РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

18 вересня
2007р. Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Баранник Н.П., при секретарі Горбаченко Ю.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Магдалинівка цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу домоволодіння дійсним, визнання
права власності на житловий будинок та присадибну земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

У липні 2007р.
до суду надійшов позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу домоволодіння дійсним, визнання
права власності на житловий будинок та присадибну земельну ділянку. Позивач
посилається на те, що 10 червня 2007р. уклав з відповідачем угоду про
купівлю-продаж домоволодіння по АДРЕСА_1 за 2000 грн.. Всі умови ними було
обумовлено письмово, і в той же день ОСОБА_2 отримав від нього всю суму грошей,
про що склав відповідну розписку. Уже більше двох місяців він проживає в
купленому будинку, але відповідач відмовляється оформити укладений договір належним
чином у нотаріуса. Оскільки істотні умови договору ними були обумовлені
письмово і відбулося повне його виконання, просить суд визнати договір
купівлі-продажу домоволодіння дійсним та визнати за ним право власності на
вказаний житловий будинок та присадибну земельну ділянку.

Відповідач в
судове засідання не з'явився, але надіслав письмову заяву з проханням
розглядати справу у його відсутність, повідомив, що позовні вимоги визнає.

Вислухавши
пояснення позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Так, договором є
домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав і обов'язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).

Договір є
укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов
договору. Істотними умовами договору є умови про його предмет, умови, що
визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а
також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди (ч.1 ст. 638 ЦК України).

За договором
купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати
майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або
зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Як передбачено
ст. 657 ЦК України,
договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається у письмовій
формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Судом
встановлено, що домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1, що складається з житлового будинку та присадибної
земельної ділянки, належало на праві приватної власності ОСОБА_2  (а.с. 5-13, 14).

10 червня 2007р.
відповідач ОСОБА_2 продав домоволодіння по АДРЕСА_1 позивачу ОСОБА_1, про що сторони
склали у письмовій формі розписку-договір (а.с. 15).

Позивач в
судовому засіданні підтвердив, що після укладення договору відповідач передав
йому документи на домоволодіння та ключі від нього, і він вже кілька місяців
проживає в придбаному будинку. Умови договору з обох сторін були виконані, але
до теперішнього часу ОСОБА_2 відмовляється приїхати для нотаріального
посвідчення договору.

Частиною 2
статті 220 ЦК України
передбачено, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд
може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Така можливість
передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника
цивільних правовідносин, в даному випадку позивачки.

2

Суд, оцінюючи
надані позивачем докази, дійшов висновку, що сторони домовилися щодо всіх
істотних умов договору (його предмет, форма, ціна), відбулося повне виконання
сторонами договору купівлі-продажу, а саме: продавець ОСОБА_2 передав
домоволодіння з наявними у нього документами покупцю ОСОБА_1, а покупець, в
свою чергу, прийняв домоволодіння і сплатив за нього певну суму. Оскільки
відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, вимоги позивача
необхідно задовольнити та визнати договір купівлі продажу домоволодіння,
укладений між позивачем та відповідачем дійсним.

Право власності
- є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю
волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах,
що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст.. 381 ЦК України садибою
(домоволодінням) є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим
будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними
комунікаціями, багаторічними насадженнями.
У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо
інше не встановлено договором або законом.

Оскільки суд
вважає дійсним договір купівлі-продажу домоволодіння, укладений між сторонами,
за ОСОБА_1 необхідно також визнати право власності на придбаний житловий
будинок та присадибну земельну ділянку.

На підставі вказаного, керуючись ст.ст. 10,11,82,212,213 ЦПК України,
ст.ст. 220,381, 626,638,657 ЦК України, суд

РІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним
договір купівлі-продажу домоволодіння, укладений 10 червня 2007р., згідно якого
ОСОБА_2, що проживає в с.
Першотравенка Магдалинівського району
Дніпропетровської області, продав, а
ОСОБА_1, зареєстрований в АДРЕСА_2, купив житловий будинок з
присадибною земельною ділянкою по АДРЕСА_1.

Визнати за
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованим в м. Дніпропетровську Дніпропетровської
області, право приватної власності на житловий будинок із господарськими
спорудами, розташований по АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_2.

Визнати за
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованим в м. Дніпропетровську Дніпропетровської
області, право власності на земельну ділянку площею 0,6332 гектари, що
знаходиться по АДРЕСА_1, передану для будівництва та обслуговування житлового
будинку, ведення особистого підсобного господарства, яка належала ОСОБА_2
згідно Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 24
лютого 2000р на підставі рішення виконавчого комітету Першотравенської
сільської Ради №45 від 14 грудня 1999р. та зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної власності на землю за МД № 5613.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження , якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Справа № 2-769-07