Справа№2-1185/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13
серпня 2007 р.                                                                                                            м.  Макіївка

Кіровський
районний суд міста Макіївки Донецької області у складі

головуючий
суддя                                                                                             Єжов
В.А.

при
секретарі                                                                                                       Кулаковській
О.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м.  Макіївці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

9 липня
2007 р. ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2  про
розірвання шлюбу,  мотивуючи свої вимоги
фактичним припиненням сімейних відносин і неможливістю збе­реження сім'ї.

У
судовому засіданні ОСОБА_1
підтримав заявлені позовні вимоги,  в
обґрунтування яких послався на обставини,
викладені у заяві,  та зазначив,  що з 22 лютого 2002 р. перебуває з
ОСОБА_2  у зареєстрованому шлюбі,  мають малолітню дочку ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне з відповідачкою життя
виявило,  що у кожного з них різні,  не співпадаючи по­гляди на питання подружніх
взаємовідносин,  у зв'язку з чим між ними
постійно виникали супере­чки та сварки на побутовому ґрунті,  що призвело до втрати порозуміння,  поваги і любові один до одного. Погіршення
стосунків у сім'ї негативно впливає на виховання і розвиток малолітньої ди­тини.
За цих підстав вони у квітні 2007 р. припинили шлюбні відносини,  мешкають окремо за різ­ними адресами,  не ведуть спільне господарство,  фактично не спілкуються між собою. Він добро­вільно
бере участь у матеріальному утриманні дочки. За час окремого проживання він
дійшов ви­сновку,  що примирення між ними
та подальше спільне проживання неможливе,
а збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із них.

Посилаючись
на наведені обставини,  позивач просить
суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2,
судові витрати віднести на його рахунок.

Відповідачка
ОСОБА_2  у судовому засіданні позов про розірвання
шлюбу визнала по­вністю та пояснила,  що
у зв'язку з погіршенням стосунків у квітні 2007 р. вона і позивач припи­нили
шлюбні відносини і проживання однією сім'єю,
з цього часу вони мешкають окремо,
майже не зустрічаються між собою. Малолітня дочка за згодою позивача
проживає з нею. Погоджується з обставинами,
викладеними позивачем.
Вважає,  що сім'я існує формально,  вони втратили пороз­уміння,  тому збереження сімейних відносин є
неможливим.

Вислухавши
пояснення сторін,  вивчивши матеріали
справи та дослідивши надані докази,  суд
у межах заявлених позовних вимог ( ст.
11 ЦПК України),  установив
наступне.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2  зареєстрували шлюб 22 лютого 2002 року в
Макіївському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького
обласного управління юстиції,  актовий
запис №152. Подружжя має дочку ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1

,  яка мешкає разом з відповідачкою. На
утримання малолітньої дитини позивач аліменти не сплачує. Для кожного з
подружжя цей шлюб перший.

Відповідно
до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімей­ного
кодексу України и шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу,
згідно припису статті 112 СК України,
якщо буде встановлено,  що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них,  інтересам їхніх
дітей,  що мають істотне значення. При
цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання шлюбу,  бере до уваги наяв­ність малолітньої
дитини,  дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя.

Як
убачається із матеріалів справи і встановлено судом,  ОСОБА_1 і ОСОБА_2  з квітня 2007 р. припинили шлюбні
відносини,  не проживають однією сім'єю і
не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили дій щодо
збереження сімейних стосунків,  між ними
встановились неприязні взаємовідносини,
позивач має намір створити іншу сім'ю. Конфлік­тна ситуація між ними
негативно впливає на розвиток і виховання малолітньої дитини,  яка про­живає за згодою батька разом з
матір'ю. Суд вважає,  що за таких
обставин надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить
моральним засадам суспільства.

Проаналізувавши
встановлені конкретні обставини по справі,
оцінивши надані сторонами в силу вимог
ст.  60 ЦПК України докази в їх
сукупності,  суд,  приймаючи до уваги існуючі взає­мини між
подружжям,  ступінь конфліктних стосунків
та причини розлучення,  небажання кожного
з них продовжувати шлюбні відносини,  суд
дійшов висновку,  що подальше спільне
життя ОСОБА_1 і ОСОБА_2  та збереження їх
сім'ї неможливе і суперечить інтересам кожного з них,  що має істотне значення,  позовна заява відповідає дійсній волі
чоловіка,  тому позов про ро­зірвання
шлюбу підлягає задоволенню.

Вирішуючи
питання про розподіл судових витрат,  суд
приймає до уваги ступінь відповіда­льності кожного з подружжя у розпаді
сім'ї,  враховує їх матеріальне і сімейне
становище та від­повідно до  ст.  88 ЦПК України,  вважає за необхідне витрати при реєстрації
розірвання шлюбу по­класти на позивача.

На
підставі вищенаведеного,  керуючись
статтями 11,  60,  88,
212,  213,  214,
215 Цивільного процесуального кодексу України,  статтями 110-112 Сімейного кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про розірвання
шлюбу задовольнити.

Шлюб між
ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_2,  та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3,  зареєстрований 22
лютого 2002 року в Макіївському міському відділі реєстрації актів громадянсь­кого
стану Донецького обласного управління юстиції,
актовий запис № 152,  розірвати.

При
реєстрації розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 на
користь держави 17 гривень,  відповідачку
ОСОБА_2 від
сплати судових витрат звільнити.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду подається Апеляційному суду Донецької
області через Кіровський районний суд м.
Макіївки протягом десяти днів з дня проголошення рі­шення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Донецької області через
Кіровський районний суд м.  Макіївки
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або
протягом десяти днів з дня проголошення рішення без попереднього подання за­яви
на апеляційне оскарження.