Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

06
листопада 2007 року                                                                          м.  Першотравенськ

Першотравенський
міський суд Дніпропетровської області,  в
складі

головуючого                                : судді   Зайцева В.В.

при
секретарі        :  Фадєєвій Т.Б.

за участю
позивача ОСОБА_1 представника відповідача ВАТ «Павлоградвугілля» ОСОБИ-2,  представника третьої особи Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у м.  Першотравенську ОСОБИ-3,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого
акціонерного товариства «Павлоградвугілля» і третьої особи Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у м.  Першотравенську про перерахунок сум
відшкодування шкоди в зв'язку з ушкодженням здоров'я при виконанні трудових
обов'язків,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ-1,
правонаступником якої нині є Відкрите акціонерне товариство
«Павлоградвугілля»,  про перерахунок
виплат по відшкодуванню шкоди завданої його здоров'ю внаслідок виробничої
травми за період з ДАТА-1 р.
по ДАТА-2 р.,  та стягнення на
його користь 5 506 грн.12 коп. недоплати по щомісячним виплатам.

В ході слухання
справи позивач ОСОБА_1 повністю підтримав позовні вимоги,  просить позов задовольнити,  оскільки наведений в позовній заяві
розрахунок щомісячних платежів по відшкодуванню шкоди,  завданої при виконанні трудових обов'язків
був передбачений Правилами відшкодування шкоди як єдиним,  діючим на той час законодавством
України,  а відповідач невірно застосував
законодавство,  що призвело до зменшення
розміру цих виплат.

Представник
відповідача ВАТ «Павлоградвугілля» позов не визнала,  пояснивши,
що позивачу було вірно нараховані щомісячні виплати відшкодування
шкоди,  тому просить суд відмовити йому в
задоволенні позовних вимог.

Представник
третьої особи - ВВД ФССНВ у м.
Першотравенську позов не визнала,
вважає,  що відповідачем - ВАТ «Павлоградвугілля»
було вірно нараховані та виплачені суми відшкодування шкоди і Фонд продовжує
нараховувати та сплачувати ці виплати також вірно.

Вислухавши думку
сторін і вивчивши матеріали справи,  суд
приходить до наступного:

Як було
встановлено в ході слухання справи позивач ОСОБА_1 перебував в трудових
відносинах з ІНФОРМАЦІЯ-1,
правонаступником якої нині є ВАТ «Павлоградвугілля»,  і працював ІНФОРМАЦІЯ-2 з повним робочим днем
у шахті,  а згодом працював ІНФОРМАЦІЯ-3
з повним робочим днем у шахті.

При виконанні
своїх трудових обов'язків ІНФОРМАЦІЯ-2 з повним робочим днем у шахті,  на ІНФОРМАЦІЯ-1,  він отримав професійне захворювання.

ДАТА-3 р. за
висновком МСЕК,  позивачу 0С0БІ-1 було
встановлено 50% втрати професійної працездатності з ДАТА-4 р..

Під час
наступного огляду на МСЄК ДАТА-5 р. позивачу ОСОБА_1було встановлено 60%
стійкої втрати працездатності з ДАТА-6 р.

ДАТА-7 року при
наступному огляді в МСЕК ОСОБА_1встановлено 7 0% втрати профпрацездатності. В
подальшому ступінь втрати працездатності не змінювалась.

Після  первинного огляду позивача на МСЕК,  ІНФОРМАЦІЯ-1 наказом НОМЕР-1 від ДАТА-8 р.
нарахувала позивачу щомісячні виплати відшкодування шкоди з ДАТА-6 р. у розмірі
0, 22 грн. із заробітку 0, 44 грн.,  що
склався на підприємстві по професії ОСОБА_1.

Після повторного
обстеження на МСЕК від ДАТА-5 p.,  яким позивачеві було встановлено 60% втрати
працездатності  з ДАТА-9 р. по тому ж
профзахворюванню,  наказом по
ІНФОРМАЦІЯ-1 за НОМЕР-2 від ДАТА-10 р. позивачеві були нараховані: щомісячні
виплати у розмірі З грн. 32 коп..

Починаючи з
ДАТА-1 року,  позивачеві на ІНФОРМАЦІЯ-1
щомісячні виплати виплачувались на підставі п.12.27 Галузевої угоди по
тарифам,  трудовим і соціальним
гарантіям,  укладеної між Держвуглепромом
України і галузевими профспілками 12.02.1992р. з послідуючими змінами і
доповненнями,  розраховуючи їх розмір
виходячи з середнього заробітку,  який
склався на підприємстві по відповідній професії в місяці,  який передував місяцю виплати.

