Справа
№2-6134/07
РІШЕННЯ

Іменем України

«14» серпня 2007 року

Малиновський районний суд м.  Одеси в
складі:

головуючого     - судді Гуревського
В.К.

за секретаря                    - Кузнецова Т.В.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в
м.  Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,  -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 з вимогою про
розірвання шлюбу на підставі того,  що
сторони проживають окремо і примирення між ними неможливе. Як причину розпаду
сім'ї позивачка вказує на той факт,  що
спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних характерів та
поглядів на життя і шлюбні обов'язки. Між сторонами часто виникають сварки з
приводу сімейних та побутових питань. Відповідач систематично вживає
алкоголь,  подружні відносини сторони не
підтримують тривалий час.

Відповідач у судове засідання з'явився,
позовні вимоги позивача визнав,
визнав обґрунтованою вимогу про розірвання шлюбу.

Вислухавши пояснення сторін,  дослідивши
матеріали справи,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити із
задоволенням позову при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно
до ч. 4  ст.  130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст.  174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні встановлено,  що
сторони зареєстрували шлюб 24 січня 1998 року,
про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №
27. Від цього шлюбу є неповнолітній син -ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1народження. Шлюб у
сторін є першим.

Подружні відносини сторони не підтримують тривалий час,  спільне господарство між сторонами не
ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те,  що спільне життя з відповідачем не склалося
внаслідок різних характерів та поглядів на життя і шлюбні обов'язки. Між
сторонами часто виникають сварки з приводу сімейних та побутових питань.

На примирення сторони не згодні,
обґрунтовуючи це тим,  що
відновлення сім'ї є неможливим,  через що
суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін.

При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин
розірвання шлюбу встановлено,  що
подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити
інтересам чоловіка та дружини,  а також
інтересам неповнолітньої дитини. Спору між сторонами щодо місця проживання
дитини не встановлено,  тому суд,  враховуючи інтереси дитини,  вважає можливим визначити місце її проживання
з матір'ю.

Відповідно до ч. 2  ст.  112 Сімейного кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу,  якщо буде
встановлено,  що подальше спільне
проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з
них,  інтересам дітей,  що мають істотне значення. Враховуючи,  що побудова сімейних відносин повинна
здійснюватись на паритетних засадах,  на
почуттях взаємної любові та поваги,
взаємодопомоги і підтримки ( ст.
1 СК України),  суд задовольняє
позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу.

Видатки по оплаті державного мита при оформленні реєстрації розірвання
шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

На підставі викладеного,
керуючись  ст.   ст. 3,
15,  104,  105,
110,  112,  180 Сімейного кодексу України,   ст.
ст.  11,  88,  ч.
4  ст.
1 ЗО,  ч. 4  ст.
174,   ст.   ст.
213,  215 Цивільного
процесуального кодексу України,  СУД -

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1і ОСОБА_2,
зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану
Іллічівськом рай адміністрації виконкому Одеської міської ради 24 січня 1998
року,  актовий запис № 27,  розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_2державне
мито у розмірі 17 гривень,  ОСОБА_1- від
сплати звільнити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд
першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження,
або шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення у порядку ч. 4
ст.  295 ЦПК України.