Справа №2-2087/
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

М.  Ковель                                                                                   08
листопада 2007 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області під головуванням - судді Луньової Т.М. ,
при секретарі - Абрамчук І.Ю., з участю позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м.  Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивачка
звернулась до суду з позовом у якому прохає розірвати шлюб зареєстрований між сторонами
23 січня 1988 року у відділі ЗАГС м.
Ковеля.

У шлюбі в сторін
народилось четверо дітей, троє з яких ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 є
неповнолітніми.

Позовні вимоги
обґрунтовуються наступними обставинами: протягом тривалого часу між сторонами
виникають сварки і скандали з вини відповідача у справі, який в присутності
дітей проявляє неповагу до позивачки, не поважає позивачку як особистість, не
цікавиться потребами сім*ї. Фактично шлюб між сторонами розпався, сторони не
мають спільного бюджету, не підтримують подружніх відносин, а сподівання
позивачки на те, що відповідач з часом змінить своє ставлення до сім*ї,
виявились марними. Врешті, сторони прийшли до спільної думки про необхідність
розірвання шлюбу, оскільки подальше подружнє життя та збереження шлюбу
неможливе та суперечить не лише інтересам сторін, а також інтересам
неповнолітніх дітей.

Позивачка в
судововому засіданні позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві і
прохає його задовільнити. Прохає суд постановити рішення, яким розірвати шлюб
між сторонами, судові витрати залишити за сторонами.

Відповідач
ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав і не заперечив проти його
задоволення, ствердив обставини, якими позивачка обгрунтувала позовні вимоги,
зокрема ствердив той факт, що шлюб між сторонами існує лише формально, оскільки
як він, так і позивачка у справі, мають намір створити інші сім*ї. Сторони
дійшли згоди, щодо поділу спільного майна, а також щодо аліментних зобов*язань.

Заслухавши
пояснення сторін і дослідивши письмові докази у справі суд приходить до
висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Факт реєстрації
шлюбу між сторонами 23 січня 1988 року у відділі ЗАГС м.  Ковеля Волинської області доводиться
свідоцтвом про одруження, що мається в матеріалах цивільної справи.

Копією свідоцтв
про народження доводиться та обставина, що сторони мають трьох малолітніх дітей
- синів: ОСОБА_3, 1988 року народження, і ОСОБА_4, 1995 року народження, та
доньку ОСОБА_5, 2005 року народження.

В судовому
засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, відповідач не
бажає змінювати своєї поведінки та ставлення до позивачки у справі, тобто
усунути причини, які стали підставою для звернення позивачки до суду з заявою
про розірвання шлюбу. Сторони впродовж тривалого періоду часу не підтримують
подружніх відносин, не ведуть спільного господарства і мають намір створити
нові сім*ї.

Оскільки
неприязні стосунки, які виникнуть між сторонами, негативно впливають на
виховання дітей, формальне розірвання шлюбу не потягне негативних наслідків для
неповнолітніх дітей сторін. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню.

Враховуючи, що
винуватцем розпаду сім*ї є відповідач у справі суд приходить до висновку, що
витрати, пов*язані з реєстрацією рішення суду в органах РАЦС, слід покласти на
відповідача у справі, звільнивши від таких позивачку.

На підставі  ст.
15,30, 60, 62, 81, 130, 174 212, 213, 215,224 ЦПК України,  ст.
110,112 Сімейного Кодексу України, суд -

вирішив:

Позов
задовільнити повністю.

Розірвати шлюб
між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, зареєстрований 23 січня 1988 року у відділі ЗАГС м.  Ковеля Волинської області, актовий запис №27.

Неповнолітні
діти сторін: сини - ОСОБА_3, 1988 року народження, і ОСОБА_4, 1995 року
народження, та донька ОСОБА_5, 2005 року народження, залишаються проживати з
позивачкою у справі.

При реєстрації
рішення суду про розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з відповідача у
справі ОСОБА_2 в дохід держави мито в розмірі 17 грн., позивачку  від сплати звільнити.

Судові витрати
залишити за сторонами.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайсуд в наступному порядку: заява про апеляційне оскарження може бути
подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення; апеляційна скарга подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.