Справа №2-1781/2007
УХВАЛА

про призначення
судово-психіатричної (посмертної) експертизи

30 жовтня 2007
року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого-
судді Пустовіт З.П. при секретарі - Гоноболіній О.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про визнання
довіреності та договору купівлі-продажу недійсними,  додатковими та уточнюючими позовами ОСОБА_1
до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  треті особи Бердянське комунальне
підприємство з технічної інвентаризації,
Бердянська державна нотаріальна контора про визнання довіреності та
договору купівлі-продажу недійсними,
відшкодування моральної шкоди,  за
позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_2,
треті особи ОСОБА_5,  Бердянська
державна нотаріальна контора,  про
визнання договору купівлі-продажу недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 в січні 2007 року звернувся до суду з позовом,  який неодноразово уточняв та доповнював,  про визнання довіреності та договору
купівлі-продажу недійсними та стягненні моральної шкоди.

В
обґрунтування позову позивач посилається на те,
що його бабка ОСОБА_6,  яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1знаходячись на лікуванні у невролога,  та страждаючи на психічний розлад,  05 травня 2005 року видала нотаріально
посвідчену довіреність ОСОБА_3 на продаж належних їй на підставі власності
11/20 частин житлового будинкуАДРЕСА_1. А ОСОБА_3. 04 жовтня 2005 року на
підставі цієї довіреності за договором купівлі-продажу продав зазначений будинок
своїй матері ОСОБА_2. Далі зазначив в позові,
що він мешкає в цьому будинку із своєю сім'єю з 29.07.2003 року,  документи стосовно будинку та паспорт бабки
знаходились у нього на зберіганні. Договір купівлі-продажу суперечив інтересам
ОСОБА_6,  оскільки вона іншого житла не
мала. Про наявність такого договору купівлі-продажу йому стало відомо
тоді,  коли до нього ОСОБА_2 було
пред'явлено позов про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом
анулювання реєстрації та спонукання до звільнення незаконно займаного житлового
приміщення.

Допитані
в ході судового засідання свідки,
зокрема,  ОСОБА_7 показала
суду,  що влітку 2005 року вона бачила
ОСОБА_6 в зимовому брудному одязі,
мокрою,  неохайною,  за собою вона не слідкувала,  вживала спиртні напої. На її запитання
заперечувала про намір продати свою частину будинку,  так як ніде буде проживати її внукуОСОБА_5.

СвідокОСОБА_8
пояснила,  що ОСОБА_6вживала спиртні
напої ще до 1980 року. В 2002 році,  коли
загинув її син,  на похорони вона не
поїхала,  бо не зрозуміла,  на її думку,
що трапилось з її сином.

Свідок
ОСОБА_9  пояснила,  що приблизно років 3-4 тому назад ОСОБА_6
,  на її думку,  зійшла з розуму,  бо влітку одягала зимовий одяг,  ходила по смітниках. За два роки до смерті
говорила,  що буде продавати свій будинок
і виїжджати до Росії.

Свідок
ОСОБА_10  показала суду,  що
ОСОБА_6  не милась,  ходила брудною,  влітку була в зимовому одязі,  ходила по смітниках,  звідки збирала та приносила гілки,  пляшки та банки.

Свідки
ОСОБА_11 ОСОБА_12в судовому засіданні пояснили,
що п'яною ОСОБА_6 ніколи не бачила,
коли ОСОБА_11 її навідувала,  то
вона жалувалась,  що внук ОСОБА_5
відбирає у неї пенсію,  ображав її,  і тому вона хотіла виїхати в Росію до сестри.
Вона просто одягалась неохайно. ОСОБА_11 чула від ОСОБА_6 в 2004 році,  що вона збиралась продати свою половину
будинку ОСОБА_2

Свідок
ОСОБА_13  в суді пояснила,  що коли вона знаходилась на відпочинку в М.
Бердянську і проживала рядом,  до неї
звернувся ОСОБА_1 з проханням оглянути його бабку. В 2003 році вона оглядала
ОСОБА_6,  яка скаржилась на поганий сон
та головні болі,  і вона як невропатолог
поставила діагноз - церебральний атеросклероз та призначила лікування. 03.05.2005
року ОСОБА_6  була в п'яному стані,  вела себе неадекватно,  у неї трусились руки і були ознаки білої
гарячки. В листопаді 2005 року вона знову спілкувалась з ОСОБА_6 ,  яка була недоступна в плані контакту,  забувалась при розмові. її викликали на консультацію
і вона як лікар-невропатолог рекомендувала лікування чи консультацію нарколога
або психіатра.

Свідок
ОСОБА_14 пояснила в суді,  що вона за
спеціальністю є лікарем-наркологом.  В
2003 році до Бердянського ПНД звернувся внук ОСОБА_6 із заявою,  в якій описав ії поведінку: знижена
пам'ять,  відчуває постійну тривогу,  жах,  голосно
кричить чи плаче. Наступного дня 06.08.2003 року вона оглянула ОСОБА_6 на
дому,  намагаючись поспілкуватись з нею
на протязі однієї години. ОСОБА_6  при
цьому не змогла їй відповісти на питання: яке сьогодні число,  скільки їй повних років,  полічити числа назад,  зміст прислів'я та приказок. Зі слів внука
вона склала анамнез: в останні три роки різко змінився її психічний стан,  перестала упізнавати родичів,  уходила з дому,  говорила,
що її хочуть отруїти,  в кімнаті
не прибирала,  за собою не слідкувала.
Пам'ять була дезорієнтована в часі. За результатами огляду вона поставила
діагноз: деменція внаслідок церебросклерозу та призначила лікування.
ОСОБА_6  була поставлена в ПНД на
консультативний облік.

Спеціаліст
ОСОБА_15 пояснила в судовому засіданні,
що при наявності заяви родичів лікар ПНД виїжджає і оглядає хворого на
дому. Якщо у нього немає сумнівів щодо психічного стану,  лікар ставить діагноз. Оглянувши медичну карту
стосовно ОСОБА_6,  спеціаліст
пояснила,  що по статусу можна
сказати,  що у хворої ОСОБА_6- деменція.

Приватний
нотаріус Чуєва Т.Т.,  допитана в якості
свідка,  пояснила в суді,  що до неї на прийом приходилаОСОБА_2 з однією
жінкою,  щоб посвідчити довіреність. При
цьому жінка заявляла,  що хоче продати
частину свого будинку. Вона адекватно відповідала на всі її питання щодо своїх
анкетних даних,  наміру та значення дій
по продажу будинку. При цьому мала нормальний вигляд,  сама прочитала проект довіреності,  але деякі слова на українській мові вона їй
переводила і запитувала,  чи розуміє вона
їх змі ст.  Запаху спиртного від неї не
було чути. При оформленні довіреності у нотаріуса не склалось враження,  що ОСОБА_6
страждала на психічний розлад.

Позивач
ОСОБА_1 в судовому засіданні заявив клопотання про проведення судово-психіатричної
експертизи,  на розсуд якої поставити
питання: чи могла ОСОБА_6,  зважаючи на
її вікові особливості та психічний стан,
в момент складання довіреності від 05.05.2005 року розуміти значення
своїх дій та керувати ними.

Відповідно
до  ст.
145 ЦПК України,  якщо у справі
необхідно встановити психічний стан особи,
то призначення експертизи є обов'язковим за клопотанням хоча б однієї із
сторін.

Заслухавши
думку інших учасників процесу,  які не
заперечували проти призначення експертизи,
суд вважає,  що для вирішення
питання про психічний стан ОСОБА_6 в період посвідчення довіреності на продаж
частини житлового будинку потрібні спеціальні знання в області медицини,  тому у справі необхідно призначити
судово-психіатричну (посмертну) експертизу.

Оскільки
для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу,  на час проведення експертизи провадження у
справі слід зупинити.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
168,  143, 144,  п.5
ст. 202 ЦПК України,  суд

УХВАЛИВ:

Призначити по
даній цивільній справі судово-психіатричну (посмертну) експертизу,  на вирішення якої поставити наступні питання:

1.
В якому психічному стані знаходилась ОСОБА_6,  1933 року народження,  під час посвідчення довіреності від 05 травня
2005 року,  якою вона уповноважила ОСОБА_3 продати належні
їй 11/20 частин житлового будинку,
розташованого по АДРЕСА_1

2.
Чи могла ОСОБА_6 за своїм психічним станом у зазначений
час розуміти значення своїх дій та керувати ними?

Проведення
експертизи доручити експертам при Запорізькій обласній психіатричній
лікарні,  попередити експертів про
кримінальну відповідальність за  ст.  ст.  384,  385 КК України.

Надати
для проведення експертизи матеріали цивільної справи №2-1781/07 за 2007
рік,  медичні документи Бердянської
міської поліклініки та Бердянського психоневрологічного диспансеру стосовно
ОСОБА_6

Провадження у
справі зупинити на час проведення експертизи.

Оплату
експертизи покласти на позивача ОСОБА_1.

Ухвала в
частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному
порядку до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі в 5-денний строк
з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 10 днів апеляційної скарги,
з подачею її копій до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст.
295 ЦПК України.