Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня
2007р.                                                                                       їм.
Макіївка

Кіровський
районний суд міста Макіївки Донецької області у складі

головуючої
судді                                                                                     Шуляк
Л.В.

при
секретарі                                                                                           Поліщук
0.1.

за
участю позивача                                                                                 ОСОБА_1

відповідачки                                                                                            ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м.  Макіївці циві­льну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про

розірвання
шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У травні
2007 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розі­рвання
шлюбу,  мотивуючи свої вимоги фактичним
припиненням сімейних відносин і немож­ливістю збереження сім'ї.

У
судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги,  на обґрунтування яких послався на
обставини,  викладені у заяві,  та зазначив,
що з 5 листопада 1993 року перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому
шлюбі,  мають сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1народжен­ня та доньку
ОСОБА_4  ІНФОРМАЦІЯ_2народження. Сімейні
стосунки не склалися оскіль­ки виявилось,
що у кожного з них різні,  не
співпадаючи погляди на питання подружніх взає­мовідносин,  у зв'язку з чим між ними постійно виникали
суперечки та сварки,  що призвело до
втрати порозуміння,  поваги і любові один
до одного. Погіршення стосунків у сім'ї негативно впливає на виховання і
розвиток малолітніх дітей. За цих підстав вони з жовтня 2001 року припинили
шлюбні відносини,  мешкають окремо за
різними адресами,  не ведуть спільне гос­подарство
і не спілкуються між собою. За час окремого проживання він дійшов
висновку,  що примирення між ними та
подальше спільне проживання неможливе,  а
збереження шлюбу су­перечить інтересам кожного із них.

Відповідачка
ОСОБА_2 у судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнала та
пояснила,  що у зв'язку з погіршенням
стосунків в жовтні 2001 року вона та позивач припи­нили шлюбні відносини і
проживання однією сім'єю,  з цього часу
вони мешкають окремо,  майже не
зустрічаються між собою. Малолітні діти за взаємною згодою проживають з нею.
Погоджується з обставинами,  викладеними
позивачем у позові та в судовому засіданні. Вва­жає,  що сім'я існує формально,  вони втратили порозуміння,  збереження сімейних відносин є неможливим.

Вислухавши
пояснення сторін,  вивчивши матеріали
справи та дослідивши надані дока­зи,  суд
у межах заявлених позовних вимог ( ст.
11 ЦПК України) установив наступне.

ОСОБА_1
та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 5 листопада 1993 року у Палаці одруження м.  Макіївки Донецької області,  актовий запис № 2758. Подружжя має сина -
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1народження,  та доньку ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_2народження,  які проживають разом з відповідачкою. На
утриман­ня малолітніх дітей позивач добровільно сплачує аліменти. Для кожного з
подружжя цей шлюб перший.

Відповідно
до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сі­мейного
кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу,
згідно припису  ст. 112 Сімейного
ко­дексу України,  якщо буде
встановлено,  що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значен­ня. При цьому суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розі­рвання шлюбу,  бере до уваги наявність малолітньої
дитини,  дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя.

Як
убачається із матеріалів справи і встановлено судом,  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в жовтні 2001 року
припинили шлюбні відносини,  не
проживають однією сім*єю і не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя
не здійснили дій щодо збереження родинних сто­сунків. Конфліктна ситуація між
сторонами негативно впливає на розвиток і виховання мало­літніх дітей,  які за згодою батька проживають разом з
матір*ю.

Суд
вважає,  що за таких обставин надання
подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам
суспільства.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі,  оцінивши надані сторо­нами в силу вимог  ст. 60 ЦПК України докази в їх
сукупності,  приймаючи до уваги існуючі
взаємини між подружжям,  ступінь
конфліктних стосунків та причини розлучення,
небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини,  термін часу,
на протязі якого подружжя не підтримує шлюбні стосунки,  суд дійшов висновку,  що подальше спільне життя ОСОБА_1 та ОСОБА_2
та збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам кожного з них,  що має істотне значення,  заява відповідає дійсній волі чоловіка,  тому позов про розірвання шлюбу підлягає
задоволенню.

Вирішуючи
питання про розмір і розподіл судових витрат,
суд приймає до уваги сту­пінь відповідальності кожного з подружжя у
розпаді сім'ї,  враховує їх матеріальне і
сімейне становище та відповідно до положень
ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне витрати при реєстрації розірвання
шлюбу покласти за його згодою на позивача.

На
підставі вищенаведеного,  керуючись
статтями 11,  60,  88,
212,  213,  214,
215 Цивіль­ного процесуального кодексу України,  статтями 110-112 Сімейного кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між
ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_3народження та
ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_4народження,  зареєстрований
в Палаці одруження міста Макіївки Донецької області,  актовий запис № 2758,  розірвати.

При
реєстрації розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1на ко­ристь держави 17 грн.,  відповідачку ОСОБА_2від сплати судових витрат
звільнити.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду подається Апеляційному суду Донець­кої
області через Кіровський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення
рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Донецької області через
Кіровський районний суд м.  Макіївки
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або
протягом десяти днів з дня проголошення рішення без попере­днього подання
заяви.