Справа № 2-3
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

29
жовтня 2007 року                                           Новоазовській
районний суд

Донецької
області

у
складі: головуючого судді                                 Преснякової
А.А.

при
секретарі                                                       Мірошниченко
Т.М., Гуц О.О.

за
участю позивача                                             ОСОБА_1

представника
позивача адвоката                       ОСОБА_9

відповідачки                                                         ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Новоазовське цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2, Безименської сільської ради про визнання домоволодіння
об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права на 1/2
частину спільної сумісної власності подружжя, визнання частково недійсним
державного акту на право приватної власності на землю, визнання права власності
на частину земельної ділянки , про стягнення грошової компенсації замість
часток в праві спільної сумісної власності подружжя і зустрічному позову
ОСОБА_1до ОСОБА_2про розділ майна,

встановив:

Позивач
25.02.2004 року звернувся до суду з даним позовом, 06.10.2004р. Доповнив
позовні вимоги, вказуючи, що він з відповідачкою проживав однією сім'єю з 1983
року, в 1988 році шлюб зареєстрували, розірвано шлюб в вересні 2003 року.

В період шлюбу
позивач повністю перебудував жилий будинок, що належить відповідачці, в АДРЕСА_1, були
побудовані ряд господарських споруд, а саме гараж і кухню, розміром 10 м х10 м,
під вказаною спорудою побудовано підвал, розміром 4м х 4 м, над вказаною
спорудою побудував другий поверх, два сараї з цегли, душ та туалет, жилий
будинок був газифікований, проведені водопровід і каналізація, добудовано
кімнату під газовий котел, газову піч, туалет та ванну, весь будинок обкладено
цеглою, піднято стелю, перекрито кришу, підключений телефон, замість двох
старих сараїв збудовано гараж.

В 1998 році вони
почали нове будівництво, збудували господарську споруду з двох кімнат, туалету
та ванної, розміром 8м х 4 м, там же збудовано баню розміром 8м х 8 м. До
вказаної споруди були підведені газ, каналізація, електричне опалення,
підведена вода від водопроводу з вулиці. На земельній ділянці вирито та
обкладено цеглою дві вигрібні ями. Весь двір викладений пліткою ФЕМ, навколо
садиби встановлена металева огорожа. Земельну ділянку площею 0,0941 га в 2001
році відповідачка без його згоди приватизувала на своє ім»я, отримавши
державний акт.

Просить визнати
за ним право власності на 1/2 частину жилого будинку і надвірних будов та на
1/2 частину земельної ділянки, виділивши їх йому в натурі, визнати частково
недійсним державний акт на право приватної власності на землю.

Позивач
14.08.2007р. змінив та уточнив позовні вимоги, просить визнати АДРЕСА_1об"єктом
права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Визнати за ним
право на 1/2 частину спільної сумісної власності подружжя, а саме на 1/2
частину АДРЕСА_1, стягнувши з відповідачки ОСОБА_2на його користь грошову
компенсацію в розмірі 41800 грн. Визнати частково недійсним державний акт на
право приватної

власності на землю П-ДН № 052840, виданий на ім"я
ОСОБА_1 13.03.2001 року. Визнати за ним - ОСОБА_1 право власності на частину
земельної ділянки площею 0,0471 га, занятої під 1/2 частиною АДРЕСА_1,
стягнувши з відповідачки на його користь грошову компенсацію замість його
частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, а також
стягнути з відповідачки судові витрати.

Відповідачка
15.09.2004 року звернулася до суду із зустрічним позовом, вказуючи, що у
спільній сумісній власності знаходився також автомобіль «Шкода-форман». ОСОБА_1
використовує вказаний автомобіль на власний розсуд. Просить визнати за нею
право власності на 1/2 частину автомобілю «Шкода-форман», стягнувши з ОСОБА_1
на її користь грошову компенсацію за її частку.

