Справа № 2-751/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ           УКРАЇНИ

12
жовтня 2007 року                                      Енергодарський  міський
суд Запорізької

області
у складі головуючого судді: Дьяченко
СВ., при секретарі: Веселовській Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Енергодар цивільну справу за позовом Державного підприємства
«Національна атомна Енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі
Відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про стягнення
матеріального збитку від злочину, -

ВСТАНОВИВ:

09.12.2004
року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення
у солідарному порядку матеріального збитку, який був заподіяний спільними
злочинними діями відповідачів по справі у розмірі 5 017 597 грн. 12 коп. (т.1
а.с.3). 30.01.2006р. (т.2 а.с. 48) позивач уточнив свої вимоги та просив
стягнути на його користь шкоду, завдану тим же злочином, з    ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4  в розмірі 4 077 198 грн. 99 коп., у солідарному
порядку; з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 в розмірі 5 017597 грн. 12 коп., в рівних долях з
кожної; з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у розмірі 336 078 грн.
72 коп.., в рівних долях з кожного.

В
обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в період проведення
документальної ревізії окремих питань фінансово - господарської діяльності ВП
«Запорізька АЕС» була проведена інвентаризація товарно - матеріальних цінностей
на складі № 4 УВТК цього підприємства. У результаті інвентаризації встановлена
нестача товарно - матеріальних цінностей (ТМЦ) на загальну суму 2 033 659,15
грн., що підтверджується інвентаризаційними описами і порівнювальними
відомостями.

У
зв'язку з установленим фактом розкрадання державного майна була порушена
кримінальна справа. За результатами розгляду кримінальної справи 25.04.2001
року у відношенні ОСОБА_10, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 кримінальна справа припинена в
зв'язку зі зміною обстановки, згідно до ст. 7 КПК України. У відношення
ОСОБА_9, ОСОБА_7 і ОСОБА_8, 25.04.2001 року, кримінальна справа припинена в
зв'язку з передачею їх на поруки трудовому колективу по ст. 10 КПК України,
тобто, з нереабілітуючих обставин, що не виключає їх матеріальної
відповідальності за шкоду, заподіяну злочинними діями.

Вироком
Енергодарского міського суду від 29.07.2003 року, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4 і
ОСОБА_3 визнані винними в скоєнні злочинів, передбачених ч.5 ст. 191, ч.2 ст.
366 КК України та в причиненні підприємству матеріальної шкоди. Вважають, що
злочинними діями відповідачі нанесли матеріальну шкоду ДП «НАЕК «Енергоатом» у
сумі 2033659,15 грн. і відповідно до Порядку визначення збитків від
розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, затвердженому
ПКМУ № 116 від 22.01.1996 року (далі - Порядок № 116), розмір збитків від нестачі
ТМЦ склав 5017597,12 грн., виходячи із розрахунків (т.1 а.с. 15), яку просять
стягнути солідарно з відповідачів.

У судовому засіданні
представник позивача, що діє за дорученням Іванова Н.М, уточнила позовні вимоги
з урахуванням Ухвали апеляційного суду Запорізької області від 26.04.2007 р.
Просить стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 на користь ДП НАЕК „Енергоатом" в особі ВП ЗАЕС матеріальний
збиток, спричинений злочином в сумі 1709485,18 грн., оскільки вищезазначена
ухвала прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права і
набрала законної сили. Згідно вироку Енергодарського міського суду від
29.07.2003 p., ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спричинили
спільними злочинними діями матеріальну шкоду саме в сумі 1709485,18 грн.
Вважає, що строк позовної давності ДП НАЕК „Енергоатом" в особі ВП
„ЗАЕС" при зверненні до суду з цивільним позовом не пропущений. Відносно
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2
просить розглянути справу за останнім відомим місцем проживання.

Відповідач
ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився про час та дату судового засідання був
повідомлений належним чином, що підтверджується його розпискою (т.3 а.с. 39),
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_2
в судове засідання не з'явилися, про слухання справи у суді повідомлялися
шляхом надання оголошень в газеті „Запорізька правда" від 28.08.2007 p., 06.10.2007 p. (т.3 а/с 44,
46-52 ), але про причини неявки до суду не повідомили, у зв'язку з чим справа
слуханням відкладалася і що надає право суду розглянути справу без їхньої
участі, на підставі наявних доказів.

