МАГДАЛИНІВСЬКИЙ   РАЙОННИЙ
СУД
Дніпропетровської  області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                  УКРАЇНИ

24 липня 2007р.
Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого
судді Соловйова М.І., при секретарі Ровному
І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.
Магдалинівка цивільну справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ ВКФ
"Укрсельхозпром" с
Котлярівка Солонянського району про стягнення орендної плати і моральної
шкоди

ВСТАНОВИВ:

У травні 2005р.
до суду надійшла заява ОСОБА_1 до ТОВ ВКФ "Укрсельхозпром" с Котлярівка
Солонянського району про стягнення орендної плати і моральної шкоди.
Посилаючись на те, що ще 14 листопада 2001р. уклав договір оренди земельної
ділянки, який було засвідчено нотаріусом. Згідно умов договору, орендна плата
сплачується раз на рік у період з березня по грудень кожного року у натуральній
та відробітковій формі. На травень 2007р. досі не отримав орендну плату з
відповідача, тому звернувся до суду з позовом і прохає винести рішення, яким
стягнути на його користь орендну плату.

Представник ТОВ
ВКФ "Укрсельхозпром" с
Котлярівка Солонянського району, якому було відправлено повідомлення на
адресу, вказану в договорі про оренду земельної ділянки, про день слухання
справи, до суду не з'явився.

Ухвалою від 24
липня 2007р. вирішено цивільну справу розглядати заочно.

Вислухавши
пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з таких обставин.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їх правовідносини.

В позовній заяві
позивач вказує, що є власником земельної ділянки відповідно до Державного акту
за МД № 4854 від 31 травня 2001р. вказаний факт також підтверджується копією
Державного акту 1У-ДП № 111305 /а. с. 4 /.

14 листопада
2001р. позивач заключив договір
оренди земельної ділянки / а. с. 5-6 /. Згідно умов договору п. З орендна плата
вноситься Орендарем один раз у рік у період з березня по грудень кожного року у
натуральній та відробітковій формах у таких розмірах: зерно 1300 кг. або 1200
кг., зерно соняшника 200 кг., цукор 30 кг. або 20 кг., солома 1000 кг. Дія
договору п'ять років і закінчується 1 грудня 2007р.

На час подачі
позову 14 травня 2007р. відповідач не виконав умови договору земельної ділянки,
яка знаходиться на території Новопетрівської сільської ради, з передачею для
ведення товарного сільськогосподарського виробництва: не сплатив орендної плати
у розмірі, вказаному у договорі, та на порушення   Закону України "Про оренду землі".

Договір
представлений орендарем, відповідає вимогам закону. Новопетрівська сільська
рада зареєструвала вказаний договір, про що в Книзі записів державної
реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 30 листопада 2001р. № 296.

При таких обставинах у
суду є всі обставини для винесення рішення, яким стягнути з відповідача орендну
плату згідно договору оренди земельної ділянки.

З дослідженого в
судовому засіданні договору оренди вбачається, що він набув чинності, після
того, як сторонами були чітко визначені і зафіксовані письмово всі істотні
умови, зокрема термін оренди, розмір та форма орендної плати, відповідальність
сторін тощо.

Раніше обов'язок
належним чином укласти договір оренди земельної частки /паю/ передбачалось
Указом Президента України від 3 грудня 1999 р. № 1529/99 (1529/99) "Про
невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора
економіки", де було запроваджено обов'язкове укладання підприємствами,
установами, організаціями, які використовують землі для сільськогосподарських
потреб, договорів оренди земельної ділянки, майнового паю з власниками цього
майна з виплатою орендної плати у натуральній або грошовій формах.

Потім відповідно
до постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2000р. № 783 "Про
проведення індексації грошової оцінки земель", було передбачено, що
вартість земельної частки /паю/ розраховується з урахуванням коефіцієнта
індексації 2.465, який діє з 1 січня 2002р. Крім того, згідно п. 1 Указу
Президента України від 2 лютого 2002р. № 92/2002 "Про додаткові заходи
щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних
часток (паїв)", із змінами, внесеними Указом Президента N 830/2002 від
13.09.2002р., запроваджено плату за оренду земельних часток /паїв/ у розмірі не
меньше 1.5
відсотка визначеної відповідно до законодавства вартості земельної частки /паю/
та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської
діяльності   та фінансово-економічного
стану орендаря.

