справа
№2-15/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

9 жовтня
2007 року                                                   м.
Надвірна

Надвірнянський
районний суд Івано-Франківскої області

в складі
головуючого судді:    Вінтоняк М.Б.

секретаря                        Скоблей О.В.

з участю
представника  Резнік Л.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Делятинської селищної ради про визнання недійсним державного акту на
право приватної власності на землю та повернення самовільно  захопленої земельної ділянки  ;ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4
про  визнання  недійсним
договору  купівлі-продажу

земельної
ділянки

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася з позовом в суд до ОСОБА_2, Делятинської селищної ради про визнання
недійсним державного акту на право приватної власності на землю та повернення
самовільно захопленої земельної ділянки ;ОСОБА_1, ОСОБА_3 звернулися з позовом
в суд до ОСОБА_2,ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу
земельної ділянки.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала і пояснила,що згідно
договору дарування від 30.04.1965 року її батько ОСОБА_5 подарував їй
будинковолодіння АДРЕСА_1. Дане будинковолодіння знаходилося на земельній
ділянці площею 0.7998 га . 19.08.1993 року вона подарувала дане
будинковолодіння своїй дочці ОСОБА_6, земля залишилася в її користуванні.

8.02.1994
року її дочка продала згадане будинковолодіння ОСОБА_7, який в 1999
році зніс вказаний жилий будинок. Земельною ділянкою і господарськими спорудами
на даний час користується вона.

Рішенням
Делятинської селищної ради №411 від 6.03.2002 року і №465 від 21.03.2002 року
дана земельна ділянка їй передана у приватну власність.

Відповідач
ОСОБА_2 самочинно захопив в неї частину земельної ділянки площею 0.20 га. В
1999 році приватизував її згідно державного акту на право приватної власності
на землю від 27.05.1999 року ,а згідно договору купівлі-продажу від 17.02.2006
року продав вказану земельну ділянку своєму сину відповідачу ОСОБА_2.

Просить постановити
рішення,яким визнати недійсними державний акт на право приватної власності на
землю, виданий 27.05.1999 року відповідачу ОСОБА_2., договір купівлі-продажу
земельних ділянок площею 0.0750 га і 0.2662 га укладений між відповідачами
ОСОБА_2 і ОСОБА_4 17.02.2006 року і зобов*язати відповідача ОСОБА_2 повернути
їй самовільно захоплену земельну ділянку площею 0.20 га в АДРЕСА_1.

Представник
позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав і пояснив,що рішенням
виконкому дЕлятинської селищної ради №66 від 27.03.1991 року за позивачем
закріплена земельна ділянка площею 0.15 га
в АДРЕСА_1. В натурі дана земельна ділянка не була відведена, межі
не встановлено. Однак позивач вважає, що відповідач ОСОБА_2 спочатку
приватизував частину його земельної ділянки, а в 2006 році продав її
відповідачу ОСОБА_2 хоча надалі продовжує користуватися земельною длянкою.

Просить
постановити рішення ,яким визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної
ділянки площею 0.0750 га і 0.2662 га укладений між відповідачами ОСОБА_2 і
ОСОБА_4 17.02.2006 року і повернути сторони по договору в попереднє положення.
Представник відповідача Делятинської селищної ради в судовому засіданні позов
не визнала і пояснила,що згідно рішення сесії Делятинської селищної ради від
26.03.1999 року відповідачу ОСОБА_2 27.05.1999 року було видано Державний акт
на право приватної власності на земельні ділянки,яким він користувався площею
0.7831 га в АДРЕСА_1, в тому
числі на земельну ділянку площею 0.15 га для обслуговування жилого будинку,
будівництво якого проводить відповідач ОСОБА_2 В Делятинській селищній раді
відсутні акти про самовільне захоплення відповідачем ОСОБА_2 у позивачки
ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0.20 га . Позивачці ОСОБА_1 рішенням сесії
Делятинської селищної ради від 6.03.2002 року №411 і від 21.03.2002 року №465
передано в приватну власність земельну ділянку площею 0.7998 га в АДРЕСА_2, однак в натурі
дана земельна ділянка їй не виділена,межі не встановлено, державний акт на
право приватної власності на землю відсутній.