У судовому
засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, зустрічний позов не визнав і
показав, що з відповідачкою проживав однією сім'єю з 1982 року, в 1987 році
шлюб зареєстрували. Коли він прийшов до відповідачку, вона проживала в будинку
з двох кімнат, без будь-яких зручностей. За час шлюбу він зробив туалет та
ванну, провів воду, викопали стічну яму. збудував курник, гараж, другий поверх
над гаражем, підвал, кухню, баню, газифікував всі пристройки, зробив
каналізацію, провів телефон, подвір"я виклав плиткою, зробив шиферний
навіс з фігурною металевою решіткою та дверима на дві половинки. Всі побудови
робилися разом з відповідачкою за час шлюбу та за сумісні гроші. За свої гроші,
а саме від продажу спадкового майна він купив автомобіль Шкода-форман, тому
заперечує проти його розділу, як спільного майна. Просить визнати
АДРЕСА_1об"єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та
ОСОБА_8 Визнати за ним - ОСОБА_1 право на 1/2 частину спільної сумісної
власності подружжя, а саме на 1/2 частину АДРЕСА_1, стягнувши з відповідачки
ОСОБА_2на його користь грошову компенсацію в розмірі 41800 грн. Визнати
частково недійсним державний акт на право приватної власності на землю П-ДН №
052840, виданий на ім"я ОСОБА_1 13.03.2001 року. Визнати за ним - ОСОБА_1
право власності на частину земельної ділянки площею 0,0471 га, зайнятої під 1/2
частиною АДРЕСА_1, стягнувши з відповідачки на його користь грошову компенсацію
замість його частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, а
також стягнути з відповідачки судові витрати. Відповідачці в зустрічному позові
просить відмовити.

Відповідачка
позовні вимоги ОСОБА_1 визнала частково, свій позов підтримала і показала, що з
ОСОБА_1 познайомилися в 1983 році, але він мав сім"ю і до 1988 року разом
ними нічого не робилося, він тільки приїздив до неї. Спільно стали проживати
після реєстрації шлюбу- з 1988 року. Будинок придбано в 1986 році - їй його
подарувала мати, в будинку все було. Газ, воду та каналізацію в будинок
проводили з 1989 по 1990 року, за участі її батьків та сина, в 1992-1994р.
збудували пристройку під
туалет та душ, в 1995 році збудували два сараї, але будував не позивач, а її
батько. В 1998 році її батьки найняли робітників, які збудували для її батьків
житло, батьки будували за свої гроші, продавши свій будинок. В саманному
будинку позивач не проводив ніяких поліпшень, все робив її батько для онука,
обклав будинок цеглою в 1994 році. Визнає, що за спільні гроші з позивачем
викопали стічну яму, збудували гараж і літню кухню. Земельну ділянку вона
приватизувала в 2001 році, на той час всі побудови було введено в експлуатацію.
Позивач виїхав з дому в 2002 році, після його від'їзду вона зробила ремонт.
Разом з позивачем за час шлюбу вони придбали машину «Шкода-форман». Зараз
ОСОБА_1 використовує вказаний автомобіль. Гроші від продажу спадкового будинку
ОСОБА_1 віддав своїм дітям, будинок продано після покупки автомобілю, гроші
віддавали частинами. Просить визнати за нею право власності на 1/2 частину
автомобілю «Шкода-форман», стягнувши з ОСОБА_1 на її користь грошову
компенсацію за її частку. Позов ОСОБА_1 визнає тільки в частину спільної
побудови гаражу та літньої кухні. Будинок їй подаровано, вона його власниця,
тому й приватизувала земельну ділянку для обслуговування вказаного будинку,
тому в цій частині позов не визнає.

Представник
відповідача голова Безіменської сільради Деменко В.М. Позов ОСОБА_1 не визнав,
вважає, що порушень при приватизації земельної ділянки не було, суду показав,
що приватизація земельної ділянки відбувається за заявою власника, згоди на
приватизацію від другого подружжя не потрібно, на сесію сільради запрошується
тільки особа, яка подала заяву про приватизацію.

