РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа 2-471-07

15 березня 2007
р. Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська у складі: головуючого судді Гібалюк Т.Я. при секретарі
Івановій О.С.

розглянувши
у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки за порушення строку виплати аліментів,  інфляційних виплат,  процентів,

встановив:

Позивачка
ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 неустойку за порушення строку
виплати аліментів на дитину за період з січня 2005 р. по листопад 2006 р. в
розмірі 18534, 96 грв.,  суму нарахованої
компенсації в зв»язку з інфляцією та 3 % річних - 119, 43 грв. Свої позовні
вимоги вона мотивує тим,  що на утримання
дитини відповідач аліменти не платить,
заборгував у виплаті аліментів у зв'язку із чим вона змушена звернутися
до суду з позовом про стягнення неустойки,
процентів.

В
судовому засіданні позивачка свій позов підтримала. Пояснила,  що відповідач дійсно платить їй аліменти
нерегулярно,  приблизно по 100 грв.
щомісячно,  але державний виконавець
нарахувала більший розмір аліментів. Тих грошей,  що вона отримує від відповідача їй
недостатньо для утримання дитини.

Відповідач
в судовому засіданні позов не визнав,
пояснив,  що він працює за
трудовим договором.  Від нарахованої
зарплати він щомісячно платить аліменти на утримання дитини різні суми,  приблизно по 100 грв. Більше ніж він заробляє
він платити не може.

Вивчивши
матеріали справи,  суд вважає,  що позовні вимоги не підлягають задоволенню з
наступних підстав:

З 1990
р. по 1 вересня 1992 р. сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1
народився син-ОСОБА_3. Дитина після розлучення проживає з матір»ю.

У
березні 1992 року Дніпровським районним судом м.  Дніпродзержинська було винесено рішення про
стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 на
утримання дитини ОСОБА_3,  1991 р.н. у
розмірі 1 4 частини заробітку відповідача.

У лютому
2002 року Заводським районним судом м.
Дніпродзержинська було винесено рішення про стягнення аліментів з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини яка часто хворіє і знаходиться
на диспансерному обліку,  аліментів у
розмірі 30 гривень щомісячно.

З серпня
2005 р. по листопад
2006р. відповідач заборгував по сплаті аліментів на дитину 2651, 64 грн.,  що підтверджується довідками відділу
державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції від
01.12..2006 р .і 2 листопада 2006 р. ( арк.. спр. 6,  7)

Згідно
до закону  ст. 196 СК України ,  якщо з'явилася заборгованість з вини
особи,  яка зобоз'язана сплачувати
аліменти по рішенню суду,  утримувач
аліментів має право на стягнення неустойки у розмірі 1 % від суми несплачених
аліментів за кожен прострочений день.

В
судовому засіданні суду не були надані докази того,  що заборгованість по сплаті аліментів на
користь позивачки ОСОБА_1 виникла з вини відповідача ОСОБА_2

Так,  як пояснили сторони,  відповідач в міру можливості,  з урахуванням своїх доходів сплачує аліменти
позивачці,  до кримінальної
відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів він не притягувався.

Таким
чином,  суд не вбачає підстав для
задоволення позову.

Керуючись  ст.
ст.  10, 11, 59-61,  209,
212-215,  224-228 НІЖ
України,   ст.  ст.
196 Сімейного Кодексу України,
суд -

вирішив:

Відмовити
ОСОБА_1 в задоволенню позову до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за порушення
строку виплати аліментів за період з січня 2005 р. по листопад 2006 р. в
розмірі 18534, 96 грв.,  суми нарахованої
компенсації в зв»язку з інфляцією та 3 % річних- 119, 43 грв.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через районний
суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.