Зазначених положень сторони не порушили.

Лист N
14-22-6/186 від 10.01.2002р. Державного комітету України по земельних ресурсах,
є обовязковим для виконання місцевими органами влади і управління, власниками
землі і землекористувачами незалежно від форми власності та відомчої
належності, і був написаний згідно Постанови Верховної Ради України "Про
прискорення земельної реформи та приватизації землі" /відомості ВР 1992, №
25, ст.355/.

При вирішення справи суд виходить з положень Закону України "Про
оренду землі"

про те, що договір оренди землі є угодою сторін про взаємні зобовязання,
відповідно

до яких орендодавець за плату передає орендареві у володіння земельну
ділянку

для господарського використання на обумовлений договором строк, що договір
укладається

у   письмовій   формі
і   за   бажанням
однієї   із   сторін          був   посвідченний   нотаріально

за місцезнаходженням земельної ділянки, та обовязковою
державною реєстрацією (ст.20 Закону).

При цьому також
виходять з положень Указу Президента України від 15 грудня 1998р. № 1353/98
щодо порядку укладання договорів оренди земельної частки /паю/ і загальних
положень (на час укладання договорів ст. 161 - ЦК України 1964 p.), з 1 січня 2004 р. ст. 526 ЦК України щодо
виконання зобовязань відповідно до умов договорів та вимог закону, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Розділ ЇХ.
Перехідні положення Закону України "Про оренду землі" в редакції від
2 жовтня 2003 p., вимагає, що громадяни - власники земельних ділянок мають
право укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення, місце
розташування яких визначається з урахуванням вимог раціональної організації
території і компактності землекористування.

Зазначене положення ЦК
України повністю відповідає захисту права власності, яке гарантує

ст. 1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції з прав
людини та основних свобод,

що у відповідності до ст. 9 Констітуції України є
частиною национального законодавства.

Зміст                                                                       цього    конвенційного    положення   про    захист                   права    власності
розкритий

уряді Рішень Європейського Суду від 29 листопада 1991р. у
справі "Пайн Велей Девелопменте ЛТД" проти Ірландії зазначається, що
власники мають право претендувати щонайменьше на законне сподівання на
можливість користуватися своєю власністю. Зазначені сподівання, тобто те, на що
розраховував позивач, відповідачами порушені.

Позивач бажає
отримати орендну плату, яку відповідач доюбровільно не сплачує. Тому  необхідно стягнути примусово орендну плату.

Але прохання
позивача про стягнення моральної шкоди у сумі 10000 грн. не може бути
задоволено, в зв'язку з тим, що таке прохання не має підстав для його
задоволення. В зв'язку з цим в цій частині позову необхідно відмовити.

На підставі ст. ст. 638-640 ЦК України,
Договором оренди земельної ділянки від 14 листопада 2001р., зареєстрованого у
Новопетрівській сільській раді Магдалинівського району 30 листопада 2001р. №
296, керуючись ст. ст. 10, 11,
209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1 до Товариства з Обмеженою Відповідальністю Виробничо-Комерційна Фірма
"Укрсельхозпром" с
Котлярівка Солонянського району  про
стягнення орендної плати і моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з
Товариства з Обмеженою Відповідальності Виробничо-Комерційної Фірми
"Укрсельхозпром"   с Котлярівка
Солонянського району  на користь:

ОСОБА_1
орендну  плату за 2006р.: зерно
1300 кг.  / вартістю 1300 грн. /, цукру
30 кг., зерно соняшника 200 кг., соломи 1000 кг.

-
Судовий збір у сумі 51 грн. та інформаційне технічне забезпечення
розгляду справи 30 грн.

В решті позову
про стягнення моральної шкоди у розмірі 10000 грн. відмовити.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення Магдалинівського районного суду подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження до судової палати по
цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Справа № 2-647-2007р.