Справа №2-280707
РІШЕННЯ

Іменем   України

12
жовтня 2007 року Київський районний суд міста Донецька Донецької області в
складі:

головуючого                                               судді
ЕпельО.В.,

при
секретарі                                                  КулішовійТВ.,

за
участю позивача                                           ОСОБА_1,

та
відповідача                                                    ОСОБА_2,

розглянув
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ПозивачОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зменшення розміру
аліментів,  мотивуючи заявлені вимоги тим,  що рішенням Київського районного суду м.
Донецька від 26.03.2003 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти у
розмірі 110 частини від усіх видів прибутку на утримання батька. Однак,  з моменту стягнення з нього аліментів
матеріальний стан його батька значно покращився,  в той час як у нього виникли труднощі
матеріального характеру. Крім того,  він
посилався на те,  що відповідач має іншу
повнолітню працездатну дитину,  яка також
може допомагати батькові матеріально. Також,
він посилався на те,  що допомагає
непрацездатній матері,  яка також
потребує допомоги. Вважаючи,  що наявні
підстави для зменшенні розміру аліментів,
він просив зменшити розмір аліментів ,
що стягуються з нього на користь батька ОСОБА_2 до 140 частини всіх
видів заробітку.

У
судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги про зменшення розміру
аліментів,  просив визначити аліменти у
твердій грошовій сумі і зменшити розмір аліментів,  що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 до
17 грн.,  пояснив суду,  що рішенням Київського районного суду м.
Донецька від 26.03.2003 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти у
розмірі 110 частини від усіх видів прибутку на утримання батька. Однак після постановления вказаного
рішення змінилося як його матеріальне становище так і матеріальне становище
його батька. В теперішній час відповідач отримує пенсію,  розмір якої перевищує прожитковий
мінімум,  отримав спадщину у вигляді 12
частки домоволодіння,  вступив у право на
спадкування і продав належну йому частку будинку. У 2006 році відповідач також
продав належний йому автомобіль ВАЗ 21013,
а гараж здає у найом,  з чого має
дохід. Крім того,  в відповідача є декілька
грошових рахунків ,  на одному з них він
зберігає гроші під відсотки. Також,  за
рішенням суду йому було повернуто заборгованість по зарплатні за 1997-2002
роки. Тому матеріальний стан батька значно поліпшився. Разом з тим,  у нього,
як у платника аліментів,
погіршився не тільки матеріальний стан,
а й стан здоров»я. Після постановления
вказаного рішення про стягнення аліментів у нього в березні 2007 році
народилася друга дитина. Пологи в дружини були патологічними,  в зв»язку з чим він зазнав значних
матеріальних витрат. Дружина на даний час не працює,  оскільки знаходиться у відпустці по догляду
за дитиною і не отримує грошової допомоги. Крім того,  старша дитина хворіє на дерматит,  що також потребує постійних додаткових витрат
на лікування. Крім того,  він має
непрацездатну матір ОСОБА_31944 року народження,  розмір пенсії якої складає 416, 09 грн,  чого не вистачає їй для існування та
лікування,  тому він також надає матері
матеріальну допомогу. Сам він в теперішній час не має постійного
заробітку,  в нього виникли проблеми з
працевлаштуванням за станом здоров»я,
перебуває на обліку у державній службі зайнятості як такий,  що шукає роботу,  тому йому важко виплачувати призначений судом
розмір аліментів,  оскільки за правилами
виконавчого провадження в разі відсутності постійного заробітку з нього
стягуються аліменти виходячи з мінімальної заробітної плати в Україні,  а це для нього є дуже значною сумою. Крім
того,  він вважав,     що повнолітня працездатна донька
відповідача -   ОСОБА_4,  яка працює і має

2

самостійний прибуток також повинна допомагати батькові матеріально. При
цьому,  посилався на те,  що він з відповідачем проживає у одній
квартирі,  несе значні витрати,  пов»язанні з її утриманням,  сплачує комунальні послуги,  ремонтує,
купує необхідні засоби для вбирання,
а відповідач не приймає участі у утриманні квартири. Між ними постійно
виникають суперечки із-за того,  що
батько вимагає продати квартиру,  а гроші
поділити. Вважав,  що батько первісно
звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів не тому,  що зазнає матеріальних труднощів,  а тому,
щоб в разі,  якщо виникне заборгованість
по аліментам була можливість продати квартиру в порядку виконавчого
провадження. Просив суд заявлені вимоги задовольнити,  визначити розмір аліментів у твердій грошовій
сумі ,  зменшив розмір присуджених до
сплати аліментів на користь батька до 17 грн.

