Справа № 2-3078
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27
серпня 2007 року         Гірницький
районний суд м.  Макіївки Донецької
області

у
складі: головуючого - судді Алексєєнко І.П.

при
секретарі-                                                                         Чернієнко
О.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства "Донвуглереструктуризація" про перерахунок сум
відшкодування шкоди та стягнення недоплачених сум втраченого заробітку,

встановив:

У липні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
вказаним позовом до ДП ''Донвуглереструктуризація",  куди війшла і шахта "10БІС",  на якій він працював і у зв'язку з виконання
трудових обов'язків гірничого робочого у забої шахти у 1994 році за висновком
МСЕК йому було встановлено професійне захворювання та втрата на 40 % професійної
працездатності,  про перерахунок сум
відшкодування йому у зв"язку з цим шкоди .

У
судовому засіданні позивач підтримав позов і пояснив,  що при виконанні трудових обов'язків у
зв"язку з важкими та шкідливими умовами праці у шахті,  він отримав професійне захворювання та у 1994
році йому за висновком МСЕК було встановлено 40 % втрати професійної
працездатності та шахта "10БІС" відшкодовувала шкоду його
здоров"ю. Розмір відшкодування шкоди у зв"язку з прийняттям Закону
України "Про охорону праці" був визначений йому із заробітку базового
за фахом - ГРОЗ за січень - квітень 1992 року та до 01 січня 1996 року йому
вірно виплачувалась шкода. При відшкодуванні у подальшому шкоди йому
підприємством не були застосовані усі коефіцієнти росту тарифних ставок,  що призвело до недоплат сум відшкодування
шкоди. Так,  базовий зарабіток по
професії ГРОЗ за січень-квітень 1992 року ,
відкорегований на всі коефіцієнти росту тарифних ставок,  що застосовувалися на шахті,  складає: 13240 крб х 1, 33 х 1, 6 х 2, 56 х
1, 74 х 1, 5 х 2, 9 х 3 х 2 х 2 х З 01 січня 1996 року щомісячні платежі
відшкодування втраченого ним заробітку повинно складати 467, 26 грн. х 40 % -
186, 90 грн.,  фактично сплачувалось
шахтою по 49, 42 грн.,  недоплата за 13
місяців складає 1787, 24 гривні. У лютому 1997 року виплачено було 100, 06
грн.,  недоплата складає 109, 16
грн,  у квітні 1997 року виплачено 56, 93
грн. недоплата складає 129, 97 грн.,  з
01 травня 1997 року по 01 липня 1997 року шахта виплачувала йому по 64, 66
гривень і за цей період недоплата складає 244, 48 грн. З 01 липня 1997 року по
01 лютого 1998 року йому сплачувалось по 70, 87 грн. в місяць недоплата складає
за весь період 812, 21 грн.,  У лютому
1998 року недоплат н було. З 01 березня 1998 року по 01 липня 1999 року
фактично йому сплачувалось по 111, 37 грн. ,
недоплата складає у цей період 1208, 48 грн.. З 01 липня 1999 року
щомісячний розмір відшкодування шкоди повинен був становити 189, 36 грн.,  фактично до 01 березня 2000 року сплачувалось
по 111, 37 гривень і недоплата становить 545, 93 грн.,  з 01 березня 2000 року по 01 грудня 2000 року
йому сплачувала шахта по 127, 60 грн. недоплата становить 555, 84 грн.,  з грудня 2000 року по -1 травня 2001 року
сплачувалось йому по 162, 44 грн.,
недоплата становить 134, 60 грн.,
а всього недоплата складає 5614, 75 грн.,  що він просить стягнути на його користь,  а також стягнути і компенсацію втрати сум
відшкодування шкоди у зв"язку із затримкою її виплати,  що становить 2301, 18 грн.

Відповідач
- представник ДП "Донвуглереструктуризація" ОСОБА_2 ,  позов визнала частково,  пояснила,
що у Компанії не має коштів на виплату сум перерахунку відшкодування
шкоди,  що допустили ліквідовані
шахти,  у даному випадку шахта
"10Б1С",

2

суми недоплати
не оспорювала,  оскільки позивачем
доведений цей факт. Просила відмовити ОСОБА_1 у позові,  бо не має коштів на виплату йому зазначених
сум.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  дослідивши додані докази вважає,  що позов обгрунтований і підлягає
задоволенню.

Судом
встановлено,  що позивач при виконанні
трудових обов'язків у шахті "10ВІС",
яка увійшла до ДП "Донвуглереструктуризація" у зв"язку з
ліквідацією,  де він працював ГРОЗ
підземнийгде ,  отримав професійне
захворюванняон та згідно висновку МСЕК від 24 травня 1994 року йому було
встановлено 40 % втрати професійної працездатності безстроково.

