Справа № 2-446/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25
жовтня 2007 року                Місцевий
Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Корха О.І.,

при секретарі - Лашко Л.І.,  Бурій Г.В.

позивача-ОСОБА_1 ,
представника позивача - адвокатаОСОБА_2

відповідача-ОСОБА_3,
представника відповідача- адвокатаОСОБА_4,  розглянувши у відкритому судовому засіданні у
м.  Корюківка у приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3про стягнення витрат на поховання,  -

встановив:

05 вересня 2007 року позивачка звернулась до суду з цим
позовом,  обґрунтовуючи свої вимоги
тим,  що з 1981 року,  вона проживала разом з ОСОБА_5  в АДРЕСА_1 та перебувала у фактичних шлюбних
відносинах,  була прописана в даному
будинку. Разом з ОСОБА_5 на спільні кошти вони ремонтували будинок. 19
листопада 2005р. ОСОБА_5  помер,  а своє майно,
яке складається з даного будинку він заповів своїй сестрі ОСОБА_3 Вона звернулась до суду з позовом про визнання права власності на частину
домоволодіння,  але рішенням суду від
29.03.2007р. їй було відмовлено в позові,
а право власності визнано за ОСОБА_3 яка є
сестрою померлого ОСОБА_5  При житті
ОСОБА_5  вона доглядала його бо він був
хворий,  купувала йому ліки,  продукти харчування,  а коли він помер то вона поховала його в
своєму селі Полісся,  Сосницького району.
Вона понесла витрати на поховання померлого: придбала одяг,  взуття,
придбання продуктів харчування,
алкогольних та інших напоїв,
організація поминального обіду і таке інше,  а всього на суму 3650, 00 грн.,  для поминального обіду на 9 днів вона також
придбала продукти харчування,  алкогольні
та інші напої,  всього на суму 360 грн.,  для поминального обіду в 40 днів вона
придбала продукти харчування,  алкогольні
та інші напої,  всього на суму 625
грн.,  та на поминальний обід на 1 рік
вона придбала продукти харчування,
алкогольні та інші напої,  всього
на суму 630 грн.. Всього позивачка з її тверджень в позові - витратила на
поховання та поминальні обіди 5265 гривень. ОСОБА_3,  на думку
позивачки,  відмовилась приймати
участь у організації поховання.,
добровільно не відшкодовує понесені нею витрати,  тому вона вимушена звернутися до суду з даним
позовом про стягнення з ОСОБА_3
понесених нею витрат на поховання.

У судовому засіданні позивачкаОСОБА_1  позовні вимоги змінила і остаточні позовні
вимоги виклала такими: просить суд окрім раніше заявлених позовних вимог
стягнути з відповідачки на її користь вартість витрачених коштів на лікування
ОСОБА_5 на суму 186, 84 гривні,  а також
витрати по догляду нею за ОСОБА_5 за останні місяці життя того перед
смертю,  які вона оцінює в 500 гривень за
один місяць,  всього три місяці в сумі
1500 гривень. Всього нею понесено коштів на поховання ОСОБА_5 на суму 5265 гривень плюс 1686, 84 гривні,
всього на суму 6951, 84 грн. . Вказана сума підлягає зменшеннюна суму
685, 35 отриманої з пенсійного фонду допомоги на поховання ОСОБА_5  та 200 гривень матеріальної допомоги
отриманої з ДП"Корюківський держлісгосп" також на поховання
ОСОБА_5  Тож остаточна сума позову складає
6090 гривень. З ДП "Корюківський держлісгосп" нею безкоштовно було
отримано дерев'яну труну. На вказані кошти позивачка купувала продукти
харчування,  які витрачені були на
поминальний обід. З продуктів позивачка купувала ковбасу варену,  свіже морожену рибу мойва,  горілку,
воду хліб та інше. Також на поховання позивачкою було придбано на ринку
м.  Корюківка новий чоловічий костюм десь
за 500 гривень,  туфлі вартістю біля 150
гривень,  нову сорочку вартістю біля 40
гривень,  також було понесено церковні
витрати. На жаль будь,  яких
документів,  на придбання продуктів
харчування ,  спиртного,  одягу ,
ліків в позивачки не збереглось. Позивачка вважала ,  що після смерті покійного отримає в спадщину
його частину будинку в м. Корюківка,
тому ніяких чеків на придбання продуктів та іншого не зберігала.  Поховання проводилось в с. Полісся
Сосницького району. На поминальному обіді було присутнього спочатку 22 чоловіки
,  а потім ще десь біля 20 чоловік. Свої
твердження вказані в позові та збільшених позовних вимогах вона підтримує.
Відповідачка на поминальний обід привезла їй тільки одну трилітрову банку
грибів,  одну трилітрову банку
помідорів,  одну трилітрову банку
самогонки. Просить суд задовольнити позов в повному обсязі та стягнути з
відповідачки на свою користь судові витрати та випрати на правову допомогу.