Відповідач
ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що згідно рішення сесії
Делятинської селищної ради від 26.03.1999 року йому 27.05.1999 року було видано
Державний акт на право приватної власності на земельні ділянки,яким він
користувався площею 0.7831 га
в АДРЕСА_1 . 17.02.2006 року згідно договору купівлі-продажу він
продав частину належної йому на праві приватної власності земельної ділянки
своєму синові відповідачу ОСОБА_2 У позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_3 самочинно
земельних ділянок не захоплював, а тому вважає їхній позов безпідставним.

Відповідач
ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав і пояснив,що 16.02.2006 року
придбав згідно договору купівлі-продажу у відповідача ОСОБА_2, частину
земельної ділянки площею 0.0750 га і 0.2662 га в АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу земельної
ділянки нотаріально посвідчений, крім цього на протязі 2006-2007 років він
користується даною земельною ділянкою, а тому підстав визнавати даний договір
недійсним немає.

Заслухавши
пояснення сторін, свідків по справі дослідивши матеріали справи, суд прийшов до
висновку що   позов   не підлягає до задоволення   з наступних підстав.

Згідно ст..60 ЦПК України
кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які

мають значення
для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виник спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У
відповідності із ст.. 116 ЗК
України громадяни набувають права власності та права користування земельними
ділянками із земель державної або комунальної власності за рішення органів
виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно ст.. 125 ЗК Украіни
право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає
після одержання іі власником або користувачем документа, що посвідчує право
власності чи право постійного користування земельною ділянкою Приступати до
використання земельноі ділянки до встановлення іі меж у натурі, одержання
документа, що посвідчує право на неі забороняється.

В
судовому засіданні встановленого відповідачу ОСОБА_2. згідно рішення сесії
Делятинської селищної ради від 26.03.1999 року, 27.05.1999 року видано
Державний акт на право приватної власності на земельні ділянки,яким він
користувався площею 0.7831 га
в АДРЕСА_1. Даний державний акт зареєстровано в Книзі записів
державних актів на право приватної власності на землю за ІФ №09-03-2/000435.
Згідно даного державного акту на право приватної власності на землю встановлені
межі земельних ділянок ,які належать відповідачу ОСОБА_2 , які погоджені з
межівниками. Даний факт підтвердив в судовому засіданні свідки ОСОБА_8,
ОСОБА_9.

16.02.2006
року відповідач ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу, посвідченого
нотаріусом Надвірнянського нотаріального округу Грицюком П.І., продав
відповідачу ОСОБА_2 частину земельної ділянки площею 0.0750 га для розміщення
та обслуговування жилого будинку,господарських споруд і і 0.2662 га для ведення
особистого селянського господарства.

Позивачці
ОСОБА_1 рішенням виконкому Делятинської селищної ради №131 від 31.08.1994 року
було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.3585 га, в тому числі
земельну ділянку площею 0.2085 га
в с Делятин в урочищі «Площа» і земельну ділянку площею 0.15 га в с Делятин по вул..
Шевченка. Як вбачається з плану даних земельних ділянок: земельна ділянка
площею 0.15 га в с Делятин
по вул.. Шевченка межує з земельними ділянками ОСОБА_10 і ОСОБА_7 і не межує з
земельною ділянкою,яка передана у приватну власність відповідачу ОСОБА_2,
згідно державного акту на право приватної власності на землю від 25.05.1999
року .

Спів
ставивши план земельної ділянки площею 0.15 га ,яка передана позивачці ОСОБА_1
в приватну власність в с
Делятин по вул.. Шевченка згідно рішення виконкому Делятинської селищної
ради від 31.08.1994 року з проектом забудови земельної ділянки і схеми виносу в
натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель від 5.10.1994 року чоловіка
позивачки ОСОБА_8 згідно рішення виконкому ДЕлятинської селищної ради від
31.08.1994 року №128 суд встановив , що на даній земельній ділянці площею 0.15
га побудувано жилий будинок ,який зареєстрований в бюро технічної
інвентаризації під №126 б по вул. Шевченка в с Делятин. Даний жилий будинок ОСОБА_8 10.01.2000 року по
дарував своєму синові ОСОБА_11, який на даний час є власником даного
будинковолодіння.

