Справа
№2-610/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2007
року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі:
головуючої суду: Мочальської В.М.

при секретарі:
Бончик А.П.

з участю
адвокатів ОСОБА_4, ОСОБА_5,
сторін,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці цивільну справу за

позовом
ОСОБА_1,  ОСОБА_2до ОСОБА_3 про визнання
недійсним договору дарування та про визнання права власності на

квартиру,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
та ОСОБА_2 пред'явили позов до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору
дарування АДРЕСА_1. ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на 1/2
частину спірної квартири.

Позивачі
зазначили, що ОСОБА_1 з 1979 року по 2001 рік перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_6 під час якого 26 червня 1992 року купили у виконкомі
Кременецької міської ради займану ними двокімнатну АДРЕСА_1Відповідно до
правовстановлюючих документів, зокрема договору купівлі-продажу квартири від
26.06.1992 року та реєстраційного повідомлення Кременецького БТІ від 16.07.1992
року вказана квартири зареєстрована на праві власності за ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_6помер. Після його смерті син ОСОБА_2 з'ясував, що 21 грудня
2001 року ОСОБА_6подарував спірну квартиру відповідачці по справі. Договір
дарування посвідчено нотаріусом Михайловою Г.В. і зареєстровано в реєстрі за
№4285. Позивачі вважають, що ОСОБА_6не мав права відчужувати спірну квартиру
без їхньої згоди.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позов та пояснила, що спірна
квартира належала їй та ОСОБА_6на праві спільної сумісної власності, оскільки
була придбана ними у шлюбі. Крім цього, на момент укладення ОСОБА_6 договору
дарування в квартирі був прописаний і проживав неповнолітній син ОСОБА_2 Згоди
органу опіки та піклування на відчуження квартири ОСОБА_6не мав.

Позивач ОСОБА_2
позов підтримав та дав аналогічні пояснення.

Відповідачка
ОСОБА_3 позов не визнала та пояснила, що ОСОБА_1 розірвала шлюб з її сином
ОСОБА_6 і квартира була подарована їй вже після розірвання шлюбу, а тому і не
потрібно було згоди позивачки. Внук ОСОБА_2 в спірній квартирі не проживав, а
тому його права не порушені.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає
до часткового задоволення з наступних міркувань.

Встановлено,
що ОСОБА_1 та ОСОБА_6зареєстрували шлюб 09.06.1969 року, що стверджується
довідкою начальника відділу РАЦС Кременецького районного управління юстиції
Тернопільської області (а.с.5).

Під час
шлюбу 26 червня 1992 року ОСОБА_6та ОСОБА_1 купили у виконкомі Кременецької
міської ради займану ними двокімнатну АДРЕСА_1Відповідно до правовстановлюючих
документів,    зокрема   договору
купівлі-продажу    квартири    від
26.06.1992    року    та

реєстраційного
повідомлення Кременецького БТІ від
16.07.1992  року вказана квартира
зареєстрована на праві власності за ОСОБА_6

21
грудня 2001 року ОСОБА_6подарував спірну квартиру
відповідачці по справі, що стверджується договором дарування, посвідченого
нотаріусом Михайловою Г.В. і зареєстровано в реєстрі за №4285 (а.с.29).
ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_6помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД №
НОМЕР_1 (а.с.12).

відповідно
до вимог ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю та ст.55 закону України "Про
власність", майно, нажите під час шлюбу подружжям, є його спільною
сумісною власністю і кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і
розпорядження цим майном і власник не може бути позбавлений права власності на
своє майно.

Враховуючи
те, що спірна квартира ОСОБА_1 та ОСОБА_6 нажита під час шлюбу, є спільною
сумісною власністю і кожен з подружжя мав рівні права володіння, користування і
розпорядження цим майном, позивачка просить визнати за нею право власності на
1/2 частину спірної квартири, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивачки в
цій частині підлягають до задоволення, а позовні вимоги в частині визнання
договору дарування спірної квартири, який був укладений 21.12.2001 року між
ОСОБА_6та ОСОБА_3, посвідчений нотаріально і зареєстрований в реєстрі за №4285
слід визнати частково недійсним.

На
підставі написаного та керуючись ст.55 Закону
України "Про власність", ст..ст..
10,60,88,208,212,215,367 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Визнати
частково недійсним договір дарування АДРЕСА_1, укладений 21.12.2001 року між
ОСОБА_6та ОСОБА_3, посвідчений нотаріально і зареєстрований в реєстрі за №4285.

Визнати
за ОСОБА_1право власності на 1/2 частину АДРЕСА_1

Стягнути
з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_1 118 грн. 10 коп. судових витрат по справі.

В решті позову
відмовити.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд
заочного рішення та заяви про апеляційне оскарження.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано позивачем до
апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд на
протязі десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький
районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.