Представник позивача ОСОБА_2остаточні позовні вимоги
позивачки підтримав та просить суд їх повністю задовольнити. Також в судовому
засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_2пояснив,  що його довірителька звернулась до суду з
даним позовом і просить суд стягнути з відповідачки кошти на поховання брата
відповідачки,  який склав заповіт на
майно на відповідачку. Його довірителька прожила з покійним 25 років разом,  при життя покійний обіцяв залишити все майно
позивачці,  половину будинку в
АДРЕСА_1Коли він захворів і помер ,  то
позивачка,  вважаючи,  що все залишиться їй поховала того в с.
Полісся на її батьківщині. Після поховання звернулась до нотаріуса, але там
повідомили,  що ОСОБА_5  все заповів сестрі - відповідачці по справі.
Зрозумівши,  що її ошукали ,    позивачка звернулась

до суду про визнання права
власності за нею. Але рішенням суду позивачці було
відмовлено ,  апеляційний суд залишив
рішення Корюківського райсуду
в силі. Тому позивачка змушена звернутись до суду про
повернення їй витрат на поховання. Позивачка понесла всі витрати на
поховання,  купувала одяг,  церковні витрати,  перевезення тіла,  поминання. Все це позивачка оцінила в 3
тисячі 650 гривень. Також поминала 9 днів,
40 днів. На 9 днів вина витратила 360 гривень,  на 40 днів 625 гривень. На алкогольні та
безалкогольні напої витратила 575 гривень. На поминання покійного на рік було
присутньо 20 чоловік і вона витратила 630 гривень. Всього вона витратила 5265
гривень. На жаль якихось доказів,
документів не збереглось. Вони з позивачкою вважають,  що всі витрати на поховання повинні нести
спадкоємці.Позивачка не може конкретизувати,
які конкретно кошти було витрачено на конкретні продукти харчування чи
ліки і які кошти пішли на поховання та поминання покійного. Весь час коли
хворів померлий позивачка доглядала за ним,
купувала ліки. Позивачка доглядала ОСОБА_5  З місяці і це позивачка оцінює в 1500 гривень
,  по 500 гривень на місяць. За довідкою
лікарні на ліки ОСОБА_5  позивачка
потратила 186 гривень 84 копійки. За довідкоюОСОБА_1  отримала 685 гривень з пенсійного фонду на
поховання,  та 200 гривень з
ДП"Корюківський держлісгосп",
то цю суму просить виключити з позову. На поминальному обіді зі слів
позивачки було біля 45-50 чоловік. Позивачка повідомила,  що всі поминати не помістились,  заходили ще раз. ЯкбиОСОБА_1  отримала будинок,  вона не звернулась би до суду,  а коли спадкоємці отримали все,  то повинні понести витрати вони. При житті
покійний отримував пенсію,  яка йшла на
харчування. На день поховання на спиртне пішло 575 гривень,  це вино та горілка. Позивачка хоронила
покійного ,  як співмешканка і вважала,  що отримає спадок. На цих умовах позивачка
забрала покійного з моргу. Домовленість на спадок з покійним була усна,  письмово про це не зафіксовано. Позивачка
придбала покійному костюм десь за 500 гривень,
туфлі десь за 150 гривень,
сорочку десь за 40 гривень,
тканину на гроб,  покривало,  все це позивачка купувала на ринку. Свідків
про те,  що купувала не має. Позивачка
також отримала з лісгоспу дерев»яну труну безкоштовно. Також позивачка наймала
автомобіль для перевезення тіла ОСОБА_5
з м.  Корюківка в с Полісся.
Позивачка наймала і таксі,  коли їздила
та збирала документи. Хто при житті отримував пенсію покійного не знає.

