Справа №2-2663/07/02
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

11
жовтня 2007 р.                 Київський
районний суд м.Харкова

в
складі: головуючого - судді           Божко
В.В.

за
участю секретаря                          Моісеєвої-Жуковської
О.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про повернення заборгованості та стягнення штрафних санкцій, по
зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору доручення
виконаним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про повернення заборгованості та
стягнення штрафних санкцій, посилаючись на те, що 11 липня 2006 р. між ним та
відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики, згідно до якого він передав
відповідачу грошову суму в розмірі еквівалентної 50 000 доларів США, що складає 252
500 грн.по курсу НБУ, яку відповідач зобов'язався повернуту на протязі місяця,
про що видав розписку, написану власноруч. В грудні 2006 р. відповідач повернув
частину боргу у розмірі еквіваленту 15 000 доларів США, що складає 75
750 грн., та зобов'язався повернути залишок до 1 лютого 2007 р. У зв'язку з
неповерненням остаточної суми боргу позивач звернувся до суду.

В
судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги ОСОБА_1,
пояснивши, що в лютому 2007 р. відповідачу було направлено претензію, але у
зв'язку з тим, що відповідач ніяким чином не відреагував, позивач просить
стягнути залишок боргу, 3% річних, суму індексу інфляції за час прострочення
платежу, проценти за договором позики, та судові витрати на держмито та
інформаційно-технічне забезпечення.

Відповідач
ОСОБА_2 у судове засідання з'явився, заперечував проти позовних вимог,
звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання договору
доручення виконаним, пояснивши, що між ним та відповідачем був укладений договір
доручення, згідно з яким він в інтересах позивача здійснював оформлення
документів для надання земельної ділянки ТОВ „МКДУ", керівником якої є
позивач ОСОБА_1 Передані йому 50 000 доларів США - це оплата за виконання ним певних дій. Написана ним
розписка не підтверджує факт укладення договору позики, а була запорукою
забезпечення виконання ним взятих на себе зобов'язань по договору доручення.

Суд,
заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали
справи, прийшов до наступного.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно
до ст. 10 ч.3,
ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається , як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно
до ст. 1046 ЦК України
( у редакції 2003 р.) за договором позики позикодавець передає у власність
позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

На
підставі ст. 1049 ЦК України
( у редакції 2003 р.) позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в
тій же сумі в строк та в порядку, встановлених в договорі.

В
судовому засіданні було встановлено, що позивачем ОСОБА_1 було передано
відповідачу ОСОБА_2 50 000 доларів США,
що по курсу НБУ складає 75 750 грн. Передача цієї суми була оформлена
розпискою про їх отримання, написаною власноруч відповідачем за первісним
позовом з вказівкою повернення боргу на протязі календарного місяця. 21 грудня
2006 р. в розписці власноруч відповідачем було зроблено припис, що залишок
боргу в розмірі еквівалент 35 000 доларів США він зобов'язується повернути не
пізніше 1 лютого 2007 p., що відповідно до відповідно до ст. 1047 ЦК України є
підтвердження укладеної між позивачем та відповідачем угоди та отримання
визначеної грошової суми..

Суд
вважає, що первісний позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних
підстав.

Відповідач
не заперечує отримання 50 000 доларів США
від позивача, і остаточну суму боргу в розмірі еквівалентному 35 000
доларів США, що по
курсу НБУ складає 176 750 грн. Але вважає, що він не повинен повертати
позивачеві 35000 доларів США,
оскільки між ним та позивачем був укладений договір доручення на виконання
робіт.

Відповідно
до ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.
Оскільки між сторонами не була визначений розмір процентів, їх розмір
визначається на рівні облікової ставки НБУ, загальна сума складає 14 112 грн.
33 коп.

Відповідно
до ст. 1050 ЦК України,
враховуючи, що з вини боржника було порушено зобов'язання, з нього підлягає
також стягненню і сума інфляції, яка є різновидом збитку, спричиненого
позивачу, і 3% річних від простроченої суми. . Сума інфляції складає 20 579
грн.57 коп., 3% - 3 741 грн. 84 коп.

В
обґрунтування своїх позовних вимог, позивачем були представлені розрахунки, які
приймаються судом до уваги.

Також
стягненню з відповідача з первісного позову підлягають судові витрати, які
позивач поніс у зв'язку з захистом своїх прав, які складають 1 730 грн .
Загальна сума, яка підлягає стягненню складає 216 913 грн.

Не
можуть бути прийняті до уваги заперечення відповідача з первісного позову, який
посилається на те, що між ним та відповідачем за зустрічним позовом був
укладений договір доручення.

Відповідно
з договором доручення ( ст. 1000 ЦК
України) одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за
рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Форма договору
доручення підпорядковується загальним правилам про форму правочинів і форму
договору.

Відповідачем
не було представлено суду ніяких доказів того, що між ним та позивачем був
укладений договір доручення.

Посилання
на те, що він приймав участь у вирішенні питання про надання земельної ділянки,
нічим не підтверджено, і спростовується представленою судом розпискою про
одержання грошової суми в борг.

Таким
чином, позов позивача підлягає задоволенню в повному обсязі, а в задоволенні
зустрічного позову необхідно відмовити.

На підставі
викладеного, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1  задовольнити .

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по договору позики у розмірі 176
750 ( сто сімдесят шість тисяч сімсот п'ятдесят) грн.; проценти за договором
позики у розмірі 14112 (чотирнадцять тисяч сто дванадцять) грн. 33 коп.; суму
індексу інфляції за час прострочення в розмірі 20 579 (двадцять тисяч п'ятсот
сімдесят дев'ять) грн. 57 коп.; три проценти річних від простроченої суми в
розмірі 3 741 (три тисячі сімсот сорок одна) грн. 74 коп., сплачене держмито та
витрати на інформаційне-технічне забезпечення в розмірі 1730 (одна тисяча
сімсот тридцять) грн.., а всього 216913 (двісті шістнадцять тисяч
дев"ятьсот тринадцять) грн.. 74 коп.

В задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-дений строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.