За вказаний в
позовних вимогах період: з ДАТА-1 р. по ДАТА-2 p.,
позивачеві,
виходячи з долученої до справи довідки,
відповідачем були нараховані та сплачені щомісячні виплати на загальну
суму 15 84 6 грн. 09 коп.

Розглядаючи
спірні правовідносини,  суд приходить до
висновку,  що для їх правильного
врегулювання необхідно зробити розрахунок виплат по відшкодування шкоди
відповідно до Правил відшкодування шкоди і інших нормативних актів,  в діючій на той час редакції,  з порівнянням з фактичними виплатами,  сплаченими відповідачем.

Вирішуючи
питання про порядок обчислення середнього заробітку для нарахування виплат по
відшкодуванню шкоди,  суд вважає,  що це питання врегульовано.

Згідно ч.2 п.4
Постанови кабінету Міністрів України №276 від 26 травня 1992р. «Про заходи щодо
виконання постанови Верховної Ради України від 29 квітня 1992р. «Про підвищення
соціальних гарантій для населення»,  яким
вказано: «Установити,  що при визначенні
розмірів відшкодування шкоди у випадках трудового каліцтва або іншого
ушкодження здоров'я,  які
призначатимуться після 1 травня 1992 p.,  середньомісячний заробіток обчислюється за
три місяці,  що передували каліцтву або
встановленню втрати працездатності. Сума заробітної

плати
до 1 травня 1992 р. збільшується
на величину підвищення на підприємстві тарифних ставок і посадових окладів».

Згідно п.12.27
Галузевої угоди по тарифам,  трудовим і
соціальним гарантіям,  укладеним між
Мінвуглепромом і галузевими профспілками вугільної промисловості в редакції від
09.12.1993р.,  згідно якого,  за бажанням потерпілого,  для нарахування виплат відшкодування
шкоди,  може братись середній заробіток
по відповідній професії,  який склався на
підприємстві на момент виплат,  якщо він
не менший за розмір,  визначений за
Правилами.

П.28 «Правил
відшкодування власником підприємства,
установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди,  заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я,  пов'язаним з виконанням ним
трудових обов'язків»,  затверджених
постановою Кабінету Міністрів України за №472 від 23.06.1993р. в діючій у
відповідний період редакції змін,
внесених

Постановами
КМУ:  №71 від 08.02.1994р.,  №492 від 18.07.1994р.,  №843 від 16.12.1994р.,  №42 від 20.01.1995р.,  №103 від 08.02.1995р.,  №410 від 13.06.1995р.,  №777 від 02.10.1995р.,  №34 від 10.01.1996р.,  №832 від 26.07.1996р.,  №1100 від 03.10.1997р.,  яким регулюється подальший перерахунок виплат
відшкодування шкоди у разі зміни ступеня втрати працездатності,  росту тарифних ставок і заробітної плати.

Згідно наданої
відповідачем довідки,  особистий середній
заробіток позивача за 3 місяці за професією до встановлення втрати
профпрацездатності  -29.10.1992р.:
червень,  липень і серпень 1992р.,  (відкоригований на коефіцієнт підвищення
посадових окладів в липні 1992р.- 1, 933 та з заліком 1/12 частини вислуги
років за 1992р.),  становить -  в гривневому еквіваленті  відповідає 0, 29 грн.

Згідно п.12.27
Галузевої тарифної угоди  в вугільній
промисловості,  в редакції від
24.11.1992р.,  для нарахування виплат
втраченого заробітку (чи його частини),
а також одноразової допомоги,  за
бажанням потерпілого,  може братись
середній заробіток по відповідній професії (посаді) на підприємстві,  що склався на момент виплати.

На момент
виплати відшкодування шкоди позивачу середній заробіток за його професією по
підприємству складав 0, 44 грн.,  а середній
заробіток позивача 0, 29 грн.,  тому
повинен братись заробіток 0, 44 грн. для розрахунку відшкодування шкоди.

Згідно п.21-1
Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року
"Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" із змінами і доповненнями від 08 липня і 30 вересня
1994 року середній заробіток для відшкодування шкоди визначається відповідно до
Правил,  а якщо тарифною угодою або
колективним договором встановлений більш пільговий порядок його
визначення,  застосовується цей порядок.

З врахуванням
терміну виплат,  змін тарифних
ставок,  ступеня втрати
працездатності,  виплати відшкодування
шкоди мали бути нараховані позивачеві таким чином і в таких розмірах:

Щомісячні
виплати з 29 жовтня 1992р. повинні становити 00 грн. 22 коп.3 розрахунку 0, 44
грн. х 50% = 0, 22 грн.