Відповідачка ОСОБА_3
в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та
пояснила,  що позов підлягає відмові в
задоволенні і вона повністю підтримує твердження свого представника. Вона була
на поминкахОСОБА_5 бачила,  що того на
кладовище везли на возі конем.  На
поминках було 22 чоловік і більше не було. На столі з купленого було тільки
трохи ковбаси,  жарена риба мойва,  магазинні котлети. З спиртного був тільки
самогон. Вона сама особисто привезла позивачці на поминки трилітрову банку самогону,  трилітрову банку помідорів,  трилітрову банку грибів. Всі приготування в
основному були з свого: борщ,  картопля.
Вона особисто хотіла поховати свого братаОСОБА_5 але не могла того забрати з
моргу,  так як в неї не було медичних
документів та паспорта покійного. Про те,
що помер ОСОБА_5  вона повідомила
позивачку і та забралаОСОБА_5 так як бажала отримати кошти на поховання. До
моменту смерті ОСОБА_5  позивачка за
покійним не доглядала. А доглядала покійного саме вона. Коли ОСОБА_5  знаходився в лікарні ,  то вона носила тому в лікарню їжу,  ліки і відвідувала того в лікарні. Останнім
часом перед смертюОСОБА_5еребував в реанімації,
куди нікого не пускали і так як не все добре розумів,  то того медпрацівники прив'язувати до
батареї. Позивачка дуже хотіла отримати спадщину покійного,  але померлий все майно заповів їй ,  тобто відповідачці. Позивачка зверталась з
приводу цього до суду ,  але тій було
відмовлено. Спадковому майну позивачка,
як вважає відповідачка,  завдала
шкоди,  пошкодивши майно. Вона
зобов'язується ОСОБА_5  обов'язково
поставити надгробний пам'ятник.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав та пояснив,  що
все ,  що викладено в позові нічим не
підтверджено документально. Відповідачка хотіла поховати брата,  але ОСОБА_1виявила сама ініціативу на його
поховання,  оскільки всі документи були у
позивачки і відповідачці ніхто не видавав тіло брата з моргу. Позивачка заявила
відповідачці,  що хоче сама поховати
свого чоловіка. Якщо люди проживають однією сім"єю кілька років без
реєстрації шлюбу,  то вважає,  що згідно і Сімейного Кодексу України ,  вони є чоловік та дружина. Позивачка отримала
відповідні виплати на поховання і відповідачка та він вважають,  що за ці виплати вона поховала свого чоловіка.
Саме поховання було здійснено таким чином,
що покійного від будинку до кладовища везли на возі конем,  одяг на покійному був одягнений старий. Хрест
поставили тимчасово. Надгробний пам'ятник зобов»язується зробити відповідачка.
На похованні було 22 чоловіки. Продуктів на поминальний обід не
купувалось,  все було домашнє.
Відповідачка привозила позивачці на поховання продукти харчування. На столі на
момент поминання знаходився самогон,  а
вина та горілки не було. Не було і довідки про те,  що покійнийОСОБА_5отребував догляду зі
сторони позивачки,  тому вважає що
позовні вимоги позивачки,  про те,  що підлягають відшкодуванню з відповідачки на
користь позивачки кошти в сумі 1500 гривень за три місяці ніби догляду
позивачем за ОСОБА_5  не аргументовано.
Ліки на лікування покійного купувала сама відповідачка про що залишились в
відповідачки чеки. На похорон відповідачку возив синОСОБА_5 за столом вони були
хвилин 30 і коли від"їзджали всі вже вийшли з-за столу.

Свідок ОСОБА_6в судовому засіданні пояснив,  що він був на похованні свого батька разом з
відповідачкою та ще двома рідними. Поховання здійснювалаОСОБА_1  в с
Полісся Сосницького району. Труну до могили з будинку
возили конем.  Його батько останнім часом
хворів, хто за ним доглядав не знає. З ОСОБА_1його батько жив довго,  ким вона тому доводилась не знає. Поминали за
один раз,  більше нікого не було. На
словах батько говорив одне,  а кому відписав
,  то вже було друге.

СвідокОСОБА_7в судовому засіданні пояснила,  що ОСОБА_5
ховали 21 листопада 2005 року. Тіло ОСОБА_5  з моргу відповідачка забрати не могла,  так як медичні документи були у позивачки на
покійного. Позивачка рахувала себе жінкою покійного,  тому забрала з моргу тіло

ОСОБА_5  і поховала
в с. Полісся Сосницького району. Вона була на похоронах,  які проходили десь о 12 годині. Покійний в
даному селі не проживав. На кладовище покійного везли на возі конем,  коли поховали покійного,  то поставили тому якийсь старий хре ст.  На поминальному обіді продукти були всі
свої,  був борщ,  картопля. З купленого була ковбаса,  риба „мойва",  котлети. З спиртного був тільки самогон. Коли
хворів покійний. То відповідачка купувала,
йому ліки,  памперси і носила до
лікарні їжу.

