Справа №2-739
РІШЕННЯ

Іменем України

13
вересня 2007 року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого
судді          Литвиненко О.Л.

при
секретарі                 Лунгул Т.А.

представника
позивача ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка

справу за
позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2про встановлення факту належності майна та визнання права власності на
майно в спадок.

Встановив:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулася
до суду з даним позовом мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1помер ОСОБА_4. Спадкове
майно померлого складається із перерахунку грошової компенсації за втрачене
нерухоме майно, яке належало ОСОБА_4, у зоні радіоактивного забруднення в с
Діброва Поліського району Київської області у розмірі 19 004 гривні.
Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4крім позивачки являється відповідачка по справі
ОСОБА_2, яка також претендує на вищевказану спадщину, але на відміну від
позивачки в передбаченому законом порядку її не прийняла.

До
нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивачка не зверталася,
але своїми діями, що виразилися в догляді за будинком, обробленням земельної
ділянки, яка знаходиться біля будинку, користуванні речами померлого фактично
вступила в управління та володіння спадковим майном. Позивачка вважає, що
прийняла спадщину, так як по день смерті проживала разом з ОСОБА_4, вела
спільне господарство, доглядала за ним. В позові просить встановити факт
прийняття нею спадщини, що вона проживала разом з ОСОБА_4 по день його смерті,
визнати за позивачкою право власності на грошову компенсацію за втрачене
нерухоме майно у зоні радіоактивного забруднення в с Діброва
Поліського району Київської області в розмірі 19004 гривень.

В
судовому засіданні на попередньому розгляді справи позивач ОСОБА_1 підтримала
заявлений позов та пояснила суду, що ІНФОРМАЦІЯ_1помер ОСОБА_4, який являється
її хрещеним батьком, з яким вона проживала і доглядала з 1996 року по день
смерті. Дітей у нього не було. За життя ОСОБА_4 подарував їй свій будинок.
Після його смерті залишилося спадкове майно: перерахунок грошової компенсації
за втрачене нерухоме майноу зоні радіоактивного забруднення в АДРЕСА_1, яке
належало ОСОБА_4, у розмірі 19 004 гривні. Позивачка вважає, що своїми діями,
які виразилися в догляді за будинком, проживанням із спадкодавцем однією сім'єю
на протязі п'яти років по день його смерті, користуванням речами померлого,
прийняла спадщину. Тому просить задоволити позовні вимоги в повному об'ємі.

Представник
позивача ОСОБА_3підтримала позовні вимоги та пояснила суду, що після смерті
хрещеного батька позивачки ОСОБА_4залишилося спадкове майно, до якого входить
перерахунок грошової компенсації за втрачене нерухоме майно, яке належало
ОСОБА_4, у зоні радіоактивного забруднення в с Діброва Поліського району Київської області у розмірі 19
004 гривні. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4являється відповідачка по справі
дочка позивачки ОСОБА_2, яка також претендує на вищевказану

спадщину, але на
відміну від позивачки в передбаченому законом порядку її не прийняла. Позивачка
доглядала за будинком, проживала із спадкодавцем однією сім'єю з 1996 року по
день його смерті, користувалася речами померлого, тому фактично прийняла
спадщину. Просить задоволити позовні вимоги в повному об'ємі.

В
судовому засіданні на попередньому розгляді відповідачка ОСОБА_2 не заперечила
проти заявлених вимог та пояснила суду, що ІНФОРМАЦІЯ_1помер ОСОБА_4. Після
його смерті залишилося спадкове майно. На дану спадщину вона не претендує.

Заслухавши
пояснення позивачки ОСОБА_1.,
представника позивачки ОСОБА_3відповідачку ОСОБА_2, дослідивши матеріали
справи, суд вважає заявлений позов обгрунтованим і таким, що підлягає до
задоволення в повному об'ємі.

Судом
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1помер ОСОБА_4. Спадкове майно померлого складається
із перерахунку грошової компенсації за втрачене нерухоме майно у зоні радіоактивного
забруднення в АДРЕСА_1, яке належало ОСОБА_4, у розмірі 19 004 гривні.
Відповідно до п.3 ст. 1268 ЦК
України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час
відкриття спадщини являється таким, що прийняв спадщину.

До
нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивачка не зверталася,
але своїми діями, що виразилися в догляді за будинком, користуванні речами
померлого фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Суд
вважає, що позивачка прийняла спадщину, так як на протязі п'яти років і по день
смерті проживала разом з хрещеним батьком ОСОБА_4, вела спільне господарство,
доглядала за ним.

Згідно
ст. 12 Закону України „Про власність" громадянин набуває право власності
на майно, одержане внаслідок успадкування. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про практику розгляду судами України справ про
успадкування" № 4 від 24.06.1983 року шестимісячний строк для прийняття
спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведенні
поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в
управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав
вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження
пропущеного строку.

Спадкоємцем
після смерті ОСОБА_4також являється відповідачка по справі - дочка позивачки
ОСОБА_2, яка також претендує на вищевказану спадщину, але на відміну від
позивачки в передбаченому законом порядку її не прийняла.

З
урахуванням викладених обставин суд вважає за необхідне встановити факт
прийняття спадщини ОСОБА_1.
після смерті ОСОБА_4 встановити що вона проживала разом з спадкодавцем по
день його смерті, визнати за позивачкою право власності на грошову компенсацію
за втрачене нерухоме майно у зоні радіоактивного забруднення в АДРЕСА_1в розмірі 19004
гривень.

Встановлені
судом обставини підтверджуються:

- ксерокопією
паспорта ОСОБА_1 серії
СКНОМЕР_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2в с
Діброва Подільського району Київської області;

- ксерокопією
свідоцтва про смерть ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, серії 1-БК НОМЕР_2,
виданого ІНФОРМАЦІЯ_1;

·
ксерокопією договору - дарування житлового будинку серії
№ 214702 від 16.05.2001 року;

довідкою Поліської районної державної адміністрації Київської області № 269
від 03.12.2003 року про те, що ОСОБА_4 визначено розмір перерахунку грошової
компенсації за втрачене нерухоме майно, в зоні радіоактивного забруднення в
АДРЕСА_1 у розмірі 19 004 гривні;

·
довідкою Корніївської сільської ради Баришівського району
від 05.09.2007 року про те, що ОСОБА_1
проживала разом з ОСОБА_4 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1;

·
довідкою Корніївської сільської ради Баришівського району
від 05.09.2007 року про те, що ОСОБА_1 фактичними діями прийняла спадщину після
смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1;

·
довідкою Корніївської сільської ради Баришівського району
від 05.09.2007 року про те, що ОСОБА_1 здійснила поховання та понесла фінансові
витрати після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст. ст. 15,30,62,209 - 213 ЦПК України, ч.3 ст.
5 ст. ст. 376,
1276,1268 п.3 ЦК України,
ст. 12 Закону України «Про власність», п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах про захист прав приватної власності», п.
4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами
України справ про спадкування» № 4 від 24.06.1983 року, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Встановити факт
прийняття спадщини ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_2
народження після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_2
народження право власності на перерахунок грошової компенсації за втрачене
нерухоме майно у зоні радіоактивного забруднення в АДРЕСА_1, яке належало
ОСОБА_4, у розмірі 19 004 гривні.

На
рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з
дня проголошення рішення та апеляційна скарга протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Київської області
через Баришівський районний суд Київської області.