код суду 2702
Перша інстанція Справа
№2-5610/2006,2-1346/2007
РІШЕННЯ

ІМ"Я М     УКРАЇНИ

Від 28
грудня  2007р.. Гагарінського районного
суду м. Севастополя

У складі: головуючою                        Завгородньої Л.М.

При секретарі                                     Колб Т.П.

С прокурором                                     Юнюшкіна В.В.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_2до КП СГС
«Севелектроавтотранс" , Акціонерне страхове товариство «Вексель" .3-я
особа ОСОБА_1про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, суд

Встановив

Позивальниця
звернулася до суду з позовом на тих підставах, що 26.09.2005р. з вини водія
тролейбуса ОСОБА_1., яка застосувала різке гальмування, вона не утрималася за
поручні тролейбуса і впала, внаслідок чого отримала тілесні пошкодження у
вигляді закритого компресійного не ускладненого перелому 12-го хребця, удару
м'яких тканин голови, потиличної частини. В судовому засіданні позивальниця
збільшила позовні вимоги у зв'язку з тим, що вона продовжує лікування і по
рекомендації лікаря вона придбала диван з ортопедичним спальним місцем, тому
просить стягнути з відповідачів матеріальний збиток в сумі 4 100 гр.93 коп.

Відповідач КП
СГС «Севелектроавтотранс» з позовом не згоден, пояснивши, що вина водія
ОСОБА_1. не встановлена, пасажир повинен також дотримувати правила користування
міським автотранспортом, тим більше позивальниця була інвалідом 2-ої групи,
користувалася при русі паличкою.

Представник
відповідача Акціонерне страхове товариство «Вексель» з позовом не згодна,
пояснивши, що в договірних відносинах вони знаходяться тільки з відповідачем КП
СГС «Севелектроавтотранс», тому вони можуть виплачувати суму страховки тільки в
порядку регресу.

3-а особа з
позовом не згодна, пояснивши, що вона виконувала службове гальмування у зв'язку
з розбіжністю токоприемников
на автоматичній стрілці, а позивальниця не утрималася за поручні в тролейбусі,
оскільки в одній руці була сумка, а в іншій тростина.

Прокурор с
позовом згоден.

Вислухавши всіх
учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню.

В судовому
засіданні встановлено, що позивальниця 26.09.2005р.в 10 годин 30 хвил.
знаходилася в тролейбусі під управлінням ОСОБА_1. як пасажир .

2

З пояснень
позивальниці убачається, що у вищезгаданий час вона знаходилася в тролейбусі,
стала готуватися до виходу, в одній руці у нею була сумка з продуктами і
тростина, а іншою рукою вона трималася за поручень .Водій тролейбуса зробила
різке гальмування, вона не утрималася і впала, внаслідок чого їй були заподіяні
тілесні пошкодження, з якими вона потрапила в лікарню і знаходилася там на
лікуванні 25 днів. У зв'язку з даним лікуванням їй був заподіяний матеріальна
шкода на суму 432гр.43 коп.
В даний час вона продовжує лікування, на яке витратила 268гр.50 коп., по
рекомендації лікаря придбала диван з ортопедичним спальним місцем, який коштує
3400гр..

Той факт, що при
падінні в тролейбусі позивальниці були заподіяні тілесні пошкодження у вигляді закритого компресійного не
ускладненого перелому 12-го хребця, удару м'яких тканин голови,
потиличної частини, підтверджується довідкою, виписуванням з медичної карти
.Матеріальна шкода в сумі 432гр.43 коп. підтверджується рецептами, квитанціями,
призначенням лікаря.

В ході судового
засідання було встановлено, що позивальниця до отримання вищезгаданого
тілесного пошкодження була інвалідом 2 -ої групи, що підтверджується копією
довідкою.

Що стосується
збільшення позовних вимог пов'язаний з витратами на лікування з березня
2007р.по жовтень 2007 р. на суму 268гр.50 коп. і придбання дивана з
ортопедичним спальним місцем, то суд вважає, що дані вимоги не підлягають
задоволенню, оскільки позивальниця не представила достатньо переконливих
доказів, висновків лікарів, що дане лікування і придбання вищезгаданого дивана
пов'язано з отриманням травми в тролейбусі 26.09.2005р. і є
причинно-наслідковим зв'язком.

Згідно постанови
про відмову у збудженому стані кримінальної справи від 13.10.2006р., то в дії
водія ОСОБА_1. відсутній склад злочину, передбачений ст.268 КК України .В ходу
судового засідання було встановлено, що ОСОБА_1. до адміністративної відповідальності
також не притягувалася.

В судовому
засіданні встановлено, що ОСОБА_1. полягає в трудових відносинах з відповідачем
КП СГС «Севелектроавтотранс», є водієм тролейбуса.

Відповідно до
вимоги ст. 1187 ЦК України
особа, що здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає
за заподіяну шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином, в
судовому засіданні встановлено, що власником джерелом підвищеної небезпеки є
відповідач КП СГС «Севелектроавтотранс», який і зобов'язаний відповідати за
заподіяну матеріальну шкоду.

Керуючись ст.1166-1168,1187,1195 ЦК України, ст. 10,60,179,212 ЦПК
України, суд

Вирішив

Позов задовольнити частково.
Стягнути з КП СГС «Севелектроавтотранс"на користь ОСОБА_2матеріальну шкоду в сумі 432гр.43 коп. і моральну в сумі 1000
гр., а в решті частини позову відмовити.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання про апеляційне оскарження , якщо апеляційне
оскарження не було подано . Рішення віддруковано в нарадчій кімнаті.