Справа № 2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
вересня 2007 року Саксаганський районний суд м.
Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
судді Прасолова В.Н.

при секретарі -
Горбуновій Л.С.  розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Кривому Розі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про  стягнення матеріальної та моральної
шкоди,  суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 9567 грн.83 коп.
та моральної шкоди у розмірі 5000 грн. В обґрунтування позову вказала,  що 2 серпня 2005 року між нею та відповідачем
був укладений договір позики коштів у сумі 8585 грн. 00 коп. Відповідно до п.4
договору грошові кошти передані позивачу у момент укладання договору. Згідно
п.1 договору відповідач зобов'язався повернути їй отриману в борг суму у термін
до 2 березня 2006 р. До теперішнього часу,
в порушення договору,  позивач не
повернув грошові кошти і відмовляється повернути їх в майбутньому. Таким чином
відповідач завдав їй матеріальну та моральну шкоду. Матеріальна шкода
складається: з суми позики - 8585 грн. 00 коп.,
відповідно до  ст.  1050 ЦК
України; з суми компенсації за інфляцію,
відповідно до  ст.  625 ЦК
України - 747 грн. 00 коп.; З процентів річних,  відповідно до
ст. 625 ЦК України
- 235 грн. 83 коп.3гідно  ст.  23 ЦК
України має право на відшкодування моральної шкоди,  яку оцінює в 5000 грн. 00 коп. Моральна
шкода,  пов'язана з неповерненням грошей
полягає в душевних стражданнях,  яку
зазнала з протиправною бездіяльністю відповідача щодо повернення грошей.
Відповідач завдав моральну шкоду порушивши її право власності на гроші,  які не повернув за договором позики.
Неодноразово зверталася до лікарні в зв'язку з погіршенням стану здоров'я,  пов'язанному з неповерненням кредиту.
Моральна шкода полягає у психоемоціональній напрузі з реакцією
роздратованості,  неврівноваженістю,  що відобразилося в мікросоціальних
контактах,  в спілкуванні з
оточуючими,  на якості соціального життя.
Моральна шкода полягає у переживанні напруги та недовіри при контактах з
діловими фінансовими структурами та з фізичними особами при вирішенні
фінансових питань,  у страхі можливої не
реалізації планів,  пов'язаних з
фінансовою діяльністю,  у тривожному
стані,  пов'язаному з можливими
негативними перспективами ділової співпраці,
у негативних змінах життєвого ритму та гармонічного існування,  що потягло неконструктивне використання
часу,  у негативних переживаннях,  у приниженні гідності,  образі,  несправедливого відношення боку
відповідача,  розгубленості та розпачі.

Позивачка
у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та підтвердила зміст
позову. Вона зверталася до лікаря. Інших доказів на підтвердження завданої
моральної шкоди надати не може.

Представник
позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю,  та у своїх поясненнях підтвердив зміст
позову.

Відповідач,  представник відповідача в судове засідання 28
вересня 2007 р. не з'явилися,  про час і
місце розгляду справи повідомлені належним чином,  заяв про причини неявки до суду не
подали,  у зв'язку з чим,  на підставі
ст.  224 ЦПК України,  судом проведено заочний розгляд справи.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні
показав,   що у 2005 р. передав чоловіку
позивачки гроші,   які останній мав намір
надати комусь у борг. Позичені у нього гроші йому повернуті через рік. Йому
відомо,   що раніше борг повернути не
могли,   так як не було грошей для
повернення,   для повернення боргу
продали автомобіль. Йому відомо,   що позивачці
не були повернуті гроші.

У
судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази:
договір(а.с.  5),   розрахунок(а.с.  4),
виписка(а.с.  22),   довідка(а.с.
23).

Суд,   оцінюючи відповідно до   ст.
212 ЦПК України,   всебічно,   повно,
об'єктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази,   вважає,
що у судовому засіданні на підставі належних,   допустимих,
достовірних,   взаємопов'язаних
між собою у сукупності доказів,
встановлені наступні факти та обставини.

