Справа №2-1404/
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
жовтня 2007 року                                                       Черкаський
районний суд

Черкаської
області в складі:

головуючого
судді                                                                            Фетісової
Т.Л.

при   секретарі                                                                                  Бондаренко
Л.Л.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Черкаси позовну заяву ОСОБА_1 доОСОБА_2 про визнання особи такою,  що втратила право на користування жилим
приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ПозивачОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою доОСОБА_2 про

визнання особи такою,  що втратила
право на користування В обґрунтування своїх вимог

позивач посилалася на ті обставини,
що на підставі свідоцтва про право власності від

02.12.1996 року,  їй належить жилий
будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1. Відповідачем по справі є її
колишній

зять. 21 лютого 2007 року її донька ОСОБА_3розірвала шлюб з відповідачем.

В березні місяці 2007 року відповідач залишив будинок і перестав у ньому

проживати. Речей у відповідача в будинку не було. Таким чином він вже

більше 6 місяців в будинку не проживає,
комунальні послуги не сплачує. Із-за реєстрації

відповідача в будинку вона вимушена сплачувати комунальні послуги,  не може оформити

субсидію на будинок,  порушуються її
права як власника. Дана обставина       і
змусила її

звернутися до
суду.

У
судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги,  просила постановити рішення яким
визнатиОСОБА_2 таким,  що втратив право
на користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1

Відповідач
позовні вимоги не визнав,  хоча не
заперечував той факт,  що дійсно після
розірвання шлюбу з донькою позивачки переїхав з метою постійного проживання до
будинковолодіння його матері,  але
вважає,  що не проживав в
будинковолодінні позивачки з поважних , на його думку причини,  спочатку повідомивши суд про те,  що власник будинку просто замінила замок на
дверях,  що і змусило його повернутися
проживати до будинку своєї матері,  потім
змінив свою позицію та пояснив у судовому засіданні,  що не проживав у позивачки з поважних причин,  бо в цей час їздив до м.  Києва,
а там потрапив до лікарняного закладу,
довідки у підтвердження своїх слів суду не надав,  так-як у лікарнях міста Києва ,  за його словами ,  довідок взагалі не дають. Просив не
виписувати його з даного домоволодіння по тій причині ,  що він бажає відновити сім'ю та знов хоче
проживати з його колишньою дружиною та дітьми у будинковолодінні колишньої
тещі.

Суд,  вислухавши позивача,  відповідача,
закінчивши з'ясування всіх обставин справи та перевіривши їх доказами
прийшов до наступного.

Судом
встановлено ,  що позивачці належить
жилий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 ,  та 21 лютого 2007 року її донька
ОСОБА_3розірвала шлюб з відповідачем ,
який користувався житлом в належному їй домоволодінні    ,  та
вони перестали проживати однією сім'єю .

Позовні
вимоги також підтверджуються довідкою виконавчого комітету Білозірської
сільської Ради про склад сім'ї,  копією
технічного паспорту,  копією свідоцтва
про право власності на житловий будинок,
де власником будинковолодіння вказано ОСОБА_1,

копією витягу з
реєстру про право власності на нерухоме майно,
актом складенимОСОБА_3 донькою позивача,
затверджений підписами сусідів,
сільського голови та скріплений печаткою Білозірської сільської
Ради,  про те,  що ОСОБА_3розірвала шлюб зОСОБА_2 21.02.2007
року,  та про те,  що він з 2000 року ніде не працює,  а з березня місяця взагалі не проживав за
адресою де прописаний.

Суд не
вважає поважними причини,  на які
посилався відповідач пояснюючи свою відсутність та не проживання у
будинковолодінні,  що належитьОСОБА_1
понад 6 місяців ,  так як позивачка
пояснила,  що змінила в будинку
замок,  оскільки старий поламався і вона
остерігалася ,  що за невеликих зусиль до
будинку можуть потрапити сторонні особи та те,
що відповідач мав вільний доступ до будинковолодіння після заміни
замка,  оскільки він приходив провідувати
дітей та забирав деякі свої речі,  що
відповідач,  до речі,  в судовому засіданні і не заперечував

До того
ж ,  відповідач підтвердив ,  що він вибув до своєї матері на постійне
місце проживання у цьому ж населеному пункті ,
тому і не сплачував жодних комунальних послуг,  так як нічим і не користувався в
домоволодінні позивачки.

На
підставі  ст.  167 ЖК України,  у разі вибуття наймача та членів його сім'ї
на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в
тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним
з дня вибуття.

Відповідно
до вимог  ст.  72 ЖК України у особа втрачає право
користування приміщенням ,  якщо вона
відсутня без поважних причин більш ніж шість місяців. Обставини ,  згідно до вимог  ст. 71 ЖК України ,  які б давали підстави відповідачу на
збереження за ним права на користування житлом понад шість місяців ,  судом не встановлені.

Згідно
до  ст.
ст. 316, 317, 319, 321 ЦК
України,  з врахуванням вимог Закону
України „ Про власність",  правом
власності є право особи на майно,  яке
вона здійснює відповідно до закону за своєю волею,  незалежно від волі інших осіб та може
розпоряджатись ним на власний розсуд,  і
на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження
майна,  та також передбачено право на
усунення будь - яких порушень права власності,
хоч би ці порушення і не були поєднані з правом позбавлення володіння.

Тому ,
беручи до уваги той факт,  щоОСОБА_1 є
власником жилого будинкуАДРЕСА_1 і має право розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд,  а оскільки позивач має
намір виписати відповідача,  який без
поважних причин не проживав у вищезазначеному домоволодінні понад 6
місяців,  також перестав бути членом
сім'ї позивача та вибув на інше постійне місце проживання ,  суд задовольняє позовні вимоги в повному
обсязі.

На підставі
вищевикладеного та керуючись  ст.  ст.
71,  150,  163,
167 ЖК України    ст.  ст.
10,  11,  209,
212,  214-215 ЦПК України,  суд,

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити повністю.

ВизнатиОСОБА_2
1968 року народження,  проживаючого по
АДРЕСА_2таким,  що втратив право на
користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської
області через Черкаський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.