Починаючи з 01
листопада 1992 року щомісячні платежі 0С0БІ-1 повинні бути збільшені на
відповідний коефіцієнт: 0, 22 х 2, 975 = 0, 65 грн. х 5 міс.  = 3, 25 грн.

Починаючи
з ДАТА-11 року щомісячні платежі ОСОБА_1 повинні бути збільшені на відповідний
коефіцієнт: 0, 65 х 1, 511 = 0, 98 грн.

Починаючи з
ДАТА-11 року щомісячні платежі ОСОБА_1 повинні бути збільшені на відповідний
коефіцієнт: 0, 98 х 1, 222 = 1, 20 грн.х 2 міс.  = 2.4 0 грн.

У ДАТА-12 року
ОСОБА_1по даному профзахворюванні було встановлено 60% втрати
працездатності,   і тому щомісячні
платежі також збільшуються : 1, 20 : 50 х 60 = 1, 4 4 грн.

Починаючи з
ДАТА-13 року щомісячні платежі ОСОБА_1повинні бути збільшені на відповідний
коефіцієнт: 1, 44 х 2, 898 = 4, 17 грн. х 2 міс. = 8.34 грн.

Починаючи з
ДАТА-14 року щомісячні платежі ОСОБА_1повинні бути збільшені на відповідний
коефіцієнт: 4, 17 х 3, 0 = 12, 51 х 6 міс.
= 75, 06 грн.

Починаючи
з ДАТА-15 року щомісячні платежі ОСОБА_1повинні бути збільшені на відповідний
коефіцієнт:12, 51 х 2, 012 = 25, 17 х 2 міс.
= 50, 34 грн.

В ДАТА-9 року
ОСОБА_1по даному профзахворюванні було встановлено 70% втрати
працездатності,  і тому щомісячні платежі
також збільшуються : 25, 17 : 60 х 70 = 29, 36
грн.

Починаючи з
ДАТА-16 року щомісячні платежі ОСОБА_1повинні бути збільшені на відповідний
коефіцієнт: 29, 36 х 2.0 = 58, 72 грн. х З міс. =176, 16 грн.

Починаючи з
ДАТА-17 року щомісячні платежі ОСОБА_1повинні бути збільшені на відповідний
коефіцієнт: 58, 72 х 3.167 =185.97 грн.х Зміс. =557, 91 грн.

Починаючи з
ДАТА-18 року щомісячні платежі ОСОБА_1повинні бути збільшені на відповідний
коефіцієнт: 185, 97 х 1.1= 204, 56 х З міс. =613, 70 грн.

Починаючи з
ДАТА-19 року щомісячні платежі ОСОБА_1повинні бути збільшені на відповідний
коефіцієнт:204, 56х 1.364 грн.=279.ОІх 33 міс. =9207, 65  грн.

Пунктом 1 Указу
Президента України №41/96 від 09.01.1996р. «Про додаткові заходи щодо
матеріального і морального заохочення працівників вугільної
промисловості»,   міністерства і
відомства були зобов*язанні «визначити умови оплати праці,  розміри тарифних ставок і схеми посадових
окладів працівників вугільної промисловості та шахтного будівництва з
урахуванням умов складності праці,
здійснивши їх перегляд з метою збільшення у межах наявного фонду
споживання».

На виконання
цього Указу,   Міністерством вугільної
промисловості України було видано однойменний наказ за №72 від
04.03.1996р.,  яким структуру заробітної
плати було змінено: було підвищено тарифні ставки та посадові оклади,  за рахунок зменшення інших її складових
виплат (доплат,  надбавок,  винагород,
премій),  в межах наявного фонду
споживання,  без збільшення загального
розміру заробітної плати. При цьому тарифна частина заробітної плати на
підприємствах вугільної галузі була збільшена на коефіцієнт 2.38 за рахунок
зменшення додаткових видів оплати праці,
в межах наявних фондів оплати праці станом на 01.04.1996р.,  що підтверджується довідкою відповідача про

розмір фонду заробітної плати по підприємству в березні і
квітні 1996р.

При такій
особливості застосування цього коефіцієнту,
слід враховувати вимоги абз.5 п.22 Правил... в редакції постанови КМУ №4
92 від. 18.07.1994р. про те що «перерахування розміру відшкодування шкоди
(втраченого заробітку,  витрат на
соціальну допомогу) проводиться у разі: ...підвищення тарифних ставок (окладів)
працівників госпрозрахункових підприємств,
а також заробітної плати відповідно до колективного договору».

Виходячи зі
змісту цієї норми,  для визначення у
цьому випадку порядку перерахування розміру відшкодування шкоди,  для їх збільшення визначальним є
термінологія  «у разі підвищення тарифних
ставок»,  а не «на коефіцієнт підвищення
тарифних ставок».

