№ 2-3823
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2007 року
Жовтневий районний суд

м.
Дніпропетровська

у складі:
головуючого

судді Антонюка
О.А.

при секретарі
Ткаченко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради, третя особа комунальне підприємство
«Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської
обласної ради про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
17 вересня 2007 року звернулася до суду з позовом до відповідача
Дніпропетровської міської  ради про
визнання права власності. Позивач у своєму позові та в ході судового засідання
посилався на те, що 18 травня 2004 року у встановленому законом порядку по
договору купівлі-продажу придбала квартиру АДРЕСА_1. На підставі висновків
державних органів рішенням Жовтневого райвиконкому м. Дніпропетровська вказана
квартира визнана непридатною для проживання, на сьогодні вона провела
перепланування квартири під нежитлове приміщення косметичного салону згідно
належного будівельного проекту і відповідно до висновків експертного
дослідження будівництво відповідає чинним нормам і правилам, будівельним і
санітарним нормам та ін., але не вжиті всі заходи для оформлення
правовстановлюючих документів про право власності на це приміщення. Просила
визнати за нею право власності на вказане не житлове приміщення без додаткових
актів вводу в експлуатацію, задовольнивши позов в повному обсязі.

Представник
відповідача Дніпропетровської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги
фактично визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову,
просив розглянути справу і рішення винести за наявними документами по закону на
розсуд суду.

Представник третьої особи
КП «ДМБТІ» в судове засідання не з'явився, про день та час
слухання справи повідомлявся належним чином. В адресованому суду зверненні
проти позовних вимог заперечував, просив розглянути справу і рішення винести за
наявними документами по закону на розсуд суду. Суд вважає можливим розгляд
справи за відсутності представника третьої особи згідно ст. 169 ЦПК України.

Вислухавши
пояснення позивача і представника відповідача, оцінивши надані та добуті докази,
перевіривши матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та
підлягаючою задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 18 травня 2004 року позивач ОСОБА_1 у
встановленому законом порядку по договору купівлі-продажу придбала квартиру
АДРЕСА_1. В тому ж 2004 році позивачем почата реконструкція вказаної квартири,
20 вересня 2004 року нею було отримано висновок головного
архітектурно-планувального управління міськради і дозвіл про можливість
реконструкції квартири АДРЕСА_1, на підставі якого проводиться комплекс
містобудівних, санітарно-епідеміологічних, проектних заходів з метою
реконструкції вказаного приміщення квартири. В результаті реконструкції цього
приміщення квартира була переоблаштована на нежитлове приміщення
косметологічного кабінету.

За результатами технічної інвентаризації, проведеної КП
«Дніпропетровське міжміське бюро технічної
інвентаризації», було складено технічний паспорт на будівлю позивача, розташовану АДРЕСА_1 і  13 квітня 2007року позивачу видано технічний
паспорт вже як на нежитлове приміщення № 1 - літера А5 загальною площею 40.2
кв. м., а також самовільно збудований ганок літера - а загальною площею 4.5 кв.
м.. Відповідно до акту виконавчого комітету Жовтневої районної в м.
Дніпропетровську ради від 01 листопада 2006 року, затвердженого рішенням № 886
від 17 листопада 2006 року «Про обстеження житлового будинку з метою
встановлення його відповідності санітарним та технічним вимогам» квартира
АДРЕСА_1 визнана непридатною для проживання.

На підставі результатів комплексного обстеження будівельних конструкцій
нежитлового приміщення № 1 літера А 5 косметологічного кабінету в будинку
АДРЕСА_1, проведеного експертами НПФ «Укрстройпроект» (ліцензія АБ № 177838) за
серпень 2007 року, було встановлено, що
несучі та огороджуючі конструкції будівлі відповідно до проекту
відповідають вимогами проекту, архітектурно-будівельним, санітарно-технічним та
іншими ді­ючими нормам та правилам.

Стаття 15 ЦК
України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа
має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання…»

Стаття 16 ЦК
України передбачає, що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права
та інтересу.

Тому, у зв'язку з необхідністю
узаконити та зареєструвати вищевказані перебудови позивач вимушений
звернутися з позовом до суду.

