№2-1164/2007p.
РІШЕННЯ

ім'ям України

24жовтня
2007року. Совєтський районний суд м.Макіївки Донецької області у складі

головуючого:
судді НІКІШИНА Ю.В.

при секретарі
МАКОВЕЦЬКІЙ М.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в п.Ханженково м.Макіївки цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ТРЕТЯЧ ОСОБА: ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним за зустрічним позовом ОСОБА_3 ДО ОСОБА_1 про розірвання
договору за позовом ОСОБА_4 ДО ОСОБА_3про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_2просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений між нею і відповідачем ОСОБА_3, дійсним. Між нею і відповідачем була
досягнута домовленість про те, що продає їй спірну квартиру за 700доларів США, сплата щомісяця
по 100 доларів США. Відповідач
казав, що борги за комунальні послуги він сплачує сам. У квітні 2005року вона
отримала від відповідача ключи
від квартири, вселилася в неї 1 червня 2005року. Відповідач отримав 700
доларів США в термін
з 20 травня по 27жовтня 2005року, гроші вона особисто передавала відповідачу у
гривнях по 520грн. Вона виконала всі свої забов*язаня за договором. Улітку
2006року відповідач сказав, що в нього всі документи на руках необхідні для
оформлення договору, але вона в цей час перебувала у пологовому будинку і не
могла бути присутньою у нотаріуса для укладання договору. Пізніше відповідач
відмовився укладати договір. Вона вважає, що виконала всі умови договору і
угоду слід визнати дійсною, визнати за нею право власності на спірну квартиру.
Документи на квартиру у відповідача вона не вимагала і не бачила їх. /а.с.2-3
Т.1, уточнений позов а.с.38-39Т.1/

Позивач ОСОБА_1
просить визнати за ОСОБА_2право власності на спірну квартиру. Коли вперше
віддавали гроші відповідачу, той написав розписку на її ім'я, /а.с.2-3 Т.1,
уточнений позов а.с.38-39 Т.1/

Відповідач, він
же позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 позов ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не визнав,
показав, що до нього підійшли ОСОБА_1 у 2005році, спитала чи продає він
квартиру, він сказав що квартира продана ОСОБА_5, та зараз у м.Москва. У літку
2005року ОСОБА_5 приїжджала до м.Макіївка, він запропонував їй розірвати
договір купівлі-продажу, оскільки ОСОБА_5 не виконувала умови договору, а саме
остаточно сплатити за квартиру до січня 2000року. Проте розірвати договір не
вдалося, оскільки ОСОБА_5 сказала що в неї не має

2

на це часу і знов уїхала до м.Москва. Казала, знов
приїжджає у 2006році тоді і можна буде розірвати договір, про це він казав
ОСОБА_1. ОСОБА_1 в нього документи не просила на квартиру показати. Він був
впевнений, що з ОСОБА_5 він розірве договір, тому і запропонував ОСОБА_1 купити
квартиру. Сказав при цьому, що як тільки приїде ОСОБА_5 він розірве з нею
договір і укладе договір з ОСОБА_1. Запропонував ОСОБА_1 в будь який час вселитися
до квартири, але на умовах, що вона буде сплачувати за користування
комунальними послугами. Була написана розписка за якою він від ОСОБА_1
отримував гроші щомісяця по 520грн. про що робився запис у розписці. Він віддав
ключи від
квартири ОСОБА_1. У жовтині 2005року після сплати останньої суми, він спитав як
справи по оплаті комунальних послуг, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 сказали що сплачують. У
грудні 2005року до нього прийшли співробітники комунального підприємства
спитали чому не сплачується квартплата. У літку 2006року він розірвав договір
купівлі-продажу спірної квартири з ОСОБА_5. Після чого через деякий час побачив
ОСОБА_1 і сказав, що всі документи для оформлення договору в нього на руках.
Знов спитав чи сплачені комунальні послуги, повідомив що є борг за час з липня
2005року. Якщо заборгованість не буде сплачена від відмовляється укладати
договір. ОСОБА_1 сказала що сплатить заборгованість. На при кінці жовтня
2006року до нього звернулася ОСОБА_2 з питанням оформлення договору
купівлі-продажу спірної квартири. Попросила погасити борг по комунальних
платежах, а вони потім йому повернуть борг. Він відмовився від такого. Через
деякий час на вулиці його зустріли ОСОБА_1 і ОСОБА_2 почали вимагати укласти
договір купівлі - продажу, він запропонував їм забрати назад 700 доларів США,
вони відмовилися і сказали що зустрінуться з ним у суді, /зустрічний позов
а.с.27-28 Т.1/

