Справа №2-2144
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

22 жовтня 2007
року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого-судді Смірнової Н.А., при секретарі Новосад В.О., розглянувши у
попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова, Харківської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Сторони
знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 22 липня 1995 року, від даного шлюбу є
неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Позивачка
звернулася до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з відповідачем,
мотивуючи свої позовні вимоги тим, що в теперішній час сім'я остаточно
розпалася, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть та
відновлювати не збираються, любов та повага між ними відсутні. Останнім часом
непорозуміння, постійні сварки та суперечки створили умови за яких шлюб
фактично припинився. На протязі тривалого часу проживають окремо, тому
збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Син після
розірвання шлюбу проживатиме разом з позивачкою, відповідач в добровільному
порядку надаватиме матеріальну допомогу на утримання сина.

Відповідач в
судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання
шлюбу не заперечує.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно
до  ст.
130 ч. 4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому  ст.  174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд вважає, що сім'я сторін
розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Встановлено, що
любов та повага між сторонами відсутні. Останнім часом непорозуміння, постійні
сварки та суперечки створили умови за яких їх шлюб фактично припинився, шлюбні
відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть та відновлювати не
збираються, спору про розподіл майна не має. Подальше збереження шлюбу
суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Син після розірвання шлюбу
залишається мешкати разом з матір'ю, відповідач сплачуватиме в добровільному
порядку матеріальну допомогу на утримання дитини.

Спору про
розподіл сумісного майна не має.

Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого
позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи
викладене, суд вважає, що сім'я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому
шлюб підлягає розірванню.

З урахуванням
матеріального та сімейного стану сторін, першого шлюбу, суд вважає необхідним
витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС покласти на відповідача,
позивачку від цих витрат звільнити.

Керуючись  ст.
ст.  10, 11, 60, 130, 174, 209,
212, 214-215, 218 ЦПК України,  ст.  ст.
110,112 Сімейного кодексу України, суд, -

вирішив :

Розірвати шлюб
між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженкою м.  Лозова, Харківської області та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, уродженцем к-к Дашт, Шугнанського району,
Гірно-Бадахшинської АО, Таджикістан, зареєстрований 22 липня 1995 року в
Лозівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської
області, актовий запис № 280.

Стягнути з
ОСОБА_2 витрати при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС в сумі 17
гривень, позивачку від цих витрат звільнити.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Лозівський
міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4  ст.
295 ЦПК України.