Справа № 2-486/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

01 листопада 2007 року Солом'янський районний суд м.
Києва

в складі: головуючого судді Сітайло Л.Г.

при секретарях Охрименко Р.В., Ріпенко Л.С., Гринь І.С

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
треті особи: Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства в
Солом'янському районі м. Києва, Солом'янська районна в м. Києві державна
адміністрація про зміну договору найму жилого приміщення та зобов'язання
укласти окремі договору найму та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, Солом'янська
районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила
права користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
звернулися до суду з позовом до відповідача про зміну договору найму жилого
приміщення в АДРЕСА_1. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначили, що в
вищезазначеній квартирі зареєстровані вони та відповідач. Між позивачем ОСОБА_1
та відповідачем 24.12.2002 року шлюб розірвано. Відповідач фактично проживає в
одній кімнаті, вони ж бажають проживати в двох інших кімнатах. Однак, через
складні відносини між ними, вони не можуть дійти згоди щодо зазначеного
питання, в зв'язку з чим змушені були виїхати з вищезазначеної квартири. На
підставі вищевикладеного, просять задовольнити позов..

03 квітня 2007
року позивачі доповнили позовні вимоги та просили змінити договір найму
АДРЕСА_1 та визнати відповідача наймачем жилої кімнати розміром 12,9 кв.м., ОСОБА_2-наймачем
жилої кімнати розміром 10,5 кв.м., а ОСОБА_1 таОСОБА_3 - наймачами жилої
кімнати розміром 19,7 кв.м. Зобов'язати Солом'янську районну в м. Києві
державну адміністрацію укласти окремі договору найму.

Не погоджуючись
з позовними вимогами відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання її
такою, що втратила право користування спірною квартирою. Обґрунтовуючи
заперечення проти первісного позову зазначив, що він є членом Національної
спілки кінематографістів України, в зв'язку з чим, з метою забезпечення умов
для творчої діяльності, йому гарантована додаткова жила площа розміром 20 кв.м.
Зміна договору найму житлового приміщення порушить його житлові права та
інтереси і унеможливить нормальні умови для творчої діяльності Заслуженого
діяча мистецтв України, який зробив вагомий внесок у розвиток національного
кіно. Також зазначив, що ОСОБА_1 з
березня 2005 року не проживає в м. Києві за вищезазначеною адресою, в зв'язку з
переїздом на постійне місце проживання до Москви. На підставі вищевикладеного,
в задоволенні первісного позову просив відмовити та задовольнити зустрічний
позов.

Відповідач по
зустрічному позову ОСОБА_1 проти
позову заперечувала та пояснила, що її виїзд з сином ОСОБА_2 до м. Москва був
спричинений діями позивача. Так, позивач, будучи хворою людиною та при цьому
зловживаючи спиртними напоями, чинив тиск на всіх членів сім'ї, а особливо на
сина. Внаслідок вищезазначених дій, син потрапив на лікування до психіатричній
лікарні. Неможливість подальшого проживання сім'ї в таких умовах також призвела
до розірвання шлюбу з позивачем в грудні 2005 року. Враховуючи вищевикладені
обставини, вона була змушена разом з сином переїхати до своїх родичів до
м.Москва, а дочка -ОСОБА_3 залишилася проживати в м. Києві в орендованій
квартирі. На даний час вона працює в м.Москва в Культурному центрі України в

2

Москві. Вона є громадянкою України, житла в Росії не має,
виїхала з спірної квартири з незалежних від неї обставин та щомісячно сплачує
квартирну плату та комунальні платежі, які нараховується на осіб,
зареєстрованих в спірної квартири. На підставі вищевикладеного проти
задоволення зустрічного позову заперечувала в повному обсязі та просила
задовольнити первісний позов.

В судовому
засіданніОСОБА_3 та її представник та ОСОБА_2 первісний позов підтримав в
повному обсязі та просив його задовольнити, в задоволенні зустрічного позову
просив відмовити в повному обсязі.

Представник
Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні
проти первісного позову заперечував, оскільки відповідачу гарантована додаткова
жила площа розміром 20 кв.м., як члену Національної спілки кінематографістів
України. При вирішенні зустрічного позову покладався на розсуд суду.

Представник КП
УЖГ Солом'янського району м. Києва в судове засідання не з'явився та надіслав
до суду письмові пояснення по суті спору в яких зазначив, що без згоди наймача
житлового приміщення та членів його сім'ї розподіл особового рахунку та зміна
договору найма можливий лише на підставі рішення суду.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та вивчивши письмові докази,
приходить до висновку про часткове задоволення первісного позову та відмови в
задоволенні зустрічного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до
ордеру № 676, виданого на підставі рішення виконкому Київської міської Ради
народних депутатів від 26.04.1985 року, ОСОБА_4 на сім'ю з чотирьох осіб:
дружину ОСОБА_1,
донькуОСОБА_3 та сина ОСОБА_2 надано
три житлові кімнати в комунальній квартирі житловою площею 43, 1 кв.м вАДРЕСА_1.

З довідки за
формою Ф-3, виданої ДЕЖ-901 Комунального підприємства по утриманню житлового
господарства Солом'янського району м. Києва від 20.10.2006 року, в спірній
квартирі зареєстровані:ОСОБА_4 (власник особового рахунку), ОСОБА_1,ОСОБА_3 та
ОСОБА_2

Статтею 104 ЖК
України передбачено, що член сім'ї наймача вправі вимагати, зі згоди інших
членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору
найму, якщо житлова площа, що приходиться
на його долю, може бути виділена у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам
ст. 63 ЖК України.

