Справа   №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада
2007 року                                                                                 м.
Харків

Московський
районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Яремчука В.І., при
секретарі - Новаковій Т.С., за участю представників сторін адвокатівОСОБА_1 і
ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про усунення від права на спадкування, про визнання права
власності в порядку спадкування по закону, про поновлення порушеного права
користування квартирою і вселення, -

ВСТАНОВИВ:

07.О6.2007р.
позивачка ОСОБА_3звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_4про
усунення від права на спадкування після смерті батька відповідача - ОСОБА_5,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
про визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування по закону на
ізольовану двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, про поновлення порушеного права
користування спірною квартирою і вселення до цієї квартири.

В обґрунтування
заявлених вимог позивачка вказала, що з 1997р. перебувала у шлюбних відносинах
з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу, проживала з померлим у його квартирі однією
сім'єю і з цих підстав вважає себе спадкоємцем четвертої черги по закону.
Відповідач це син ОСОБА_5, він є спадкоємцем першої черги по закону і підлягає
усуненню від спадкування, оскільки ухилявся від догляду за батьком, який
перебував у безпомічному стані.

У судовому
засіданні позивачка ОСОБА_3позовні вимоги підтримала і пояснила, що з 1997 року
проживала однією сім'єю з ОСОБА_5 у спірній квартирі без реєстрації шлюбу.
Відповідач перед смертю свого батька обіцяв поділити спірну квартиру з нею, але
після похорон відмовився від своїх обіцянок. За життя батько дав відповідачу
5000грн. на ремонт автомобілю, що належить відповідачу, але той витратив кошти
не за призначенням. У 2005р. ОСОБА_5 прооперували, у грудні 2006р. він був на
обстеженні у лікарні, а після Новорічних свят, на початку січня 2007р., став
себе погано почувати. За допомогою до відповідача ні вона, ні ОСОБА_5 не
зверталися, бачачи, що ОСОБА_5 помирає, вона повідомила відповідача, і той став
приїжджати до батька, але догляд здійснювала вона.

Як свідок
позивачка ОСОБА_3у суді показала, що ІНФОРМАЦІЯ_1помер ОСОБА_5, з яким вона
проживала однією сім'єю з 1997р. у спірній двохкімнатній ізольованій квартирі,
яка йому належала. Знайомим він її представляв як дружину, відповідачу - своєму
сину, у 2005р. сказав, що зареєстрував з нею шлюб. Відповідач вірив батьку і
вважав її дружиною батька, обіцяв розділити з нею порівну спірну квартиру. У
грудні 2005р. ОСОБА_5 був прооперований - видалена нирка, через півроку, у
травні 2006р., він мав пройти обстеження. З кінця грудня і до перших чисел
лютого 2006р. ОСОБА_5 пройшов 30 сеансів хімічної терапії, і з ранньої весни до
пізньої осені перебував з нею у селі Тетлеги, Чугуївського р-ну, Харківської
обл., на обслідування вчасно не звернувся, не бачив у цьому потреби. У грудні
ОСОБА_5 ліг на обслідування до 25 міської лікарні і було встановлено, що
онкологічна хвороба прогресує. Через неділю після новорічних свят сталося
погіршення здоров'я ОСОБА_5 і ІНФОРМАЦІЯ_1він помер. Вона зняла із рахунку
ОСОБА_5 у банку 10500грн., з яких більше 8000грн. витратила на похорони і
поминальні обіди. Відповідач, дізнавшись після смерті батька про відсутність
реєстрації шлюбу, відмовив їй у розділі спадкового майна, зажадав виселитися із
спірної квартири, поміняв у квартирі замки на вхідних дверях, не допускає її до
цієї квартири. Вона змушена проживати за місцем реєстрації

2

- у двохкімнатній квартирі із сином і онуками. ОСОБА_5
інвалідність не оформлював, доказів про його безпорадний стан, вона не має.
Догляд за ОСОБА_5 здійснювала тільки вона. Відповідач і члени його сім'ї
догляду не надавали.

Відповідач
ОСОБА_4позов не визнав і у суді пояснив, що з батьком підтримував нормальні
стосунки. При перебуванні батька у стаціонарі 25 міської лікарні, розташованої
в районі ХТЗ поряд із його квартирою, він і члени його сім'ї - дружина і діти
здійснювали догляд за батьком, приносили їжу, а позивачка у грудні 2005р.
працювала і не могла до 18 години навідатись до хворого. Він приїжджав до
батька у село Тетлеги, конфліктів за батьком не було.

