Справа №2-1393/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2007
року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого -
судді Остахновича А.В.

при секретарі: -
Чередніченко О.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Фастів цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання права власності на спадщину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до відповідачки з позовом про визнання права власності на спадщину,
посилаючись на те, щоІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3., після її смерті
відкрилась спадщина на земельну частку (пай), на 1/3 частину квартириАДРЕСА_1,
та на грошові вклади в Ощадному банку.

В судовому
засіданні позивач суду пояснив, що являється спадкоємцем першої черги
спадкування після смерті матері ОСОБА_3. На час відкриття спадщини позивач
проживав разом з матір'ю, вони вели спільне господарство. Після смерті позивач
поховав матір за власні кошти. Але він своєчасно не звернувся до нотаріуса із
заявою про прийняття спадщини, тому просить визнати за ним право власності на
спадщину посилаючись на зміст ст.1268 ЦК
України.

Відповідачка по
справі -ОСОБА_2. позовну заяву визнає, не заперечує проти прийняття спадщини
позивачем, що підтверджується письмовою заявою, і просить розглядати справу за
її відсутності.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до
ч.1, 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України в
разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивача
обгрунтованими і підлягаючими задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, щоІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 103 років померла бабуся позивача -ОСОБА_4,
після смерті якої відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай).
Спадкоємицею першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_4. являлась
її дочка (а мати позивача) ОСОБА_3. Оскільки бабуся позивача на час відкриття
спадщини проживала разом із мамою позивача і після смерті бабусі мати фактично
вступила в управління та володіння спадковим майном, то відповідно до ст.549 ЦК
України (в ред. 1963 р) мати ОСОБА_3. прийняла спадщину після бабусі ОСОБА_4.,
що підтверджується довідкою з місця проживання та записами про прописку.

ІНФОРМАЦІЯ_1
мати позивача ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на право на
земельну частку (пай), на 1/3 частину квартириАДРЕСА_1, та на грошові вклади.

Спадкоємцями
першої черги спадкування після її смерті являються позивач та відповідачка, як
діти померлої. Батько позивача - ОСОБА_5 помер раніше - ІНФОРМАЦІЯ_3. Позивач і
спадкодавиця постійно проживали разом однією сім'єю в квартирі АДРЕСА_1.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України, "Спадкоємець, який постійно проживав із
спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину,
якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про
відмові від неї", проте, нотаріальною конторою у видачі

2

свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено і
рекомендовано звернутись до суду, оскільки він з матір'ю проживали разом
фактично, а зареєстрований він був за іншою адресою. Крім цього, мати прийняла
спадщину і після смерті бабусі, і після смерті батька фактично і не
переоформила документи належним чином на своє ім'я. Той факт, що позивач і
спадкодавиця постійно проживали разом на час відкриття спадщини підтверджується
довідкою Голови будинкового комітету від 18.07.2007 року. Також, це підтвердила
і відповідачка.

Таким чином,
відповідно до вимог ст. 1268 ЦК
України, позивач фактично прийняв спадщину, а відповідачка не вчиняла
жодної з дій які свідчили би про прийняття нею цієї спадщини, і згідно зі ст.
1272 ЦК вважається
такою, що спадщину не прийняла.

З огляду на
викладене суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право власності на
спадщину після померлої матері.

Аналізуючи
зібрані по справі докази, суд вважає їх достовірними, а позовні вимоги такими,
що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи
викладене, керуючись ст.ст. 10, 12, 60, 130, 174, 212 ЦПК, ст.ст. 6, 529, 548,
549 ЦК України
(в редакції 1963 року) та ст.ст. 328, 1221, 1222, 1223, 1228, 1258,
1261,1268,1272 ЦК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, зареєстровану на ім'я
спадкодавиці; на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у
колективній власності КСП "Полісся" с.Щигліївка Щигліївської
сільської Ради Коростишівського району Житомирської області, розміром 5,89 в
умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що
належало спадкодавиці згідно сертифікату серії ЖТ №0031970, зареєстрованого 26
травня 1997року за № 184 на ім'я ОСОБА_4; на грошові вклади з відповідними
відсотками, компенсаційними виплатами та нарахуваннями, що знаходяться в
Ощадному банку в Фастівському відділенні №2877 в м.Фастові на рахунку НОМЕР_1,
та в відділенні №2877/016 в м.Фастові на рахунку НОМЕР_2, відкритих на ім'я
спадкодавиці, як спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Звільнити
позивача від сплати державного мита.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного Суду Київської області
шляхом подачі в 10-денний термін з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги
з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.