Спірний будинок
він знає, з 1988 року на подвір"ї з"явився гараж з мансардою, потім
сарай, також він бачив господарські споруди. ОСОБА_1 в період з 1995 по 1998р.
звертався до сільради з питання газифікації будинку. Він також бачив, як
ОСОБА_1 робив кладку в гаражі з мансардою, робив опалубку.

Свідок ОСОБА_3 показав, що сторони
знає, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у 1988 році до шлюбу жили
разом 3-4 рока. Після шлюбу в будинок провели парове опалення, до цього було
пічне. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом зі старого матеріалу збудували кухню з гаражем.
Йому відомо, що хату обкладав дід, крили кришу всі родичі. В 2001 році батьки
ОСОБА_2продали свій будинок та переїхали до неї, найняли будівельників, які їм
збудували времянку, де вони
жили. Він подарував ОСОБА_2 заготовки, з яких вони зробили огорожу. В 2002 році
ОСОБА_1 забрав речі та на автомобілі виїхав з будинку, з того часу він його не
бачив.

Свідок ОСОБА_4
показав, що як чоловік рідної сестри ОСОБА_1, з якою він в шлюбі з 1987 року,
він знає ОСОБА_1а та ОСОБА_2, приїжджали до них в гості, йому відомо, що мати
ОСОБА_2 подарувала будинок, батько ОСОБА_2привів будинок в нормальний стан. В
шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будували гараж з мансардою, він віддав їм будівельні
матеріали безплатно, оскільки він сім"єю їхали на інше місцепроживання,
зараз до них з цього приводу претензій не має. Батьки ОСОБА_2продали свій
будинок, переїхали до дочки ОСОБА_2та гроші вклали в будівництво. Мати
ОСОБА_2мала чотири доньки, але з любові до онука, безплатно вона упорядковувала
будинок сина ОСОБА_2. Стосунки зараз з ОСОБА_1 неприязні, оскільки він ділить
будинок, який ОСОБА_2 подарувала мати, він забрав речі та автомобіль в рахунок
розподілу.

Допитана як
свідок рідна сестра позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_5 суду показала, що її сестра з
сином проживали в будинку, який ОСОБА_2 подарувала мати, батьки і вона з
чоловіком їй допомагали. Одружились ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в 1987-1988 році, вона
тоді була в шкільному віці, до цього вони жили разом. Разом з ОСОБА_1 сестра
розпочала будівництво. їх мати продала свій будинок в 1999-2000р., переїхала
жити до сестри та віддала їй всі гроші, за які було збудовано також і житло для
батьків. Спільно з ОСОБА_1 сестра купила автомобіль, який ОСОБА_1 разом з іншим
майном забрав, тобто розділ майна між її сестрою та ОСОБА_1 вже відбувся.
ОСОБА_1 не мав коштів для будівництва та покупок, її сестра сама заробляла
гроші, їй також допомагала мати.

Свідок ОСОБА_6
показала, що вона була в гостях у своєї тітки ОСОБА_2, по будівництву їй нічого
не відомо, вона тільки бачила, що її дід обкладав будинок. Бабушка продала свій
будинок та переїхала до ОСОБА_2, вони наймали людей та будували бабі житло. В
мансарді, яку було збудовано до житла бабусі, жили ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Суд,
вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягаючими задоволенню частково, а вимоги ОСОБА_1 за
зустрічним позовом підлягаючими задоволенню повністю з наступних підстав.

У судовому
засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з
16.06.1988 року, за рішенням Новоазовського районного суду від 01.09.2003р.
шлюб розірвано. З вказаного рішення вбачається, що шлюбні стосунки між
подружжям припинені влітку 2002 року (а/с 10,116)

ОСОБА_2 належить
житловий АДРЕСА_1, згідно договору дарування від 18.04.1986 р. (а/с 223-224), з
якого вбачається, що ОСОБА_2 прийняла в дар одноетажний саманний жилий будинок,
загальною жилою площею 18 кв.м, розташований на земельній ділянці площею 600
кв. метрів.