Відповідач
в судовому засіданні позовні вимоги не визнав,
пояснив суду,  що він давно
розлучився з матір»ю позивача,  не
проживав разом з сином і його вихованням не займався,  однак регулярно виплачував колишній дружині
аліменти на утримання сина. В теперішній час вони з сином та його сім»єю
мешкають разом у одній квартирі та часто сваряться. Він неодноразово пропонував
сину продати квартиру щоб поділити гроші,
чи щоб син сплатив йому вартість його частки у праві власності на
квартиру,  а він би у свою чергу,  відмовився від аліментів,  однак син відмовлявся,  тому він позов про зменшення розміру
аліментів не визнає. В теперішній час йому підвищено пенсію,  яка становить 750 грн. Вказав,  що з моменту постановления судом рішення про стягнення
аліментів він деякий час працював та отримував пенсію і зарплатню. Також,  йому за рішенням Куйбишевського районного
суду від 04.07.2001 року сплачено суму заборгованості по заробітній платі з
колишнього місця роботи. Підтвердив,  що
його матеріальне становище дійсно покращилося.

Третя
особа -ОСОБА_4 у судове
засідання не з»явилась,  звернулась на
адресу суду з заявою про розгляд справи під час її відсутності. При таких
обставинах,  суд вважає за можливе
розглянути справу під час відсутності третьої особи.

Раніше
допитана у судовому засіданні ОСОБА_4 вважала
позовні вимоги обґрунтованими,  пояснив
суду,  що вона є донькою відповідача і
наскільки має змогу допомагає батькові матеріально,  хоча її заробітна плата менше ніж пенсія її
батька. Вважала,  що позивачу дійсно
важко сплачувати аліменти,  в той час як
на матеріальне становище відповідача сума отриманих аліментів значного впливу
не має.

Вислухав
пояснення сторін,  дослідив матеріали
справи,  суд вважає позовні вимоги
такими,  що підлягають частковому
задоволенню за наступними підставами .

Правовідносини,  що виникли між сторонами регулюються   Сімейним кодексом України.

Відповідно
до  ст. 202 СК України повнолітні діти
зобов»язані утримувати батьків,  які є
непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.

Вбачається,  що потрібність у матеріальній допомозі може
визначатись у порівнянні з прожитковим мінімумом,  встановленим законом.  Тому,
з врахуванням положень  ст. 10 СК
України про аналогію закону необхідно виходити з критеріїв,  встановлених ч.4  ст. 75 СК України. Таким чином,  батьки є такими що потребують допомоги,  якщо їх пенсія (інші доходи) не забезпечують
прожиткового мінімуму,  встановленого законом
.

Так,   ст.  62. Закону України «Про державний бюджет на
2007 рік» визначений   прожитковий

мінімум      для      осіб,        які
втратили
працездатність,        який      становить з

01 жовтня 2007
року 411 гривень.

Відповідно
до ч.1  ст. 205 СК України,  суд визначає розмір аліментів на батьків у
твердій грошовій сумі чи в частці від заробітку (доходу) з урахуванням
матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів суд
приймає до уваги можливість отримання утримання від інших дітей,  до яких не пред»явлений позов про стягнення
аліментів.

З
врахуванням положень  ст. 10 СК України
вбачається,  що до виниклих правовідносин
може бути за аналогією застосовані й положення
ст.  ст. 184,  192 СК України,  тому розмір встановлених судом аліментів може
бути зменшений з врахуванням зміни матеріального та сімейного стану сторін
,  погіршення або поліпшення здоров'я
платника або одержувача аліментів. При цьому,
визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі можливо лише
тоді,  коли платник аліментів має нерегулярний,  мінливий прибуток,  частку доходу отримує в натурі,  а також при наявності інших обставин,  що мають значення по справі.

