Справа № 2-276/07
РІШЕННЯ

Іменем України

16 листопада 2007 року   Путивльський
районний суд Сумської області

у складі:                                         головуючого   - судді
Толстого
О. О.

при секретарі -                                                                      Готенко
Т.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Путивль справу за позовом ОСОБА_1 до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в Путивльському
районі( далі - Фонд ) про стягнення страхових виплат,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом,  який мотивувала тим,  з 06.12.1971р. по 24.06.1998р. працювала у
спільному підприємстві громадського харчування Путивльської РПС( далі - СП
громадського харчування Путивльської РПС).

24.06.1979 р. на виробництві з нею стався нещасний
випадок і висновком Конотопської МСЕК від 10.08.1993р. їй встановлено 25 %
втрати професійної працездатності.

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області
від 19.04.2004р. з підприємства на її користь в зв'язку з втратою
працездатності стягнуто 8739 грн. одноразової допомоги та 2550 грн. моральної
шкоди.

На підставі цього судового рішення виданий виконавчий
лист № 2-246 від 23.072004р. і відділом ДВС Путивльського районного управління
юстиції відкрито виконавче провадження,
примусово стягнуто на 'її користь 87, 57 грн.

В зв'язку з банкрутством підприємства у 2005 році
виконавче провадження закрито і виконавчий документ переданий ліквідатору.

У вересні 2006р. вона отримала повідомлення від
ліквідатора про те,  що СП громадського харчування Путивльської РПС як юридична
особа ліквідоване,  а її кредиторські
вимоги вважаються погашеними,  в зв'язку
з недостатністю майна банкрута. В 2007 році вона звернулася за виплатою цих страхових
сум до Фонду,  але їй було відмовлено.

Посилаючись на
ст.  ст.  3, 8, 43, 55 Конституції України,   ст.
173 КЗпП України,  п.3 розділу XI Закону України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності"
від 23 вересня 1999 р. № 1105-XIV( далі - Закон № 1105-XIV),  просила
стягнути з відповідача страхові виплати: 8379 грн. одноразової допомоги та 2550
грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в
повному обсязі,  відповідно до підстав
викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечував,  пояснивши суду,  що нормативними документами Фонду не
встановлено порядку виплати заборгованості,
яку повинні були виплатити роботодавці до 01.04.2001р. СП громадського харчування Путивльської РПС передало Фонду
документи щодо виплати позивачці щомісячної грошової суми,  що компенсує частину втраченого заробітку в
розмірі 29, 50 грн. у 2002 році,  при
цьому даних про наявність заборгованості з інших страхових виплат не було. Судовим
рішенням одноразова допомога та моральна шкода в зв'язку з стійкою втратою
професійної працездатності позивачкою стягнуто саме з цього підприємства,  яке вподальшому визнано банкрутом.  А тому в силу п. 6  ст.  31
Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом" вимоги,  не
задоволені за недостатністю майна,
вважаються погашеними.

Крім того вказував на те,
що п. 22  ст.  71 Закону України " Про державний бюджет
України на 2007 рік" зупинено дію Закону № 1105-XIV в частині відшкодування Фондом моральної шкоди
застрахованим особам,  а Законом України
№ 717-V від
20.032007р. " Про внесення змін до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності " ці положення взагалі
виключено.

Посилаючись на вказане
просив ОСОБА_1.
в позові відмовити.

Суд заслухавши пояснення сторін,  дослідивши матеріали справи,  інші зібрані у справі доказі* встановив такі
факти та відповідні їм правовідносини.

Установлено
судом,  підтверджується матеріалами справи і не заперечується сторонами,  що позивачка працювала касиром в СП громадського харчування Путивльської РПС(а.с 30-31).

24.06.1979 р. на виробництві з позивачкою стався нещасний
випадок! а.с 29 ),  внаслідок якого вона
втратила 25 % професійної працездатності,
що встановлено висновком МСЕК від 10.08.1993р.(а.с.  28).

СП
громадського харчування Путивльської РПС документи в
частині призначеної позивачці щомісячної страхової виплати в розмірі 29, 50
грн.,  яка компенсує частину втраченого
заробітку,  передано до Фонду в 2002
році,  що встановлено поясненнями
представника Фонду та наданою ним довідкою СП ( а.с 26).

Як видно з рішення Путивльського районного суду від
07.06.2004р.( а.с 3 ),  в зв'язку з
стійкою втратою професійної працездатності позивачкою з СП громадського
харчування Путивльської РПС на її користь стягнуто 8379 грн. одноразової
допомоги та 2550 грн. моральної шкоди.

