СправаАДРЕСА_1 -435
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2007
року                                                           Криворізький
районний суд

Дніпропетровської
області

у складі: судді - Приміч Г.І. при
секретарі - Поліщук Л.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Вільненської сільської ради Криворізького
району про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права
власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2. звернулися до суду з вище зазначеним позовом
04.05.2007 року.

В ході судового засідання обґрунтовуючи свої уточнені позовні вимоги,
ОСОБА_1, ОСОБА_2. кожен окремо, вказували на те, що їм, та ОСОБА_5. за його життя,
на праві спільної сумісної власності належала 12 частина
домоволодінняАДРЕСА_1, що являється квартироюАДРЕСА_1 у вказаному житловому
будинку.

Посилаючись на це, позивачі просили суд визначити, що кожному з них окремо
належить, по 16 частині вище вказаного домоволодіння, а саме по 13 частині
квартириАДРЕСА_1 в домоволодінніАДРЕСА_1, а також просили суд визнати, що 16
частина вище вказаного домоволодіння, а саме 13 частина квартириАДРЕСА_1 у
вказаному домоволодінні, що за життя належала ОСОБА_5., померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1- є спадковою масою, після смерті останнього.

При цьому ОСОБА_2. вказував на те, що на спадкове майно яке залишилося
після смерті його батька ОСОБА_5.,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, він не претендує і з заявою про прийняття спадщини
до нотаріальної контори він не звертався.

При цьому, позивачі вказували на те, що ОСОБА_5. за життя все
належне йому майно заповів сину ОСОБА_3., який спадщину не прийняв і на неї не
претендує, як не претендує на неї і дочка померлого - ОСОБА_4., дошлюбне
прізвище якої ОСОБА_4.

ОСОБА_1 вказувала, що вона є єдиною спадкоємицею першої
черги спадкування за законом, яка претендує на прийняття спадщини, що
відкрилася після смерті її чоловіка ОСОБА_5., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, але при зверненні нею до
нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у
видачі свідоцтва про прийняття спадщини, посилаючись на те, що на ім'я
померлого ОСОБА_5. не
визначена частка у спільній сумісній власності.

ОСОБА_1 вказуючи на те, що вона являлася дружиною ОСОБА_5., померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, просила суд визнати за нею як за спадкоємицею першої черги
спадкування за законом, право власності на 16 частину вище вказаного
домоволодіння, а саме на 13 частину квартириАДРЕСА_1 в домоволодінніАДРЕСА_1,
що являється спадковою масою, яка залишилася після смерті ОСОБА_5., померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, остаточно
просила визнати за нею право власності на 13 частину домоволодінняАДРЕСА_1, у
вигляді 23 частини квартириАДРЕСА_1 у вище вказаному домоволодінні.

В ході судового засідання позивачі підтримали свої уточнені позовні вимоги
в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача по справі - Вільненської сільської ради
Криворізького району до суду не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи
був повідомлений в установленому порядку. Відповідно до листа Вільненської
сільської ради Криворізького району № 9X2.09-152 від 11.07.2007 року, позовні
вимоги вони визнали в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечують,
просили справу розглянути за їх відсутності (л.с. 32).

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4., дошлюбне прізвище якої ОСОБА_4, в ході
судового засідання, кожен окремо пояснили, що являються дітьми ОСОБА_1 -
позивачки по справі та ОСОБА_5.,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому вони вказували, що до нотаріальної
контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька не зверталися, на
спадщину не претендують і відмовляються від її прийняття на користь матері.
Позовні вимоги позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4. визнали в повному обсязі, проти їх
задоволення не заперечували.

Треті особи по справі -ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, до суду не з'явилися, хоча про час та місце розгляду
справи були повідомлені в установленому порядку, при цьому згідно їх
повідомлення завіреного секретарем

Вільненської сільської ради 03.09.2007 року (л.с.__________ ) просили справу розглянути

за їх
відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі та
давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають
задоволенню зі слідуючих підставах.

Судом встановлено, що ОСОБА_5.
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом по смерть серія НОМЕР_1,
виданим Вільненською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської
області (л.с.5).

ОСОБА_5. являвся чоловіком позивачки ОСОБА_1 та батьком позивача ОСОБА_2.,
відповідачів ОСОБА_3., ОСОБА_4., дошлюбне прізвище якої ОСОБА_4, що
підтверджується відповідно свідоцтвами про одруження та про народження (л.с.
13, 22,24-25).

ДомоволодінняАДРЕСА_1 знаходиться в спільній частковій
власності ОСОБА_2., ОСОБА_1, ОСОБА_5., за його життя, яким належить право
власності на 12 частину вказаного домоволодіння, яка являється
квартироюАДРЕСА_1 у вказаному
домоволодінні, ОСОБА_6.,  ОСОБА_7., ОСОБА_8.,
яким

належить
38 частини вказаного домоволодіння та ОСОБА_7, якій належить 18 частина
даного домоволодіння (л.с. 26 ).

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною
власністю.

КвартираАДРЕСА_1 розташована в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1і складає
12 частину вказаного домоволодіння, належала на праві приватної спільної
сумісної власності ОСОБА_5., померлому ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про право власності на житло (л.с. 6-Ю), витягом з
реєстру прав власності на нерухоме майно (л.с. 26).

Оскільки частки кожного із власників вище вказаної квартири у домоволодінні
не були визначені при реєстрації їх права власності на квартируАДРЕСА_1 в
домоволодінніАДРЕСА_1, то суд приходить до висновку, що вказана квартира
знаходилася в спільній сумісній власності ОСОБА_1, ОСОБА_2. та ОСОБА_5., за
його життя (л.с. 26).

Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у
спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є рівними.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що кожному із співвласників
вище вказаної квартири в домоволодінні, тобто ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5., за його життя,
належало право власності на 13 частину вказаної квартири, тобто кожному з них
належало право власності на 16 частину домоволодінняАДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_5., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно
до ст. 1220 ЦК України, відкрилася спадщина на належне йому майно.

Відповідно до ст. 1218 ЦК
України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його
смерті.

Оскільки за життя ОСОБА_5.
мав право власності на 13 частину квартириАДРЕСА_1 розташованої в
домоволодінніАДРЕСА_1, тобто на 16 частину вказаного домоволодіння, то суд
приходить до висновку, що вказана частка квартири в домоволодінні є спадковою
масою, що залишилася після смерті ОСОБА_5.
померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За життя ОСОБА_5., померлий
ІНФОРМАЦІЯ_1, заповів все належне йому майно синові - ОСОБА_3., що
підтверджується заповітом від 23.10.2001 року посвідченим сьомою Криворізькою
державною нотаріальною конторою (л.с. 28) та довідкою першої Криворізької
державної нотаріальної контори № 4412-26 від 03.05.2007 року (л.с. 27).
Вказані обставини знайшли підтвердження в поясненнях сторін даних в ході
судового засідання.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за
законом, а відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК
України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі
не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування здійснюється за
законом.

Відповідно до ч.1 ст.
1272 ЦК України,
якщо спадкоємець протягом 6-ти місячного строку з дня відкриття спадщини не
подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Оскільки спадкоємець ОСОБА_3, якому спадкодавець ОСОБА_5. заповів належне
йому майно, на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, що
підтверджується довідкою Вільненської сільської ради Криворізького району № 196
від 08.02.2007 року (л.с. 14) і протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК
України не звернувся з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується
довідкою Першої Криворізької нотаріальної контори № 4412-26 від 03.05.2007
року, то суд приходить до висновку, що він не прийняв спадщину, яка відкрилася
після смерті його батька ОСОБА_5., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оскільки ОСОБА_3 не прийняв спадщину за заповітом, то спадкування має
здійснюватися за законом, а згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на
спадкування почергово, при цьому відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив, та батьки.

Діти спадкодавця - ОСОБА_3, ОСОБА_2., ОСОБА_4., дошлюбне прізвище якої
ОСОБА_4 на спадщину, що відкрилася після смерті їх батька ОСОБА_5., померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1не претендують, про підтвердили в ході судового засідання, а інші
спадкодавці першої черги спадкування за законом, крім ОСОБА_1 - дружини
померлого, відсутні, то ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею першої черги спадкування
за законом після смерті ОСОБА_5.,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із
спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину,
якщо протягом 6-ти місячного строку з дня відкриття спадщини, він не заявив про
відмову від неї.

ОСОБА_1 постійно проживала з ОСОБА_5до дня його смерті, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою Вільненської сільської ради
Криворізького району № 196 від 08.02.2007 року (л.с. 14) і звернулася до
нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5., але
їй було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини на тій підставі,
що у померлого ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_5. не визначена частка у спільній сумісній
власності (л.с. 12).

Тому суд, прийнявши до уваги все вище викладене, вважає за необхідне
визначити, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, кожному окремо, належить по 16 частині
домоволодінніАДРЕСА_1, а саме по 13 частині квартириАДРЕСА_1 у вказаному
домоволодінні, а 16 частина вказаного домоволодіння у вигляді 13 частини
квартириАДРЕСА_1 в домоволодінніАДРЕСА_1, являється спадковою масою після
смерті ОСОБА_5., померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оскільки суд визнає 16 частину вище вказаного
домоволодіння АДРЕСА_1, у вигляді 13 частини квартириАДРЕСА_1 у вказаному
домоволодінні, спадковою масою, то задовольняючи вимоги позивачки - ОСОБА_1,
проти задоволення яких не заперечують позивач ОСОБА_2. та відповідачі ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  суд вважає за

необхідне
визнати за ОСОБА_1 як за спадкоємицею 1-ї черги спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5., померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 16 частину домоволодіння АДРЕСА_1, а саме на
13 частину квартириАДРЕСА_1 у вказаному домоволодінні, а всього визнати за нею
право власності на 13 частину домоволодіння розташованого за адресою:
Дніпропетровська область, Криворізький район,АДРЕСА_1 а саме на 23 частини
квартириАДРЕСА_1 у даному домоволодінні.

Виходячи з вище викладеного та керуючись ст. ст. 6, 10, 11, 60, 208, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України,
п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України, ст.ст. 368, 370, 1217, 1218, 1223, 1261, 1267, 1258, 1268, 1269,
1270-1272 ЦК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

Визначити, що ОСОБА_1 ОСОБА_2, кожному окремо, належить по 16 частині
домоволодінняАДРЕСА_1, а саме по 13 частині квартириАДРЕСА_1 у
домоволодінніАДРЕСА_1.

Визнати 16 частину домоволодінняАДРЕСА_1, а саме 13 частину
квартириАДРЕСА_1 у домоволодінніАДРЕСА_1, що за життя належала ОСОБА_5, спадковою масою
після смерті ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом
після смерті ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 16 частину домоволодінняАДРЕСА_1, а саме
право власності на 13 частину квартириАДРЕСА_1 у домоволодінніАДРЕСА_1, всього
визнати за ОСОБА_1 право власності на 13 частину домоволодінняАДРЕСА_1, а саме
право власності на 23 частину квартириАДРЕСА_1 у домоволодінніАДРЕСА_1

На дане рішення може бути подана апеляційна скарга
протягом двадцяти днів з дня подачі заяви на його оскарження, або апеляційна
скарга протягом десяти днів без подачі заяви на апеляційне оскарження.