Тобто,  в даному випадку,  виходячи з умов,  визначених Указом Президента України №41/96
від 09.01.1996р.,  перерахунок розміру
відшкодування шкоди мав проводитись одночасно з підвищенням на підприємстві
тарифних ставок і посадових окладів,
шляхом збільшення суми відшкодування шкоди на величину фактичного
збільшення заробітної плати.

Відповідно до
довідки відповідача підвищення тарифних ставок і окладів на підприємстві не
відбулося,  оскільки з ДАТА-19 р. на
підприємстві відповідача посадові оклади було підвищено на коефіцієнт 1.1458,  і з цього часу виплати мали становити в
такому розмірі - 279, 01 грн. х 1.1458=319, 68 грн.х 13 міс. =  4 155, 84 грн.

З ДАТА-20 на
підприємстві відповідача посадові оклади було підвищено на коефіцієнт  1.286

З ДАТА-21 по
01.06.2000 р. по 319, 68 грн.1.286= 411, 10грн. х 9 міс = 3 699, 90 грн.

Всього з ДАТА-1 р. по ДАТА-2 р.,  позивачу мало бути нараховані щомісячні виплати на
загальну суму 9 808, 81 грн. з розрахунку:

279, 01x7 міс. =
1953, 07 грн.+ 4 155, 84 + 3 699, 90 грн.= 9808, 81 грн.

Фактично в цей
період,  згідно довідки відповідача,  позивачу сплачено 8 526, 65 грн.

Недоплата
щомісячних виплат з ДАТА-1 р. по ДАТА-2 р. становить 1 282, 16 з розрахунку:
9808, 81 грн. -8 526, 65 грн. = 1 282, 16 грн.

Вирішуючи
спір,  в межах позовних вимог
позивача,  суд вважає,  що відповідно ч.2 п.4 3 Правил відшкодування
шкоди і  ст. 71 ЦК України 1963 року (з
урахуванням правила п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003р.),  п.1,
1-1,  1-2,  , 22 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 27 березня 1992р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ
за позовами про відшкодуванню шкоди (з наступними змінами),  загальний строк,  у межах якого особа може звернутись до суду з
вимогою про захист свого права (позовна давність),  встановлюється тривалістю у три роки. У
випадку коли вимоги потерпілого стосується перерахунку сум щомісячних
платежів,  раніш визначених судом або
роботодавцем (у тому числі й у разі неправильного обчислення суми щомісячних
платежів) при задоволенні позову,  кошти
стягуються за час що не перевищує трьох останніх років,  які передували моменту звернення особи до
суду.

Позивач ОСОБА_1
з позовом про перерахунок виплат відшкодуванню шкоди звернувся до суду ДАТА-22
р. і просить в ньому стягнути не

донараховані та невиплачені  суми відшкодування шкоди  з відповідача до ДАТА-2р. Таким чином,  трьохрічний термін позовної давності,  за який його позовні вимоги підлягають
задоволенню,  спливає ДАТА-2З р.  і в межах заявлених вимог,  суд приходить до висновку,  що позовні вимоги 0С0БИ-1 про перерахунок
щомісячних виплат відшкодування шкоди та стягнення недоплати,  щомісячних виплат за період з ДАТА-1 р. по
ДАТА-2 р.,  - підлягають задоволенню
тільки частково і за період з ДАТА-24 р. по ДАТА-2 р. слід стягнути з
відповідача на користь позивача 1 282 грн. 16 коп.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст. 11 Закону України «Про охорону праці»
1992р.,  п. 22,  23,
28,  48 Правил відшкодування
шкоди...,   ст. 213-215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з
Відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 в
рахунок не донарахованих та невиплачених щомісячних сум відшкодування
шкоди,  завданої його здоров'ю,  за період з ДАТА-24 р. по ДАТА-2 р. 1 282,  16 грн.(одну тисячу двісті вісімдесят дві)
гривні 16 копійок.

В задоволенні
решти позовних вимог ОСОБА_1відмовити.

Стягнути з
Відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» судовий збір в сумі 51
(п'ятдесят одну) гривню на користь держави.

Стягнути з
Відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судових процесів,  пов'язаних з розглядом цивільних справ у
розмірі 1 (однієї) грн. 50 коп.

Рішення суду
набирає законну силу після закінчення строку подання заяви на апеляційне
оскарження.

Заяву про
апеляційне оскарження може бути подано через Першотравенський міський суд на
протязі 10 днів з дня оголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області
через Першотравенський міський суд на протязі двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо скарга подається в
строк,  встановлений для подання заяви
про апеляційне оскарження.