У
судовому засіданні встановлено,   що 2
серпня 2005 р. позивачка передала,   а
відповідач отримав 8585 грн. 00 коп.,
які зобов'язався повернути позивачці в строк до 2 березня 2006 р.
Вказана обставина встановлена поясненнями позивачки,   договором(а.с.  5). До даного часу відповідач не повернув суму
боргу,   що встановлено поясненнями
позивачки,   вбачається з показань свідка
ОСОБА_3

Позивачка
11 квітня,   21 квітня,   4 вересня,
30 жовтня,   4 листопада 2006 p.,
15 січня 2007 р. зверталася до лікаря з приводу головних
болів,   плаксивості,   роздратованості,   порушення сну,   нервозності,   що встановлено випискою(а.с.  22).

Суд
відкидає твердження позивачки про те,
що неповернення їй відповідачем грошей потягло зміни у мікросоціальних
контактах,   в спілкуванні з
оточуючими,   якості соціального
життя,   викликало напругу та недовіру
при контактах з діловими фінансовими структурами та з фізичними особами при
вирішенні фінансових питань,   страх
можливої не реалізації планів,
пов'язаних з фінансовою діяльністю,
тривожний стан,   пов'язаний з
можливими негативними перспективами ділової співпраці,   негативні зміни життєвого ритму та
гармонічного існування,   так як ці
твердження не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні

Суд
вважає,   що встановленим фактам та
обставинам відповідають правовідносини,
що регулюються нормами ЦК
України.

Згідно
зі   ст.
1046 ЦК України
за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій
стороні (позичальникові) грошові кошти,
а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики). Відповідно до
ст.   1049 ЦК України,   позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі,   що були передані йому позикодавцем) у строк
та в порядку,   що встановлені
договором.

Таким
чином відповідач повинен повернути позивачці борг у сумі 8585 грн. 00 коп. в строк 2 березня
2006 p.,   але цій обов'язок не виконав.

Відповідно
до   ст.
1048 ЦК України,   позикодавець має право на одержання від
позичальника процентів від суми позики,
якщо інше не встановлено договором або законом.   Згідно зі
ст.   625 ЦК України,   боржник,
який прострочив виконання грошового зобов'язання,   на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення,   а також три проценти
річних від простроченої суми,   якщо
інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тому
відповідач,   порушивши договір,   повинен сплатити по 3% річних за 335
днів,   що складає 235 грн.83 коп. Також
відповідач повинен сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції,   який складає за квітень-грудень 2006 р. 108,  7%. Сума компенсації за інфляцію таким чином
складає 747 грн. 76 коп.3а наступного розрахунку (8585 грн.00 коп. помножити на
108,  71 %).

Відповідно
до   ст.
611 ЦК України
у наслідком порушення зобов'язання є відшкодування моральної шкоди. Судом
встановлено,   що відповідач порушив
зобов'язання,   а тому винен відшкодувати
моральну шкоду позивачці.

У
відповідності зі  ст. 23 ЦК України,  визначаючи розмір моральної шкоди,  суд враховує тривалість порушення
зобов'язання відповідачем,  наявність та
глибину душевних страждань позивачки,
яка неодноразово зверталася з приводу погіршення здоров'я до
лікаря,  ступень вини відповідача,  керується вимогами розумності та
справедливості і вважає,  що розмір
моральної шкоди складає 1500 грн.

Вислухавши
позивачку та її представника,
свідка,  дослідивши матеріали
справи,  суд на підставі  ст.  10
ЦПК України,  згідно якої кожна сторона
повинна довести ті обставини,  на які
вона посилається,  та  ст.  11
ЦПК України,  згідно якої цивільні справи
розглядаються в межах заявлених вимог,
суд вважає,  що позов у частині
вимоги про стягнення матеріальної шкоди підлягає повному задоволенню,  а у частині відшкодування моральної шкоди -
частковому задоволенню.

Згідно  ст.  88
ЦПК України,  з відповідача на користь
позивачки,  з урахуванням часткового
задоволення позову,  належить стягнути
судові витрати: держмито у розмірі 95 грн. 68 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30грн.

Керуючись  ст.
ст.  23,  611,
625,  1046,  1048, 1049 ЦК України,   ст.   ст.
8,  10,  11,
88,  208,  212,
214,  215,  224 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 9567 грн.83
коп. та 1500 грн.00 коп - у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати: держмито у розмірі 95 грн. 68 коп.
та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30
грн. 00 коп.

На
рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження,  яка може бути
подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

На
рішення може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з
дня отримання його копії.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений
статтею 294 ЦПК України,  рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку.