РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 жовтня   2007 року. Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області

в складі
головуючого судді    Буднікової
Н.П.,

при
секретарі   Сергеєвій О.В.,

за участю
прокурора   Сляднєвої К.А.,

представника позивача
- адвоката ОСОБА_3,

представника    служби
у    справах    неповнолітніх    виконавчого    комітету

Бердянської
міської ради Запорізької області
Заколенко Т.А.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,    третіх осіб органу опіки та піклування
виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області,   служби у справах неповнолітніх виконавчого
комітету Бердянської міської ради Запорізької області     про
визначення місця проживання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з
02.04.ІНФОРМАЦІЯ_2 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Мають спільну
доньку ОСОБА_4,    ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження,    яка проживає з
матір"ю. Кошти на її утримання батько надає за рішенням Бердянського
міськрайонного суду від 22.09.2006 року /а.с.
4-5,    31/.

В лютому   2007 року
ОСОБА_23вернувся
до суду з позовом про розірвання шлюбу,
посилаючись на те,    що спільне
життя з відповідачем не   склалося:    несумісне
проживання разом,
постійні    суперечки,          постійні приводи в міліцію,    приниження чоловічої гідності /а.с.    3/.

Відповідач
ОСОБА_1 позов
про розірвання шлюбу не визнала,    в
судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала. В березні 2007 року
звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання доньки
ОСОБА_4,    який ухвалою суду від
12.03.2007 року об'єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2   про   розірвання   шлюбу.
Вказувала,      що      вважає,      що
проживання

доньки з
відповідачем,  який систематично вживає
алкогольні напої,  веде аморальний спосіб
життя,  зашкоджує розвитку дитини,  негативно вплине на її виховання та стан
здоров"я. Так,  14.06.2006 року на
очах у малолітньої доньки він наніс їй тілесні ушкодження. Крім того,  він чинить перешкоди у вільному доступі до
помешкання. Вона має постійну роботу,
стабільний заробіток. Утриманням і вихованням доньки займалася
самостійно. Має намір дати ОСОБА_4 достойний рівень освіти та добробуту.
Вважає,  відповідач не може дати дитині
ні належного виховання,  ні матеріального
забезпечення,  проживання її з
відповідачем негативно вплине на її психологічний та психічний стан. Просила
визначити місце проживання доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,  з
нею - ОСОБА_1,  залишивши доньку на її утриманні та вихованні за адресою:
АДРЕСА_1    /а.с. 13,  20,
41/.

ОСОБА_2   в судовому
засіданні зустрічний позов не визнав.

Рішенням
Бердянського міськрайонного суду від 26.03.2007 року позов ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
задоволено повністю,  в задоволенні
зустрічних вимог ОСОБА_1
відмовлено /а.с. 67-69/.

Ухвалою
апеляційного суду Запорізької області від 24.05.2007 року вищевказане рішення
від 26.03.2007 року в частині відмови у зустрічному позові про визначення місця
проживання дитини скасоване,  справа в
цій частині направлена на новий розгляд,
в іншій частині рішення залишено без змін /а.с. 102-104/.

При
новому розгляді справи за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини позивач ОСОБА_1 та її
представник ОСОБА_3 позов підтримали. Просили визначити місце проживання
малолітньої ОСОБА_4 з
матір"ю в квартирі АДРЕСА_1. ОСОБА_1
суду пояснила,  що з моменту
реєстрації шлюбу проживали з чоловіком в двокімнатній квартирі АДРЕСА_1. Після
народження ОСОБА_4 за місцем своєї роботи у відділковій лікарні на  ст. 3апоріжжя Придніпровської залізниці вона
взяла відпустку по догляду за дитиною до трьох років. Потім вирішили з чоловіком
взяти відпустку по догляду за дитиною до 6 років,  для чого вона поїхала у м. Запоріжжя. Коли
повернулась додому,  не змогла своїми
ключами відкрити квартиру. Коли все таки вона зайшла в квартиру,  з"ясувалось,  що в квартирі в одній із кімнат проживають
квартиранти. Під тиском своєї матері він звернувся до суду з позовом про
розірвання шлюбу. Тоді вона повернулась на своє місце роботи палатною медичною
сестрою відділової лікарні  ст.
3апоріжжя. Постійного місця проживання у м. Запоріжжі не має,  проживає у подруг. Коли працює,  за донькою доглядають чи її батьки,  чи сестра. Остаточно сімейні стосунки зі ОСОБА_2 вона припинила в
лютому 2007 року. До 01.05.2007 року вона постійно їздила до Бердянська    в свої вихідні від роботи дні.   В квартирі

ОСОБА_2 веде себе негативно. У нього травма черепа,  тому вона завжди боялась надовго залишати
дитину з ним.  Впевнена,  що проживання в одній квартирі ОСОБА_2 та доньки
неможливе.

Відповідач ОСОБА_2 позов
визнав частково і суду пояснив,  що між
ним та ОСОБА_1 ніколи
не було спору з ким буде проживати їх донька. Так склалося,  що після припинення сімейних відносин в
серпні-вересні 2006 року дружина з дитиною виїхала до М. Запоріжжя,  забрала всі свої

речі і речі дитини,  за винятком
дитячого ліжка. А іграшки,  одежу
доньки,  які купляв він,  перед від'їздом всі спалила. До м. Бердянська
вона приїздить тільки влаштувати скандали,
які провокує сама,  з метою
притягнення його до відповідальності,
щоб в подальшому його виселити із

квартири. Має ключі від квартири,  в
яку приходить за його відсутності. Дійсно він лікувався від алкоголізму
добровільно,  чистив кров,  але ствердження про його асоціальну поведінку
вона перебільшує. Він працює на ЗАТ „ПП „Азовкабель" з 01.02.2005
року,  має стабільний заробіток,

надає за рішенням суду аліменти на дитину. Більше шести місяців він доньку
не бачить,  позивач не говорить де і з
ким вона проживає. Він бажає бачитись з дитиною наодинці без неї. Він не
заперечує,  щоб ОСОБА_4 проживала з матір"ю.
Ніколи не чинив у цьому перешкод,  не
утримував дитину    насильно    із
собою заперечує,     щоб    суд
визначив    місце   проживання ОСОБА_1 з дитиною в квартирі АДРЕСА_1,  яка на праві приватної власності належить
його матері ОСОБА_5 Мета
всього спільного життя ОСОБА_1 з ним -
добитись,  що мати подарувала квартиру
йому,  але остання цього не бажає робити.

Представник
служби у справах неповнолітніх виконавчого комітету Бердянської міської ради
Заколенко Т.А. /за дорученням/ позов ОСОБА_1
підтримала частково - в частині визначення місця проживання дитини з
нею,    без вказівки адреси проживання.

Представник
органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Шостак
С. В. /за дорученням/ в судове засідання не з'явилася,  про слухання справи повідомлена належним
чином,  подала заяву про розгляд справи
за її відсутності згідно діючого законодавства з урахуванням інтересів дитини
/а.с.  120,  124,
153,  158/.

Відповідно
висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської
ради від 12.10.2007 року №06-3799/46 місце проживання малолітньої ОСОБА_4
доцільно визначити в матір"ю ОСОБА_1
/а.с.  160-162/.

Вислухавши
осіб,  які приймають участь у
справі,  вивчивши матеріали справи,  аналізуючи докази,  суд приходить до наступного.

Згідно  ст.
ст.  160 ч. 1,  161 ч.1-2 Сімейного кодексу України місце
проживання дитини,  яка не досягла десяти
років,  визначається за згодою
батьків.     Якщо мати та батько,  які проживають окремо,   не дійшли згоди

щодо того,  з ким із них буде проживати малолітня
дитина,  спір між ними може вирішуватись
судом.  При вирішенні спору щодо місця
проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків,  особисту
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини,  стан здоров"я та
інші обставини,  що мають істотне значення.
Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків,  хто не має самостійного доходу,  зловживає спиртними напоями або наркотичними
засобами,  може своєю аморальною
поведінкою зашкодити розвиткові дитини.

Судом із
пояснень позивача ОСОБА_1
та відповідача ОСОБА_2 встановлено,  що після припинення їх сімейних відносин
донька ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження,  залишилась проживати з
матір"ю. Обоє впевнені,  що вона
належним чином піклується про фізичний,
духовний та моральний розвиток дитини. Між ними немає ніякого спору з
приводу того,  з ким із батьків  проживати малолітній ОСОБА_4.

