Справа № 2-22872007р.
РІШЕННЯ

Іменем України

22 жовтня 2007
року. Совєтський районний суд м.Макіївки Донецької області у складі:

головуючого
судді           Трипутіної Т.М.

при секретарі                   Мироненко О.В.

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду с.Ханженкове

цивільну справу
за позовом КП «Макіївтепломережа» до ОСОБА_1,

ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за відпущену теплову

енергію,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з даним позовом у жовтні 2007 року. Просить стягнути з
відповідачів заборгованість за відпущену теплову енергію у сумі 1543,83 грн. за
період з 01.10.2005 року по 01.07.2007 року.

Свої позовні
вимоги обґрунтовують тим, що відповідачі мешкають у квартирі за адресою:
АДРЕСА_1. Згідно вимогам ст. 25 Закону України «Про електроенергетику» п. 1.33
«Правил користування тепловою енергією», затверджених наказом Міністерства
Палива та Енергетики № 307/262 від 28.10.2003 року, відповідачі повинні
щомісяця вносити плату за відпущену теплову енергію. Проте, відповідачі від
сплати такової ухиляються , за період з 01.10.2005 - 01.07.2007 p.p. борг за надані
послуги складає 1543,83 грн.

Відповідачі в
судове засідання з'явилися, борг визнали та суду пояснили, що такий борг у них
склався через тяжке матеріальне становище.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до
ст. 130 ч 4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ст. 174 ч 4 ЦПК України у
разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши
пояснення представника позивача, відповідачів, дослідивши письмові докази,
вважає, що даний позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідачі
мешкають у квартирі за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується копією особистого
рахунку. Згідно з нормами ст. 67,68 Житлового кодексу України відповідачі
зобов'язані щомісяця вносити плату за комунальні послуги, в тому числі і за
теплопостачання. Між позивачем та відповідачами згідно вимог ст. 509 ЦК України
виникли зобов'язання, які вони повинні виконувати та не звільняються від
відповідальності через неможливість виконання даного зобов'язання.

Як вбачається з
матеріалів справи відповідачі мають заборгованість за відпущену теплову енергію
у сумі 1543,83 грн. за період 01.10.2005р. по 01.07.2007 p., яка відповідно
до вимог ст.25 Закону України «Про електроенергетику», п.1.33 «Правил
користування тепловою енергією», затверджених наказом Міністерства Палива та
Енергетики № 307262 від 28.10.2003 p., повинна бути стягнута на користь позивача.

Крім цього, з
відповідачів в силу ст. 79 ЦПК України підлягає стягненню сума судового збору в
державний доход.

2

Також в силу ст.
81,88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів витрати на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи на користь позивача.

Керуючись ст. 25
Закону України «Про електроенергетику», п.1.33 «Правил користування тепловою
енергією», затверджених наказом Міністерства Палива та Енергетики № 307262 від 28.10.2003 p., ст..ст. 67, 68
ЖК України, ст. 509 ЦК України,
та на підставі ст. 10,60, 79,81,209,213-216 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
Комунального підприємства «Макіївтепломережа» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за відпущену теплову енергію задовольнити.

Стягнути
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь КП «Макіївтепломережа» заборгованість
за відпущену теплову енергію за період з 01.10.2005р. по 01.07.2007р. у сумі
1543,83 грн., а також витрати на інформаціно-технічне забезпечення розгляду
справи у сумі 30 грн., а всього 1573,83 грн.

Стягнути з
відповідачів солідарно судовий збір на користь держави у сумі 51 грн.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області
через даний суд шляхом подачі у 10-ти денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.