Справа
№ 2-289/2007p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27   вересня 2007 року                                                                                            м.
Ладижин

Ладижинський
міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Глушка І.В., при секретарі
Тарковській Т.В., за участю адвоката ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, треті особи на стороні відповідача без
самостійних вимог Ладижинське МКП «Добробут» та ОСОБА_5 про виселення, - суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2.
звернувся з позовом до ОСОБА_3. та ОСОБА_4, треті особи на стороні відповідача
без самостійних вимог Ладижинське МКП «Добробут» та ОСОБА_5 і просив виселити
відповідачів з квартири АДРЕСА_1 м. Ладижин Вінницької області без надання
іншого жилого приміщення.

На
обґрунтування позовних вимог повідомив, що 29 березня 2001 року ухвалою
Тростянецького районного суду Вінницької області було затверджено мирову угоду
по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до нього про поділ майна, згідно якої
йому було виділено у власність 1/2 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 м.
Ладижин Вінницької області.

28         березня 2003 року державним виконавцем
ВДВС Тростянецького РУЮ Вінницької області було проведено розподіл жилих
приміщень в ідеальних частках, відповідно до мирової угоди.

ОСОБА_5
поселила без його згоди в квартиру своїх батьків ОСОБА_3. та ОСОБА_4 Вони обоє
хворі люди. ОСОБА_3. після перенесеного інсульту, а ОСОБА_4. інвалід першої
групи у зв'язку з психічним захворюванням. При цьому, зареєстрованою в квартирі
є лише ОСОБА_3.

Внаслідок
проживання в квартирі людей хворих та похилого віку, має місце антисанітарний
стан місць загального користування (туалету, ванної кімнати та кухні).

Він
пропонував ОСОБА_5 переселити відповідачів в іншу квартиру, так як він переніс
операцію на серці і йому дуже необхідний спокій. Однак в даний час він змушений
вислуховувати постійну лайку, нецензурні вирази, наклепи та погрози зі сторони
хворого ОСОБА_4 Також йому перешкоджають користуватися підсобними приміщеннями.

В судовому
засіданні ОСОБА_2. позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_3.
позов не визнала.

Представник
відповідачів ОСОБА_3. та ОСОБА_4 - ОСОБА_5, яка також є третьою особою на
стороні відповідачів без самостійних вимог - заперечує проти задоволення
позову.

Представник
третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог Ладижинського МКП
«Добробут» Бучко О.М. - частково заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши
докази та давши їм належну юридичну оцінку, суд вважає, що позов обґрунтований,
але підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Правовідносини
сторін ґрунтуються на вимогах ст.ст. 150, 156, 157, 158, 168 ЖК Української
РСР, ст.ст. 316-319, 321, 355 ЦК
України.

ОСОБА_5
та ОСОБА_2. перебуваючи у зареєстрованому шлюбі придбали трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1 м. Ладижин Вінницької області.

15.08.1997
року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2. з однієї сторони та відповідачами з другої сторони
було укладено договір найму жилого приміщення, відповідно до якого у
вищевказаній квартирі були зареєстровані ОСОБА_4. та ОСОБА_3.

29
березня 2001 року ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області було
затверджено мирову угоду по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2. про
поділ майна, згідно якої сторони є власниками трикімнатної квартири АДРЕСА_1 м.
Ладижин Вінницької області і частка кожного складає 1/2 частину.

16.12.2003
року ОСОБА_4. знявся з реєстрації за вищевказаною адресою і з моменту зняття по
даний час зареєстрований в м. Ладижин по АДРЕСА_2, що свідчить про розірвання
між; ним та ОСОБА_5 і ОСОБА_2. договору найму жилого приміщення. При цьому,
ОСОБА_3. залишилась зареєстрованою за адресою: Вінницька область, м.
Ладижин,АДРЕСА_1, де і проживає з ОСОБА_4 по даний час.

Відповідно
до ст. 169 ЖК України у разі припинення договору найму жилого приміщення в
будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності,
наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язані звільнити жиле
приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без
надання іншого жилого приміщення.

Суд не
погоджується з доводами позивача щодо того, що ОСОБА_3. була зареєстрована в
квартирі, співвласником якої він являється без його згоди, оскільки відповідач
була зареєстрована за адресою: Вінницька область, м. Ладижин, АДРЕСА_1 -
15.08.1997 року і протягом тривалого часу ОСОБА_2. проти цього не заперечував,
а спір щодо її виселення з підстав вказаних вище, виник лише у 2007 році.

Також,
суд не погоджується з доводами позивача з приводу того, що внаслідок проживання
в квартирі людей хворих та похилого віку, має місце антисанітарний стан місць
загального користування (туалету, ванної кімнати та кухні), оскільки вони
повністю спростовані в судовому засіданні.

Так,
відповідно до актів обстеження квартири комісією Ладижинського МКП «Добробут»
від 20.02.2007 року та від 12.04.2007 року при обстеженні квартири АДРЕСА_1 м.
Ладижин Вінницької області встановлено, що сантехнічне та електричне обладнання
знаходяться в задовільному стані.

В
судовому засіданні ОСОБА_2. також не доведено обставини щодо чинення йому
відповідачами перешкод у користуванні підсобними приміщеннями.

На
підставі ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, керуючись ст.ст. 150, 156,
157, 158, 168, 169 ЖК Української РСР, ст.ст. 316-319, 321, 355 ЦК України, - суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Виселити
ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 м. Ладижин Вінницької області без надання іншого
жилого приміщення.

В задоволенні
іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 9,50 грн. судових витрат.

Стягнути
з ОСОБА_4 на користь держави 8,50 грн. державного мита.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а апеляційну скаргу на рішення суду - протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду
Вінницької області через Ладижинський міський суд, або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.