Згідно
ч.1  ст. 61 ЦПК України обставини,  визнані сторонами та іншими особами,  які беруть участь у справі,  не підлягають доказуванню.

При
цьому суд також приймає до уваги,  що ОСОБА_1,  ОСОБА_2 займаються суспільно-корисною
працею,  мають стабільний заробіток,  позитивно характеризуються за місцем
роботи,  що підтверджується довідками та
характеристиками ВАТ „ПП „Азовкабель" та відділкової лікарні на  ст. 3апоріжжя-2 Придніпровської залізниці
/а.с. 32-33,  133,  136, 144,
146,  147/. Акт обстеження
житлово-побутових умов ОСОБА_2.
3а адресою: АДРЕСА_1 від 05.03.2007 року,
довідки з місця проживання свідчать про те,  що в квартирі,  яка на підставі договору дарування від
22.10.2002 року належить на праві приватної власності ОСОБА_5,  зареєстровані ОСОБА_2,  ОСОБА_1,
їх донька ОСОБА_4,  фактично в
квартирі проживає тільки ОСОБА_2 і квартиранти,
а ОСОБА_1 з донькою проживає в м. Запоріжжі,  навідуються на квартиру рідко /а.с. 35,  145/. Із довідки Бердянського наркологічного
диспансеру від 20.07.2007 року за №458/10,
копії постанови Бердянського міськрайонного суду від 28.02.2007 року вбачається,  що ОСОБА_2 3 26.02.2007 року перебуває на
консультативному обліку в БПНД у лікаря нарколога і знаходився на стаціонарном4
лікуванні в наркологічному диспансері з 16.02.2007 року по 21.02.2007
року,  притягувався до адміністративної
відповідальності за  ст. 173-2 Кодексу
України про адміністративні правопорушення /а.с.  132,
142/. ОСОБА_1 не
надала акт обстеження житлово-побутових умов за місцем її проживання
/постійного чи тимчасового/ у м. Запоріжжі.

Аналізуючи
вищевказані докази,   суд вважає
встановленим,  що ОСОБА_1  піклується про доньку,  займається її вихованням,   дівчинка перебуває   на
її  утриманні,    протягом
тривалого   часу   проживає
з   нею,    батько
не

заперечує проти
проживання доньки з матір"ю,
сплачує аліменти на утримання дитини. Враховуючи її вік,  стать,
враховуючи фактичні інтереси дитини та умови її нормального
виховання,  прихильність до матері,  особисті якості матері,  суд вважає,
що місце проживання малолітньої ОСОБА_4 необхідно визначити з її
матір"ю   ОСОБА_1

Враховуючи
думку учасників процесу,  відсутність
спору між позивачем і відповідачем про визначення місця проживання дитини,  вік дитини,
суд вважає,  що немає необхідності
вислуховувати в судовому засіданні безпосередньо саму дитину,  для якої участь в судовому засіданні може
негативно позначитись на її  стані
здоров"я.

В позовній
заяві ОСОБА_1 просить
визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 з нею в квартирі АДРЕСА_1,  посилаючись на  ст.
ст. 141,  150,  161 Сімейного кодексу України.

Разом з
тим,  за змістом  ст.
ст. 160,  161 Сімейного кодексу
України суд вправі визначити місце проживання дитини не за конкретною
адресою,  а з відповідною фізичною
особою,  оскільки рішення суду про
покладення зобов'язання на позивача проживати за певною адресою порушуватиме
його права,  а також права
відповідача,  інших осіб. Вирішення
питання про право користування жилим приміщенням,  про вселення чи виселення вирішуються в
порядку не Сімейного кодексу України,
а  Цивільного кодексу України та
Житлового кодексу України.

Тому суд
вважає,  що в позові ОСОБА_1 в частині
визначення місця проживання дитини з нею в квартирі АДРЕСА_1   необхідно відмовити.

Керуючись  ст.
ст. 208,  212-218,  223 ЦПК України,   ст.
ст.  141,  150,
160,  161 Сімейного кодексу  України,

ВИРІШИВ:

Позов   ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визначити
місце проживання малолітньої ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,  з її матір"ю ОСОБА_1

В іншій частині
позову   відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області через Бердянський
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня проголошення рішення апеляційна

скарга   подається
протягом   двадцяти   днів
з   дня   подання
заяви   про апеляційне оскарження.