Справа 4с-6/07
УХВАЛА

15 жовтня  2007 року
Першотравневий районний суд міста Чернівці

в складі:

головуючого
судді: Войтуна О.Б.,

при секретарі:
Ботнар Т.П.,

за участю
скаржника - ОСОБА_1.

адвоката ОСОБА_2.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Чернівці цивільну справу за скаргою
ОСОБА_1, мешканки АДРЕСА_1 на дії державного виконавця Першотравневого відділу
ДВС Чернівецького МУЮ ОСОБА_3.,
-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернулась до суду зі скаргою на постанови державного виконавця відділу ДВС
Першотравневого МУЮ ОСОБА_3. від
10.09.2007 p.,
12.09.2007 p.,
17.09.2007 р. та 17.09.2007
p.

Посилається на
те, що постановами державного виконавця Першотравневого відділу ДВС
Чернівецького МУЮ ОСОБА_3. від 10.09.2007 p., 12.09.2007 p., 17.09,2007 p. та 17.09.2007 p. на скаржника
накладено 4 штрафи в розмірі 170 грн. кожний.

Вважає ці
постанови незаконними та такими, що порушують права скаржника. Зокрема, в акті
державного виконавця від 08.09.2007 р. (штраф накладено постановою від
10.09.2007 р.) зазначено, що скаржник просто відмовився виконати рішення суду
та виконавчий лист, тобто передати дитину батьку. Проте, в акті жодним чином не
вказано те, що син скаржника в цей день хворів і в нього була температура, що
підтверджується лікарською довідкою. Цей факт абсолютно не було враховано
державним виконавцем, хоча хвороба мого сина об'єктивно унеможливлювала
виконання рішення суду в той день. Таким чином, штраф на скаржника було
накладено безпідставно і вини в тому, що рішення суду не було виконано немає,
оскільки ні одна мати не випустить з дому хвору дитину з температурою. Стосовно
ж трьох інших постанов, то актами державного виконавця від 12.09.2007р. 15
09.2007р. та 16.09.2007 р. встановлено, що скаржник кожен раз пропонував синові
піти до батька, проте кожного разу ОСОБА_4, тобто син, відмовлявся це зробити,
оскільки він пам'ятає як батько карав його, іноді фізично, за помилки під час
навчання. Крім того, він знає, що тато хоче забрати його в Америку, куди він
їхати не хоче.

ОСОБА_4у шість
років, він розумний, дуже розвинутий і досить дорослий хлопчик. Він чудово
розуміє все, що відбувається в сімї, та усвідомлює розмови дорослих між собою.
Отже, сам ОСОБА_2 не бажає йти до батька, примусити ж його до цього скаржник не
може, оскільки і любить свого сина. Тому, фізично не може виконати виконавчий
лист в тій формі, як цього вимагає державний виконавець: передати дитину з рук
в руки.

Стаття 12
Конвенції «Про права дитини» передбачає, що держави-учасниці забезпечують
дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці
погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини
приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Дитина у віці
шести з половиною років не є річчю, яку можна було б передати з рук в руки
всупереч її волі, вона має право на повагу до її позиції та бажань.

2

Отже,
вважає, що оскільки в зазначених трьох випадках синові було запропоновано піти
до батька, а він категорично від цього відмовлявся, рішення суду об'єктивно не
могло бути виконане через супротив
ОСОБА_2а, отже штрафи на скаржника накладено безпідставно.

Просить
визнати дії державного виконавця неправомірними та скасувати постанови про
накладення штрафів від 10.09.2007 p., 12.09.2007 p., 17.09.2007 р.
та 17.09.2007 p.

В
судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2.
повністю підтримала викладені в скарзі вимоги і просила суд задовольнити
скаргу, визнати дії державного виконавця неправомірними та скасувати постанови
державного виконавця Першотравневого відділу ДВС Чернівецького МУЮ ОСОБА_3. від
10.09.2007 p.,
12.09.2007 p.,
17.09,2007 р. та 17.09.2007
p.

