Справа №2-2735/07
РІШЕННЯ

Іменем України

16 листопада
2007 року Новозаводський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого -
судді Філатової Л.Б.,

при секретарі
Бабіч О.М., з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1
звернувся з позовом до ОСОБА_3про відшкодування 1781 гривні 52 копійок
матеріальної шкоди і 50000 гривень моральної шкоди. Заявлені вимоги ОСОБА_1
обґрунтовує тим, що 28.07.2006 року між ним та відповідачем був укладений
договір добровільного страхування наземного транспорту. Вказує, що 10.06.2007
року на трасі Чернігів-Славутич внаслідок викиду каміння із під колес
автомобіля, що йшов попереду, його застрахований відповідачем автомобіль
отримав пошкодження лобового скла, капоту та лівого крила - наступив страховий
випадок. 11.07.2007 року подав відповідачу письмову заяву про виплату
страхового відшкодування, яка була прийнята в.о. директора Чернігівської філії
ОСОБА_3ОСОБА_2 в присутності свідка, яка направила до експерта ОСОБА_4 для
визначення розміру матеріального збитку. Зазначає, що 12.06.2007 року була
проведена експертиза, зроблені фотографії, складений і підписаний акт, але коли
12.08.2007 року звернувся до відповідача, то отримав відповідь, що з приводу
виплати страхового відшкодування не звертався. Посилається, що після отримання
відповіді піднявся тиск. Крім того, на виконання п.п.31.3 «д» Договору не
здійснював ремонт автомобілю, він має неприглядний вигляд, що завдає душевні
страждання.

В
судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав в повному обсягу і до
викладених в позовній заяві пояснень доповнив, що автомобіль придбано в кредит,
а отже він був застрахований на «повне КАСКО» і у відповідності до умов
договору в даному випадку не потрібно було викликати працівників ДАІ.

Представник
відповідача позовні вимоги не визнала і суду пояснила, що жодного повідомлення
від позивача на протязі трьох діб з дня настання події, що має ознаки
страхового випадку у відповідності до п.п. «а» п.31.3 Договору страхування, не
надходило. Вказала, що додана до позову письмова заява про виплату страхового
відшкодування не відповідає встановленому з 02.03.2007 року зразку, не
зареєстрована в електронному реєстрі страхових випадків, відсутня дата її
прийняття, підпис та прізвище особи, що прийняла заяву. Зазначила, що заявок на
проведення огляду автомобіля ОСОБА_1 експертуОСОБА_4не надавалось. Доповнила,
що не заперечує факт звернення позивача в червні 2007 року до Страхової
компанії, але не в зв»язку із пошкодженням автомобіля, а з метою з»ясування
можливості переукладення договору страхування і при цьому можливо ОСОБА_1
вказував на пошкодження автомобіля, які виникли при викиді каміння.

Допитаний
в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5суду пояснив, що 11.06.2007 року
приходив разом з позивачем до Страхової компанії. В його присутності ОСОБА_1
повідомив ОСОБА_2 про пошкодження автомобілю, що сталося 10.06.2007 року. При
цьому ОСОБА_2 дала бланк заяви, який позивач заповнив і

сказала, що зареєструє її після огляду пошкоджень експертом. Не
заперечує, що до січня 2007 року працював у відповідача водієм.

Допитана
в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 - дружина позивача, суду пояснила,
що зі слів чоловіка знає, що автомобіль зазнав пошкоджень внаслідок викиду
каміння. Вказує, що чоловік звертався до Страхової компанії про виплату
відшкодування, був впевнений, що матеріальну шкоду відшкодують і був дуже
вражений, коли отримав відповідь, що до компанії взагалі не звертався. Після
цього у нього піднявся тиск, вимушений був звертатись до лікаря, дуже
нервувався і нервується до цього часу.

Допитаний
в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 -
експерт-товарознавець, суду пояснив, що в червні 2007 року на мобільний телефон
зателефонував позивач, який сказав, що в Страховій компанії сказали, щоб
оглянув автомобіль. Коли передзвонив ОСОБА_2 - в.о. директора Чернігівської
філії ОСОБА_3, то вона підтвердила, що слід оглянути автомобіль з метою оцінки
пошкоджень. При огляді були виявлені пошкодження, про що складений відповідний
акт. Пізніше зателефонувала ОСОБА_2, яка сказала, що необхідність в дослідженні
відпала і акт огляду та оцінки було знищено. Не заперечує, що автомобіль
ОСОБА_1 було оглянуто без офіційної заявки Страхової компанії, але раніше
бували випадки огляду автомобілів без заявки з наступним її наданням.

