Справа № 2-923/2007 рік
РІШЕННЯ

іменем України

2 жовтня
2007 року                       Верхньодніпровський
районний суд

Дніпропетровської
області У складі: головуючого - судді Дунай Л.В.

при
секретарі - Зубачевській О.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в міста Верхньодніпровська цивільну справу

за
позовом   Дочірнього   підприємства »   Верхньодніпровськтеплоенерго»   до
ОСОБА_1      про   стягнення
заборгованості      за   спожиті
послуги централізованого опалення, -

встановив:

До суду звернувся позивач з позовом про
стягнення заборгованості за спожиті послуги централізованого опалення ,  посилаючись на наступне: відповідач по справі
мешкає за адресою АДРЕСА_1,  протягом
кількох років. В жовтні 1995 року при передачі вищевказаного будинку на
обслуговування позивачу була видана абонентська книжка ,  яка є одночасно і договором на обслуговування
з вказанням щомісячної суми оплати за опалення ,  що розрахована відповідно до затверджених тарифів.
Квартирі було присвоєно особовий рахунок НОМЕР_1. Згідно пункту 20 Правил
надання послуг з централізованого опалення ,
постачання холодної та гарячої води і водовідведення ,  затверджених постановою Кабінету Міністрів
України від 21.07.2005 року № 630 встановлено,
що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до
затверджених нормативів( норм) споживання на підставі платіжного документа (
розрахункової книжки,  платіжної
квитанції,  тощо). Відповідно до  ст.
ст. 67 і 68 Житлового кодексу України ,
правил користування житловими приміщеннями,  утримання житлового будинку і прибудинкової
території в Україні,  пункту 23 Правил
надання населенню послуг з водо, - теплопостачання та водовідведення ,  затверджених Постановою Кабінету Міністрів
України від 30.12.1997 року № 1497,  п.18
Правил надання послуг з централізованого опалення,  постачання холодної та гарячої води і
водовідведення , -встановлено,  що
квартиронаймач зобов»язаний оплатити за спожиті послуги централізованого
опалення не пізніше 20-го числа наступного за розрахунковим місяця. За період
користування послугами теплопостачання ,
в ому числі з 1.05.2004 року по 1.05.2007 року,  внаслідок порушення вказаних
нормативно-правових актів у відповідача утворилась заборгованість за спожиті
послуги централізованого опалення в сумі 3115, 24 грн.

Згідно  ст. 64, 145, 156 Житлового кодексу України
повнолітні члени сім»ї наймача( власника) квартири та особи,  які є не членами сім»ї,  але проживають в квартирі наймача ( власника)
несуть солідарну з ним майнову відповідальність за зобов»язаннями,  що випливають з договорів про обслуговування
та експлуатацію квартири.

Позивач
неодноразово звертався до відповідача з письмовими попередженнями про стягнення
заборгованості в судовому порядку.

У зв»язку з стягненням кредиторської заборгованості
ДП»ОКП» «Дніпротеплоенерго» »Верхньодніпровськтеплоенерго» в судовому порядку
на розрахункові рахунки підприємства державною виконавчою службою було
накладено арешт. Внаслідок арешту розрахункових рахунків підприємство не мало
фінансової можливості оплатити судові витрати для стягнення заборгованості
відповідача в судовому порядку. В результаті чого було пропущено строк позовної
давності для стягнення заборгованості відповідача станом на 1.05.2004 року.
Позивач прохає суд поновити строк позовної давності для стягнення
заборгованості    відповідача за спожиті
послуги    централізованого опалення

станом на 1.05.2004 року. Стягнути з відповідача на свою користь
заборгованість за спожиті послуги централізованого опалення в сумі 3115, 24 грн
та витрати на ІТЗ розгляду справи у сумі 30 грн.

У судовому
засіданні представник споживача свої позовні вимоги підтримав у повному
обсязі,  прохає їх задовольнити.

Відповідач
до судового засідання не з»явився,
будучи належним чином повідомлений про час та день розгляду справи у
суді,  не повідомивши суд про причину
своєї неявки до судового засідання.

Вислухавши
осіб,  які беруть участь у судовому
засіданні,  дослідивши надані ними
докази,  суд прийшов до висновку про те,  що позовні вимоги позивача підлягають
частковому задоволенню з таких підстав:

Матеріалами
справи встановлено,  що відповідач
ОСОБА_1 дійсно зареєстрований по паспортному обліку та проживає в АДРЕСА_1.
Договір між позивачем та відповідачем на теплове обслуговування квартири не
укладався,  але з жовтня 1995 року ,  при передачі житлового будинку ,  розташованого у АДРЕСА_1,  на обслуговування позивачеві,  ОСОБА_1 була видана абонентська книжка з
вказанням місячної суми оплаты за опалення,
що розрахована відповідно до затверджених тарифів.

