справа №2-3374-1/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06
листопада 2007 року Святошинський районний суд м.  Києва в складі:

в складі
головуючого-судді   Черненко В.А.

при
секретарі                              Талько
В.В.

позивачки                                   ОСОБА_1

відповідача                                 ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві при попередньому розгляді цивільної справи за позовною заявою
ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу.

встановив:

В жовтні
2007 р. ОСОБА_1звернулась до суду з позовом,
в якому просить розірвати шлюб з ОСОБА_2 ,  посилаючись на те,  що через наявні непорозуміння та конфлікт
інтересів,  подальше спільне життя з
відповідачем та збереження сім'ї вважає неможливим.

В
попередньому судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала і пояснила,  що з вересня 2003 року вони проживають
окремо,  не ведуть спільного
господарства,  мають окремі бюджети і не
підтримують подружніх стосунків. Заперечує можливість примирення і просить
розірвати шлюб,  поклавши судові витрати
на відповідача.

Відповідач
позов визнав. Пояснив,  що вони не
проживають як подружжя,  не підтримують
стосунків і фактично мають окреме особисте життя. Заперечує можливість
примирення і просить розірвати шлюб.

В
попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала та просить його
задовольнити,  відповідач позов визнав. З
врахуванням визнання позовних вимог відповідачем,  суд вважає за можливе розглянути справу у
попередньому судовому засіданні.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  дослідивши матеріали справи,  дійшов висновку,  що позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно
до  ст.
110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно
до  ст.
112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

Судом
встановлено,  що сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 24.03.1989 р. Від шлюбу сторони мають неповнолітню
доньку ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.
З вересня 2003 року сторони не ведуть спільне господарство,  мають окремий бюджет і не підтримують шлюбних
стосунків. Заперечують можливість примирення. За таких обставин суд дійшов
висновку,  що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Витрати,  пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в
органах РАЦС,  суд вважає за необхідне
покласти на відповідача.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст.  110, 112 Сімейного Кодексу України,   ст.
ст.  10,  57,
60,  130,  174,
215 ІДПК України суд

вирішив:

Позов
задовольнити.

Шлюб,  зареєстрований 24 березня 1989 року між
ОСОБА_2та ОСОБА_1у Палаці реєстрації шлюбів «Дарницький» м.  Києва,
актовий запис № 983,  розірвати.

Стягнути
з ОСОБА_2при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС держмито на користь
держави у розмірі 17 грн.,  ОСОБА_1 від
сплати державного мита звільнити.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.