Справа № 2- 478/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

24 жовтня 2007 року
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі
головуючого-судді:    Битківського Л.М.

секретар                                       Надрага
Л.Я.

з участю
представника позивача                  Костей
Л.Д.

представників
відповідачів             ОСОБА_1.,
ОСОБА_2.

відповідача                                       ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Богородчани справу за позовом ВАТ
"Івано-Франківськгаз" в особі структурного підрозділу
Богородчанського управління по експлуатації газового господарства до ОСОБА_3,
управління праці та соціального захисту населення Богородчанської
райдержадміністрації, відділу освіти Богородчанської райдержадміністрації про
стягнення заборгованості по розрахунках за послуги з газопостачання в сумі
225,67 грн. , -

встановив:

ВАТ "Івано-Франківськгаз" в особі
Богородчанського УЕГГ звернулось в суд до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
по розрахунках за послуги з газопостачання в сумі 225,67 грн., яка виникла
внаслідок перерахунку наданих в 2005 році пільг з оплати за газ, що гарантовані
ст.57 Закону України "Про освіту".

За клопотанням позивача ухвалою суду від 14.09.2007 року до розгляду справи
залучено в якості співвідповідачів управління праці та соціального захисту
населення Богородчанської райдержадміністрації (УПСЗН) та відділ освіти
Богородчанської райдержадміністрації.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відділом освіти
Богородчанської РДА в 2005 році видано довідку дружині відповідача про право на
пільги без врахування вимог ст.42 Закону України "Про Державний бюджет
України на 2005 рік", тобто без врахування права на податкову соціальну
пільгу. В лютому 2007 року позивачем на вимогу управління праці та соціального
захисту населення Богородчанської РДА, проведено перерахунок наданої пільги і
нарахована заборгованість за січень-квітень 2005 року, що склала 225,67 грн.,
яку слід стягнути з відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги
підтримала з викладених в позовній заяві підстав, додатково пояснила, що
підприємством надаються послуги з газопостачання житлового будинку відповідача.
Протягом січня-квітня 2005 року частину використаного газу на опалення житла
оплачено з державного бюджету управлінням праці та соціального захисту
населення Богородчанської РДА, оскільки дружині відповідача було надано пільги
в оплаті, як сільському вчителю. Однак, внаслідок проведеної
контрольно-ревізійним відділом ревізії в управлінні праці та соціального
захисту населення Богородчанської РДА встановлено, що ними нараховано і
оплачено за рахунок субвенції з державного бюджету пільги по оплаті за
комунальні послуги працівникам установ освіти, культури і охорони здоров'я, які
не мали права на податкову соціальну пільгу на загальну суму 61870 грн. На
вимогу УПСЗН, на підставі представлених списків позивачем в лютому 2007 року
проведено перерахунок наданих пільг по кожному споживачу зокрема, в тому числі
і по відповідачу. В зв'язку з цим, УПСЗН при розрахунках з позивачем за надані
вже в 2007 році пільги для оплати за спожитий газ недофінансувало 61870 грн.
Виходячи з наведеного, просила позовні вимоги задовольнити, стягнути з ОСОБА_3.
зазначену заборгованість за спожитий газ.

