№ 2-1531/07
РІШЕННЯ

іменем України

18 вересня 2007
року Октябрський районний суд м. Полтави в складі головуючого - судді
Нізельковської Л.В. при секретарі - Невмивако Т.Б. за участю позивачки -ОСОБА_1.
представника позивача - адвоката ОСОБА_2. представників
відповідачів - Кондратенка Г.М. ,
Шелудько В.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Полтаві справу за позовом ОСОБА_1 до
Управління Міністерства Внутрішніх справ України в Полтавській області,  Державного казначейства України,  Прокуратури Полтавської області про
відшкодування моральної шкоди,  завданої
внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності,  -

встановив:

ПозивачкаОСОБА_1.  звернулася до суду з позовом до Управління Міністерства
Внутрішніх справ України в Полтавській області,
Державного казначейства України,
Прокуратури Полтавської області про відшкодування моральної шкоди,  завданої внаслідок незаконного притягнення до
кримінальної відповідальності. В позовній заяві вказала,  що органом досудового слідства було порушено
кримінальну справу,  по якійОСОБА_1.  притягнуто в якості обвинуваченої за  ст.
ст.  124-1 ч.3 КК України в
редакції 1960 року та  ст. 149 ч.3 КК
України в редакції 2001 року. Вироком Октябрського районного суду м. Полтави
від 11.07.2005,  залишеним ухвалами
Апеляційного суду Полтавської області та Верховного Суду України
відносноОСОБА_1.  без змін,
позивачку виправдано та визнано невинною за переліченими статтями.
Внаслідок порушення відносно неї кримінальної справиОСОБА_1.  зазнала значних душевних страждань,  які виразились у погрозах з боку працівників
міліції в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,  внаслідок постійних викликів для проведення
слідчих дій позивачка змушена була звільнитися з роботи,  позбавлена засобів до існування,  публікації про ніби вчинений позивачкою
злочин принижували її честь та гідність. Всі зазначені обставини негативно
вплинули на стан здоров'яОСОБА_1.  На підставі викладеного позивачка просила стягнути з
Державного бюджету України на її користь завдану моральну шкоду в розмірі 1 000
000 гривень.

В
судовому засіданніОСОБА_1.  позовні вимоги підтримала. Надала пояснення,  аналогічні змісту позовної заяви.

Представник
позивача - адвокат ОСОБА_2. - повністю підтримав вимоги своєї довірительки та
просив задовольнити позов.

Представники
відповідачів - Прокуратури Полтавської області та Державного казначейства
України - позов не визнали. Вказали,  що
на їх думку факту заподіяння моральної шкоди позивачкою не доведено,  розмір моральної шкоди належним чином не
обірунтовано,  крім того,  взагалі не встановлено,  чиїми саме діями завдано позивачці моральної
шкоди,  а тому просили в задоволенні
позову відмовити.

Представник
відповідача - УМВС України в Полтавській області - також позов не визнав та
просив у його задоволенні відмовити із зазначених вище підстав. Після перерви
представник цього відповідача в судове засідання не з'явився,  надавши заяву з проханням слухати справу у
їхню відсутність. На підставі  ст.  169 ЦПК України справу закінчено розглядом у
відсутності представника УМВС України в Полтавській області.

Заслухавши
учасників процесу,  свідків,  дослідивши матеріали справи суд приходить до
висновку про часткове задоволення позову за наступних підстав.

Судом
встановлено,  що 10.08.2003 було порушено
кримінальну справу відносноОСОБА_3.,  ОСОБА_4. таОСОБА_1.
за  ст.  149 ч.2 КК України.

21.08.2003
відносноОСОБА_1.  обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

2

30.08.2003ОСОБА_1.
притягнуто в якості обвинуваченої за
ст.  149 ч.2 КК України.

18.09.2003
було порушено кримінальну
справу відносно
ОСОБА_3,  ОСОБА_4. таОСОБА_1.
за  ст.  124-1 ч.2
КК України в редакції 1960 року

14.11.2003ОСОБА_1.
було притягнуто як обвинувачену за  ст.  124-1
ч.3 КК України в редакції 1960 року та за
ст.  149 ч.3 КК України.

Вироком
Октябрського районного суду м. Полтави від 11.07.2005,  який ухвалами Апеляційного суду Полтавської
області від 26.10.2005 та Верховного Суду України від 11.05.2006
відносноОСОБА_1.  залишено без змін, ОСОБА_1.  визнано
по суду невинною та виправдано за
ст.  124-1 ч.3 КК України в
редакції 1960 року та  ст.  149 ч.3 КК України,  (а.с. 4-30)

Згідно
медичної документаціїОСОБА_1.  зверталася до лікаря за скаргами на погане самопочуття
20.08.2003,  15.10.2003,  17.02.2004,
їй було встановлено діагноз гіпертонічна хвороба 1  ст.

Відповідно
до довідки ТОФ БФ «Астра»ОСОБА_1.  в період вересень-жовтень 2003 року
зверталася з питання працевлаштування,
проте,  оскільки вона не
приступила до роботи,  трудовий договір укладено
не було,  (а.с. 46)

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4. підтвердили факт душевних стражданьОСОБА_1.
,  образ з боку сусідів,  пов'язаних із порушеною щодо неї кримінальною
справою,  погіршення стану здоров'я
позивачки.