Згідно
державного акту на право приватної власності на землю серії П-ДН № 052849
виданий 13.03.2001 (а/с 40), ОСОБА_2 на підставі рішення Безіменської сільради
від 11.03.1998 року є власником земельної ділянки площею 0,0941 га,
розташованої по АДРЕСА_1Землю передано для будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і споруд, грошова оцінка вказаної земельної
ділянки становить 6269,19 грн., згідно повідомлення відділу земельних ресурсів.

З свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу ЯНВ № 111996 від 28.11.2000р. (а/с 43)
вбачається, що ОСОБА_1 з 18.08.2000 року є власником автомобілю "Шкода Форман" держномер НОМЕР_1,
1992 року випуску.

Згідно договору
купівлі-продажу від 04.04.2000р. (а/с 207), ОСОБА_1 продав ОСОБА_7. АДРЕСА_2,
який йому належав на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом,
продаж вчинено за 5500 грн., при цьому 2750 грн. Сплачено до підписання
договору, а решта 2750грн. покупець зобов"язувався сплатити до
01.09.2000р.

З висновку
автотоварознавчої експертизи № 1427/27 від 27.03.2006р. (а/с 214-218)
вбчається, що середня ринкова вартість автомобілю "Шкода Форман" на час оцінки
становить 12595,35 грн.

Відповідно
висновків проведених будівельно-технічних експертиз № 5527/22 від 14.03.2006р.,
№ 2949/23 від 14.09.2006р., № 83/23 від 10.05.2007 року (а/с
186-191,241-242,272-275), розділити жилий АДРЕСА_1на дві частини з організацією
в натурі ізольованої квартири для кожної частини та встановити порядок
користування жилим будинком, що задовольняє вимогам будівельних норм, не
виявляється можливим, у зв"язку з чим не розглядалося питання про розділ
або порядок використання земельної ділянки для обслуговування будинку.

Ринкова вартість
АДРЕСА_1на момент експертизи від 10.05.2007р. складає 85639 гривень.

Вартість
АДРЕСА_1, враховуючи його складові та технічний стан в грудні 1987 року на
момент проведення експертизи від 10.05.2007р. складає 24979 гривень.

Вартість
поліпшень, проведених після 1988 року на момент проведення експертизи від
10.05.2007р. становить 55487 грн., вартість поліпшень, проведених з червня 2002
року на момент проведення експертизи від 10.05.2007р. становить 2039 грн.

Згідно ст. 60 ч.
1 Сімейного Кодексу України, майно, придбане подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того,
що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку,

З ч.1 ст. 62
Сімейного Кодексу України вбачається, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу
істотно збільшилося в своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових
затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за
рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

На підставі ст.
71 ч.1 Сімейного Кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Відповідно до
ч.2 ст.364 ЦК України,
якщо виділ у натурі частки із спільного майна є неможливим, співвласник, який
бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може
бути надана лише за його згодою.

Таким чином,
оскільки в судовому засіданні встановлено, що майно ОСОБА_1 за час шлюбу з
ОСОБА_2 істотно збільшилося в своїй вартості внаслідок спільних трудових та
грошових затрат подружжя, а саме враховуючи висновки експерта, що на час оцінки
вартість спірного будинку становить 85 639 грн., на час укладання шлюбу
сторонами вартість будинку, що належав ОСОБА_2, становила 24979 гривень,
вартість поліпшень, проведених з червня 2002 року становить 2039 грн., тобто
вартість спірного будинку на час припинення шлюбних стосунків сторонами
становить 83 600 гривень, що є істотним збільшенням вартості спірного будинку,
крім того, суд вважає, що оскільки вартість будинку істотно збільшилась за час
шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, сторони ніяких доказів суду не надали, що збільшення
вартості будинку відбулося за особисті кошти одного з них або за кошти інших
осіб, сторони ніяких угод з цього приводу не укладали, то суд вважає, що
істотне збільшення вартості спірного будинку відбулося внаслідок спільних
трудових та грошових затрат подружжя, що надає суду можливість визнати  жилий АДРЕСА_2спільною сумісною власністю
подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2