Постановою
Пленуму Верховного Суду України „Про деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу України" № 2 від 12.04.1985 року, зі
змінами від 25.05.1998 року, роз'яснено, що суд вправі задовольнити вимоги
члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає
на нього може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається
з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання
одній особі.

Статтею 63 ЖК
України передбачено, що предметом найму жилого приміщення в будинках державного
і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле
приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат. Не можуть бути
самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим,
проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі; частина
кімнати або кімнати, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також
підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).

Відповідно до
поповерхового плану квартири АДРЕСА_1 остання складається з трьох ізольованих
житлових кімнат: площею 19,7 кв.м, 12,9 кв.м та 10,5 кв.м., а всього житловою
площею 43,1 кв.м.

Доводи
відповідача по первісному позову щодо належності йому в спірній квартирі,
відповідно до Закону України „Про професійних та творчих працівників і творчі
спілки" додаткової площі розміром 20 кв.м. для забезпечення умов для
творчої діяльності, суд не приймає до уваги, оскільки спірна квартира надалася
відповідачу та членам його родини для проживання без урахування норм
вищезазначеного Закону.

3

Беручи до уваги,
що на кожну особу, яка мешкає в спірній квартирі припадає по 10, 78 кв.м
житлової площі ( 43,1 кв.м. / 4 особи ), суд приходить до висновку про
можливість виділення позивачам в користування кімнат площею 19,7 кв.м. та 10, 5
кв.м., не порушуючи при цьому житлових прав позивача, а відповідачу виділення
кімнати площею 12,9 кв.м..

Також, суд
зазначає, що позовні вимоги позивача по первісному позову щодо зобов'язання
Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації укласти окремі
договори найму та відкрити особові рахунки на користування кімнатою є
необгрунтованими, оскільки адміністрацією не приймалося рішення щодо відмови в
укладанні окремих договорів найму та відкритті особових рахунків. Крім того,
рішення про встановлення права користування окремими кімнатами в спірній
квартирі буде підставою для укладання договорів найму та відкриття особових
рахунків.

Статтею 405 ЦК України встановлено,
що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних причин понад Один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з актами,
складеними мешканцями АДРЕСА_1 з 30 квітня 2005 року і по теперішній час ОСОБА_1 не проживає
вАДРЕСА_1.

Відповідно до
свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів цивільного
стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 16.08.2005 року, шлюб
між ОСОБА_4 та ОСОБА_1
розірвано 10.02.2005 року.

В судовому
засіданні встановлено та не заперечувалося ОСОБА_1, що вона разом з сином, ОСОБА_2 не проживає у вищезазначеній квартирі, в зв'язку з
змушеним від'їздом до Росії.

Відповідно до
Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами Житлового кодексу України" № 2 від 12.04.1985
року, зі змінами від 25.05.1998 року, роз'яснено, що у справах про визнання
наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим
приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад
встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб,
які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо)
суд може продовжити пропущений строк.

Згідно з
трудовим договором № 41 від 13.10.2005 року, укладеним між Генеральним
директором Культурного центру в Москві та ОСОБА_1,
остання займає посаду головного спеціаліста відділу інформації та діаспори
Культурного центру України в Москві. Строк дії вищезазначеного договору не
визначено.

З наданих до
суду ОСОБА_1 пояснень вбачається, що переїзд її та її дітей, які також не
проживають в спірній квартирі з квітня 2005 року, був вимушений, в зв'язку з
кризою, яка виникла у стосунках між нею та ОСОБА_4, а також між дітьми та
ОСОБА_4 Так, внаслідок поведінки останнього у сина стався нервовий стрес, в
зв'язку з чим він лікувався в психіатричній лікарні. На даний час ні син ні
дочка не бажають спілкуватися з батьком. Однак, не дивлячись на те, що вони не
проживають в спірній квартирі, вона періодично сплачує рахунки за комунальні
послуги та частково погашає борг.

В судовому
засіданніОСОБА_4, пояснив,
що він, в зв'язку з складним матеріальним становищем та перебуванням на
лікуванні, не мав змоги своєчасно fa в повному обсязі
сплачувати квартирну плату.

З наданих до
суду, ОСОБА_1, копій
рахунків про сплату комунальних послуг вбачається, що останньою на протязі 2005
- 2007 років періодично сплачувалися необхідні нараховані платежі та існуючий
борг.

На підставі
вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 з поважної причини не проживала вАДРЕСА_1 з квітня 2005
року і по теперішній час, в зв'язку з чим зустрічний позов є необгрунтованим, а
первісний позов підлягає частковому задоволенню.

4

Відповідно до
ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст.ст.
104,103 ЖК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від
12.04.1985 (зі змінами та доповненнями), Законом України «Про професійних та
творчих працівників і творчі спілки», ст.ст. 57-60, 88, 212- 215 ЦПК України,
суд-,

ВИРІШИВ:

Частково
задовольнити позов ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, треті особи: Комунальне підприємство по утриманню житлового
господарства в Солом'янському районі м. Києва, Солом'янська районна в м. Києві
державна адміністрація про зміну договору найму жилого приміщення та
зобов'язання укласти окремі договори найму.

Змінити договір
найму АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право
користування кімнатою площею 19, 7 кв.м в АДРЕСА_1.

Визнати за
ОСОБА_2 право користування кімнатою площею 10,5 кв.м в АДРЕСА_1.

Визнати за
ОСОБА_4 право користування кімнатою площею 12,9 кв.м в АДРЕСА_1.

Залишити в
спільному користуванні ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 лоджію, коридор, ванну кімнату та кухню.

В іншій частині позову відмовити.

В задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті
особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, Солом'янська
районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила
права користування житловим приміщенням відмовити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.