Справа № 2-401/07/01
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2007
року   Київський районний суд м. Харкова
у складі: судді Шаренко С.Л.

при секретарі
Клочан В.В. за участю адвокатів ОСОБА_5, ОСОБА_6
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про розподіл майна, -

встановив:

Позивач
ОСОБА_1 просить розділити спільне майно подружжя та визнати за ним право
власності на квартиру АДРЕСА_1, вказуючи, що з відповідачкою ОСОБА_2 вони
перебували в фактичних подружніх відносинах з листопада 1998 року, проживали
однією сім"єю, вели спільне господарство, але зареєстрували шлюб тільки 9
березня 2002 року. В період сумісного життя ними були придбані 2 квартири -
квартира АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2. Вказані квартири були придбані на
ім"я відповідачки. В 2005 році відповідачка без його відома продала
квартиру АДРЕСА_2, однак 1/2 частину виручених від продажі коштів, а саме 121
187 гр. йому не передала. Крім того, в період шлюбу ним був придбаний
автомобіль „Тойота Яріс",
2002 року випуску державний номер НОМЕР_1 вартістю 50 000 гр., який був
зареєстрований за ОСОБА_2 Враховуючи, що відповідачка не передала йому 1/2
частину грошей за продану квартиру, він просить визнати за ним право власності
на всю 3-кімнатну квартиру АДРЕСА_1, а за нею визнати право власності на 242374
гр., що вона отримала від продажі квартири АДРЕСА_2 та виділити в користування
автомобіль „Тойота-Яріс".

Як
відповідач по зустрічному позову позовні вимоги визнав, вказуючи, що він є
засновником ТОВ „Грос", ТОВ „Українська кавова компанія", ТОВ „Центр
кофе", які були засновані в період перебування у шлюбі з ОСОБА_2, не
заперечує проти визнання статутних капіталів цих товариств їх сумісною власністю,
поділі цих коштів пополам.

Відповідач
ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та вказала, що з позивачем протягом тривалого
часу вона підтримувала дружні стосунки, однак ці відносини були далеко не
сімейними, разом вони постійно не проживали , сумісного бюджету не мали. Вона
давно працює в засобах масової інформації, має стабільний, високий дохід від
своєї роботи, а тому мала фінансову можливість купувати квартири. За своїм
власним розсудом вона розпоряджалась належним їй майном, а тому дійсно продала
квартиру АДРЕСА_2, а коштами розпорядилась за своїми потребами. В 2001 році
вона придбала 3-кімнатну квартиру АДРЕСА_1, до її придбання позивач ніякого
відношення немає. В 2002 році нею був придбаний автомобіль „Тойота-Яріс",
який був нею проданий в 2005 році.

Як
позивач по зустрічному позову ОСОБА_2 просить визнати спільною власністю
подружжя 1/2 частку в статутному фонді ТОВ „Грос", ТОВ „Українська кавова
компанія", ТОВ „Центр кофе", засновником яких є ОСОБА_1 та здійснити
поділ сумісної власності у рівних частинах, зобов'язавши відповідача здійснити
сплату належної їй частки грошовими коштами.

Суд,
заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши докази по справі,
вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено,
що 9 березня 2002 року був зареєстрований шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.6).
Рішенням Київського районного суду м.Харкова від

21.12.2006 року
цей шлюб був розірваний. Вказане рішення набуло чинності 2.01.2007 року.

До
реєстрації шлюбу 22.03.2001 року ОСОБА_2 придбала квартиру АДРЕСА_1 , а
18.02.2002 року нею була придбана квартира АДРЕСА_2. ( а.с.5).

В період
шлюбу, а саме 5.07.2002 року, подружжям був придбаний автомобіль
„Тойота-Яріс", 2002 року випуску, який на підставі договору
купівлі-продажу від 21.12.2005 року був проданий ОСОБА_4 ( а.с.122).

14.04.2005
року ОСОБА_2 продала належну їй квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_3. ( а.с.5)

20.04.2004
року ОСОБА_1 заснував ТОВ „Українська кавова компанія" із статутним
капіталом 20 500 гр. (а.с.171-174, 207-222).