Відповідач ОСОБА_3. позовні вимоги не визнав, подав
заперечення проти позову де зазначив, що вимоги ст.42 Закону України "Про
державний бюджет на 2005 рік" не стосувалися освітян, крім того вказаний
Зарш вступив в дію лише з 31.03.2005 року і не міг поширюватись на період
січня-березня 2005 року. Вважає безпідставними вимоги про стягнення з нього
коштів за спожитий в першому кварталі 2005 року газ, оскільки гарантовані
державою пільги були надані в межах встановлених законодавством норм і оплачені
УПСЗН за рахунок субвенції державного бюджету, яка виділялась для цих цілей.
Дії позивача та УПСЗН щодо перерахунку за надані послуги розцінює як неправомірні.
В судовому засіданні відповідач підтримав викладену ним в запереченні позицію,
просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача управління праці та соціального
захисту населення Богородчанської РДА в судовому засіданні позовні вимоги щодо
УПСЗН не визнала та пояснила, що ними в січні-квітні 2005 року дійсно було
профінансовано за рахунок державної субвенції пільги в оплаті за газ в тому
числі для освітян, які працюють в сільській місцевості. Проведеною у вересні
2005 року в Управлінні ревізією КРВ щодо правильності нарахування пільг і
компенсацій окремим категоріям працівників бюджетних установ встановлено, що
знижки плати за користування житлом, опаленням, освітленням розраховані без
врахування вимог ст.42 Закону України "Про Державний бюджет на 2005
рік", а саме нараховані працівникам, які не мали права на податкову
соціальну пільгу на загальну суму 61870 грн. Тому, на вимогу УПСЗН позивачем в
лютому 2007 року було проведено перерахунок. В зв'язку з цим вже в 2007 році УПСЗН
зменшило на вказану суму відшкодування пільг по оплаті за спожитий газ різним
категоріям пільговиків. Позовні вимоги про стягнення коштів з відповідача
ОСОБА_3. вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Представник відповідача - відділу освіти Богородчанської РДА в судовому
засіданні позовні вимоги заперечив. Пояснив, що відділ освіти немає будь-якого
відношення до розрахунку та фінансування пільг вчителів по оплаті житла та
комунальних послуг. В 2005 році відділом освіти дійсно були видані довідки
вчителям, якими лише підтверджено факт перебування кожного зокрема вчителя у
трудових відносинах з відділом освіти Богородчанської РДА і зазначено, що
вчитель має право користуватись пільгами, передбаченими ч.4 ст.57 Закону
України "Про освіту". Погодився з позицією відповідача, що вимоги
ст.42 Закону України "Про Державний бюджет на 2005 рік" не
стосувались освітян, працівників культури, медичних установ. Державні гарантії
соціального захисту освітянам мали бути надані незалежно від податкової соціальної
пільги. Просив в задоволенні вимог до відділу освіти та до ОСОБА_3. відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у
розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, прийшов до наступних
висновків.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_3., у відповідності до договору БГ №20044
від 23.03.2004 року, являється споживачем послуг з газопостачання квартири за
адресою АДРЕСА_1, які надає ВАТ «Івано-Франківськгаз» в особі структурного
підрозділу Богородчанського управління по експлуатації газового господарства,
(а.с.4-7)

Дружина відповідача ОСОБА_4. являється вчителем Саджавської
загальноосвітньої школи і на неї поширюються соціальні гарантії, встановлені
для педагогічних працівників, які працюють в сільській місцевості, визначені
ч.4 ст. 57 Закону України «Про освіту». Зокрема, держава відповідно до чинного
законодавства забезпечує безплатне користування житлом з опаленням і
освітленням у межах встановлених норм.

Судом встановлено, що протягом січня-квітня 2005 року позивачем
надано послуги відповідачу ОСОБА_3. з газопостачання, частина яких оплачена
управлінням праці і соціального захисту населення Богородчанської РДА за
рахунок субвенцій державного бюджету відповідно до Порядку фінансування,
встановленого Постановою Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002 року.
Зазначені пільги були надані в межах визначених норм, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України №879 від 01.01.1996 року «Про встановлення норм
користування житлово-комунальними послугами громадян, які мають пільги щодо їх
оплати», а саме виходячи з величини 346

куб.м. на місяць
протягом опалювального сезону. Використаний газ в обсягах понад встановлену
норму був оплачений споживачем Кіф'яком І.М., про що свідчать квитанції, додані
до матеріалів справи. (а.с.  )

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Відповідно до вимог ст.8 Конституції України в Україні
визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну
силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції
України та повинні відповідати їй.