Виконавчий лист № 2-246. виданий 23.07.2004р. на підставі
цього судового рішення,  знаходився на
примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Путивльського
районного управління юстиції,  стягнуто на
користь позивачки 87, 57 грн.

Після визнання постановою Господарського суду Сумської
області від 24.04.05р. СП
громадського харчування Путивльської РПС банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури,
постановою від 12.05.05р. виконавче провадження закінчено,  виконавчий документ направлений ліквідатору!
а.с 6).

Кредиторські вимоги ОСОБА_1. включені ліквідатором до реєстру вимог кредиторів в сумі 10121, 43( в т.ч
2550 грн. моральної шкоди),  як вимоги
другої черги,  але не задоволені за
недостатністю майна банкрута! а.с 7 ).

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 10.08.2006р.{а.с
8) затверджений звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута - СП громадського харчування Путивльської РПС,  а 19.08.2006р. його виключено з Єдиного
державного реєстру в зв'язку з ліквідацією без правонаступника! а.с 10-11).

Прикінцевими положеннями Закону № 1105-XIV встановлено,  що заборгованість потерпілим на
виробництві,  яким до набрання чинності
цим Законом(до 2 квітня 2001 р.) підприємства,
установи та організації не відшкодували моральної та матеріальної
шкоди,  заподіяної ушкодженням здоров'я
,  виплачується цими підприємствами,  установами та організаціями,  а в разі їх ліквідації без правонаступника -
Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України.

Зі змісту п. 32 Правил відшкодування власником
підприємства,  установи і організації або
уповноваженими ним органом шкоди,
заподіяної ним трудових обов'язків,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993р.
№ 472,  які діяли на день встановлення
позивачці стійкої втрати професійної працездатності,  вони передбачали право регресивної вимоги до
органів державного соціального страхування у разі ліквідації підприємства без
правонаступника.

В пунктах 1-І2 постанови Пленуму Верховного суду України
" Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" від 27.03.1992р. № 6(із змінами і доповненнями від
24.10.03) роз'яснено,  що відшкодування
шкоди заподіяної працівникові ушкодженням його здоров'я від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання провадиться згідно із
законодавством про страхування від нещасного випадку,  яке складається з Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Закону № 1105-XIV,  Закону України "Про охорону праці",  КЗпП України,
а також законодавчих та інших нормативно-правових актів у тій частині що
не суперечать Закону № 1105-XIV. На підставі вказаного Закону особам,  які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001
року,  виплату страхових сум та надання
соціальних послуг здійснює Фонд з моменту передачі відповідними підприємствами
в установленому порядку документів,  що
підтверджують право таких працівників(членів їхніх сімей) на такі виплати й
послуги,  або коли таке право встановлено
в судовому порядку.

Уся заборгованість із відшкодування зазначеної
матеріальної та моральної шкоди виплачується потерпілим на виробництві та
членам їхніх сімей! утриманця) роботодавцем,
а в разі їх ліквідацї без правонаступника - Фондом.  Спори,
що виникають із приводу заборгованості,
повинні вирішуватись на підставі законодавства,  яке було чинним на момент виникнення в
потерпілого права на відшкодування шкоди.

З огляду на вказане,
посилання представника відповідача на п. 6  ст.  31
Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом",  п. 22  ст.  71
Закону України " Про державний бюджет України на 2007 рік" та Закон
України № 717- V від 20.03J2007p. " Про
внесення змін до Закону України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання,  які спричинили втрату
працездатності",  є
необгрунтованими.

Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка
вказує на наявність підстав для часткового задоволення позову і стягнення з
відповідача страхових виплат в сумі,  яка
внесена в реєстр кредиторів банкрута - Спільного підприємства громадського
харчування Путивльської райспоживспілки.

На підставі викладеного,
керуючись пунктом 3 розділу XI Закону України " Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадкіу на виробництві та професійного
захворювання,  які спричинили втрату
працездатності",  п. 32 Правил
відшкодування власником підприємства,
установи і організації або уповноваженими ним органом шкоди,  заподіяної ним трудових обов'язків,  затверджених постановою Кабінету Міністрів
України від 23 червня 1993р. № 472,  п.п
1 - 12, 11 постанови Пленуму Верховного суду України " Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від
27.03.1992р. № 6(із змінами і доповненнями від 24.10.03),   ст.
ст.  10, 11, 60, 209, 212,
213-214, 217 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково. .

Стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Путивльському районі(Сумська область,  м.
Путивль,  вул.  Кірова,
буд. №34) на користь ОСОБА_1 7571 грн. 43 грн. одноразової допомоги та
2550 грн. моральної шкоди.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду
Сумської області через Путивльський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний
строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і лодання після
цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.