Виходячи з того,
що вказаний жилий будинок розділити на дві частини в натурі з утворенням двох
квартир, з врахуванням вимог будівельних норм неможливо, то будинок підлягає
виділу в натурі одній стороні, яка виплачує грошову компенсацію іншій стороні.
Враховуючи, що визнання

права
спільної сумісної власності на річ, яка належала одному з подружжя, не
означає, що у разі спору частки дружини та чоловіка мають бути рівними, то суд
вважає, що на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню з відповідачки
ОСОБА_2 грошова компенсація за його частку в домоволодінні у розмірі 29310,50
грн., що становить 7/20 частини домоволодіння, тобто (83600грн. - 24979грн.): 2
= 29310,50 грн., де 83600грн.- вартість спірного будинку на час припинення
шлюбних стосунків сторонами, 24979грн. - вартість будинку, що належав ОСОБА_2
на час укладання шлюбу з ОСОБА_1.

Оскільки, за
ОСОБА_1 визнано право спільної сумісної власності на 7/20 частини
домоволодіння, то суд вважає можливим визнати за ним право на 7/20 (35%)
частини земельної ділянки та стягнути на його користь грошову компенсацію
вартості його частини земельної ділянки, що становить 6269,19 грн. : 35% =
2194,22 грн. Враховуючи, що на користь ОСОБА_1 С відповідачки стягується грошова компенсація вартості його
земельної ділянки, а за ОСОБА_2 залишається право власності на всю земельну
ділянку, то суд не вбачає необхідним визнавати недійсним державний акт на право
приватної власності на земельну ділянку, виданий на ім"я ОСОБА_1

На підставі
викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягаючими
задоволенню частково та вважає можливим визнати АДРЕСА_1об"єктом права
спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Визнати за ОСОБА_1
право на 7/20 частину спільної сумісної власності подружжя, а саме на7/20
частину АДРЕСА_1, стягнувши з відповідачки ОСОБА_2на його користь грошову
компенсацію в розмірі 29310,50 грн. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/20 частину
земельної ділянки, зайнятої під7/20 частиною АДРЕСА_1, стягнувши з відповідачки
на його користь грошову компенсацію замість його частки в праві спільної
сумісної власності на земельну ділянку в розмірі 2194,22 грн. Суд вважає не
підлягаючими задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання частково недійсним
державного акту на право приватної власності на землю П-ДН № 052840, виданий на
ім"я ОСОБА_1 13.03.2001 року.

Оскільки в
судовому засіданні не знайшли підтвердження доводи позивача ОСОБА_1 про покупку
автомобілю "Шкода Форман"
за свої особисті кошти, договір купівлі-продажу спадкового майна позивачем не
є доказом, що саме за ці гроші ним придбано автомобіль, який позивачем куплено
в період шлюбу з відповідачкою ОСОБА_2., інших доказів суду не надано, тому суд
вважає зустрічний позов ОСОБА_1 підлягаючим задоволенню, з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_1 підлягає стягненню грошова компенсація вартості її 1/2 частки
автомобілю, що становить 12595,35 грн.: 2 = 6297,68 грн.