Правова позиція, яку висловив Конституційний суд України в Рішенні від 20
березня 2002 року у справі №5-рп/2002 (справа щодо пільг, компенсацій і
гарантій) полягає в тому, що зупинення або обмеження дії законів, якими
визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг є способом тимчасового
припинення їх дії в часі та/або за колом осіб і має. здійснюватись відповідно
до вимог Конституції України. Систематичне зупинення (обмеження) законами про
Державний бюджет України дії чинних законів України щодо надання пільг,
компенсацій, і гарантій фактично скасовує їх дію. Зупинення дії положень
законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є
обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених
Основним Законом України в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Рішенням Конституційного суду України у справі №1-27/2004 від 01.12.2004
визнано неконституційними положення частин другої, третьої, четвертої ст.78
Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік" якими було
регламентовано, що витрати на безоплатне або пільгове матеріальне забезпечення,
на яке згідно з законами України мають право окремі категорії працівників,
здійснюються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання цих
бюджетних установ; встановлено, що пільги, компенсації і гарантії, на які
згідно з законами України мають право окремі категоріГ працівників бюджетних
установ надаються у разі, якщо грошові доходи цих працівників менше величини
прожиткового мінімуму, встановленої для працездатних осіб; визначено, що розмір
наданих пільг у грошовому еквіваленті разом з грошовими доходами зазначених
працівників не повинен перевищувати величини прожиткового мінімуму,
встановленої для працездатних осіб.

Тому, діючи за аналогією суд вважає, що не підлягає застосуванню і ст.42
Закону України "Про державний бюджет на 2005 рік", якою в новому
законі про бюджет повністю відтворено зазначені вище неконституційні положення.

Зазначену правову позицію було підтверджено також Рішенням Конституційного
Суду України у справі №1-29/2007 від 09.07.2007 року яким визнано
неконституційними ряд положень Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік", в тому числі і ст.38 Закону, яка аналогічним чином
врегульовувала вказані правовідносини.

Крім того, виходячи з аналізу норм ст.37, 69, додатків № 6, 7 Закону
України "Про державний бюджет України на 2005 рік", Постанови
Кабінету Міністрів України від 31.03.2003 року №426 "Про затвердження
Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ,
військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу", суд
приходить до переконання, що норма ст.42 Закону не поширювалась на працівників
освіти. Тому, пільги на житлово-комунальні послуги ОСОБА_4. мала отримувати
незалежно від рівня свого доходу і шляхом зменшення плати за користування
житлом, опаленням, освітленням, що і було зроблено протягом січня-квітня 2005
року.

Суд вважає безпідставним проведений позивачем в лютому 2007 року
перерахунок наданих відповідачу пільг за січень-квітень 2005 року. Посилання позивача
при цьому на лист начальника управління праці та соціального захисту населення
Богородчанської РДА, доручення голови обласної державної адміністрації є
недоречним, оскільки така вимога не відповідає нормам чинного законодавства.

Таким чином. Суд прийшов до висновку, що в задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_3. слід відмовити, оскільки будь-якої заборгованості за
період з січня по квітень 2005 року він не допустив.

Безпідставними є позовні вимоги і до відділу освіти
Богородчанської РДА,  оскільки відділ
освіти не являється установою, уповноваженою на фінансування передбачених
законом пільг.

Оскільки надані в 2005 році послуги з постачання газу пільговим категоріям
населення оплачені управлінням праці і соціального населення Богородчанської
РДА в 2005 році за рахунок субвенції державного бюджету, тому суд не вбачає
підстав стягувати заявлену позивачем суму з УПСЗН. Суд вважає, що неповне
відшкодування в 2007 році коштів на оплату за спожитий газ різними категоріями
пільговиків протягом 2007 року (в сумі 61468 грн.) може бути підставою для
звернення позивача до суду з позовом до УПСЗН в загальному порядку.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд ,-

вирішив:

В задоволенні позову ВАТ "Івано-Франківськгаз" в особі
структурного підрозділу Богородчанського управління по експлуатації газового
господарства до ОСОБА_3, управління праці та соціального захисту населення
Богородчанської райдержадміністрації, відділу освіти Богородчанської
райдержадміністрації про стягнення заборгованості по розрахунках за послуги з
газопостачання в сумі 225,67 грн. -відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду
Івано-Франківської області. Заява про апеляційне оскарження може бути подана
протягом 10 днів з дня проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення
подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження через
суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. В разі подачі заяви про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана в строк, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку.