Номер справи 2-318 Категорія
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

18 липня 2007 року Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді                                           Покидюка
М.В.

при секретарі                                                                   Каращук B.C.

з участю позивачки                                                          ОСОБА_1

відповідача                                                                       ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу.

ВСТАНОВИВ:

5 липня 2007 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 14 жовтня 1983 року в Луцькому відділі
ЗАГС Волинської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них
народилося двоє дітей: син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, та син ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_2народження, син
Богдан є неповнолітнім.

Подружнє життя з чоловіком не склалося, через непорозуміння, різні погляди
на життя. Тривалий час - близько п'яти років -
подружжя проживають окремо, шлюб носить формальний характер.

Посилаючись на зазначені обставини, просила шлюб з відповідачем розірвати, залишивши
сина Богдана проживати з нею.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні з мотивів, викладених в заяві,
позовні вимоги підтримала, вважає що дальше
збереження сім'ї з чоловіком є неможливим, шлюб носить формальний характер, а тому просить його розірвати, а дитину залишити
проживати з нею.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову не заперечує, визнає позовні вимоги дружини
і оскільки позивачка настоює на розірванні шлюбу, то
він з цим погоджується, не заперечує проти залишення сина проживати з
нею.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає
позов підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення.

Враховуючи, що сторони не бажають зберегти сім'ю і для цього не приймають
ніяких заходів, що вони близько п'яти
років не підтримують сімейних відносин, не заперечують проти розірвання шлюбу, а тому суд вважає, що дальше збереження подружжям
шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між
ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам дитини, а тому є всі підстави шлюб розірвати і залишити дитину проживати з
позивачкою.

При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з відповідача
ОСОБА_2 в дохід держави 17 грн. судових витрат.

Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на
користь позивачки 8,50 грн. судового збору
та 7,50 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи судом.

2

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 110,112 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Шлюб зареєстрований 14 жовтня 1983 року в Луцькому відділі ЗАГС Волинської області, актовий запис № 1237, між ОСОБА_2та ОСОБА_1розірвати, від шлюбу є одна неповнолітня дитина.

Неповнолітнього сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2народження, залишити
проживати з позивачкою ОСОБА_1

При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з відповідача в дохід держави 17 гривень судових витрат,
позивачку від сплати звільнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 8 (вісім)
гривень 50 копійок судового збору та 7
(сім) грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення та апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, з подачею її
копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.