Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07
вересня 2007 року                                                     Комсомольський
міський суд

Полтавської
області

у
складі: головуючого судді                                           Таранкової
І.М.

при
секретарі                                                                  Хорошун
О.В.

з участю
сторін: представника позивача                     Бондарь О. А.

відповідача                                                                      ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Комсомольську цивільну справу за позовом
Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"
до ОСОБА_1про стягнення коштів,  за
позовом ОСОБА_1до Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний
банк України",  ОСОБА_2про
розірвання договору купівлі - продажу,
кредитного договору та захист прав споживача,

встановив:

Представник
позивача звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення за кредитним
договором № 4258 від 10.10.2005 р. коштів в сумі 6129 грн. 54 коп. і судового
збору в сумі 30 грн. 64 коп.,  в зв»язку з простроченням повернення
кредиту.

ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом
до ВАТ «Державний ощадний Банк України» / далі банк/. ОСОБА_2. про розірвання
договору купівлі - продажу меблів м'якого куточка «Тюльпан»,  розірвання кредитного договору № 4258 від
10.10.2005 р. ,  стягнення з ОСОБА_2. на
її користь 500 грн. і зобов»язання ОСОБА_2. повернути на користь банку коштів в
сумі 5000 грн.,  свої позовні вимоги
мотивує тим,  що з підприємцем ОСОБА_2.
було укладеного договір купівлі-продажу м'якого куточка «Тюльпан»,  але товар від ОСОБА_2. не отримала ,  що суттєво змінює обставини ,  якими сторони керувались при укладенні
кредитного договору. Банк порушив умови кредитного договору ,  оскільки повинен був перерахувати кошти після
укладення нею договору страхування майна.

Ухвалою
Комсомольського міського суду від 26.03.2007 року зазначені позови були
об»єднані в одне провадження.

В
судовому засіданні представник позивача свій позов підтримала повністю. Позов
ОСОБА_1 не визнала повністю,  посилаючись
на його безпідставність та необґрунтованість. Не згідна на заміну боржника по
кредитному договору та переведення боргу на ОСОБА_2.

ОСОБА_1  свій позов підтримала повністю,  а позов банку не визнала повністю,  посилаючись на зазначені обставини в позовній
заяві.

Відповідач
ОСОБА_2. в судове засідання не з'явився,
надіслав до суду заяву,  в якій
позов банку до ОСОБА_1 не визнав повністю ,
а позов ОСОБА_1 до банку визнав повністю.

Відповідач
ОСОБА_2. в судовому засіданні від 17.04.2007 року позов ОСОБА_1 до нього не
визнав,  посилаючись на те,  що договір купівлі - продажу меблів,  укладений не був. ОСОБА_1  йому не платила 500 грн.,  а він не передавав їй товар,  оскільки він не був поставлений
постачальником.

Розглянувши
справу в межах заявлених позовних вимог,
заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази,  надані
сторонами в підтвердження обставин,  на
які вони посилаються в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень,  суд вважає,
що позов банку обґрунтований і підлягає до задоволення,  а позов ОСОБА_1 необгрунтований і не підлягає
до задоволення.

Судом
встановлено,  що 10.10.2005р. між
Відкритим акціонерним товариством „Державний ощадний банк України" (далі -
банк) та ОСОБА_1у письмовій формі було укладено кредитний договір за №
4258,  забезпечений договором застави
майна № 4258 від 11.10.2005 року. Предметом застави є меблі,  вартістю 5500 грн.(а.с.  8).

2

За
умовами кредитного
договору банк - кредитодавець зобов'язався перерахувати 5000 грн. на поточний рахунок
продавця товару на підставі
наданих позичальником розрахункових документів,
а позичальник- ОСОБА_1
зобов'язалась прийняти,  належним
чином використати та повернути цей кредит протягом 36 місяців шляхом
щомісячного внесення до банку коштів в розмірі 139 грн.,  а також сплатити відсотки за користування
кредитом у розмірі 22% річних,  але свої
зобов'язання відповідачка не виконує з 01.12.2005 р.

Відповідно
до ч. 2  ст.  1054,
ч. 2  ст.  1050 ЦК
України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит
частинами (з розстроченням),  то в разі
прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини кредиту,
що залишилася та сплати процентів.

Належне
виконання відповідачкою зобов'язання за кредитним договором,  у відповідності до  ст.
ст.  546-551 ЦК України та п.п.
4.1.1. кредитного договору № 4258 від 10.10.2005 р. забезпечувалось також
неустойкою у виді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку
України,  яка діяла на період за який
сплачується пеня,  від суми платежу,  за кожний день прострочення. Сторони не
заперечували розмір заборгованості за кредитним договором в сумі 6129 грн. 64
коп.

Кредитний
договір № 4258 від 10.10.2005 р. був укладений між сторонами з додержанням
вимог  ст.  ст.
203,  207,  1054-1055 ЦК України. Належне виконання обов'язку позивачем
-кредитодавцем доводиться платіжним дорученням № 191-166 від 10.10.2005 р. про
перерахування приватному підприємцю ОСОБА_2. 5000 грн. позики ОСОБА_1 для
купівлі товару згідно рахунку № 899 від 10.10.2005 р.

Згідно
кредитного договору обов'язок надати банку накладну про одержання товару
позичальником покладається на нього і є свідченням цільового використання кредитних
коштів.

