Справа №2-742 /2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня
2007року

МАЛОВИСКІВСЬКИЙ
РАЙОННИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі: головуючого -судді БЕРЕЗІЯЮ.А.,
при секретарі МЕЛЬНИК Р.А., з
участю    позивача   ОСОБА_1,
представника    позивача   ОСОБА_2, представника відповідача Плакиди
С.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мала Виска справу позовом

ОСОБА_1 до
Казенного підприємства "Кіровгеологія " про відшкодування моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

13   липня 2007 року
позивач ОСОБА_1 пред'явив позов про стягнення з

відповідача моральної шкоди у розмірі 200000 гривень,
посилаючись на те, що з

травня 1993 року працював у геологорозвідувальній
експедиції № 47 і 23 липня 1993

року, при виконанні трудових, отримав виробничу травму; 3
травня 2006 року, за

висновком МСЕК, йому встановлено 20% втрати
працездатності, а 6 квітня 2007

року -розмір втрати працездатності збільшено до 40% із
встановленням 3-ї групи

інвалідності; позивач вважає, що роботодавець не
забезпечив безпечні умови праці,

що стало наслідком нещасного випадку.

В судовому засіданні позивач та його представник - підтримали пред'явлений
позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача не визнала пред'явлений позов, посилаючись, що
позивач своєчасно не звернувся до Фонду соціального страхування з вимогою про
відшкодування моральної шкоди; позивач пропустив без поважних причин строк
звернення до суду для вирішення трудового спору; позивач не обгрунтував
належними доказами заподіяну моральну шкоду у тому розмірі, який зазначено в
позовній заяві.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що
позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно ч.2 cm.
153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці
покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно cm.
173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків,
відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно ст.237-1
КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим

ним органом моральної шкоди
працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до
моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом достовірно встановлено, що 23 липня 1993 року, під час виконання
трудових обов'язків в ГРЕ-47, правонаступником якого є Казенне підприємство
"Кіровгеологія", з позивачем стався нещасний випадок (а.с.5-11).

Внаслідок отриманої травми, вперше 3 травня 2006 року позивачеві
встановлено 20% втрати працездатності, а 6 квітня 2007 року розмір втрати
працездатності збільшено до 40% та встановлено третю групу інвалідності

(а.с.12-13)
факт заподіяння позивачеві моральної шкоди відповідачем по справі у вигляді
моральних страждань у зв'язку з ушкодженням здоров'я та порушення нормальних
життєвих  зв'язків   через
неможливість   продовження   активного
громадського життя - підтверджується актами про нещасний випадок.

Тому, вимоги позивача про стягнення з відповідача
моральної шкоди -правомірні.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує характер та
обсяг страждань позивача, характер немайнових втрат в межах заявленого позову,
керуючись засадами розумності, виваженості та справедливості.

Як вбачається з копії трудової книжки позивач працював в
геологорозвідувальній експедиції № 47 КП "Кіровгеологія" з 14 червня
1993 року ро 14 липня 1994 року, звільнився з роботи на підставі n.l cm.36 КЗпП України(
а.с.П, справа № 2-1633/2005), після звільнення з роботи тривалий час працював в
іншій організації; є інвалідом третьої групи, крім пенсії отримує від Фонду
соціального страхування належні виплати та отримав одноразову допомогу, що в
деякій мірі компенсує наслідки нещасного випадку.

Тому, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 5000
гривень буде відповідати характеру та обсягу страждань, які зазнав позивач , та
засадам розумності, виваженості і справедливості.

Пропущений позивачем тримісячний строк звернення до суду за вирішенням
трудового спору, передбачений ч.1 ст.233 КЗпП України підлягає поновленню,
враховуючи, що згідно cm.234 КЗпП
України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених ст.233 КЗпП
України суд може поновити ці строки.

Як вбачається з матеріалів справи строк позивачем пропущено з поважних
причин.

До 1 січня 2006 року обов'язок до відшкодуванню моральної шкоди
працівникам, які отримали трудове каліцтво або професійне захворювання,
покладався на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України.

Позивачеві вперше встановлено втрату працездатності у зв'язку з нещасним
випадком на виробництві - 3 травня 2006 року, тому суд вважає, що вимоги
позивача щодо поновлення строків звернення до суду для вирішення трудового
спору з роботодавцем - правомірні.

Керуючись ч.1
ст.233, ст.234, ч.2 ст.153, ст.173, ст.237-1 КЗпП України, ст.ст.213-215 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Позивачеві
ОСОБА_1 - поновити строк звернення до суду за вирішенням трудового спору.

Стягнути з
Казенного підприємства "Кіровгеологія " на користь ОСОБА_1 - 5000
(п'ять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині
позову - відмовити.

Стягнути
з Казенного підприємства "Кіровгеологія " на користь держави - 8
гривень 50 копійок судового збору.

На рішення може
бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів від дня його
проголошення.