Справа №2/804-2007 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

19 листопада
2007 року    Шаргородський районний суд
Вінницької області

в складі:

головуючого
судді                                    Трофімчука
М. Ю.

при
секретарі                                            Палій
М. Д.

з участю
представників:

позивача                                                   ОСОБА_3

відповідача                                                Перебейніса
І.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі суду справу за позовом
ОСОБА_1 до ВАТ «АК «Вінницяобленерго» на неправомірні дії під час проведення
розрахунку при наданні відпустки та звільненні та стягнення моральної шкоди і
витрат,

встановив:

ОСОБА_1  звернулася до суду з вказаним позовом до ВАТ
«АК «Вінницяобленерго» на неправомірні дії під час проведення розрахунку при
наданні відпустки та звільненні та стягнення моральної шкоди і витрат,  зазначивши,
що з 30.03.1970 року вона працює в організації,  правонаступником якої ( з 28.10.1999 року) є
відповідач. В вересні 2006 року її було попереджено про наступне звільнення з
18.11.2006 року в зв'язку зі скороченням посади бухгалтера,  яку вона займала з 01.06.1993 року. В зв'язку
з тим,  що вона мала невикористані
відпустки за шість років та те,  що у
квітні 2007 року виповниться два роки її роботи з дня виходу на пенсію,  що дасть право на перерахунок її пенсії. З
метою реалізації свого права на відпочинок шляхом отримання всіх невикористаних
щорічних відпусток,  вона 02.11.2006 p.,  11.11.2006 р. та 14.11.2006 p.
звернулась до відповідача із заявами про надання їй невикористаних
відпусток,  відповідно з 07.11.2006 р. чи
з 15.11.2006 р. На вказані заяви її було надано відповіді,  фактично про відмову у наданні
відпусток,  що призвело до погіршення її
здоров'я та стаціонарного лікування і змусило її подати до суду позов на
неправомірні дії. Відповідно до мирової угоди,
визнаної ухвалою Шаргородського райсуду від 14.12.2006 року,  відповідач взяв на себе зобов'язання надати
їй з 15.12.2006 року шість невикористаних щорічних відпусток,  загальною тривалістю 184 календарних дні та
провести нарахування і виплату відпускних та інших виплат,  передбачених чинним законодавством.  Взяті на себе зобов'язання установа вчасно не
виконала,  що не сприяло її
одужанню,  а тому вона продовжувала
стаціонарно лікуватися і змушена була звернутись за примусовим виконанням ухвали
суду. Тільки 29.12.2006 року відповідачем було частково вжито заходи до виконання
мирової угоди та ухвали суду,  коли
отримали заяву її представника та постанову ДВС про добровільне виконання