Факт
виплати шахтою позивачеві у зв"язку з втратою працездатності щомісяця
втраченого заробітку підтверджується копіями наказів по шахті,  згідно яких у зв"язку з прийняттям
Закону України "Про охорону праці" та введенням "Правил
відшкодування шкоди..." позивачеві у розрахунок суми відшкодування шкоди
був взятий базовий заробіток за професією ГРОЗ за січень-квітень 1992
року,  який складав 13240 крб.

Судом
встановлено,  що при перерахунку сум
відшкодування шкоди позивачу з лютого 1995 року не був відкорегований розмір
шкоди на коефіцієнт 3, 17 згідно Постанови КМУ № 102 від 08.02.1995 року,  у вересні 1995 року корегування відбулося на
коефіцієнт 1, 5 згідно Постанови КМУ № 197 від 22.09.1995 року,  а з квітня 1996 року також застосовувся
коефіцієнт 1, 5 згідно Постанови КМУ № 72 від 04.03.1996 року,  з червня 1996 року -коефіцієнт 1, 458 згідно
Постанови КМУ ,  що потягло недоплату
позивачеві сум відшкодування шкоди. Відкорегований середній заробіток по регіону
складає 473, 40 грн. Виходячи з відсотку втрати позивачем професійної
працездатності 40 %,  розмір
відшкодування шкоди позивачу складає 186, 90 грн. в місяць. Цей розмір не
підлягає зменшенню.

Згідно
наданої відповідачем довідки видно,  що
фактично позивачеві сплачувалось шкода з по 49, 42 грн.,  недоплата за 13 місяців складає 1787, 24
гривні. У лютому 1997 року виплачено було 100, 06 грн.,  недоплата складає 109, 16 грн,  у квітні 1997 року виплачено 56, 93 грн.
недоплата складає 129, 97 грн.,  з 01 травня
1997 року по 01 липня 1997 року шахта виплачувала йому по 64, 66 гривень і за
цей період недоплата складає 244, 48 грн. З 01 липня 1997 року по 01 лютого
1998 року йому сплачувалось по 70, 87 грн. в місяць недоплата складає за весь
період 812, 21 грн.,  У лютому 1998 року
недоплат н було. З 01 березня 1998 року по 01 липня 1999 року фактично йому
сплачувалось по 111, 37 грн. ,  недоплата
складає у цей період 1208, 48 грн.. З 01 липня 1999 року щомісячний розмір
відшкодування шкоди повинен був становити 189, 36 грн.,  фактично до 01 березня 2000 року сплачувалось
по 111, 37 гривень і недоплата становить 545, 93 грн.,  з 01 березня 2000 року по 01 грудня 2000 року
йому сплачувала шахта по 127, 60 грн. недоплата становить 555, 84 грн.,  з грудня 2000 року по -1 травня 2001 року
сплачувалось йому по 162, 44 грн.,
недоплата становить 134, 60 грн.,
а всього недоплата складає 5614, 75 грн.,  що підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача.

Вимоги
позивача про стягнення суми компенсації не нарахованих і не виплачених з вини
підприємства сум відшкодування шкоди обґрунтовані і відповідно до пю 43 Правил
відшкодування шкоди,  згідно наданого
позивачем розрахунку,  відповідно до
"Положення про порядок компенсації.." з відповідача на користь
позивача слід стягнути суму компенсації 2301,
18 гривень.

На підставі
викладеного,   ст.  9 Закону України «Про охорону праці
",  керуючись  ст.
ст.  212-215 ЦПК України,

Вирішив :

Позов
ОСОБА_1 до Державного підприємства "Донвуглереструктуризація" про
перерахунок сум відшкодування шкоди та стягнення недоплачених сум втраченого
заробітку задовольнити.

3

Стягнути
з Державного підприємства "Донвуглереструктуризація" - р/с №
1210 у філії Центрально-міського відділення ПІБ в м.  Макіївці Донецької області МФО 334516 ЕГРПОУ
32442610- на користь ОСОБА_1 перерахунок сум відшкодування шкоди за період з
січня 1996 року по травень 2001 року включно в розмірі 5614 гривень 75 копійок
та суму компенсації відшкодування шкоди у розмірі 2301 гривні 18 копійок.

Стягнути
з ДП "Донвуглереструктуризація" судові витрати - судовий збір у
вигляді і розмірі державного мита -79 гривень 16 копійок а користь держави і
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 гривень.

Н
рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької
області через гірницький районний суд м.
Макіївки шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів
апеляційної скарги або у порядку ч.4
ст.  295 ЦПК України.