Справа № 2 -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08
жовтня 2007 року                 Таращанський
районний суд Київської області в складі:

головуючого:
Бабоїд О.М

при секретарі:
Овчаренко Н.В.

розглянувши
у попередньому відкритому судовому засіданні м.
Тараща цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до Салиської сільської ради Таращанського району
Київської області про визнання права власності на спадкове майно - житловий
будинок

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом.  В судовому засіданні
представник позивача позовні вимоги підтримала і,  будучи допитаною в якості свідка у
відповідності зі  ст.  62 ЦПК України,  пояснила,
що 06 грудня 2001 року баба позивача ОСОБА_2склала заповіт,  посвідчений секретарем виконавчого комітету
Салиської сільської ради Таращанського району Київської області,  зареєстрований в реєстрі за № 420,  яким належний їй будинок з господарськими
будівлями заповіла позивачу. ІНФОРМАЦІЯ_1баба позивача ОСОБА_2 померла і після
її смерті відкрилася спадщина,  яка
складається з житлового будинку з господарськими будівлями,  розташованого в АДРЕСА_1площею 58, 7 кв.м.
,  вартістю 12683 грн. Спадкоємцем за
заповітом є позивач,  інших спадкоємців
за заповітом та за законом немає.

В червні
2007 року позивач звернувся до Таращанської державної нотаріальної контори з
заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий
будинок після смерті баби ОСОБА_2,  проте у видачі свідоцтва йому було відмовлено,  в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих
документів на будинок.

Виконавчий
комітет Салиської сільської ради Таращанського району Київської області
рішенням № 44 - а від 16.06.2007 року визнав за ОСОБА_2,  яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1,  право власності на
житловий будинок,  розташований в АДРЕСА_1. Проте даний
документ не має юридичної сили. Разом з тим,
той факт,  що будинок належав на
праві власності померлій бабі позивача,
стверджується випискою з погосподарської книги Салиської сільської ради
за 2006 - 2010 роки,  особовий рахунок
НОМЕР_1,  згідно якої ОСОБА_2,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
була головою двору в будинку,
розташованому в АДРЕСА_1,  та довідкою,
виданою виконкомом Салиської сільської ради Таращанського району
Київської області № 472 від 11.09.2007 року,
згідно якої ОСОБА_2 дійсно проживала і була зареєстрована в с Салиха
Таращанського району Київської області до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1,  тобто була власником будинку.

В
зв'язку з тим,  що позивач прийняв
спадщину після смерті баби,  просить суд
визнати за позивачем право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,  яка складається з житлового будинку з
господарськими будівлями,  розташованого
в АДРЕСА_1площею 58, 7 кв.м. ,  вартістю
12683 грн.

Судові витрати
позивач бере на себе.

Представник
відповідача в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи належно повідомлений,  проте надав до суду заяву,  в якій просить розглядати справу без його
участі,  проти задоволення позову не
заперечує.

Відповідно
до ч. 4  ст.  130 ЦПК України при визнанні позову судове
рішення ухвалюється при проведенні попереднього судового засідання в
порядку,  встановленому  ст.
174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4
ст.  174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Судом встановлено,  що 06 грудня 2001 року баба позивача ОСОБА_2склала
заповіт,  посвідчений секретарем
виконавчого комітету Салиської сільської ради Таращанського району Київської
області,  зареєстрований в реєстрі за №
420,  яким належний їй будинок з
господарськими будівлями заповіла позивачу. ІНФОРМАЦІЯ_1баба позивача ОСОБА_2 померла і після
її смерті відкрилася спадщина,  яка
складається з житлового будинку з господарськими будівлями,  розташованого в АДРЕСА_1,  площею 58, 7 кв.м. ,  вартістю 12683 грн. Спадкоємцем за заповітом
є позивач,  інших спадкоємців за
заповітом та за законом немає.

В червні
2007 року позивач звернувся до Таращанської державної нотаріальної контори з
заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий
будинок після смерті баби ОСОБА_2,  проте у видачі свідоцтва йому було відмовлено,  в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих
документів на будинок.

Виконавчий комітет Салиської сільської ради Таращанського району Київської
області рішенням № 44 - а від 16.06.2007 року визнав за ОСОБА_2,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,  право власності на житловий будинок,  розташований в АДРЕСА_1. Проте даний документ не має юридичної сили. Разом з
тим,  той факт,  що будинок належав на праві власності
померлій бабі позивача,  стверджується
випискою з погосподарської книги Салиської сільської ради за 2006 - 2010
роки,  особовий рахунок НОМЕР_1,  згідно якої ОСОБА_2,  яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1,  була головою двору
в будинку,  розташованому в АДРЕСА_1та
довідкою,  виданою виконкомом Салиської
сільської ради Таращанського району Київської області № 472 від 11.09.2007
року,  згідно якої ОСОБА_2 дійсно
проживала і була зареєстрована в с.
Салиха Таращанського району Київської області до дня смерті -
ІНФОРМАЦІЯ_1,  тобто була власником
будинку. З цього випливає,  що будинок
після її смерті переходить у власність спадкоємця - позивача в порядку
спадкування за заповітом.

Таким
чином,  позивач своєчасно прийняв
спадщину і є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

За таких
обставин позов підлягає задоволенню.

Вказані
обставини встановлено з пояснень представника позивача,  допитаної в якості свідка,  матеріалів справи,  вивчених в судовому засіданні.

Судові витрати
позивач бере на себе.

Керуючись  ст.   ст.
10,  П,  62,
130,  174,  209,
212,  214,  215 ЦПК України,   ст.
ст.  534,  548 - 549 ЦК Української РСР 1963 року,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,  яка складається з житлового будинку з
господарськими будівлями,  розташованого
в АДРЕСА_1,  площею 58, 7 кв.м. ,  вартістю 12683 грн.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської
області через Таращанський суд шляхом подачі в 10 -денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  або
в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.