Як
встановлено у судовому засіданні і таке підтверджується матеріалами справи
відповідач ОСОБА_2 має двох повнолітніх працездатних дітей - ОСОБА_1
таОСОБА_4,  однак позов про стягнення
аліментів був пред»явлений тільки доОСОБА_1Рішенням Київського районного суду
м. Донецька від 26.03.03 р. а.с. 4-5 зОСОБА_1на користь ОСОБА_2 стягнуті
аліменти у розмірі 110 частини від усіх видів заробітку.

Виходячи
з наданих суду доказів,  після
постановлення вищевказаного рішення Київського районного суду м. Донецька від
26.03.2003 року матеріальний стан платника та одержувача аліментів змінився.

Так,
ОСОБА_2 не одружений,  утриманців не
має,  проживає за адресою АДРЕСА_1 а.с.
31,  отримує пенсію за віком,  розмір якої був підвищений і в теперішній час
він отримує пенсію в сумі 749, 90 грн.а.с101.

Встановлено,  що в теперішній час розмір пенсії відповідача
не тільки забезпечує прожитковий мінімум,
встановлений законом ( 411 грн.),
а й значно перевищує його,  що
свідчить про покращення його матеріального стану. Таке підтверджуються й
поясненнями самого відповідача,  який
пояснив,  що його матеріальний стан в
теперішній час покращився.

Крім
того,  сам відповідач,  заперечуючи проти позову,  не посилався на скрутне матеріальне
становище,  у зв»язку з чим він потребує
допомоги з боку сина,  а пояснив свою
позицію лише суперечкою між ним та позивачем щодо продажу квартири,  у якій вони проживають.

Разом з тим,  судом встановлено,  що матеріальний стан платника аліментів
погіршився. На момент постановлення рішення суду про стягнення аліментів в
нього була лише одна дитина. ІНФОРМАЦІЯ_1в сім»ї позивача народилась друга
дитина - син ОСОБА_5 а.с. 13. Народження дитини потягло певні витрати. Крім
того,  дружина позивача в теперішній час
не працює,  оскільки знаходиться у
відпустці по догляду за дитиною. Сам позивач тимчасово не працює,  шукає роботу,
тому з 21.05.2007 року перебуває на обліку як безробітний в Донецькому
міському центрі зайнятості,  однак має
певні труднощі з працевлаштуванням у зв»язку з травмою руки. За період з
21.05.2007 року по 31.08.07 р. його дохід склав 58, 71 грн. Тому суд приймає до
уваги пояснення позивача та третьої особи,
про те,  що позивачу важко
виплачувати встановлений судом розмір аліментів на користь свого батька.

Таким
чином,  вбачається,  що наявні підстави,  передбачені
ст. 192 СК України для зменшення розміру аліментів,  тому суд вважає за можливе задовольнити
вимоги про зменшення розміру аліментів.

Вирішуючи
питання про розмір зменшених судом аліментів,
суд враховує можливість отримання відповідачем матеріальної допомоги з
боку доньки ОСОБА_6,  до якої позов про стягнення аліментів
не пред»являвся,  при цьому не вбачає
підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі,  оскільки таке можливо,  коли платник аліментів має нерегулярний,  мінливий прибуток,  частку доходу отримує в натурі. В даному
конкретному випадку має місце тимчасова відсутність доходу в позивача,  що пов»язано з проблемами
працевлаштування,  але таке згодом зміниться,  оскільки позивач має стійкий намір
працевлаштуватися,  тому й став на облік
до міського центру зайнятості. Тому суд вважає за необхідне стягувати з
позивача аліменти не у твердій грошовій сумі,
а у частках від його заробітку (доходу).

Інших обставин,  які б мали істотне значення для вирішення
справи судом встановлено не було.

Проаналізував
надані докази та встановлені обставини у їх сукупності,  суд дістається висновку,  що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зменшення розміру аліментів підлягають частковому задоволенню.

На
підставі викладеного,   ст.  ст.
10, 192, 182, 205 Сімейного Кодексу України і керуючись  ст.
ст.  10, 11, 57,  60, 88, 131, 209, 212, 214-215   ЦПКУкраїни,    суд,

ВИРІ   Ш   И
В:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити
частково.

Зменшити
розмір аліментів,  що стягуються з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за Рішенням Київського районного суду м. Донецька
від 26.03.2003 року до 140 усіх видів його заробітку (доходу).

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.