Справа №2-1859/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада
2007 року

Новокаховський
міський суд Херсонської області в складі:

головуючого
судді - Бойко М. Є.

при секретарі -
Тарасенко Т.В.,

за участю
адвоката - ОСОБА_1,   розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.  Нова
Каховка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні
2007 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом,
в якому просив стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 1644,  05 грн. матеріальної шкоди,   яка заподіяна йому в результаті ДТП
06.01.2007 року,   що сталася з вини
відповідача та полягає у пошкодженні транспортного засобу,   яким він керував на підставі довіреності.
Просив також стягнути з ОСОБА_3 і моральну шкоду в сумі 2000 грн.,   посилаючись на нервовий струс,   якого він зазнав після ДТП,
а також на страждання,
яких зазнав у зв»язку із пошкодженням свого майна.

В
судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав з підстав,   у ньому зазначених. Пояснив,   що 06.01.2007 року,   о 16-10 год. він. керуючи по довіреності автомобілем «Фольксваген Гольф»,   рухався по вул.  Соснова в м.
Нова Каховка Херсонської області. Біля будинку № 1 побачив,   як з гаражу виїжджає «Газ - 24» під
керуванням відповідача та зупинився,
щоб його пропустити. Водій автомобілю ГАЗ спочатку теж зупинився,   але потів знову почав рухатись назад та,   оскільки він (позивач) просто не встиг
від»їхати,   а об»їхати автомобіль відповідача
також не було можливості,   бо дорога
дуже вузька і до того ж з іншого боку ще стояв човен останнього,   машина ОСОБА_3 з правої сторони вдарила його
автомобіль,   розбивши при цьому ліву
фару,   крило,   бампер та решітку. Добровільно відшкодувати
шкоду відповідач відмовляється,   а тому
він просить суд задовольнити позов.

ОСОБА_3
у судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю. Пояснив,   що 06.01.2007 року,   приблизно о 16-00 год. він,   повернувшись з рибалки,   залишив човен біля свого гаражу та почав
виганяти з нього свій автомобіль заднім ходом,
щоб звільнити місце для човна. Переїхавши на інший бік вулиці,   побачив,
що перекрив дорогу та почав рухатись назад-вперед,   щоб
звільнити проїзд. Позивач,   який в цей
час теж рухався у його напрямку,   не
зупинився,   як належало в цій
ситуації,   а навпаки,   намагаючись проїхати між човном та
автомобілем,   вдарив його машину у
бампер фарою.

Суд.
заслухавши сторони,   свідків,   дослідивши матеріали цивільної та
адміністративної справ,   вважає,   що позовні вимоги слід задовольнити
частково.

Судом
встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно  ст.
1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність,   пов'язана з використанням,   зберіганням або утриманням транспортних
засобів,   механізмів та обладнання,   використанням,   зберіганням хімічних,   радіоактивних,   вибухо - і вогненебезпечних та інших
речовин,   утриманням диких звірів,   службових собак та собак бійцівських порід
тощо,   що створює підвищену небезпеку
для особи,   яка цю діяльність
здійснює,   та інших осіб.

Шкода,   завдана джерелом підвищеної небезпеки,   відшкодовується особою,   яка на відповідній правовій підставі (право
власності,   інше речове право,   договір підряду,   оренди

2

тощо)   володіє
транспортним   засобом,     механізмом,     іншим
об'єктом,     використання,   зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Особа,   яка здійснює діяльність,   що є джерелом підвищеної небезпеки,   відповідає за завдану шкоду,   якщо вона не доведе,   що шкоди було завдано внаслідок непереборної
сили або умислу потерпілого.

Відповідно
до  ст.
1192 ЦК України
з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати
особу,   яка завдала шкоди майну,   відшкодувати її в натурі (передати річ того
ж роду і такої ж якості,   полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір
збитків,   що підлягають відшкодуванню
потерпілому,   визначається відповідно до
реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання
робіт,   необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Право
особи на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав,
визначено ч.1  ст.  23 ЦК України. Відповідно до п.3 ч.2 цієї ж
статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях,   яких фізична особа зазнала у зв»язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно
вимог  ст.  1167 ЦК України моральна шкода,   завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями,   діями чи
бездіяльністю,   відшкодовується
особою,   яка її завдала,   за наявності її вини.

