Справа № 2-1777/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

м. Ковель                                                                                              28
вересня 2007 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді    Лапіна
О.Ф.,

за участі секретаря              Зикової
М.В.,

позивачки            ОСОБА_1,

відповідача           ОСОБА_2,

розглянувши у
судовому засіданні при попередньому розгляді в м. Ковелі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про
визначення про визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини
- дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 після досягнення старшою дитиною - дочкою
ОСОБА_4, 1988 року народження, - повноліття та просить суд винести рішення, за
яким стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 1А частини від заробітку, щомісячно, починаючи з дня
подачі заяви та продовжуючи до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування
позову вказує на те, що з відповідачем по справі, ОСОБА_2 перебувала в
зреєстрованому шлюбі з 1987 року, шлюб розірвано у 2003 році. Від шлюбу сторони
мають двох неповнолітніх дітей - дочок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказує, що за її заявою рішенням суду у 2002 році постановлено
стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх
дітей дочок ОСОБА_4, 1988 року народження та ОСОБА_3, 1992 року народження в
розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку ( доходу) відповідача. На даний
час старша донька досягла повноліття, та, відповідно стягнення на меншу дитину
відбуваються у рівній частці від присудженого на обох дітей - а саме в розмірі
16,5 % від заробітку відповідача. Вказує, що протягом певного часу така
ситуація позивачку влаштовувала, оскільки остання працювала та мала певний
дохід, окрім того, діти були молодшими і потребували менших затрат на їх
утримання, однак на даний час ситуація змінилась і вона вирішила ставити
питання про визначення аліментів на одну дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1Л частини від заробітку (доходу) відповідача.

В попередньому
судовому розгляді позивачка позов підтримала та прохає його задовольнити з викладених у ньому підстав та
визначити стягнення аліментів на одну дитину відповідно до закону у
частці від заробітку відповідача.

Відповідач в
попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечує
проти задоволення позову.

2

Відповідно до
ч.4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому
ст. 174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Заслухавши
пояснення сторін та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку,
що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом Встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі до 29 січня 2003 року, що стверджується
копією свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_1, виданого міським відділом РАГСу
Ковельського районного управління юстиції.

З копій
свідоцтва про народження вбачається, що батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сторони по справі.

Як вбачається з
довідки від 08.09.2007 року № 1884, виданої Поворською сільською радою
неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом із матір'ю - позивачкою по справі.

Судом також
встановлено, що постановою Ковельського районного місцевого суду Волинської
області від 30.12.2002 року постановлено стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітків, але не
менше 14 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину
щомісячно, починаючи з 19.12.2002 року і продовжуючи до досягнення дитиною
повноліття. Вказане рішення суду набуло
чинності та підлягало до виконання. Вказаний факт сторонами не заперечено.

Окрім того,
цозивачем стверджено, що після досягнення старшою дитиною повноліття, тобто
після 19.08.2006 року, - аліменти на меншу дитину продовжували стягуватись за
вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, тобто у розмірі 16,5%, що стороною
відповідача не заперечено.

Виходячи зі
змісту ч. 3 ст. 183 СК України після досягнення повноліття найстаршою дитиною
один з батьків вправі звернутися до суду із позовом про визначення розміру
аліментів на інших дітей.

В судовому
розгляді встановлено, що сторони проживають окремо; неповнолітня дитина - дочка
ОСОБА_3 проживає із матір'ю - позивачкою по справі; після досягнення повноліття
старшою дитиною - дочкою ОСОБА_4, на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 із
відповідача стягується 16,5 % від доходу останнього, що за твердженням
позивачки є недостатньою,,;сумою для утримання неповнолітньої дитини.
Відповідач працює, має постійний заробіток та не заперечує проти визначення
аліментів, які будуть стягуватись на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 в
розмірі 1/4 частини від його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною
повноліття.

За вказаних
обставин визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином слід
змінити розмір аліментів, призначений згідно постанови Ковельського ' районного
суду Волинської області від 30.12.2002 року у зв'язку із досягненням найстаршою
дитиною повноліття та визначити до стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання
неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі
1/4 частини від його заробітку.

3

Згідно ч. 2 ст.
182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Причому
відповідно до змісту положень СК України аліменти у визначеній сумі підлягають
до стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

У відповідності
до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі по 51 грн. та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30
грн.

Керуючись ст.
130, 174, 367 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу
України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Змінити розмір
аліментів, визначений згідно постанови Ковельського районного суду Волинської
області від 30.12.2002 року у зв'язку із досягненням найстаршою дитиною
повноліття.

Стягувати з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та мешканця с Пісочне Ковельського району
Волинської області, на користь ОСОБА_1, мешканки АДРЕСА_1, аліменти на
утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу),
проте не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 51 / п'ятдесят одна / грн. та
30 / тридцять/ грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду
справи в суді.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня його проголошення та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подачі
апеляційної скарги без попереднього подання заяви - протягом строку,
встановленого для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений статтею 294 цього Кодексу, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.