Як свідок
відповідач ОСОБА_4у суді показав, що у листопаді 2005р. його батько був
прооперований і вдень догляд за ним здійснював він і його дружина, а вечором позивачка.
Його дружина працює на аптечному складі і там вона купувала ліки для батька. У
2006р. з квітня батько був у селі, він його провідував. У грудні 2006р. після
обстеження у лікарні, він з позивачкою відвіз батька додому. До нового року
батько пересувався самостійно, а після новорічних свят уже не міг самостійно
пересуватися. Батько не потребував матеріальної допомоги, а навпаки йому
допомагав, на ремонт автомобілю 3000грн. не давав. Він інвалід 3 групи,
перебуває на диспансерному обліку. За життя батько шлюб з позивачкою не
реєстрував, позивачка у спірній квартирі не реєструвалася.

Суд, заслухавши
пояснення сторін по справі та їх покази як свідків, дослідивши матеріали
цивільної справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1у
віці 65 років помер у м. Харкові ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про
смерть (а.с.15).

До складу
спадщини увійшла спірна ізольована двокімнатна квартира АДРЕСА_1, що належала
ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.02.1999р. №
5А-99-163910, виданого Центром приватизації державного житлового фонду
Харківської міської ради (а.с.16).

ОСОБА_5 на час
смерті у зареєстрованому шлюбі не перебував, його дружина - ОСОБА_6
померлаІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.18), у спірній квартирі був зареєстрований один, що
підтверджується довідкою про реєстрацію і проживання, виданою адміністрацією
ЖЄУ-116 від 07.02.2007р. за № 34 (а.с.6).

Згідно ст.1264 ЦК України у
четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Факт проживання
однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, що має юридичне значення, підлягає
встановленню у судовому порядку, згідно п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України. Позивачка
заяви про встановлення цього факту суду не подавала. Суд розглянув позов у
межах заявлених вимог.

У суду відсутні
підстави для визнання позивачки спадкоємницею за законом після смерті ОСОБА_5

Згідно вимог ч.5
ст.122 4 ЦК України
за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві,
який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Суду не надано
доказів перебування ОСОБА_5 у безпорадному стані, фактів необгрунтованого
ненадання допомоги спадкодавцеві з боку відповідача не встановлено,  підстав для усунення від права на спадкування
за законом ОСОБА_4у суду немає.

Згідно ст.156 ЖК
України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з
ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника
будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього
Кодексу.

Згідно ст.64 ЖК
України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають  з договору найму жилого приміщення.  До членів сім'ї наймача

3

належать
дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може
бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і
ведуть з ним спільне господарство.

У відповідності
із вимогами, встановленими Законом України „Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні" № 1382-1У від 11 грудня 2003 року, місце
проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців на рік; місце перебування -
адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком
менше шести місяців на рік. Громадянин України зобов'язані протягом десяти днів
після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Позивачка ніколи
не була зареєстрована у спірній квартирі. З 26.02.1992 року вона зареєстрована
з сином і двома онуками у двокімнатній квартиріАДРЕСА_2, плату за надані їй
комунальні послуги сплачує саме за цю квартиру. Це підтверджується відомостями
з копії паспорту, свідченнями позивачки
у  суді   (а.5).

Позивачка не
заперечувала, що у цей час вона постійно проживає за місцем реєстрації за
адресою: АДРЕСА_2право на проживання її за цією адресою ніким не оскаржене.

Вимога позивачки
про право користування квартирою АДРЕСА_1 та про вселення до цієї квартири
безпідставні.

Ухвалою судді
Московського районного суду м. Харкова від 08.06.2007р. було задоволене
клопотання позивачки про забезпечення позову та заборонено вчиняти дії,
пов'язані з оформленням спадкових прав після смерті ОСОБА_5. Після набранням
рішення законної сили ця ухвала підлягає відміні.

Керуючись
ст.ст.1264, 1224 ЦК України, Законом України „Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в Україні" № 1382-ІУ від 11 грудня 2003
року, ст.ст.64, 156 ЖК України, ст.ст.10, 11, 60, 154, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_3
про усунення від права на спадкування ОСОБА_4, про визнання права власності на
квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування по закону після смерті ОСОБА_5, про
поновлення порушеного права користування і вселення до квартири АДРЕСА_1 -
відмовити повністю.

Ухвалу судді
Московського районного суду м. Харкова від 08.06.2007р. про забезпечення позову
шляхом заборони вчиняти дії, пов'язані з оформленням спадкових прав після смерті
ОСОБА_5, після набрання рішенням законної сили - відмінити.

Повідомити осіб,
які беруть участь у справі, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом
рішенням суду 06 листопада 2007р.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області
через суд який постановив рішення шляхом подачі в 10-денний строк із дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або поданням апеляційної скарги протягом 10
днів в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.