СвідокОСОБА_8в судовому засіданні пояснив,  що він разом з своєю дружиною,  відповідачкою,  сином ОСОБА_5
був на поминанні померлого в с. Полісся. Відповідачка збиралась свого
брата ОСОБА_5  хоронити сама в м.
Корюківка,  де жив покійний. Але коли
повідомили позивачці про смертьОСОБА_5 то позивачка забрала того з моргу
відвезла в с. Полісся і та того поховала. Він домовлявся про машину,  щоб забрати покійного з моргу,  до відповідачки приходили сусіди,  щоб допомогти приготувати поминальний
обід,  але поховати покійного вирішила
позивачка. Він був присутній на похованні покійного і бачив,  що там було всього 22 чоловіки. На кладовище
ОСОБА_5везли на возі конем.  Він звернув увагу на
те,  що покійний був одягнений в свій
старий костюм,  який одягав по святам,  туфлі в яких раніше ходив. На поминальному
обіді на столі були майже всі продукти з власного господарства,  борщ,
картопля. З купленого були тільки трохи вареної ковбаси,  котлети та жарена риба мойва. З спиртного був
тільки самогон. За померлим перед смертю і коли той хворів в лікарні майже весь
час доглядала відповідачка. Позивачка маючи господарство в с. Полісся
періодично приїздила до ОСОБА_5  коли
була пенсія і навіть дізналась про того смерть від відповідачки.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила,  що вона є подругою позивачки і проживає в с.
Полісся Сосницького району. Може підтвердити той факт,  що позивачка поховала свого чоловіка ОСОБА_5
в с. Полісся Сосницького району,  який в
даному селі не проживав. Вважає,  що
ОСОБА_5  позивачка поховала саме в с.
Полісся,  так як дуже любила того. Вона
була присутня на похоронахОСОБА_5 допомагала позивачці готувати на стіл.
Поховання проходило десь в 12 годин,  на
похованні був батюшка з церкви. Везли покійного на кладовище конем.  На поминанні покійного було десь 45-50
чоловік,  потім поминали покійного в три
дні,  в 9 днів,  в сорок днів та на рік. Перед смертю
ОСОБА_5  позивачка позичала в неї кошти
на ліки останньому в сумі 2000 гривень. На поховання позивачці надав
матеріальну допомогу її брат,  але яку
саме суму не знає. По складеним традиціям на поминання покійного ОСОБА_5  приходили люди,  кожен з пляшкою „КазенноТ' горілки та печивом
і цукерками. Позивачка тримала в с. Полісся господарство: порося,  кури,
козу,  тому на поминання
ОСОБА_5  зарізала порося,  курей. Вона знає,  що на поховання позивачці матеріально
допомагав брат позивачки.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила,  що вона є рідною сестрою позивачки. Позивачка
проживала протягом тривалого часу в цивільному шлюбі з ОСОБА_5  При житті ОСОБА_5  заповідав усно позивачці поховати того в
місці,  де буде потім похована позивачка.
Позивачка ОСОБА_5  рахувала за свого
чоловіка. Коли померОСОБА_5 то вона особисто дала позивачці на похорони
безповоротно кошти в сумі 1000 гривень,
таку ж допомогу на поховання покійного позивачці надавав її брат,  але на яку точно суму вона не знає. Хоронили
ОСОБА_5  в с Полісся Сосницького району. На похоронах та на
поминальному обіді було десь 30 чоловік. Потім позивачка поминала покійного в
три дні,  в дев'ять днів,  в сорок днів та в рік. В день поховання люди
сідали чергами,  бо в будинку не хватало
місця. Зі  сторони покійного з Корюківки
на похоронах було 4 чоловіки. Позивачка до поховання ОСОБА_5  тримала господарство : курей,  козу,
тому на поминальному обіді в неї було своє м"ясо курей. Хрест на
могилі покійного встановили,  але чи він
був новий вона не знає,  вважає,  що так. Одежа ,  костюм на покійному був новим.  З продуктів на поминанні були борщ,  картопля,
ковбаса,  риба мойва та хек,  котлети,
м"ясо кусками,  млинчики. На
момент хвороби ОСОБА_5  позивачка
одночасно проживала і в м. Корюківка і в с
Полісся Сосницького району. Позивачка доглядала покійного
,  купувала йому ліки.

Як встановлено судом,
позивачка протягом тривалого часу проживала в м.  Корюківка разом з ОСОБА_5  та перебувала з ним у фактичних шлюбних відносинах.
19.11.2005 р. ОСОБА_5  помер,  що підтверджується свідоцтвом про його смерть
І-ЕЛ №НОМЕР_1 від 21.11.2005 р. Позивачка взяла на себе організацію поховання
та всі витрати по цьому. Поховала ОСОБА_5
у своєму селі Полісся,
Сосницького району,  що
підтверджується довідкою Матвіївської сільради від 28.03.2006 р.. На поховання
покійного позивачка отримала 25.11.2005 року після похорон у Пенсійному Фонді
допомогу на поховання ОСОБА_5,  який
помер 19.11.2005 року в сумі 685 гривень 32 копійки. Також позивачка отримала в
ДП"Корюківкому лісгоспі" відповідно видаткового касового ордера №379
від 21.11.2005 року на ім»я ОСОБА_1 на поховання чоловіка матеріальну допомогу
в сумі 200 гривень та безкоштовно дерев"яну труну. Окрім цього,  як встановлено в судовому засіданні позивачка
на поховання покійного ОСОБА_5  отримала
безкоштовно від своєї сестри ОСОБА_10
грошові кошти в сумі 1000 гривень.

Поховання покійного ОСОБА_5 було здійснено позивачкою в с Полісся
Сосницького району. Між сторонами склались неприязні стосунки через спір за
спадкове майно померлого  ОСОБА_5.
ПозивачкаОСОБА_1  в серпні 2006 року
зверталась до суду з позовом до ОСОБА_3про визнання права власності на 1/2
частину домоволодіння вАДРЕСА_1
стверджуючи,  що вона з
ОСОБА_5  перебувала фактичних шлюбних
відносинах з 1981 року. Відповідачка ОСОБА_3 зверталась
до суду з зустрічним позовом доОСОБА_1
та просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину
домоволодіння вАДРЕСА_1 Рішенням Корюківського районного суду від 29 березня
2007 року в позові ОСОБА_1відмовлено,
зустрічний позовОСОБА_3задоволено частково,  визнано заОСОБА_3право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1

вулиці Кірова м. Корюківка,  як за власником спадкового майна після смерті
брата ОСОБА_5 ,  померлого 19 листопада
2005 року. Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 6 червня 2006
року дане рішення Корюківського районного суду в частині визнання
заОСОБА_3право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 вулиці Кірова м.
Корюкіка. як за власником спадкового майна після смерті брата ОСОБА_5 ,  померлого 19 листопада 2005 року
скасовано,  справу провадженням в даній
частині закрито,  як таку що не підлягає
розгляду в порядку цивільного судочинства. Роз'ясненоОСОБА_3  право отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом
в Корюківській державній нотаріальній конторі. В іншій частині рішення дане
залишено без змін.

Відповідно до  ст.
1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати,  які були зроблені одним з них,  або іншою особою на утримання,  догляд,
лікування та поховання спадкодавця.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини,  на які
вона посилається,  як на підставу своїх
вимог та заперечень. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Позивачка не надала до суду будь-який доказів,  які б доводили,  про те,
що позивачка не вклалась в суму отриману безповоротно нею на поховання
ОСОБА_5  від пенсійного фонду,  ДП"Корюківський лісгосп",  ОСОБА_1
та те що ці витрати на поховання були розумними,  доведеними документально. Вказані в позові
позивачкою позовні вимоги грунтуються на її припущеннях,  що не може прийматись судом до уваги.
Позивачка в судовому засіданні не представила жодного документу,  чи дані свідчень свідків,  які б вказували,  що вона придбала для покійного ОСОБА_5  всі необхідні для цього речі,  придбала продукти харчування,  організовувала поминальні обіди в 9,  40 днів та 1 рік і всього понесла розумні
витрати на вказане на суму -6090 грн.

За таких обставин позов є безпідставним,  не обґрунтованим і підлягає відмові в
задоволенні.

Оскільки позов не задовольняється,  то з позивача на користь відповідача
підлягають стягненню витрати на правову допомогу понесені відповідачем по
справі відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції.

Керуючись  ст.  ст.
22,  1232 ЦК України,   ст.
ст.  60,  208,
213-215 ЦПК України,  суд -

вирішив:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3про стягнення
витрат на поховання - відмовити за його безпідставністю.

Стягнути ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3кошти в сумі - 500
(п'ятсот) гривень у відшкодування витрат понесених на правову допомогу.

Звільнити ОСОБА_1 таОСОБА_3 від сплати державного мита
оскільки вони є потерпілими від Чорнобильської катастрофи.

На рішення суду протягом 10 днів може бути подана заява
про апеляційне оскарження,  після надання
якої за сторонами зберігається право на протязі 20 днів подати апеляційну
скаргу.