умов
мирової угоди,  визнаної ухвалою суду.
Так,  відповідно до наказу № 78-К від
15.12.2006 року,  їй надано шість
невикористаних відпусток загальною кількістю 184 календарних дні,  а саме з 15.12.2006 року по 24.06.2007
року,  з наступним звільненням з роботи з
24.06.2007 року в зв'язку з скороченням штатної чисельності працівників
установи. Даний наказ повторює текст мирової угоди,  а тому остання до попередньої редакції позову
не додавалась. Після подання позову в попередній редакції,  відповідач оплатив їй лікарняні з 07 по 30
грудня 2006 року. Разом з тим,  по даний
час не вирішено питання щодо продовження їй відпустки на час перебування на
лікарняному з 15 по 30 грудня 2006 року та перерахунку відпускних і виплату
компенсації відпускних за певні періоди,
відповідно до чинного законодавства. Вона має право на продовження
відпустки на кількість днів перебування на лікарняному. Лікарняні їй оплатили
після подачі позову до суду ,  а
відпустку за вказаний період не продовжили. Час перебування на лікарняному (з
15 по 30.12.2006 р.) та час перебування у відпустці (з 31.12.2006 р. по
24.06.2007 p.),  що становить понад шість місяців,  входить до стажу роботи,  який надає їй право на відпустку в кількості
16 календарних днів чи право на компенсацію відпускних за вказані дні,  а відповідачем зазначене не враховано і не виконано,  що є порушенням її трудових прав і підлягає
захисту в порядку  ст.  22 КЗпПУ,
ст.  43 Конституції. Крім
того,  бухгалтерією відповідача не
виконано п. 3-й наказу № 78-К,
датованого 15.12.2006 р.,  в частині нарахування та виплати їй
відпускних. Відповідно до виданого їй 05.01.2007 р. розрахунку - по облікових
документах бухгалтерії їй проведено нарахування та виплату компенсації за 184
дні відпустки,  а не заробітну плату за
час перебування у відпустці протягом 184 днів,
що не є одним і тим самим і впливає на її права щодо перерахунку їй
пенсії у квітні-травні місяцях 2007 року. Окрім того,  зазначене нарахування провели груднем
місяцем,  а не січнем,  як воно було фактично,  що є правопорушенням з відповідальністю за
іншим законом.  Вважаючи дані обставини
порушенням її прав,  вона в січні 2007
року подала відповідну заяву,  в якій
просила: 1). провести перерахунок їй заробітної плати за час знаходження у
відпустці - відпускних (а не компенсації) за період з 31.12.2006 р. по
24.06.2007 р. вказавши,  в установленому
порядку,  про зазначене у
персоніфікованому обліку до ПФУ; 2). провести нарахування та виплату їй
компенсації за 16 днів невикористаної відпустки за період 15.12.2006 р. по
24.06.2007 p.,  що входить до стажу роботи,  який надає право на відпустку. Компенсація
становить 605, 44 грн. і розрахована шляхом ділення нарахованої вже
«компенсації» в сумі 6962, 56 грн. на 184 дні наданої вже відпустки,  а отриману суму - 37, 84 грн. середньоденної
виплати помножити на 16 днів невикористаної відпустки ( 6962, 56 : 184 = 37, 84
х 16 = 605, 44 грн. компенсації за 16 днів невикористаної відпустки за період
стажу роботи з 15.12.2006 р. по 24.06.2007 p.); 3).
продовжити їй час відпустки за період перебування її на лікарняному під час
відпустки ( з 15 по 30.12.2006 p.),  що
підтверджується листами непрацездатності; 4). виплатити їй лікарняні за період
перебування на лікарняному,  відповідно
до листів непрацездатності № 071322 від 25.12.2006 р. (за період лікування з 07
по 25.12.2006 р.) та № 071280 від 26.12.2006 р. (за період лікування з 26 по
30.12.2006 р),  тобто з 07 по 30.12.2006
р. Лікарняні становлять 17 днів х 59, 45 = 1010 грн. На її звернення відповідач
надав

їй
відповідь 16.02.2007 р.
за № 133,  у якій зазначив,  що виконав всі умови мирової угоди та чинного
законодавства при наданні їй відпустки та звільненні її з роботи. Тобто,  відповідач на даний час вважає,  що всі свої дії: по видачі наказу № 78 - К
від 15.12.2006 р.,  по нарахуванню та
виплаті їй компенсації відпускних взамін заробітну за час відпустки,  по невиплаті їй компенсації відпускних за
час,  що входить до стажу роботи,  який надає їй право на відпустку,  а саме: з 15.12.2006 р. по 24.06.2007 p.,  він вчинив вірно. Вона ж вважає зазначені дії
відповідача неправомірними,  якими їй
заподіяно морально шкоду,  що полягає у
хвилюванні -стражданні та хворобі через постійні порушення її трудових прав
відповідачем протягом останнього часу,
що позбавило її нормальних життєвих зв'язків і тривалий час потребує
додаткових зусиль для організації свого життя. Моральну шкоду вона оцінює у
2000 грн. Просить суд визнати неправомірними дії ВАТ «АК «Вінницяобленерго» у
відмові їй провести нарахування та виплату компенсації в сумі 605, 44 грн. за
16 днів невикористаної відпустки за період 15.12.2006 р. по 24.06.2007 p.,
що входить до стажу роботи,  який надає право на відпустку. Зобов'язати
відповідача провести перерахунок її заробітної плати за час знаходження у
відпустці - відпускних ( а не компенсації) за період з 31.123.2006 р. по
24.06.2007 p.,  зазначивши про це у персоніфікованому обліку до ПФУ.
Стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 2000 грн. та витрати
понесені нею за надання правової допомоги,
відповідно до документів,  що
будуть подані в судове засідання.