Квартирі
було присвоєно особовий рахунок НОМЕР_1на им»я ОСОБА_13гідно пункту 20 Правил
надання послуг з централізованого опалення ,
постачання холодної та гарячої води і водовідведення ,  затверджених постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 року № 630 встановлено,
що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до
затверджених нормативів( норм) споживання на підставі платіжного документа (
розрахункової книжки,  платіжної
квитанції,  тощо). Відповідно до  ст.
ст. 67 і 68 Житлового кодексу України ,
правил користування житловими приміщеннями,  утримання житлового будинку і прибудинкової
території в Україні,  пункту 23 Правил
надання населенню послуг з водо, - теплопостачання та водовідведення ,  затверджених Постановою Кабінету Міністрів
України від 30.12.1997 року № 1497,  п.18
Правил надання послуг з централізованого опалення,  постачання холодної та гарячої води і
водовідведення , -встановлено,  що
квартиронаймач зобов»язаний оплатити за спожиті послуги централізованого
опалення не пізніше 20-го числа наступного за розрахунковим місяця. За період
користування послугами теплопостачання ,
в ому числі з 1.05.2004 року по 1.05.2007 року,  внаслідок порушення вказаних
нормативно-правових актів у відповідача утворилась заборгованість за спожиті
послуги централізованого опалення в сумі 3115, 24 грн.

Згідно  ст. 64, 145, 156 Житлового кодексу України
повнолітні члени сім»ї наймача( власника) квартири та особи,  які є не членами сім»ї,  але проживають в квартирі наймача ( власника)
несуть солідарну з ним майнову відповідальність за зобов»язаннями,  що випливають з договорів про обслуговування
та експлуатацію квартири.

Позивач
неодноразово звертався до відповідача з письмовими попередженнями про стягнення
заборгованості в судовому порядку.

Але відповідач
не погасив заборгованість у добровільному порядку.

У
судовому засіданні відповідач надав у якості доказів того,  що позивачем надавались неякісні послуги -
Акт,  складений 1.11.2002 року депутатом
міської ради за участю сусідів про те,
що було проведено огляд отоплювальної системи квартири №103,  належної ОСОБА_1 і встановлено,  що отоплювальна система не працює ,  батареї холодні,  температура на вулиці була +6 градусів.

З Акта перевірки температурного режиму опалювальних
приміщень ,  складеного 22 лютого 2005
року,  наданого суду відповідачем,  встановлено,
що представник позивача при перевірці температурного режиму у квартирі
відповідача встановив,  що температура
повітря

у приміщенням
квартири становила +14 градусів , батареї в спальні зовсім холодні,  у других кімнатах ледве теплі.

Відомостей
про те,  що Акт від 1.11.2002 року
керівництву позивача було надано - суду не поступило. З пояснень представника
позивача у судовому засіданні встановлено,
що вищевказаний акт було складено мешканцями за участю депутата в
порушення вимог Правил надання послуг населенню ...,  без запрошення представника теплосіті для
складення акта,  без виміру температури в
приміщеннях квартири дома. . Відповідач ОСОБА_1
підтвердив,  що при складанні
вказаного акта вони з мешканцями будинку не запрошували представника теплосіті
у зв'язку з тим,  що не знали про такі
вимоги закону. Таким чином,  у якості
доказу недостатності надання послуг теплопостачання вказаний акт суд прийняти
не може.

Дослідивши
у судовому засіданні питання про те,  чи
були враховані висновки акту від 22.02.2005 року при нарахуванні оплати за
спожиті послуги теплопостачання ,  судом
встановлено з наданої позивачем виписки з особового рахунку НОМЕР_1,  що за лютий 2005 року нарахування за спожиті
послуги теплопостачання були проведені з урахуванням неякісності наданих послуг
і нараховано за оплату 128, 76 грн,
замість належних 160, 95 грн. Вирішуючи питання про період,  за який слід стягнути суму боргу за спожиті
послуги теплопостачання,  суд встановив,
що позивачем пред»явлені позовні вимоги,
які охвачують період зверх передбаченого статтею 257 ЦК України строку
позовної давності- трьох років .

У
судовому засіданні,  яке передувало дню
розгляду справи по суті,  відповідач
прохав суд примінити до позовних вимог строк позовної давності.

Враховуючи
цю обставину,  суд прийшов до
висновку,  що розмір суми,  яка підлягає стягненню. З відповідача на
користь позивача ,  повинен бути
зменшений на суму,  яка мала місце на
особовому рахунку відповідача станом на травень 2004 року,  тобто на 227, 98 грн.

Ітого,  до стягнення підлягає сума 2887, 26 грн..

У
відповідності до статті 526 ЦК
України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу ,  інших
актів цивільного законодавства,  а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог,  що звичайно ставляться.

У
відповідності до статті 88 ЦПК України судові витрати підлягають покладанню на
відповідача.

У
відповідності до статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України» Про державне мито»
відповідач,  як інвалід 2 групи повинен
бути звільнений від сплати судових витрат.

На підставі
статті 257, 526 ЦК України
,  64, 67, 58 Житлового кодексу України
,  керуючись  ст.
ст.  10, 81, 88, 137.179 ЦПК Украины, -суд

вирішив:

Позовні вимоги Дочірнього підприємства
Обласного комунального підприємства « Дніпротеплоенерго» -
«Верхньодніпровськтеплоенерго» задовольнити частково: Стягнути з ОСОБА_1 на
користь ДП»ОКП»Дніпротеплоенерго»-« Верхньодніпровськтеплоенерго»
заборгованість за спожиті послуги централізованого опалення у сумі 2887, 26
грн,  а також витрати на ІТЗ судового
розгляду справи у сумі 30 грн.

Звільнити
ОСОБА_1 від сплати судових витрат на користь держави у зв»язку з інвалідністю 2
групи.

Рішення суду може бути оскарженим до Апеляційного суду
Дніпропетровської області шляхом подання у десятиденний строк заяви про
апеляційне оскарження рішення. Апеляційна скарга може бути подана у
двадцятиденний строк з дня подання заяви про апеляційне оскарження рішення
суду.