Згідно ч.1 ст.
88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому
вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідачки понесених ним судових
витрат, які складаються з витрат по оплаті експертизи у сумі 937,05 грн.(а/с
195, 240, 269-270), поштові витрати на переказ грошей по оплаті експертизи у
розмірі 12,32 грн., по наданню правової допомоги у сумі 2000 гривень, по оплаті
судового збору у розмірі 170,50 грн., витрати на доставку експерта 13.04.2007р.
у розмірі 57,48 грн., тобто на загальну суму 3177,35 грн. підлягають
задоволенню, в іншій частині, а саме витрати по бензину для поїздок до суду та
на доставку експерта 27.03.2006р.не підлягають задоволенню, оскільки експертом
об"єкт оглядався 20.02.2006р., а не 27.03.2006р.

Крім того, з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, які складаються
з витрат по оплаті експертизи у сумі 87,18 грн.(а/с 200), по оплаті судового
збору у розмірі 62,98 грн.,

Виходячи з вимог
ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», позивачем сплачено
судовий збір у розмірі 170,50 грн., тоді як ціна позову 31504,72 грн., тому
підлягає оплаті судовий збір у розмірі 1% ціни позову - 315,05 грн., з
відповідачки на користь держави підлягає стягненню недоплачений судовий збір у
сумі 144,55 гривень.

Керуючись ст.ст.
10,11,60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 364-365 ЦК України, ст.
60-71 Сімейного Кодексу України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1до
ОСОБА_2, Безименської сільської ради про визнання домоволодіння об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя, визнання права на 1/2 частину спільної
сумісної власності подружжя, визнання частково недійсним державного акту на
право приватної власності на землю, визнання права власності на частину земельної
ділянки, про стягнення грошової компенсації замість часток в праві спільної
сумісної власності подружжя задовольнити частково.

Визнати
АДРЕСА_1об"єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1та
ОСОБА_2

Визнати за
ОСОБА_1право на 7/20 частин спільної сумісної власності подружжя, а саме на
7/20 частини АДРЕСА_1, на 7/20 частини земельної ділянки, зайнятої під 7/20
частиною АДРЕСА_1.

Стягнути з
ОСОБА_1на користь ОСОБА_2грошову компенсацію замість його часток в праві
спільної сумісної власності на домоволодіння в розмірі 29310,50 гривень та на
земельну ділянку в розмірі 2194,22 гривень, а всього підлягає стягненню грошова
компенсація в розмірі 31504 (тридцять одна тисяча п"ятсот чотири) гривні
72 коп., а також
стягнути судові витрати по оплаті експертизи у сумі 937,05 гривень, поштові
витрати на переказ грошей по оплаті експертизи у розмірі 12,32 гривень, по
наданню правової допомоги у сумі 2000 гривень, по оплаті судового збору у
розмірі 170,50 гривень, витрати на доставку експерта у розмірі 57,48 гривень,
на загальну суму 3177 (три тисячі сто сімдесят сім) гривень 35 коп.

ОСОБА_8
відмовити в позові до ОСОБА_2, Безименської сільської ради про визнання
частково недійсним державного акту на право приватної власності на землю П-ДН №
052840, виданного на ім"я
ОСОБА_1 13.03.2001 року.

Зустрічний позов
ОСОБА_1до ОСОБА_2про розділ майна задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_1на користь ОСОБА_2грошову компенсацію за 1/2 частину автомобілю
"Шкода Форман"
держномер НОМЕР_1, 1992 року випуску в сумі 6297 (шість тисяч
двісті дев'яносто сім) гривень 68 коп.

Стягнути з
ОСОБА_1на користь ОСОБА_2понесені судові витрати у розмірі витрат по оплаті
експертизи у сумі 87,18 гривень, по оплаті судового збору у розмірі 62,98
гривень, а всього підлягає стягненню 150 (сто п'ятдесят) гривень 16 коп.

Стягнути з
ОСОБА_1на користь держави на рахунок 0315, ЗКПО - 34686825, МФО -
834016, код бюджетної класифікації - 22090100, одержувач - УДК в Донецькій
області, судовий збір у розмірі 144 (сто сорок чотири) гривні 55 коп.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може
бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через
Новоазовський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, яку може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.