Державний
виконавець Першотравневого відділу ДВС Чернівецького МУЮ ОСОБА_3. в судовому
засіданні щодо вимоги викладених в скарзі не заперечував та підтвердив, що
ОСОБА_1. не перешкоджала передачі сина батькові.

Заслухавши
пояснення представника заявника, державного виконавця Першотравневого відділу
ДВС Чернівецького МУЮ ОСОБА_3.,
який виконував рішення суду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
скарга підлягає задоволенню.

Судом
встановлено, що відповідно до рішення Першотравневого районного суду м.
Чернівці від 15 березня 2007 року ОСОБА_4надано право вільно, без участі матері
неповнолітньої дитини ОСОБА_1. бачитись з сином ОСОБА_4, в період перебування
ОСОБА_4в Україні тричі на тиждень: у середу з 14 години до 20 години вечора, у
суботу та неділю з 10 години ранку до 18 години вечора.

Відповідно
до рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15 березня 2007 року
08.09.2007 року, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2 - 291
державним виконавцем Першотравневого відділу ДВС Чернівецького МУЮ ОСОБА_3.
складено акт, згідно якого ОСОБА_1. відмовилась виконати рішення суду та
виконавчий лист, тобто передати дитину батьку. У зв'язку з чим, державним
виконавцем Першотравневого відділу ДВС Чернівецького МУЮ ОСОБА_3. 10 вересня
2007 року винесено постанову про накладення штрафу на боржника, тобто ОСОБА_1,
у розмірі 170 грн.

Однак,
відповідно до наданого ОСОБА_1. листка непрацездатності № 076741 ОСОБА_4в період з 22.08.
по 12.09.2007 року хворів бронхіальним тонзилітом і в день передачі сина у
останнього була температура. Таким чином, у ОСОБА_1. в силу об'єктивних причин,
а саме хвороби сина ОСОБА_4не
перешкоджала передачі сина батькові.

Також
судом встановлено, що відповідно вищевказаного рішення Першотравневого
районного суду м. Чернівці від 15 березня 2007 року при примусовому виконанні
виконавчого листа № 2 - 291, а саме: 12.09.2007 року, 15.09.2007 року,
16.09.2007 року державним виконавцем Першотравневого відділу ДВС Чернівецького
МУЮ ОСОБА_3. складено акти, відповідно до яких ОСОБА_1. відмовилась передати
сина батькові. У зв'язку з чим державним виконавцем Першотравневого відділу ДВС
Чернівецького МУЮ ОСОБА_3. 12 та 17 вересня 2007 року винесено постанови про
накладення штрафу на боржника, тобто ОСОБА_1, у розмірі 170 грн. по кожній
постанові.

Однак,
як видно із змісту актів державного виконавця від 12.09.2007 року, 15.09.2007
року, 16.09.2007 року в усіх випадках ОСОБА_4відмовлявся йти до батька. Таким
чином, у ОСОБА_1. в силу об'єктивних причин, а саме відмови сина ОСОБА_4йти до
батька не перешкоджала передачі сина батькові.

Отже судом
встановлено, що ОСОБА_1. не перешкоджала виконанню рішення суду, а відповідно
до   ч. 3 ст. 78 ЗУ „Про виконавче
провадження" до особи

3

застосовуються   у разі коли боржник перешкоджає виконанню
рішення про відібрання дитини, до нього застосовуються заходи, передбачені
законом.

На
підставі вищевикладеного керуючись ст. .ст. 15, 30, 62, 387,388 ЦПК України,
Закону  України „ Про виконавче
провадження", суд. -

УХВАЛИВ:

Задовольнити
скаргу ОСОБА_1.

Визнати
незаконними дії державного виконавця Першотравневого відділу ДВС Чернівецького
МУЮ ОСОБА_3.

Скасувати
постанови державного виконавця Першотравневого відділу ДВС Чернівецького МУЮ
ОСОБА_3. від 10.09.2007 p.,
12.09.2007 p.,
17.09,2007 р. та 17.09.2007
p.

Судові
витрати пов'язані з розглядом скарги в сумі 4,25 грн. покласти на
Першотравневий відділ ДВС Чернівецького МУЮ.

Ухвала може бути
оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області
через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.