Відповідачка
ОСОБА_4, її представник ОСОБА_11 в судове засідання з'явилися, позовні вимоги
не визнали. ОСОБА_4 пояснила, що ніякої шкоди не спричиняла ВП ЗАЕС, ніяких
нестач з її вини не було на підприємстві. Вирок суду не оскаржувала.
Представник ОСОБА_11 пояснив, що в ухвалі апеляційного суду Запорізької області
від 26.04.2007 р. конкретно не зазначено, з якими вимогами діючого
законодавства не узгоджений висновок суду в рішенні від 07.11.2006 р. Крім того
зазначає, що в ч.3 ст. 233 КЗпП України законодавець не вказує спосіб
спричинення матеріальної шкоди працівником підприємству, а встановлюється строк
для звернення до суду власника або уповноваженого ним органу в питаннях
стягнення матеріальної шкоди для всіх випадків її спричинення. Вважає, що
позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки вирок суду відносно
ОСОБА_4 вступив в силу 12.08.2003 p., а позов поданий до суду тільки 09.12.2004 p., тобто з
пропуском річного строку. Згідно вищезазначеній ухвалі апеляційного суду
Запорізької області фактично з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вже стягнуто 1709485,18 грн.,
тому суд першої інстанції не може переглядати ухвалу суду вищої інстанції. В
задоволенні позову просить відмовити.

Вислухавши
доводи сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що
уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У
судовому засіданні встановлено, що спільними злочинними діями відповідачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ДП „НАЕК „Енергоатом" в особі
ВП"Запорізька АЕС" були нанесені матеріальні збитки 1 709 485,18 грн.
за період з грудня 1998 року - жовтень 1999 року. Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4на цей
час перебували у трудових відносинах з позивачем, відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2
не являлися працівниками ДП „НАЕК „Енергоатом".

Підтвердженням
цих обставин є копія вироку Енергодарського міського суду Запорізької області
від 29.07.2003р (т.1 а.с. 7), матеріали ревізії фінансово-господарської
діяльності ВП"ЗАЕС" (т. 1 а.с. 17-50). Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК
України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для
суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно
якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Згідно
Ухвали апеляційного суду Запорізької області від 26.04.2007 р. рішення
Енергодарського міського суду Запорізької області від 07.11.2007 6 р. в

частині відмови
у задоволенні позову до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 і про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
користь ДП НАЕК „Енергоатом" в особі ВП „ЗАЕС"1709485,18 грн.
скасовано і в цій частині справу повернено на новий розгляд. В іншій частині
рішення суду залишено без змін. В мотивувальній частині цієї ухвали зазначено,
що зі змісту ст.233 КЗпП України вбачається, що річний строк, встановлений
законодавцем при зверненні до суду за вирішенням трудового спору. Однак
матеріальна шкода позивачу заподіяна відповідачами у результаті скоєння ними
злочину, тобто вказаний спір випливає не з трудових правовідносин, які існували
на момент спричинення матеріальної шкоди між ОСОБА_3 і ОСОБА_4, з одного боку,
і підприємством, з іншого.

Із
вказаного вироку суду від 29.07.2003 р. вбачається, що вказану матеріальну
шкоду позивачу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 спричинили спільними
злочинними діями у складі організованої злочинної групи. За таких обставин слід
прийти висновку, що до вказаних правовідносин сторін повинен застосовуватись
загальний трирічний строк позовної давності, передбачений ст. 71 ЦК УРСР (1963 p.).

У відповідності
до ч. 2 ст. 311 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є
обов'язковими для суду першої інстанції при новому розгляді справи.

Вироком
суду від 29.07.2003 року встановлено, що матеріальна шкода дійсно завдана
підприємству і завдана вона саме ними, а тому суд вважає, що перебіг строку
позовної давності розпочинається з дня винесення вироку відносно цих осіб, а
саме з 29.07.2003 року. З позовом же по даній цивільній справі до
Енергодарського міського суду позивач звернувся 09.12.2004р. (т.1 а.с.3), тобто
в межах трирічного строку.

Сума
заподіяної шкоди підлягає відшкодуванню відповідачами у солідарному порядку у
відповідності до ст. ст. 440, 451 ЦК
України (1963р.) , 1166,1190 ЦК
України (2003р.) так як заподіяна ними шкода неподільна і завдана сумісними
діями, що встановлено вироком суду від 29.07.2003 р.

В
частині стягнення судових витрат рішення Енергодарського міського суду від
07.11.2006 р. залишено без змін.

Керуючись ст.
ст. 71-76, 80, 440,451 ЦК
України (1963 р.),
ст.1166,1190 ЦК України
(2003р.), ст.ст. 10, 11,
57-60,   61,   212-215, 294,311 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги Державного підприємства «Національна атомна Енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» задовольнити.

Стягнути
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Відокремленого
підрозділу «Запорізька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» матеріальну шкоду, завдану
злочином, в розмірі  1 709 485,18 грн.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня
його складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження та апеляційної скарги.