Проведеною
судово-психологічною експертизою №238 від 18.07.2007 зроблено висновок про
те,  що події незаконного
притягненняОСОБА_1.  до кримінальної відповідальності негативно вплинули на її
психічний стан як психотравмуючий фактор,
перешкодили її оптимальному та звичному соціальному функціонуванню,  змусили до додаткових надлишкових зусиль для
відновлення попереднього стану її життєдіяльності. Внаслідок вказаного уОСОБА_1.
виникли суттєві моральні страждання,  що є психологічною підставою для правового
вирішення питання про відшкодування моральної шкоди. В разі встановлення судом
факту заподіянняОСОБА_1.  моральної шкоди
орієнтовний її розмір виходячи із існуючої практики судово-психологічної
експертизи складає 540 мінімальних заробітних плат (або у грошовому виразі на
момент даного дослідження - 226800 грн.)

На
підставі викладеного суд приходить до висновку про доведеність факту
спричиненняОСОБА_1.  моральної шкоди,
оскільки внаслідок незаконного притягнення до кримінальної
відповідальностіОСОБА_1.  зазнала значних душевних страждань: протягом досудового
слідства та судового розгляду щодо позивачки було обрано запобіжний захід у
вигляді підписки про невиїзд,  постійно
була загроза у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,  позивачка обвинувачувалась у вчиненні
особливо тяжкого злочину та їй загрожував тривалий термін ув'язнення,  весь час розгляду кримінальної справиОСОБА_1.
переживала за долю доньки,  яка залишилася б без батьківського піклування
у разі,  коли її саму позбавили б волі;
внаслідок постійних викликів для проведення слідчих дій,  а потім - необхідності з'являтися у судові
засідання,  позивачка змушена була
звільнитися з роботи,  позбавлена засобів
до існування; в засобах масової інформації з'являлися публікації про ніби
вчинений позивачкою злочин,  які
принижували її честь та гідність;ОСОБА_1.  постійно зазнавала з боку сусідів образ,  пов'язаних з порушеною відносно неї
кримінальною справою,  сусідські діти
ображають дитину позивачки; протягом більше 2-х років було суттєво обмежено
права ОСОБА_1  Всі викладені обставини негативно вплинули на
стан здоров'яОСОБА_1.
,  у неї загострилась гіпертонічна
хвороба. Все це вимагало додаткових зусиль для організації життя позивачки.
Завданий психічний вплив призвів до погіршення можливостей реалізації своїх
звичок та бажань,  погіршились відносини
з оточуючими людьми.

Згідно
ч.1  ст.
1176 ЦК України
шкода,  завдана фізичній особі внаслідок
її незаконного притягнення до кримінальної відповідальності,  відшкодовується державою в повному обсязі
незалежно від вини посадових і службових осіб органів дізнання,  досудового слідства,  прокуратури або суду.

з

В силу з
п.1  ст. 1,  п.5
ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди,  завданої громадянинові незаконними діями
органів дізнання,  досудового
слідства,  прокуратури і суду» №266/94-ВР
від 01.12.1994 підлягає відшкодуванню шкода,
завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження,  притягнення як обвинуваченого,  незаконного взяття і тримання під
вартою,  незаконного проведення в ході
розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку,  виїмки,
незаконного відсторонення від роботи та інших процесуальних дій,  що обмежують права громадян. У наведених
у  ст.
1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовується моральна шкода.

Стаття 4
вказаного Закону передбачає,  що
відшкодування такої шкоди провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно
до ч.ч.2, 3  ст. 13 вищезгаданого Закону
розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах,  встановлених цивільним законодавством.  Відшкодування моральної шкоди за час
перебування під слідством і судом провадиться виходячи з розміру не менше
одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під
слідством та судом.

Статтею 76 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» розмір
мінімальної заробітної плати з 1 липня 2007 року становить 420 гривень. Таким
чином розмір моральної шкоди за період з 10.08.2003 по 26.10.2005,  тобто за 26 місяців і 16 днів має бути не
меншим 11144 грн. Проте,  враховуючи
щоОСОБА_1.  внаслідок порушення
кримінальної справи зазнала ряд негативних впливів,  про які було вказано вище,  виходячи засад розумності,  виваженості і справедливості,  враховуючи глибину душевних страждань
позивачки,  час та зусилля,  які необхідно витратити для повернення
попереднього стану,  відновлення життєвих
зв'язків суд встановлює розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000
гривень.

Судові
витрати підлягають стягненню з держави на користьОСОБА_1.
пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  1,  3,
4,  13 Закону України «Про порядок
відшкодування шкоди,  завданої
громадянинові незаконними діями органів дізнання,  досудового слідства,  прокуратури і суду» №266/94-ВР від
01.12.1994,   ст.  ст. 23,  1167,
1176 ЦК України,   ст.
ст.  10,  60,
88,  213,  215 ЦПК України,  суд -

вирішив:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
на користь ОСОБА_1 за
рахунок держави шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського
рахунку Державного бюджету України 100 000 гривень у відшкодування моральної
шкоди.

Стягнути
з держави на користь ОСОБА_1 0, 75
гривень у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи,  150 гривень витрат на оплату
послуг адвоката та 207, 10 гривень витрат за проведення експертизи,  а всього - 357, 85 гривень судових витрат.

Судовий збір
віднести за рахунок держави.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до Апеляційного суду
Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів
з дня оголошення рішення суду. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути
подано в тому ж порядку протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне
оскарження.