В цей же
день ним було засновано також ТОВ „Центр кави" із статутним капіталом 20
500 гр.(а.с.176-179, 191-206).

ОСОБА_1 є також
співзасновником ТОВ „Грос", статутний капітал якого з 1997 р. по 2007 рік
. ( а.с.163-170, 223-235)

Відповідно
до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і
чоловіку на праві спільної сумісної власності. Виходячи з цього, можна
беззаперечно вважати, що спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був
автомобіль „Тойота-Яріс" та статутний капітал ТОВ „Українська кавова
компанія" та ТОВ „Центр кави".

Згідно
ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння,
користування і розпорядженням майном, що належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Сторони не довели
суду наявність між ними будь-якої домовленості щодо користування сумісним
майном, а тому укладення ОСОБА_2 договору купівлі-продажу сумісного майна
-автомобіля „Тойота-Яріс" відповідно до ч.2 ст.65 СК України вважається таким,
що укладений за згодою чоловіка - ОСОБА_1, який до вирішення цієї справи по
суті не звертався до суду з позовом про визнання угоди купівлі-продажу
автомобіля недійсним. В звя"зку з чим є безпідставними вимоги позивача
ОСОБА_1 про включення автомобіля „Тойота-Яріс" до переліку майна, що
підлягає розподілу між подружжям. Крім того, відповідно до ч.1 ст.71 СК України
підлягає розподілу між подружжям тільки майно, що наявне в натурі.

Суд
відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо необхідності визнання сумісним
майном подружжя квартири АДРЕСА_2, оскільки вона була придбана ОСОБА_2
22.03.2001 року до реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 та 14.04.2005 року вона її
продала як належну їй особисту власність.

Не
відповідають змісту закона вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання спільною
власністю подружжя 2 квартир, що були придбані ОСОБА_2 22.03.2001 року та
18.02.2002 року, оскільки ст.60 СК України пов"язує набуття спільної
власності тільки із шлюбом.

Посилання
позивача на зміст ст.74 СК України є безпідставними, оскільки СК України набрав
чинності 1 січня 2004 року та регулює правовідносини, які виникли саме з цього
дня і не має зворотньої сили. Станом на 1.01.2004 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували у зареєстрованому шлюбі, а тому їх правовідносини щодо набуття права
власності на майно та щодо розподілу цього майна регулюються ст.60-71 СК
України, а тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання
за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 як на майно, що є сумісною
власністю подружжя.

Суд
відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 щодо поділу сумісної власності у
вигляді часток у статутних капіталах підприємств ТОВ „Грос", ТОВ
„Українська кавова компанія", ТОВ „Центр кави", оскільки позивачем за
цим позовом не представлені достовірні докази щодо поповнення статутного
капіталу ТОВ „Грос" в період перебування ОСОБА_1 у шлюбі з ОСОБА_2, щодо
розміру частки у грошовому вираженні, що належить ОСОБА_1 у ТОВ „Українська
кавова компанія" та ТОВ „Центр кофе"; позивачем не спростовані
заперечення відповідача по цьому позову що статутний капітал був тільки
заявлений, але не внесений.

Відповідно
до ст.. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки позивачами не доведені обставини
, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог, суд відмовляє в
задоволенні позовних вимог про розподіл майна.

Зважаючи
на вищевикладене, відповідно до ст.
ст.3, 4, 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 60 -71 СК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Відмовити
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Відмовити
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання спільною власністю подружжя
частки в статуному фонді ТОВ „Грос", ТОВ „Українська кавова компанія",
ТОВ „Центр кофе", розподілі вказаних підприємств у рівних частках та
зобов"язанні ОСОБА_1 сплатити на користь ОСОБА_2 вартості 1/2 частки
грошовими коштами.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі до
Київського районного суду м. Харкова протягом 10-ти днів заяви про апеляційне
оскарження, а далі - протягом наступних 20 днів апеляційної скарги до
апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м.Харкова.

Рішення
виготовлене в нарадій кімнаті, є оригіналом.