Рішеннями
сесій Делятинської селищної ради № 411 від 6.03.2002 року і № 465 від
21.03.2002 року передано позивачці ОСОБА_1 в приватну власність земельну
ділянку площею 0.7998 га
в АДРЕСА_2, однак в натурі дана земельна ділянка їй не виділена,межі
не встановлено, державний акт на право приватної власності на землю відсутній.
Позивачу ОСОБА_3 рішенням виконкому дЕлятинської селищної ради №66 від
27.03.1991 року закріплено земельну ділянку площею 0.15 га в АДРЕСА_1. Однак в
рішенні ради відсутнє посилання

на те чи надається дана земельна ділянка позивачу в
користування, чи у власність. В натурі дана земельна ділянка не відведена, межі
не встановлено. В судовому засіданні оглянено інвентарні справи по
будинковолодіннях АДРЕСА_3 і АДРЕСА_2. Як вбачається з даних інвентарних справ:
будинковолодіння АДРЕСА_2 знаходиться на земельній ділянці площею 0.15 га.
раніше належало ОСОБА_8, а згідно договору дарування від 10.01.2000 року,
посвідченого приватним нотаріусом Надвірнянського нотаріального округу ТРух
Н.М., на даний час належить синові позивачки ОСОБА_11 Будинковолодіння АДРЕСА_1
знаходилося на земельній ділянці площею 0.4013 га згідно матеріалів інвентарної
справи, воно належало батькові позивачки ОСОБА_12, який 30.04.1965 року згідно
договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Надвірнянської
нотаріальної контори, подарував його позивачці ОСОБА_1 ,яка 19.08.1993 року
подарувала його ОСОБА_13,яка теж 8.02.1994 року згідно договору
купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Надвірнянської державної
нотаріальної контори Мацук Н.С. продала його ОСОБА_7

Свідок
ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що в Івано-Франківському БТІ є
інвентарні справи на будинковолодіння АДРЕСА_1,яке зареєстровано за ОСОБА_7 і інвентарна справа на
будинковолодіння АДРЕСА_2,яке зареєстровано за ОСОБА_11. За позивачкою ОСОБА_1
право власності на даний час на дані будинковолодіння не зареєстровано.

Посилання
позивачки ОСОБА_11 на те,що вона сплачувала земельний податок за земельну
ділянку площею 0.7978 га
в АДРЕСА_1 б не є підставою для визнання а нею права власності чи
права користування даною земельною ділянкою,крім цього як пенсіонер вона
звільнена від сплати земельного податку.

Судом
встановлено, що позивачці ОСОБА_1 не належить жодне з будинковолодінь в с Делятин по вул.
Шевченка, вона як і позивач ОСОБА_3 є фактичними користувачами земельних
ділянок в с Делятин
по вул. Шевченка і не є належними власниками чи користувачами даних земельних
ділянок, так як не оформили своїх прав на дані земельні ділянки в порядку
передбаченому земельним законодавством. Даний факт підтвердили в судовом у засіданні
свідки ОСОБА_15 ,ОСОБА_16,
ОСОБА_17.

До
одержання позивачами ОСОБА_11 і ОСОБА_3 документів, що підтверджують їхні права
на дані земельні ділянки, вони не вправі вимагати судового захисту порушеного
права в тому числі і вимагати усунення перешкод в їхньому користуванні.

У
відповідності із ст.. 234 ЦК України
фіктивним є право чин, який вчинено без наміру створення правових наслідків,які
обумовлювалися цим право чином.

В
судовому засіданні не встановлення підстав для визнання договору
купівлі-продажу земельної ділянки , посвідченого 16.02.2006 року нотаріусом
Надвірнянського нотаріального округу Грицюком П.І. згідно якого відповідач
ОСОБА_2 продав відповідачу ОСОБА_2. частину земельної ділянки площею 0.0750 га
для розміщення та обслуговування жилого будинку,господарських споруд і і 0.2662
га для ведення особистого селянського господарства.

Так як
сторони в судовому засіданні визнали, що після укладення договору купівлі-продажу
покупець ОСОБА_2 користується земельною ділянкою, яку він придбав згідно
договору купівлі-продажу.

При таких
обставинах сторонам слід відмовити в позовах із-за безпідставності. На підставі
ст..   112, 116,118,125,126 ,152,210,212
ЗК України, ст..234 ЦК України
, керуючись ст..209,213,214,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1
до ОСОБА_2, Делятинської селищної ради про визнання недійсним державного акту
на право приватної власності на землю та повернення самовільно захопленої
земельної ділянки ;ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання недійсним
договору купівлі-продажу земельної ділянки відмовити із-за безпідставності.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

У разі подачі
заяви про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення,
апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження через суд першої інстанції.