На підставі рахунку № 899 від 10.10.2005 р. та накладної від 10.10.2005р.
про отримання товару з підписом ОСОБА_1,
яку вона сама надала банку,  їй
був оформлений кредит,  перераховані
кошти в сумі 5000 грн. на рахунок приватного підприємця ОСОБА_2. Одержання
зазначених коштів від банку ОСОБА_2. підтвердив суду. Банк виконав свої
зобов»язання в повному обсязі.

Кредитний
договір є укладеним з моменту перерахування грошей ( ст.  1046,
ч. 2  ст.  1054 ЦК
України).

Згідно  ст.
ст.  526,  527 ЦК
України зобов'язання має виконуватись належним чином,  належними сторонами,  відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України,  інших актів
цивільного законодавства.

Заміна
боржника у зобов'язанні (переведення боргу) може бути здійснено лише за згодою
кредитора 5 додержанням форми,  в якій
було вчинено правочин,  на підставі якого
виникло зобов'язання ( ст.  ст.  520,
521,  513 ЦК України).

Розписка
ОСОБА_2. від 02.11.2005 року про зобов»язання сплати кредиту та відсотків за
ОСОБА_1,  суперечить вимогам  ст.
ст.  520,  521,
525,  513,  207 ЦК
України,  а тому правових підстав для
покладення на ОСОБА_2. обов'язку позичальника за кредитним договором не має.

Не
виникає такого обов'язку ОСОБА_2. і з договору від 10.10. 2005 року за № 41.
,  укладеного між ним та Відкритим
акціонерним товариством „Державний ощадний банк України",  як суб'єктами господарювання.

Згідно  ст. 651 ЦК
України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою
сторін,  якщо інше не встановлено
договором або законом.

Договір
може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у
разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках,  встановлених договором або законом.

Істотнім
є таке порушення стороною договору,  коли
внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється
того,  на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Згідно
пункту 7.1 кредитного договору № 4258 від 10.10.2005 року припинення договору
без згоди іншої сторони не допускається . Всі зміни і доповнення до цього
Договору викладаються в письмовій формі та набувають чинності з моменту їх
підписання. Будь-які повідомлення,  які
направляються сторонами одне одній в рамках цього Договору,  повинні бути здійснені в письмовій формі та
будуть вважатись поданими належним чином,
якщо вони надіслані листом на замовлення або доставлені особисто на
адресу Сторін (п.п. 6.2,  6.3)

З
пояснень сторін в судовому засіданні вбачається,  що ОСОБА_2. не відмовлявся передати товар
ОСОБА_1,  а посилався нате,  що товар йому не поставили постачальники.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині розірвання договору купівлі-продажу та
стягнення з ОСОБА_2. 500грн. є необгрунтованими і не відповідають вимогам
закону.

З
пояснень сторін вбачається,  що умови
договору купівлі-продажу не виконали обидві сторони. ОСОБА_1  не сплатила гроші за товар в сумі 500
грн.,  а ОСОБА_2. не передав їй
меблі,  а тому договір купівлі-продажу не
можна вважати укладеним.  ОСОБА_1  не повідомила банк письмово про неодержання
нею товару.

Не
підлягають до задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов»язання ОСОБА_2.
повернути по кредитному договору на користь банку 5000грн.,  оскільки ці вимоги не витікають з договірних
відносин за договором №41 від 11.03.2005 року ,
укладеним між банком та ОСОБА_2. ОСОБА_2. не є стороною в кредитному
договорі.

Безпідставні
посилання ОСОБА_1 на порушення кредитного договору банком ,  оскільки договір страхування майна серія БМ
№406384 був нею укладений 10.10.2005 року на меблі м»який куток «Тюльпан»
вартістю 5500 грн.

Будь-яких
доказів на підтвердження зловмисної домовленості банку та ОСОБА_2. ОСОБА_1  суду не надала. На її заяви в правоохоронні
органи вона отримала відповідь про відмову в порушення кримінальної справи
відносно ОСОБА_2. за відсутністю складу злочину,  на що вона посилається в своїй позовній
заяві.

Суд
вважає,  що необхідно стягнути з ОСОБА_1
на користь Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк
України" заборгованість за кредитним договором № 4258 від 10.10.2005р. в
сумі 6129, 54 грн.

Відповідно
до ч. 1  ст.  88 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_1
банком також понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати в
сумі 30, 64 грн.

Керуючись  ст.
ст.  11,  59,
60,  88,  213-215,
223,  294 ЦПК України,   ст.
ст.  203,  207,
513,  520,  521,
525,  651,  652,
662,  663,  665,
1046,  1054,  1055 ЦК
України,  суд

рішив:

Позов
Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"
задовольнити повністю.

Стягти з
ОСОБА_1на користь Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний
банк України" заборгованість за кредитним договором в сумі 6129 грн. 54
коп.,  а також 30 грн. 64 коп. понесених
судових витрат,  а всього 6 160 грн. 18
коп.

В
задоволені позову ОСОБА_1до ВАТ "Державний ощадний банк
України",  ОСОБА_2про розірвання
договору купівлі-продажу меблів,
кредитного договору № 4258 від 10.10.2005 року,  стягнення з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1
500грн.,  про зобов»язання
ОСОБА_2повернути ВАТ «Державний ощадний банк України» 5000 грн. - відмовити.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження або закінчення строку подання апеляційної скарги,  якщо заяву або апеляційну скаргу не було
подано.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано апеляційному суду
Полтавської області через Комсомольський міський суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається в такому ж
порядку протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
або протягом десяти днів з дня проголошення рішення.