Позивач ОСОБА_4
просить визнати усну домовленість між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про намір укласти
договір купівлі-продажу АДРЕСА_1 недійсною, оскільки не була отримана її згода
укладання вказаного вище договору. їй стало про вказану вище угоду відомо коли
вже в суді бус спір. Вона була свідком бесіди ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про
продаж спірної квартири. ОСОБА_3 сказав що в нього всі необхідні документи на руках,
про те ОСОБА_2 і ОСОБА_1 не виконали домовленість що вони винні сплачувати
своєчасно комунальні послуги. ОСОБА_2 сказала, що не може оплатити комунальні
послуги, /а.с.4-5 Т.2/

У судовому
засіданні встановлено.

Стосовно позову
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання усної попередньої домовленості про купівлю
продажу квартири.

ОСОБА_3 є
власником кв.АДРЕСА_1 за договором купівлі продажу від 1 листопада 1995року
/а.с.29 Т.1/.

Шлюб між ОСОБА_3
та ОСОБА_4 /дошлюбне прізвище ОСОБА_4/ укладено 25листопада 2002року /а.с.36
Т.1/. ОСОБА_4 мають неповнолітню дитину дочку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження.

З наданої суду
ксерокопії розписки убачається, що ОСОБА_3 продає квартиру АДРЕСА_1 за 700
доларів США ОСОБА_1 у розстрочку, далі вказані дати отримання грошей термін з
20травня 2005року по 27 жовтня 2005року включно по 100 доларів США, стоять
підписи ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і це вони підтвердили у судовому засіданні /а.с.4
Т.1/.

Згідно ст.60 СК
України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з
поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми,
хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що
кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як убачається з
віще наведеного ОСОБА_3 і ОСОБА_4 уклали юридичний шлюб 25 листопада 2002року,
ОСОБА_3 купив спірну квартиру 1 листопада 1995року, тобто ще до укладання шлюбі
з ОСОБА_4 Ствердження ОСОБА_4 що вона вже проживала з ОСОБА_3 однією сім'єю
безпідставні, оскільки суду не надані докази по це, не надано суду

3

також
доказів,   що  вартість
квартири  зросла  в
наслідок  вкладання  в   це   грошей
самої ОСОБА_4

Таким чином,
ОСОБА_3 є єдиним власником спірної квартири і ОСОБА_4 не має ні яких законних
підстав оспорювати будь що пов'язане з даним спором стосовно спірної квартири
та угоди.

Враховуючи
наведене позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання попереднього усного договору про
продаж кв.АДРЕСА_1 недійсним, задоволенню не підлягає як безпідставний.

Стосовно позову
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3про визнання договору купівлі-продажу квартири
дійсним.

ОСОБА_3 є
власником кв.АДРЕСА_1 ха договором купівлі продажу від 1листопада 1995року
/а.с.29 Т.1/.

27серпян
1998року ОСОБА_3 продав спірну квартиру ОСОБА_5 С.П., у договорі вказано, що ОСОБА_5  винна сплатити вартість купленої квартири
продавцю до січня 2000року /а.с.59 Т.2/.

Згідно Ст.657 ЦК України договір
купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Ст.210 ЦК України
передбачає що правочин підлягає державній реєстрації' лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

Як пояснив
ОСОБА_3 в нього до даного часу на руках не має витягу з державного реєстру
власників нерухомого майна, тобто державна реєстрація договору після якої
ОСОБА_3 набуває право власності на нерухоме майно. Таким чином, на час коли між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 була досягнута домовленість про бажання укласти договір
купівлі-продажу квартири і коли ОСОБА_3 отримував гроші від ОСОБА_1, ОСОБА_3 ще
не набув законних підстав для розпорядження нерухомими майном, а саме продавати
його іншій особі.

З наданої суду
ксерокопії розписки убачається, що ОСОБА_3 продає квартиру АДРЕСА_1 за 700
доларів США ОСОБА_1 у розстрочку, далі вказані дати отримання грошей, термін з
20травня 2005року по 27 жовтня 2005року включно, по 100 доларів США, стоять
підписи ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і це вони підтвердили у судовому засіданні /а.с.4
Т.1/.