Судом
встановлено,   що 06.01.2007 року о 16-10
год. по вул.
Сосновій в м. Нова Каховка сталося зіткнення автомобілю «Фольксваген
Гольф»,   держномер НОМЕР_1. яким по
довіреності керував ОСОБА_2. ,   з
автомобілем «ГАЗ 24» держномер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3

Постановою
Новокаховського міського суду від 30 січня 2007 року ОСОБА_3 визнаний винним у
порушенні п. 10.9 Правил дорожнього руху,
оскільки він,   рухаючись заднім
ходом,   не впевнився у небезпеці інших
учасників руху,   в результаті чого
сталося зіткнення його автомобілю з автомобілем позивача. Також,   у вказаній постанові зазначено,   що внаслідок порушення ОСОБА_3 п. 10.9
Правил відбулось пошкодження транспортного засобу,   який належить ОСОБА_2

Постановою
Новокаховського міського суду також від 30.01.2007 року провадження по справі
відносно ОСОБА_2 про притягнення
до адміністративної відповідальності за
ст.  124 КУпАП закрито за
відсутністю в його діях адмінправопорушення.

Обидві постанови
на день розгляду справи ніким не змінені та не скасовані.

У
відповідності із ч. 4  ст.  61 ЦПК України вирок у кримінальній
справі,   що набрав законної сили,   або

Постанова
суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду,   що розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи,   стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду,   з
питань,   чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Згідно з
п.4 роз» ясень,   даних в Постанові
Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 із змінами,  Про практику розгляду судами цивільних справ
за позовами про відшкодування шкоди",
під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа
або громадянин,   що здійснюють
експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності,   повного господарського відання,   оперативного управління або з інших підстав
(договору оренди,   довіреності тощо ).

Згідно з
п.9 даних роз'яснень,   оскільки згідно
зі  ст. 48 ЗУ „Про власність" положення щодо захисту права власності
поширюється також на особу,   яка хоч і
не є власником,   але володіє майном на
праві повного господарського відання,
оперативного управління або на іншій підставі,   передбаченій законом чи договором,   така
особа також вправі вимагати відшкодування шкоди,   заподіяної цьому майну.

Таким
чином,   у судовому засіданні
встановлено,   що дорожньо-транспортна
пригода,   яка мала місце 06.01.2007 року
по вул.  Сосновій  в м.
Нова Каховка,   відбулась з

3

вини
ОСОБА_3 і він повинен відшкодувати ОСОБА_2вартість відновлювального ремонту
його автомобілю - «Фольксваген Гольф» держномер НОМЕР_1 у межах,   визначених авто товарознавчого дослідження
судового експерта - авто товарознавця від 21.04.2007 року . Суд вважає,   що вказаним дослідженням достовірно
встановлено дійсну шкоду,   заподіяну
позивачу,   сумніватись в його
некомпетентності та необ»єктивності у суду підстав немає,   його висновки відповідачем не спростовані.

Згідно
калькуляції вартість відновлювального ремонту становить 1644,  05 грн.

В цій частині
суд позов задовольняє у повному обсязі.

На думку
суду,   позивачу з вини ОСОБА_3 також було
заподіяно і моральну шкоду,   оскільки
внаслідок ДТП змінився
його звичайний спосіб життя через незручності,
пов'язані з неможливістю користуватися автомобілем,   для організації якого йому потрібні
додаткові зусилля; він змушений був звернутись до суду за захистом своїх
прав,   в зв»язку з чим також зазнав
втрат майнового характеру та часу. З урахуванням характеру та ступеню моральних
страждань позивача,   суд вважає,   що в цій частині вимоги позову слід
задовольнити частково,   в сумі 500 грн.

Також,   з відповідача підлягають стягненню на
користь позивача і судові витрати по справі (судовий збір,   витрати по інформаційно-технічному
забезпеченню розгляду справи,   по оплаті
послуг експерта),   у розмірі 281 грн.

Таким
чином,   всього до виплати ОСОБА_2 підлягає
2425,  05 грн.

Підстав
для зменшення стягуваної суми (ч. 4  ст.
1193 ЦК України)
суд не вбачає,   оскільки позивач в
зв»язку з винними діями відповідача зазнав значної шкоди,   яка тривалий час не відшкодовується
добровільно з вини останнього; доказів тяжкого матеріального становища
відповідачем суду не надано.

На
підставі  ст.  ст.
23,   1166,   1167,
1187,   1192  ст.  ЦК України,   п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 27.03.1992 року № 6 із змінами, «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»,   керуючись
ст.   ст.  10,
11,   209. 212,  214-215,
218 ЦПК України,   суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди 1644,  05 грн.,
моральної (немайнової) шкоди 500 грн.,
витрати,   пов'язані із розглядом
справи в сумі 281 грн.,   а всього 2425,
05 грн.

В іншій частині
позову відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської
області через Новокаховський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,   з
подачею її копії до апеляційної інстанції,
або в порядку ч.4  ст.  295 ЦПК України.