Відповідно до ст.
182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають
державній реєстрації.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих
положень Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень» до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування державного реєстру
прав у складі державного земельного када­стру реєстрація об'єктів
нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро тех­нічної
інвентаризації.

Судом встановлено, що будову ганку та
приміщення косметичного салону позивачем було проведено в межах земельної
ділянки будинку, тому визнання за ним права власності на об'єкти самочинного
будівництва не порушує прав фізичних та юридичних осіб. Проведене будівництво
не порушує права інших власників сусідніх квартир і будинків, що підтверджено
висновком будівельно-технічної експертизи за результатами інженерно-технічного
обстеження стану новозбудованих приміщень АДРЕСА_1: згідно проведених
досліджень, застосовані конструктивні рішення несучих та огороджувальних
конструкцій при здійсненні будівництва новостворені приміщення відповідають
чинним будівельним нормативним документам, включаючи протипожежні і санітарні
норми, не загрожують безпечній експлуатації будинку, конструкції нежитлового
приміщення не створюють аварійності об'єкту, сам об'єкт відповідає будівельним
та технічним нормам, стіни, фундаменти, перекриття знаходяться в працездатному
і задовільному стані, загальний стан задовільний та забезпечує безпечну
експлуатацію будинку в цілому, ознак деформацій та порушень конструкцій не
виявлено.

Суд приймає до уваги також і ті обставини, що з відома органів державної
влади позивачу видано технічний паспорт на будинок, присвоєно номер (адреса) та
підключено до електромереж та ін., реєстраційні та державні органи вважають за
можливе і видали документи позивачу вже як на нежитлове приміщення.  Вищенаведені обставини свідчать про визнання
органами влади права позивачів на користування та оформлення правовстановлюючих
документів на вказану будівлю.

У відповідності зі ст. 41 Конституції України кожний має право володіти,
користуватися й розпоряджатися своєю власністю. У відповідності зі ст. 319 ЦК
України власник на свій розсуд володіє, користується й розпоряджається
приналежним йому майном. Власник має право робити відносно свого майна будь-які
дії, що не суперечать закону. Користуючись цим правом позивач і використав
відповідно до закону своє житло, в
результаті чого фактично створив приміщення, а саме: нежитлову будівлю.

На підставі ст. 392 ЦК
України,  власник майна може пред'явити
позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує
його право власності.

Згідно ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або
законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі
договору, є власником цієї речі.

Враховуючи вказане, суд вважає можливим визнати за позивачем право
власності на нежитлову будівлю № 1 - літера А5 загальною площею 40.2 кв. м., а
також самовільно збудований ганок літера - а загальною площею 4.5 кв. м., розта­шовані АДРЕСА_1. Будівництво
позивачем проводилось при наявності належного будівельного проекту,
передбаченого положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних
робіт, затвердженого наказом державного комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України № 273 від 05 грудня 2000 року. При урахуванні
судом  експертного та технічного висновку
за результатами обстеження вищезазначених будівельних конструкцій позивача на
підставі ч. 2 ст. 8 ЦК України у відповідності до загальних засад цивільного
законодавства (аналогія права) встановлено, що прийняття в експлуатацію об'єкта полягає у визначенні готовності об'єкта, закінченого
будівництвом, будівельним і іншим нормам і правилам, необхідним при прийнятті в
експлуатацію. Готовність будівель до експлуатації у всіх аспектах визначена
будівельно-технічним висновком експертів з урахуванням проекту. Таким чином,
будівлі з усіма їх складовими частинами є прийнятими до експлуатації та не
потребують іншого проведення дослідження готовності до експлуатації - прийняття
до експлуатації, в тому числі складання актів прийняття до експлуатації.
Приймаючи до уваги вказане, суд вважає можливим визнання права власності за
позивачем без додаткових актів при­йняття в експлуатацію.

Таким
чином, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє об'єктивне підтвердження в
ході судового засідання та підлягають задоволенню.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, 55
Конституції України, ст. ст. 15, 16, 182, 319, 331, 376, 392 ЦК України,
ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України,    суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на нежитлове приміщення № 1 літера А 5 з ганком літера а в будинку АДРЕСА_1 без
додаткових актів вводу в експлуатацію.

Рішення може бути
оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний
суд м. Дніпропетровська шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
10 днів з дня проголошення рішення, а апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження або
в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя -