Справа
№ 2-6468/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

4 грудня 2007
року     Луцький міськрайонний суд
Волинської області

у складі:
головуючого - судді Крупінської С. С. ,

при секретарі - Давидович А.А.,

з участю
позивача - ОСОБА_1.,

відповідача -
ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу в залі суду в місті Луцьку справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної  невиконанням зобов'язання,

встановив:

Позивач
зазначає,  що в листопаді 2006 року він
позичив ОСОБА_2. гроші в сумі 3500 грн. ,
з приводу чого відповідач власноручно 15.11.2006 року написав
розписку,  де зобов'язувався повернути
кошти до 20 лютого 2007 року. Однак відповідач зобов'язання про повернення
коштів не виконав,  чим заподіяв позивачу
матеріальну шкоду.

Позивач
просить стягнути з відповідача в судовому порядку 3500 грн. суми позики; 280
грн. відсотків за користування позикою за період з 15.11.2006 року по 15
листопада 2007 року; 3% річних від простроченої суми - 105 грн. Крім того,  просить стягнути з відповідача судові витрати
по сплаті судового збору - 51 грн.,  по
сплаті інформаційно - технічного забезпечення - 30 грн .

В
судовому засіданні позивач зменшив позовні вимоги,  просив стягнути з відповідача 3100грн. позики
; 3% річних від простроченої суми - 93 грн.; судові витрати по сплаті судового
збору - 51 грн.,  по сплаті інформаційно
- технічного забезпечення - 30 грн.

Відповідач
заявлений позов не визнав,  просив
відмовити в його задоволенні.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд прийшов до висновку,  що позов підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно
до  ст.
1046 ЦК України
за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій
стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі,  визначені родовими ознаками,  а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість
речей того ж роду та такої ж якості.

Судом
встановлено,  що 15 листопада 2006 року
ОСОБА_1. позичив ОСОБА_2. гроші в сумі 3500 грн. Відповідач власноручно написав
15.11.2006року розписку,  де
зобов'язувався повернути кошти до 20 лютого 2007 року (а.с.  10). У зазначений строк ОСОБА_2. кошти
позивачу не повернув,  зобов'язання не
виконав.

Згідно  ст.
1049 ЦК України
позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у такій самій
кількості ,  що були передані йому у
строк та в порядку,  що встановлений
договором.

18
квітня 2007 року на адресу відповідача позивачем надіслано повідомлення з
вимогою про негайне повернення коштів ,
даний факт підтверджується копією даного повідомлення (а.с.  11). Однак,
ОСОБА_2. борг в добровільному порядку не повернув,  від виконання зобов'язань ухилявся.

Відповідно
до вимог  ст. 625 ЦК України
відповідач зобов'язаний сплатити суму боргу,
а також 3% річних від простроченої суми.
Такі  вимоги позивачем
заявлені,   а тому

підлягають
до задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 3100 грн,  боргу та 3% річних від простроченої суми - 93
грн.

Відповідно до ч.1  ст. 88 ЦПК України
підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 51 грн. згідно квитанції № 134(а.с. 2) та витрати на
інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.,  згідно квитанції № 136 (а.с. 1).

Керуючись  ст.
ст.  10, 11, 60, 212, 215, 223ЦПК
України,

на підставі  ст.
ст.  625, 1046, 1049, 1050 ЦК України,   ст. 88 ЦПК України,

суд, -

вирішив:

Позов
задовольнити .

Стягнути
з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 3100 ( три тисячі сто ) грн. боргу ; 93 (
дев'яносто три) грн. - 3% річних від простроченої суми,  51 ( п'ятдесят одну ) грн. судових витрат по
сплаті судового збору,  30 (тридцять )
грн. судових витрат на інформаційно - технічне забезпечення ,  а всього - 3274 (три тисячі двісті сімдесят
чотири) грн.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення .

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана у строк,  встановлений
ст.  294 ЦПК України,  рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.