Справа № 2 -1370/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12
жовтня 2007 року                                                                                                 м.
Тячів

Тячівський
районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого:                судді Ляшко С.М.

при
секретарі:                         Пальонна
М.Є.

з участю
адвоката:                  ОСОБА_2

з участю
позивачки ОСОБА_3, представника-відповідачки ОСОБА_1, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 де третя особа є Тячівська районна державна нотаріальна
контора про визнання договору дарування житлового будинку недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3
звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_4 де третя особа є Тячівська
районна державна нотаріальна контора про визнання договору дарування житлового
будинку недійсним.

В своєму
позові позивачка просить суд визнати недійсним договір дарування від 11.05.2005
року, посвідченого Тячівською районною державною нотаріальною конторою,
зареєстрованого в реєстрі № 2-979, згідно якого вона подарувала відповідачці
ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_1.

Свої
вимоги мотивує тим, що згідно договору дарування від 11.05.2005 року,
посвідченого в Тячівській районній державній нотаріальній конторі та
зареєстрованого в реєстрі № 2-979 вона подарувала відповідачці ОСОБА_4 належний
їй на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1, вартістю 35569 грн..

Оскільки
вона проживає одна, похилого віку, нікого не має, хто б за нею доглядав, то
вона домовилася з відповідачкою ОСОБА_4 в 2005 році, по взаємній згоді, що вона
їй передає у власність вищеназваний житловий будинок, а вона буде надавати їй
постійну матеріальну допомогу та здійснювати за нею догляд, так як вона часто
хворіє і їй немає біля кого доживати. Враховуючи вказані домовленості вони
звернулися в Тячівську райдержнотконтору для того, щоб оформити відповідний
договір по життєвого утримання, однак ніхто з них не звернув уваги на те, що
оформляється договір дарування житлового будинку, який є безоплатним та не
створює для відповідачки жодних взаємних зобов'язань по її утриманню і окрім
того вона не розуміла правильно змісту підписаного нею договору.

Таким
чином вказаний договір є недійсним, як такий, що укладений внаслідок помилки, у
відповідності до вимог ст. 229 ЦК
України.

Відповідачка
ОСОБА_4, через деякий час поїхала в Чехію на заробітки і повернулася декілька
днів тому назад, пояснивши, що вона не зможе робити за нею відповідний догляд
та утримувати її, як вони з нею домовлялись, оскільки їй знову необхідно
терміново виїжджати в Чехію.

При
таких обставинах вона вимушена звернутись в суд за захистом своїх законних прав
та інтересів.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала повністю та
просить суд позов задовольнити.

В
судовому засіданні представник-відповідачки ОСОБА_1 позовні вимоги визнала
повністю та проти задоволення позову не заперечує.

Представник
третьої особи Тячівської районної державної нотаріальної контори будучи
належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи судовою
повісткою в судове засідання не з'явилася, не повідомила суд про причини
неявки, тому суд вважає, що справу слід розглянути у її відсутності на підставі
наявних у справі доказів.

Заслухавши
пояснення позивачки, представника-відповідачки, дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов слід задовольнити з наступних міркувань.

В
судовому засіданні встановлено, що 11 травня 2005 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4
було укладено договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 /а.с. 6/.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 ствердила що вона мала намір укласти з
відповідачкою ОСОБА_4 договір пожиттєвого утримання, а не договір дарування
житлового будинку, який є безоплатним та не створює для відповідачки жодних
взаємних зобов'язань по її утриманню та крім того вона не розуміла правильно
змісту підписаного нею договору.

Дані обставини
визнані в судовому засіданні представником-відповідачки ОСОБА_1.

Згідно
ч. 1 ст. 61 ЦПК України, - обставини, визнані сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Частиною
1 статті 229 ЦК України
передбачено, - якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які
мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Приймаючи
до уваги вищенаведене, суд вважає, що договір дарування житлового будинку
АДРЕСА_1, який було укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 11 травня 2005 року та
посвідчений державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори
Дуйчак М.Т. за реєстром № 2-979, слід визнати недійсним.

Керуючись ст.ст.
4, 10, 61, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 229, 717 ЦК України, суд, -

РІШИВ:

Позов
задовольнити. Договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1, який було укладено
між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 11 травня 2005 року та посвідчений державним нотаріусом
Тячівської державної нотаріальної контори Дуйчак М.Т. за реєстром № 2-979, слід
визнати недійсним.

Заява
про оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження в апеляційний суд Закарпатської області через
Тячівський районний суд.