого приміщення.

Статтею 109 ЖК
України передбачено, що виселення здійснюється у добровільному по­рядку чи за
рішенням суду. У даному випадку виселення відповідача у добровільному порядку
неможливе в силу наведених вище причин.

Беручи до увага
вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача у повному
обсязі.

На підставі
вищевикладеного та керуючись ст. ст.3, 10, 15-16, 60, 213, 215 ЦПК Украї­ни,
ст. ст.  109, 116 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимог
ОСОБА_1 - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1
перешкоди в користуванні належною йому на праві власності квартирою АДРЕСА_1.

Виселити
ОСОБА_2, ОСОБА_3 зі всіма мешкаючими з ними особами з квартири АДРЕСА_1.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо заяву про апеляційне
оскарження подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення, але
апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.