Справа №2-1236/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

31
серпня 2007 р.                                                                                                             м.
Макіївка

Кіровський
районний суд міста Макіївки Донецької області в складі:

головуючий
суддя                                                                                          Ситенко
А.І.

при
секретарі                                                                                                  Анісимовій
Є.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м. Макіївці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

16 липня
2007 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням сімейних відносин і неможливістю
збереження сім'ї.

У
судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги, на обгрунтування
яких послався на обставини, викладені в позовній заяві, та зазначив, що з 22
січня 2000 року перебуває з ОСОБА_2
у зареєстрованому шлюбі, від спільного приживання мають малолітню дитину -
ОСОБА_32001 року народження. Між ним та дружиною внаслідок несумісності
характерів постійно виникали суперечки та сварки на побутовому ґрунті, що
призвело до встановлення неприязних взаємовідносин. За цих підстав вони у липні
2006 року припинили шлюбні відносини, мешкають за різними адресами, спільного
господарства не ведуть і фактично не спілкуються між собою. За час припинення
сімейних відносин він дійшов висновку, що примирення між ними неможливе, а
збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них.

Посилаючись
на наведені обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2, судові витрати
покласти на його рахунок.

Відповідачка
ОСОБА_4 у судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнала, та пояснила,
що у зв'язку з погіршенням стосунків у липні 2006 року вона і позивач припинили
шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, фактично
не спілкуються. Погоджується з обставинами викладеними позивачем. Вважає що
сім'я існує формально, вони втратили взаємопорозуміння, тому збереження
сімейних відносин є неможливим.

Вислухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у
межах заявлених позовних вимог ( ст.11 ЦПК України ), встановив наступне.

ОСОБА_1
та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 22 січня 2000 року у відділі реєстрації актів
цивільного стану міста Харцизька Донецької області, актовий запис № 17.
Подружжя має малолітню дитину - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1народження, яка проживає
разом із матір'ю. Для кожного з подружжя цей шлюб перший.

Відповідно
до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного
кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статі 112 Сімейного
кодексу України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що
мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання

шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя
подружжя.

Як
убачається з матеріалів справи і встановлено судом, ОСОБА_1 і ОСОБА_4 з липня
2006 року припинили сімейні відносини, проживають окремо, сумісного
господарства не ведуть. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження
родинних стосунків, між ними встановились неприязні взаємовідносини. Суд
вважає, що за таких обставин надання подружжю строку для примирення суперечить
моральним засадам суспільства.

Проаналізувавши
встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу
вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючі
взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення,
небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що
подальше спільне життя ОСОБА_1 і ОСОБА_4 та збереження їх сім'ї неможливе і
суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, заява відповідає
дійсній волі чоловіка, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Вирішуючи
питання про розмір і розподіл судових витрат, суд приймає до уваги ступінь
відповідальності кожного з подружжя у розпаді сім'ї, враховує їх матеріальне і
сімейне становище, та відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, вважає за
необхідне витрати при реєстрації розірвання шлюбу покласти на позивача.

На
підставі вищенаведеного, керуючись статтями 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215
Цивільного процесуального кодексу України, статтями 110-112 Сімейного кодексу
України,

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між
ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_2народження, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3народження,
зареєстрований 22 січня 2000 року у відділі реєстрації актів цивільного стану
міста Харцизька Донецької області, актовий запис № 17, розірвати.

При
реєстрації розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1на користь держави 17 гривень,
ОСОБА_2від сплати державного мита звільнити.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду подається Апеляційному суду Донецької
області через Кіровський районний суд м. Макіївки протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Донецької області через
Кіровський районний суд м. Макіївки протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження або протягом десяти днів з дня проголошення рішення
без попереднього подання заяви на апеляційне оскарження.