В
судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 збільшив позовні вимоги і
просив визнати неправомірними дії відкритого акціонерного товариства
«Акціонерна компанія Вінницяобленерго» у відмовіОСОБА_1  провести нарахування та виплату компенсації в
сумі 773, 51 грн. за 14 днів невикористаної відпустки за період її перебування
у відпустці та на лікарняному,  з
15.12.2006 р. по 24.06.2007р.,  що
входить до її трудового стажу роботи,
який надає їй право на відпустку чи виплату компенсації при звільненні
та у порушенні порядку здачі звітності до Пенсійного Фонду України по формі
«Індані» за 2006 рік щодо ОСОБА_1,  як
працівника відповідача і застраховану особу. Зобов'язати відповідача провести
нарахування та виплату ОСОБА_1
компенсації в сумі 773, 51 грн. за 14 днів невикористаної відпустки за
період її перебування у відпустці та на лікарняному з 15.12.2006 р. по
24.06.2007 p.,  що входить до
її трудового стажу роботи,  який надає їй
право на відпустку чи виплату компенсації при звільненні та подати до
Пенсійного Фонду України корегуючі відомості по формі «Індані» за 2006 рік.
Стягнути з ВАТ «АК «Вінницяобленерго» на користьОСОБА_1  моральну шкоду в сумі 6590, 95 грн. та
витрати понесені нею за надання правової допомоги.

Представник
відповідача ВАТ «АК «Вінницяобленерго»,
Перебейніс І.О. в судовому засіданні позов не визнав,  суду пояснив,
що даний спір повністю врегульований мировою угодою,  затвердженою ухвалою суду від 14.12.2006
року. В 2006 році ОСОБА_1  повністю
використала щорічну відпустку,  що
підтверджується обліковою карткою,  її
заявами про надання відпустки,  на яких
стоїть резолюція начальника,  графіком
відпусток.ОСОБА_1  постійно йшли на уступки і вона брала
відпустку вибірково по кілька днів,  коли
їй було треба,  вона

писала відповідні заяви і в той же день начальник ставив резолюцію.
Коли постало
питання про скорочення посади,
ОСОБА_1  попередили про
наступне звільнення,  і нею було подано заяву про
надання відпустки з наступним звільненням,
але їй було відмовлено,  оскільки
вона повністю використала свою відпустку за 2006 рік. При укладенні мирової
угоди ми пішли на поступки ОСОБА_1  і
надали їй відпустку за 6 років,  хоча
вона використала свою відпустку за 2006 рік. В наказі чітко вказано за які
періоди ОСОБА_1  надати відпустки.

Відповідно
до  ст.
115,  116 КЗпП України,  розрахунок з працівниками здійснюється в день
звільнення,  але так як в день звільнення
ОСОБА_1  знаходилась на лікарняному,  то з нею було проведено розрахунок 29.12.2006
р.,  в день коли представник позивачки
ОСОБА_2звернувся в електромережі за розрахунком.  Мирову угоду повністю виконано,  проведено всі розрахунки,  тому даний позов вважає безпідставним і
просить відмовити в позові.

Вирішуючи
спір,  суд встановив,  що ОСОБА_1
працювала в CO «Шаргородські електричні мережі» ВАТ «АК
Вінницяобленерго». У вересні 2006 року її було попереджено про наступне звільнення
з 18.11.2006 року в зв'язку з скороченням посади бухгалтера,  яку вона займала з 01.06.1993 року. Наказом
№78-К від 15.12.2006 року по CO «Шаргородські електричні мережі» ВАТ «АК
Вінницяобленерго» ОСОБА_1  надано
відпустки за шість років роботи з послідуючим звільненням з займаємої посади
24.06.2007 року. Третім пунктом наказу зобов'язано бухгалтерію провести
нарахування та виплату відпускних згідно чинного законодавства (а.с.  14-16). При звільненніОСОБА_1  виплачені не всі суми,  що належать їй від підприємства. Зокрема,
ОСОБА_1  не нарахована і не виплачена
компенсація за 14 днів невикористаної відпустки за період її перебування у
відпустці та на лікарняному з 15.12.2006 року по 24.06.2007 року. Відповідно до  ст. 82 КЗпП України,   ст. 9 ЗУ
«Про відпустки» до стажу роботи,  що дає
право на щорічну основну відпустку,
зараховується час перебування на лікарняному та у відпустці,  за яку виплачувалась зарплата.ОСОБА_1  знаходилась з 15 по 30 грудня 2006 року на
лікарняному,  що підтверджується листками
непрацездатності (а.с.  22),  а з 31.12.2006 року по 24.06.2007 року - у
відпустці,  що підтверджується наказом №
78-К від 15.12.2006 року (а.с. 16).