ОСОБА_2наполягає
на тому що вона є стороною у договорі купівлі-продажу квартири з ОСОБА_3, у той
же час за розпискою ОСОБА_1 передавала гроші ОСОБА_3, про це вказано і в
основному позові а.с.2 Т.1, у судовому засіданні ОСОБА_2вказала на те що вона
давала гроші матері ОСОБА_1, а та передавала їх ОСОБА_3 в рахунок оплати
купленої квартири. ОСОБА_3 стверджує що про купівлю-продаж квартири він
домовлявся з ОСОБА_1, від неї отримував гроші.

ОСОБА_2
стверджує, що ні якої заборгованості з оплати комунальних платежів не має, при
цьому надала суду квитанції про сплату комунальних платежів за 2006рік, але не
за вісь рік -квартплата та теплову енергію /а.с.8, 9 14 Т.1/. Встановлено, що
ОСОБА_2 користується спірною квартирою з 1 червня 2005року. За цей час суду не
надані письмові свідчення про сплату комунальних послуг, виходячи з чого заява
ОСОБА_3 що за ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є борг по комунальних послугах є обґрунтовані.
Відсутність боргу з комунальних платежів було однією з основних умов між
сторонами для укладання договору.

Крім того, на
час подій між сторонами по справі ще існував договір купівлі-продажу спірної
квартири між ОСОБА_3 та ОСОБА_5  /а.с.34
Т.2/, який було розірвано лише 24липня 2006року /а.с.37 Т.2/. Остання сума 100
доларів США за розпискою була сплачена ОСОБА_3 27жовтня 2005року, коли ще
існував договір між ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Ст.220 ЦК України
передбачає, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне
посвідчення договору такий договір є нікчемним.

4

Якщо  сторони домовилися щодо  усіх істотних
умов  договору,  що
підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове
виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального
посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне
нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Виходячи з
наведеного, убачається що на час домовленостей між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про
продаж спірної квартири не було досягнуто домовленостей про істотні умови
договору купівлі-продажу, а саме:

хто покупець
квартири (гроші сплачує ОСОБА_1, проте ОСОБА_2 вважає що вона є стороною у
договорі купівлі-продажу і ОСОБА_1 також просить ОСОБА_2 визнати власником
спірної квартири),

не перевірено чи
є ОСОБА_3 належним власником нерухомого майна
/витяг з державного   реєстру   власників
нерухомого   майна/,   а
також   з   урахуванням
наявності договору купівлі-продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , відсутні
письмові підтвердження  про  розподіл
витрат  сторін  за
договором  купівлі-продажу: хто
сплачує борги за комунальні послуги, якщо такі є, хто займається підготовкою
документів для укладання договору і несе витрати  з
цього  приводу,  хто
несе витрати  при нотаріальному
посвідченні договору.

Враховуючи
наведене, позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору
купівлі-продажу квартири дійсним є необгрунтований і безпідставний, задоволенню
не підлягає.

Позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про розірвання договору взагалі не мотивований: який саме договір
позивач просить визнати недійсним не зрозуміло, оскільки не вказані реквізити
договору - дата укладання договору, основні умови договору, предмет договору.
Розписка з якої убачається що ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 гроші за продану у
розстрочку квартиру не є договір купівлі-продажу, сам договір купівлі-продажу
спірної квартири не укладений. Вимоги про витребування у ОСОБА_1 майна також не
зрозумілі: яке саме витребувати у ОСОБА_1 майно не вказано. Якщо мова йдеться
про квартиру, то в квартирі проживає на даний час ОСОБА_2 , а це спір про право
користування житлом, врегульований ЖК України, і в даному цивільному
провадженні не може бути розглянутий. Враховуючи наведене не підлягають
розгляду і вимоги про сплату ОСОБА_1 боргу за комунальними платежами (також не
вказано яким саме комунальним установам винна ОСОБА_1 і скільки).

На підставі ст.
України, ст.88, 213,215 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

ВІДВОМИТИ в
задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ТРЕТЯЧ ОСОБА: ОСОБА_4 про
визнання договору купівлі-продажу дійсним.

ВІДМОВИТИ в
задоволенні позову ОСОБА_3до ОСОБА_1 про розірвання договору.

ВІДМОВИТИ в
задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3про визнання договору недійсним.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області
через суд першої інстанції шляхом подачі у 10 денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в попядку
ч.4 ст. 295 ЦПК України.