Справа
№ 2-2916/2007 рік
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2007 року суддя
Куп'янського міськрайонного суду Харківської області Скородєлова В.В.,  розглянувши
позовну заяву ОСОБА_1 доОСОБА_2 про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди,  в зв'язку з приниженням честі і
гі­дності,  а також ділової
репутації,  -

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2007 року позивачка звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про від­шкодування моральної шкоди,  посилаючись на те,  що останній надіслав заяву на ім'я начальника
Головного управління освіти і науки Харківської облдержадміністрації про
те,  що позивачка пра­цюючи в спеціальній
загальноосвітній школі - інтернаті для розумово відсталих дітей - сиріт та ді­тей,  позбавлених батьківського піклування на
посаді інженера з охорони праці незаконно виїздила в м.  Харків у відрядження,  при цьому на неї були витрачені бюджетні
кошти,  а також вимагав щоб позивачці
винесли догану і вирахували з неї витрачені державні кошти,  але позивачка зазначає,  що 09 жовтня 2007 року вона була у м.  Харкові в окружному адміністративному суді в
якості свідка по справі розслідування факту нещасного випадку в
школі-інтернаті,  який трапився з
вчителем ОСОБА_3 17.03.2007 року,  як
стверджує позивачка,  цим принижують її
авторитет та людську гідність,  що
викликало хвилювання,  нервове потрясіння
та різке погіршення її здоров'я,  у
зв'язку з чим ОСОБА_1 вважає,  що ОСОБА_2
своїми діями спричинив їй моральну шкоду,
яку во­на оцінює в 1000 грн. і просить їх стягнути з відповідача,  а також просить зобов'язати ОСОБА_2 публічно
вибачитись перед нею.

Пред'явлена позовна заява ухвалою суду від 07.12.2007
року була залишена без руху,  оскіль­ки у
прохальній частині має йтися про предмет позову,  тобто позивачка повинна конкретно сфор­мулювати
ту матеріально-правову вимогу,  яку вона
адресує відповідачеві та з приводу вирішення якої просить суд постановити
судове рішення. Однак позивачка в позовній заяві просить зо­бов'язати ОСОБА_2
публічно вибачитися перед нею,  але дана
матеріально-правова вимога,  пред'являється
в тому разі,  якщо судом будуть
встановлені,  що відомості,  які поширює відповідач,  не відповідають дійсності,  оскільки це виключна компетенція суду,  тому заява про забезпечення доказів буде
розцінюватись,  як докази в підтвердження
позовних вимог. В цьому випадку позивачка повинна була звертатись до суду з
позовною заявою про захист честі та гідності,
яка згідно з По­становою Пленуму Верховного Суду України № 7 від
28.09.1990 р. (зі змінами та доповненнями) «Про застосування судами
законодавства,  що регулює захист
честі,  гідності і ділової репутації гро­мадян
та організацій» повинна містити в собі дані про те,  які саме відомості,  що порочать особу,  поширені відповідачем,  з зазначенням часу,  способу й осіб,  яким такі відомості повідомлені,  поси­лання на докази,  що стверджують зазначені обставини,  а також прохання про спростування відомо­стей.
Крім того в позовній заяві відсутні докази,
які б підтверджували сплату витрат на інформацій­но-технічне
забезпечення розгляду справи,  або докази
які б підтверджували,  що особа звільнена
від сплати таких витрат.

Для усунення цих недоліків судом був установлений строк
до 24.12.2007 року,  в який пози­вачкою
їх не усунено у повному обсязі. Так,
24.12.2007 року позивачкою до суду була надана на ухвалу суду позовна
заява в якій було внесено зміну в предмет позову,  а саме: змінено назву позову: «про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди,
в зв'язку з приниженням честі і гідності,  а та­кож ділової репутації»,  а також позивачкою сплачено витрати з інформаційно
- технічного забезпе­чення розгляду справи.

Однак текст позовної заяви не змінився,  позивачкою так і не було конкретно
сформульовано ту матеріально-правову вимогу,
яку вона адресує відповідачеві та з приводу вирішення якої просить суд
постановити судове рішення,  а також не
вказано даних про те,  які саме
відомості,  що порочать особу,  поширені відповідачем,  з зазначенням часу,  способу й осіб,  яким такі відомості повідомлені,  посилання на докази,  що стверджують зазначені обставини,  а також прохання про спростування ві-

домостей,  тобто в позовній заяві
повинна бути вимога про визнання відомостей,
які поширені від­повідачем такими,
що не відповідають дійсності,  і
тільки тоді вимога про стягнення моральної шко­ди.

ОСОБА_1 роз'яснюється,
що вона вправі повторно звернутись до суду з позовом,  усуну­вши недоліки,  які були підставою для визнання позову
неподаним і його повернення.

Відповідно до
ст.  83 ЦПК України сплачена сума
судового збору при подачі позову до суду та сплачена сума коштів на оплату
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи повертається за
ухвалою суду у разі повернення заяви.

Керуючись  ст.
ст.  83, 121 ЦПК України,  суддя,
-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 доОСОБА_2 про відшкоду­вання
моральної (немайнової) шкоди,  в зв'язку
з приниженням честі і гідності,  а також
ділової ре­путації визнати неподаною та повернути позивачці.

Повернути позивачці - сплачений при подачі позову до суду
судовий збір у розмірі 17 грн. за квитанцією №13 від 30.11.2007 року та 7, 50
грн. - суму коштів на оплату витрат на інформацій­но-технічне забезпечення
розгляду справи за квитанцією №11 від 21.12.2007 року у відділенні №814 АКІБ
«УкрСиббанк».

Ухвала щодо сплати судового збору може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеля­ційного суду Харківської області через
Куп'янський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 5-денний
строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і подання після
цього протягом 10 днів апеляційної скарги,
з подачею її копії до апеляційної інстанції. В іншій час­тині ухвала
оскарженню не підлягає.