Справа №2-2142/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

16
листопада 2007 року                                                                                       м.  Ковель

Ковельський
міськрайонний суд   Волинської області

в
складі: головуючого-судді                                                Бондара
В.М. ,

з
участю: секретаря                                                              Рижко
О.М. ,

позивача                                                                               ОСОБА_1,

відповідача                                                                           ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні при попередньому розгляді в м.  Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем по справі перебувають
у шлюбі з 17.11.1990 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя не склалося, через несумісність характерів, шлюб
існує формально. Примирення неможливе. Просить розірвати шлюб.

У попередньому
судовому розгляді позивач ОСОБА_1 позов підтримала повністю, просить його
задовольнити з вищевикладених підстав. Пояснила, що з відповідачем подружнє
життя не склалось, шлюб існує формально, надавати термін на примирення не потрібно,
шлюб розпався остаточно і зберегти сім'ю неможливо. Просить судові витрати
покласти на неї, а витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу на
відповідача.

Відповідач
ОСОБА_2 в попередньому судовому засіданні заявив, що позов визнає та просить його
задовольнити.

Заслухавши
пояснення позивача, доводи відповідача та дослідивши матеріали цивільної
справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до
задоволення.

Відповідно до ч.
4  ст.
130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому  ст.  174 ЦПК України. Згідно ч. 4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом
встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Свідоцтвом про
укладення шлюбу НОМЕР_1 виданого 17.11.1990 року сільською радою Нове
Місто  ст.  Самбірського району Львівської області
стверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб 17.11.1990 року, про що в
книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 21.

(а.с. 3)

Відповідно до  ст.  112 ч. 2
СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено,
що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в
судовому засіданні, сторони протягом тривалого часу не підтримують подружніх
стосунків, в сім'ї втрачена взаємоповага та розуміння, таким чином, шлюб існує
формально й зберегти сім'ю неможливо. На подальше примирення сторони не
погоджуються.

Зважаючи на те,
що сторони виявили взаємну згоду на розірвання шлюбу, тому суд вважає за
недоцільне надавати подружжю строк для можливого примирення.

Враховуючи
клопотання позивачки, судові витрати слід залишити за нею, а витрати пов'язані
з реєстрацією розірвання шлюбу покласти на відпорвідача.

Визнання
відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі  ст.
112 СК України, керуючись
ст.  ст.  130, 174, 209, 212-215 ЦПК України, СУД, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Розірвати шлюб
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
укладений 17 листопада 1990 року, актовий запис № 21 вчинений сільською радою
Нове Місто  ст.  Самбірського району Львівської області.

При реєстрації
розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з відповідача ОСОБА_2 державне мито в
розмірі 17 грн. Позивача від сплати звільнити.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня його проголошення та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти
днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подачі
апеляційної скарги без попереднього подання заяви-протягом строку,
встановленого для подання заяви про апеляційне оскарження, із одночасною
подачею апеляційної скарги суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження подано не було.