Справа № 2-155/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

19 липня 2007
року

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді                                                                                        Сарновського        В.Я.

при секретарі                                                                                                           Домчук         В.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Ланівці справу за позовом

ОСОБА_1до
відділу ДВС Лановецького районного управління юстиції та ОСОБА_2 про визнання
права власності на майно та звільнення його з-під арешту

ВСТАНОВИВ:

В червні 2007
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на
автомобіль марки ВАЗ 2109,  1990 року
випуску,  червоного кольору,  кузов НОМЕР_2державний реєстраційний номер
НОМЕР_1,  (далі - спірне майно) та
зобов'язання відділу державної виконавчої служби Лановецького районного
управління юстиції в Тернопільській області звільнити з-під арешту даний
автомобіль.

В
судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і пояснив,  що 01.09.2004 року відповідач ОСОБА_2  який проживає в АДРЕСА_1згідно
довіреності,  посвідченої 01.09.2004 року
приватним нотаріусом Лановецького районного нотаріального округу ОСОБА_3 за
реєстровим номером 2986,  надав йому у
користування автомобіль марки ВАЗ 2109,
червоного кольору,  1990 року
випуску,  кузов НОМЕР_2д. р. н. НОМЕР_1.
15 жовтня 2004 року він запропонував ОСОБА_2 продати вказаний вище автомобіль,
який належав останньому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про
реєстрацію ТЗ (технічного паспорта) ТЕІ номер НОМЕР_3,  виданого Кременецьким МРЕВ Тернопільської
області 25.04.2001 року. ОСОБА_2
погодився продати автомобіль за 2 000, 00 грн. 16 жовтня 2004 року він передав ОСОБА_2 гроші в сумі 2
000, 00 грн. як оплату за придбаний автомобіль. В свою чергу ОСОБА_2
зобов'язувався вчинити дії необхідні для зняття автомобіля з реєстрації в
Кременецькому МРЕВ. Однак в подальшому в зв'язку із зайнятістю та хворобою ОСОБА_2 відмовився
вчинити взяті на себе зобов'язання. 12 червня 2007 року він довідався,  що відділом державної виконавчої служби
Лановецького районного управління юстиції винесено постанову про накладення арешту
на майно ОСОБА_2 в тому числі і на автомобіль марки ВАЗ 2109,  д.р.н. НОМЕР_1,  який раніше належав ОСОБА_2 Постанову
державного виконавця в частині накладення арешту на даний автомобіль він вважає
незаконною і просить звільнити його з-під арешту.

Відповідач
ОСОБА_2 в
судове засідання не з'явився,  але
направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності та повне визнання
позову.

Представник
відділу державної виконавчої служби Лановецького районного управління юстиції в
судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив,  що арешт на спірне майно накладений в порядку
визначеному законодавством на підставі виконавчих листів Лановецького районного
суду оскільки ОСОБА_2
зареєстрований власником автомобіля.

Дослідивши
та оцінивши докази надані сторонами,  і
ті що здобуті в судовому засіданні,
заслухавши пояснення учасників процесу суд прийшов до висновку,  що позов підлягає задоволенню повністю,  виходячи з наступних обставин.

16
жовтня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був
укладений договір купівлі-продажу,
відповідно до якого ОСОБА_2 передав
автомобіль марки ВАЗ 2109,  1990 року
випуску,  кузов НОМЕР_2д.р.н.
НОМЕР_1,  ОСОБА_1 у власність,  а той

2

в свою чергу прийняв даний автомобіль та сплатив за нього
встановлену домовленістю грошову суму,
яка склала 2000, 00 грн.

Факт
укладення та виконання договору підтверджується розпискою від 16 жовтня 2007
року та визнаний відповідачем ОСОБА_2

Відповідно
до статті 638 ЦК України
договір є укладеним,  якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно  ст. 208 ЦК
України правочини фізичних осіб між собою на суму,  що перевищує у двадцять і більше разів розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів громадян,
належить вчиняти у письмовій формі. Відповідно до ч.1  ст. 207 ЦК
України правочин вважається таким,
що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або
кількох документах, у листах,
телеграмах,  якими обмінялися
сторони.

Згідно з
ч.1 статті 328 ЦК України
право власності набувається на підставах,
що не заборонені законом,  зокрема
із правочинів. Право власності у набувача майна за договором відповідно до ч.1
статті 334 ЦК України,  виникає з моменту передання майна,  якщо інше не встановлено договором або
законом.

Таким
чином,  спірне майно належить ОСОБА_1,  оскільки між ним та ОСОБА_2 було укладено у
встановленій законом формі договір купівлі-продажу,  при укладенні якого було досягнуто всіх
істотних умов і сторонами договір було виконано.

Відповідно
до статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа,  яка вважає,
що майно,  на яке накладено
арешт,  належить їй,  а не боржникові,  може звернутися до суду з позовом про
визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Матеріалами
справи повністю підтверджується,  що
позивач набув право власності на спірне майно внаслідок обставин,  з якими закон пов'язує настання
цивільно-правових наслідків,  і у
нього,  як суб'єкта права власності,  об'єктивно існує право володіння,  користування і розпорядження спірним майном.

При
зверненні з позовом до суду позивачем було невірно визначено розмір державного
мита,  а тому його слід стягнути
додатково.

На
підставі наведеного та керуючись  ст. ст.
207,  208,  328,
334,  638 ЦК України,   ст. 59 Закону України "Про виконавче
провадження",   ст.  ст. 10, 60,
213, 214 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
задовольнити повністю.

Визнати
за ОСОБА_1право власності на автомобіль марки ВАЗ 2109,  1990 року випуску,  червоного кольору,  кузов НОМЕР_2державний реєстраційний номер
НОМЕР_1.

Зобов'язати
відділ державної виконавчої служби Лановецького районного управління юстиції в
Тернопільській області звільнити з-під арешту автомобіль марки ВАЗ 2109, 1990
року випуску,  кузов НОМЕР_2державний
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Стягнути з
ОСОБА_1в користь держави мито в сумі 42 гривні 50 коп.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через
Лановецький районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
10 днів, а також апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана у
встановлений строк,  рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.