Справа
№ 2o-270/07
РІШЕННЯ

Іменем                                                                         УКРАЇНИ

«15» серпня 2007
року

Малиновський
районний суд м.  Одеси у складі:

Головуючого
- судді Гуревського В.К.

за
секретаря                    - Кузнецова Т.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1про встановлення факту родинних
відносин -

встановив:

Заявник просить суд встановити факт,
що має юридичне значення,  -
встановити факт родинних відносин,  а
саме що ОСОБА_1є племінницею ОСОБА_2та визнання її спадкоємицею всього
майна,  яке належало йому на день
смерті,  посилаючись на такі
обставини.ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_2,
який був зареєстрований та мешкав вАДРЕСА_1. Після його смерті
відкрилася спадщина у вигляді ощадних книжок,
земельних ділянок тощо. Заявниця має право на спадщину,  інших спадкоємців немає. За оформленням
спадщини заявниця звернулася до П'ятої Одеської державної нотаріальної
контори,  але в оформленні спадщини їй
було відмовлено у зв'язку з тим,  що в
наданих документах є розбіжності: у свідоцтві про народження спадкодавця його
прізвище записано як „ОСОБА_2",  а в
свідоцтві про смерть як „ОСОБА_2". Заявниця просить усунути порушення її
права у зв'язку з тим,  що вказані
розбіжності обмежують її у прийнятті спадщини після смерті свого дядька.

Вислухавши
пояснення заявниці,  її
представника,  дослідивши матеріали
справи,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити із
частковим задоволенням заяви з наступних причин.

У
судовому засіданні встановлено,  що
відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 22 липня 1957 року,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народився ОСОБА_2(російською мовою: „ОСОБА_2"). Його
батьками вказані: ОСОБА_3(російською мовою: „ОСОБА_3") і
ОСОБА_4(російською мовою: „ОСОБА_4"). Відповідно до свідоцтва про
народження НОМЕР_2 від 24 грудня 1953 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народилася
ОСОБА_5(російською мовою: ОСОБА_5). її батьками вказані: ОСОБА_3(російською
мовою: „ОСОБА_3") і ОСОБА_4(російською мовою: „ОСОБА_4"). Таким чином
судом встановлено,  що ОСОБА_2(російською
мовою: „ОСОБА_2") і ОСОБА_5(російською мовою: ОСОБА_5) є рідними братом
та сестрою.

Відповідно
до свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 10 серпня 1967 року,  ІНФОРМАЦІЯ_4 року народилася
ОСОБА_1(російською мовою: „ОСОБА_1").
її батьками вказані: ОСОБА_5(російською мовою: ОСОБА_5),
відомості про батька відсутні. Таким чином заявниця є
племінницею ОСОБА_2(російською мовою: „ОСОБА_2").

Відповідно
до паспорта громадянина України,
виданого 2 лютого 2000 року Іллічівськом РВ ОМУ УМВС України в Одеській
області на ім'я ОСОБА_2,  який народивсяІНФОРМАЦІЯ_2
року в смт.  Песчанка Вінницької області
російською мовою вказано прізвище,  ім'я
та по батькові: „ОСОБА_2",  що не відповідає
свідоцтву про народження,  виданого на
його ім'я російською мовою: „ОСОБА_2",
який народивсяІНФОРМАЦІЯ_2 року в смт.
Песчанка,  Песчанського району
Вінницької області. Таким

чином,  є наявною невідповідність у написанні прізвища
спадкодавця у його свідоцтві про народження і паспорті громадянина України.
Судом встановлено,  що вказані
розбіжності в написанні прізвища спадкодавця є опискою,  яка допущена при оформлені паспорта
громадянина України. Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_4від 22 лютого
2007 року прізвище спадкодавця записано на підставі паспорту громадянина України,  тобто „ОСОБА_2". Таким чином описка в
написанні прізвища спадкодавця на підставі паспорту має місце в свідоцтві про
його смерть.

Виходячи
зі встановлених обставин у справі,
досліджених у сукупності на підставі їх аналізу,  беручи до уваги,  що на момент видачі паспорту громадянина
України була допущена описка в написанні прізвища спадкодавця,  а також враховуючи,  що розбіжність стосується однієї букви
прізвища спадкодавця,  суд вважає за
необхідне встановити юридичний факт: факт родинних відносин,  а саме,
що заявниця - ОСОБА_1є племінницею ОСОБА_2,  померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Оскільки
неусунення судом вказаних недоліків позбавляє заявника можливості прийняти
спадщину,  заявник вправі вимагати від
суду захисту своїх суб'єктивних прав.

Відповідно
до п. 1 ч. 1  ст.  256 ЦПК України суд розглядає справи про
встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від
31.03.95 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів,  що мають юридичне значення" суд вправі
розглядати справи про встановлення родинних відносин,  коли цей факт безпосередньо породжує юридичні
наслідки,  наприклад,  якщо підтвердження такого факту необхідне
заявникові для одержання в органах,  що
вчиняють нотаріальні дії,  свідоцтва про
право на спадщину,  для оформлення права
на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Відповідно до ч. 6  ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду
справи у порядку окремого провадження виникає спір про право,  який вирішується в порядку позовного
провадження,  суд залишає заяву без
розгляду і роз'яснює особам,  що вони
мають право подати позов на загальних підставах.

Таким
чином,  вимоги заявниці в частині
визнання її спадкоємицею всього майна,
яке належало на день смерті спадкодавцю,
не може бути розглянуто судом в порядку окремого провадження і має бути
залишено без розгляду. Судом роз'яснюється,
що в цій частині заявлених вимог ОСОБА_1має право звернутися до суду в
порядку позовного провадження.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.  16
ЦК України,   ст.
ст.  10, 11,  213,
215,  256, 259,  ч. 1
ст.  256 Цивільного процесуального
кодексу України,  п. 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 року „Про судову практику в справах
про встановлення фактів,  що мають
юридичне значення" СУД -

ВИРІШИВ:

Заяву
ОСОБА_1про встановлення факту родинних відносин -задовольнити частково.

Встановити
факт родинних відносин,  а саме,  що заявниця - ОСОБА_1є племінницею
ОСОБА_2,  померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення
може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення
та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження,  або шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення у порядку ч.
4  ст.
295 ЦПК України.