Суд
вважає,  що дії адміністрації СО «Шаргородські
електричні мережі» ВАТ «АК Вінницяобленерго» у не нарахуванні  і не виплаті ОСОБА_1  компенсації за 14 днів невикористаної
відпустки є неправомірними.

Суд
визнає неправомірними дії адміністрації СО «Шаргородські електричні мережі» ВАТ
«АК Вінницяобленерго» в тій частині,  що
нею не вірно подана звітність до Пенсійного фонду України у Шаргородському
районі про застраховану особу,  що
використовується в системі загальнообов'язкового державного пенсійного
страхування,  через що ОСОБА_1  невірно була перерахована пенсія,  що підтверджується відповіддю управління Пенсійного
фонду України у Шаргородському районі про розгляд заяви ОСОБА_1  (а.с 125-126).

Під час
розгляду справи відповідач подав до Управління Пенсійного фонду України у
Шаргородському районі коригуючі відомості по формі «Індані» за 2006 рік,  тому в цій частині позову вимога вже
задоволена.

Не
підлягають задоволенню вимоги позивачки в частині стягнення моральної
шкоди,  оскільки вона не надала суду
доказів і їх не було добуто в судовому засідання про те,  що позивачці відповідач своїми неправомірними
діями заподіяв моральні страждання. Посилання позивачки на ті обставини,  що внаслідок порушення її трудових прав
відповідачем,  вона хворіє і в
підтвердження цього надала суду копії лікарняних листків,  суд не приймає до уваги,  оскількиОСОБА_1  не надала суду доказів про те,  що її хвороба знаходиться в прямому
причинному зв'язку з неправомірними діями відповідача по ненарахуванні і
невиплаті компенсації за 14 днів відпустки,
яка їй належить при звільненні.

Встановленим
фактам відповідають трудові правовідносини,
які регулюються  ст.
ст.  47,  74,
75,  79,  82,
83,  116,  221,
231,  233,  237-1 КЗпП України.

Оскільки,  право позивачки ОСОБА_1 порушено,  то воно підлягає судовому захисту,  а позов задоволенню частково.

Керуючись  ст.  ст.  10, 11,
60,  209,  212-215 ЦПК України,  і на підставі  ст.   ст.  8, 43,
45, 124 Конституції України,   ст.  1-11,
21,  24 ЗУ «Про відпустки»,   ст.
ст.  47,  74,
75,  79,  82,
83,  116,  221,
231,  233,  237-1 КЗпП України,  суд

вирішив:

Позов
задовільнити частково.

Визнати
неправомірними дії ВАТ «Акціонерна компанія «Вінницяобленерго» у відмові
ОСОБА_1 провести нарахування та виплату компенсації за 14 днів невикористаної
відпустки за період з 15.12.2006 р. по 24.06.2007 р. та у порушенні здачі
звітності до Управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі по
формі «Індані» за 2006 рік щодо ОСОБА_1,
як працівника відповідача і застраховану особу.

Зобов'язати
відповідача ВАТ «АК «Вінницяобленерго» провести нарахування та виплату ОСОБА_1
компенсації за 14 днів невикористаної відпустки за період її перебування у
відпустці та на лікарняному з 15.12.2006 р. по 24.06.2007 p.,  що входить до трудового стажу роботи і надає
право на виплату компенсації при звільненні.

Стягнути
з ВАТ «АК «Вінницяобленерго» держмито на користь держави в сумі 51 грн. та
витрати на ІТЗ розгляду справи на користь держбюджету Шаргородського району в
сумі 30 грн.

В решті позову
відмовити.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський
районний суд Вінницької області шляхом подачі в 10 денний строк з дня
виготовлення повного рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Рішення
набирає чинності через 10 днів після його проголошення,  якщо заяву про апеляційне оскарження не було
подано. У разі подання заяви про апеляційне оскарження,  але неподання у 20 денний строк апеляційної
скарги,  рішення суду набирає чинності
після закінчення цього строку.