Вислухавши
сторони, свідків, дослідивши матеріали справи: довідку Чернігівської міської
лікарні № 1 (а.с.5), заяву на страхове відшкодування (а.с.6), заяву ОСОБА_1 на
адресу Чернігівської філії ОСОБА_3 і відповідь на неї (а.с.7,8), договір
добровільного страхування засобу наземного транспорту (а.с.9-11), висновок
спеціаліста НОМЕР_1 від 08.10.2007 року та додатки до нього (а.с.22-34), витяг
з електронного реєстру страхових випадків Чернігівської філії ОСОБА_3 (а.с.38),
зразок заяви про виплату страхового відшкодування (а.с.39), витяг з журналу
реєстрації страхових випадків сервісного центру м. Києва (а.с.40-45), суд
вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому суд
виходить з наступного:

2006
року між сторонами було укладено строком дії з 28.07.2006
року по 27.07.2007 року договір добровільного страхування засобу наземного
транспорту -автомобілю ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.9-11).

2007
року - в період дії договору, автомобіль, що належить
ОСОБА_1 внаслідок викиду каміння отримав пошкодження і 11.06.2007 року позивач
з приводу страхового відшкодування звернувся до відповідача в особі в.о.
директора Чернігівської філії ОСОБА_3ОСОБА_2, що підтверджується матеріалами
справи (а.с.6,7), показаннями свідківОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_4 і не
спростовується жодним доказом.

Поясненням
представника відповідача щодо можливо звернення позивача в червні 2007 року, але
з приводу переукладення договору, а не з метою страхового відшкодування, суд
надає критичну оцінку, оскільки ці пояснення повністю спростовуються наведеними
вище доказами.

Суд
приходить до висновку, що 10.06.2007 року мав місце страховий випадок -«Стихійне
лихо» і відповідно до п.п.16.2 п. 16 Договору страхування - вказаний страховий
ризик було застраховано, а отже завдані в результаті настання страхового
випадку збитки, в сумі 1781 гривні 52 копійок (а.с.22-34) підлягають
відшкодуванню на підставі ст.988 ЦК
України.

В
судовому засіданні знайшло підтвердження, що ОСОБА_1 не повідомив цілодобовий
сервісний центр Страховика про настання події, що має ознаки страхового випадку
(а.с.40-45). При цьому, суд враховує, що відповідно до ст. 991 ЦК України і
п.32.19 Договору про страхування не є підставою для відмови у виплаті
страхового відшкодування неповідомлення сервісного центру Страховика про
настання події, що має ознаки страхового випадку.

При
вирішенні даного спору суд також враховує, що надання заяви встановленого
зразка для отримання страхового відшкодування, реєстрація в електронному
реєстрі страхових випадків, вказівка на дату прийняття заяви, підпис та
прізвище особи, що прийняла заяву - є компетенцією відповідача і невчинення ним
вказаних дій не є підставою для відмови в задоволенні позову.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що на користь позивача з відповідача на
підставі ст.ст.979, 988, 990 ЦК
України підлягає стягненню 1781 гривня 52 копійки матеріальних збитків.

В
судовому засіданні знайшло підтвердження, що в результаті неправомірного
заперечення відповідачем факту звернення 11.06.2007 року до страховика за
страховим відшкодуванням (а.с.7,8), позивач зазнав моральних страждань та
душевних хвилювань, що виразились в обуренні відповіддю відповідача на
звернення, неможливістю відновлення транспортного засобу до вирішення питання
відшкодування і виходячи з конкретних обставин даної справи, враховуючи розмір
матеріальних збитків та зважаючи на принципи розумності і справедливості,
керуючись ч.1 ст.1167 ЦК України, суд вважає, що сума в 1000 гривень
відшкодування моральної шкоди буде достатньою.

На
підставі наведеного, керуючись ст.ст.57-63, 88, 208, 209, 212-215, 292 ЦПК
України, ст.ст. 979, 988, 990, 1167 ЦК
України, суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1задовольнити
частково.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_11781 гривню 52 копійки матеріальних збитків, 1000
гривень моральної шкоди, 30 гривень витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду даної справи, 250 гривень судових витрат, а всього -3061
(три тисячі шістдесят одну) гривню 52 копійки.

Стягнути
з ОСОБА_3 в доход держави 59 гривень 50 копійок державного мита.

В задоволенні
решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через
Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подачі заяви про оскарження
на протязі 10 днів з наступною подачею апеляційної скарги на протязі 20 днів
після подачі заяви.