№ 2-2225/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

08 листопада 2007 року Лозівський міськрайонний суд
Харківської області в складі: головуючого - судді Дегтярчук М.О., при секретарі
Заводяній О.Ю., розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду м.
Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої
дитини, яка продовжує навчання, -

встановив:

Позивачка звернулась до суду 26 жовтня 2007 року з
позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої
дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що вона перебуває у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, від якого вони мають спільну дитину - ОСОБА_3, 03 лютого 1990 року народження. Останнім часом стосунки
між подружжям значно погіршилися, відповідач має намір покинути сім'ю і
перестав надавати матеріальну допомогу на навчання дочки, яка являється
студенткою 2 курсу денного відділення Коледжу Національного фармацевтичного
університету, вищого навчального закладу першого рівня акредитації, проживає у
гуртожитку. ОСОБА_2
має можливість надавати дочці матеріальну допомогу,
хронічними захворюваннями він не страждає, інших аліментних зобов'язань не має.
Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. В зв'язку з
викладеним позивачка звернулась до суду і просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти
на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини
усіх видів її доходів, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до
досягнення дочкою 23-х років.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги,
просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення
позовних вимог не заперечував.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж
Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлені такі
факти і відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що позивачка перебуває у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.
Від вказаного шлюбу вони мають спільну дитину - ОСОБА_3, 03 лютого 1990 року народження, про що свідчить копія свідоцтва про
народження дитини. Останнім часом стосунки між подружжям значно погіршилися,
відповідач має намір покинути сім'ю і перестав надавати матеріальну допомогу на
навчання дочки, яка являється студенткою 2 курсу денного відділення Коледжу
Національного фармацевтичного університету, вищого навчального закладу першого
рівня акредитації, проживає у гуртожитку, що підтверджується копією договору №
251 від 02 серпня 2007 року про підготовку фахівця з освітньо-кваліфікаційним
рівнем Бакалавр за напрямом підготовки 6.120201 "Фармація" та копією
контракту № 5019/07-О від 27 серпня 2007 року на проживання в гуртожитку.

ОСОБА_2 має можливість надавати дочці матеріальну допомогу,
працює електрозварником на автоматичних та півавтоматичних машинах ДП "Укрспецвагон",
хронічними захворюваннями він не страждає, інших аліментних зобов'язань не має.
Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні
дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної
допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови,
що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у
разі припинення навчання.

На підставі ст. ст. 182, 200 Сімейного кодексу України
при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків,
дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, при умові, що розмір
аліментів на одну дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7,50 грн.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає
негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за
один місяць.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 81, 88, 130, 174, 214- 215,
218, 367 ч. 1 ЦПК України, ст. 182,191, 200, Сімейного кодексу України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, 21 лютого 1958 року народження,

уродженця сел.
Панютине Лозівського району Харківської області, який
зареєстрований

та проживає за адресою: АДРЕСА_1

буд. 24-а, кв. 7, на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання

повнолітньої дитини, що
продовжує навчання - ОСОБА_3, у розмірі

1/4 частини всіх видів його
доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей

відповідного віку щомісяця,
починаючи з 26 жовтня 2007 року і до закінчення дочкою

учбового закладу.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 51 гривні на користь УДК у Лозівському районі м. Лозова, , МФО: 851011

Стягнути з ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7,50
грн. на користь УДК
у Лозівському районі м. Лозова, , МФО: 851011, розрахунковий рахунок № 0015.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми
платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської
області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.