РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                УКРАЇНИ

10 вересня
2007р. Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова М.І., при секретарі
Сергієнка Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
смт. Магдалинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ТОВ Агрофірма "Надія"  про визнання угоди дійсної та визнання права
власності на майно

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2007р.
до суду надійшла заява позивача до відповідача про визнання угоди дійсної та
визнання права власності на житловий будинок. Посилаючись на те, що 15 лютого
2007р. між ними була досягнута угода про купівлю-продажу житлового будинку,
розташованому на земельній ділянці у АДРЕСА_1, яке належало відповідачу згідно
свідоцтва на право приватної власності ЯЯЯ № 649944 від 9 лютого 2007р. виконавчого комітету Першотравенської сільської
ради. Після укладення письмової угоди, відповідачу віддав гроші,
домовившись про укладення договору у нотаріальній конторі. Але після цього,
останній став ухилятися від нотаріального укладення договору купівлі-продажу житлового будинку. У зв'язку наведеним, вимушений
звернутися до суду і просить винести рішення, яким угоду купівлі -
продажу визнати дійсною.

Відповідач проти позову не заперечує.

Суд, заслухавши
пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Стаття 41
Конституції України законодавчо затвердила, що кожен має право володіння, користування і розпорядження своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право власності
- це врегульовані законом суспільні відносини по володінню, користуванню і
розпорядженню майном. Право власності в Україні охороняється законом. Кожен
громадянин в Україні має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном
особисто або спільно з іншими. Всі форми власності рівноправні.

Ст. 220 ЦК України /Правові наслідки недодержання вимоги закону про
нотаріальне посвідчення договору/, стверджує, що у разі недодержання сторонами
вимоги закону про нотаріальне посвідчення
договору такий договір є нікчемним. Але якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У
цьому разі наступне нотаріальне посвідчення
договору   не вимагається.

2

На а.с. 2 є договір купівлі-продажу від 15 лютого 2007р., згідно
якого позивач ОСОБА_1 купив
за 20336 грн. у агрофірми житловий будинок, розташований на земельній ділянці,
що  належало їй згідно свідоцтва про
право власності.

Копія витягу з реєстру на нерухоме майно та про
реєстрацію права власності на нерухоме майно, а також копія
технічного паспорту /а.с. 4-6/, дійсно свідчать про то, що власником житлового
будинку АДРЕСА_1, який розташований     на
земельній ділянці - є агрофірма.

Бажаючим купити
будинок став позивач, який із лютого 2007р. по цей час користується придбаним
майном.

З вини відповідача,
який отримав гроші, договір купівлі-продажу належним чином не оформлений в
нотаріальній конторі.

Враховуючи,
викладене, суд дійшов висновку, що кошти за будинок дійсно надійшли до відповідача, на що вказують письмовий договір про
купівлю-продажу.

Обставини які склалися в зв'язку з угодою купівлі-продажу, свідчать про
наявність укладення угоди між сторонами. Об'єктивно сторони угоди
купівлі-продажу, порушили вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору.
Але позивач и і
відповідач, як сторони угоди домовилися щодо
усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і
відбулося часткове виконання договору.

Відповідач, одна
із сторін, отримавши гроші особисто, ухиляється від нотаріального посвідчення договору. При таких обставинах, суд
використовуючи своє право передбачене законом, може визнати такий
договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не
вимагається.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. 220 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ТОВ
Агрофірма "Надія" про визнання угоди дійсної та визнання права
власності на майно - задовольнити.

Угоду
купівлі-продажу за 20336 грн. між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма "Надія"
житлового будинку АДРЕСА_1  - визнати
дійсною.

Визнати право
власності за ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1, що належало ТОВ Агрофірма
"Надія"   Магдалинівського
району.

Стягнути с ТОВ Агрофірма
"Надія" Магдалинівського району на користь держави судовий збір 203
грн. 40 коп., ІТЗ 30 грн.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду у Дніпропетровській
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

№ 2 - 838 - 2007р.