Категорія справ: 1 Справа № 2-267
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 червня 2007 року                    Маневицький районний суд Волинської області

в складі:    головуючого - судді                                  Костюкевича С.Ф.

при секретарі                                      Боймиструк О.Ф.

за участю: представника позивача                           ОСОБА_2

представника відповідача                    Бучка Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1до ВАТ „Маневицький маслозавод", третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору Волинське ОБТІ, про визнання права власності на
нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2007 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ВАТ „Маневицький маслозавод", третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Волинське ОБТІ про визнання права
власності на нерухоме майно.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що 18 грудня 2006 року між нею та ВАТ „Маневицький маслозавод" було укладено договір
купівлі-продажу комплексу будівель, за яким відповідач продав, а позивач
оплативши 5 000 грн., придбав нерухоме майно -комплекс будівель і споруд:
будівлю сепараторного відділення та будівлю насосної, які знаходяться по АДРЕСА_1Оскільки сторонами були повністю
виконані зобов'язання, вважає договір укладеним. В квітні 2007 року вона звернулась до Маневицької державної нотаріальної
контори про реєстрацію на себе права власності
на дане майно, однак їй було відмовлено в зв'язку з тим, що сторонами не було дотримано процедури укладення договору.

Посилаючись на те, що.вона, як і відповідач, виконали всі істотні умови
договору купівлі-продажу щодо предмета та
ціни, тому згідно ст. 328 ЦК України вона набула права власності на вказаний об'єкт нерухомого майна, а
тому просила суд визнати за нею право власності на комплекс будівель
і споруд, що по АДРЕСА_1, зобов'язавши Волинське ОБТІ
зареєструвати даний об'єкт за позивачем.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала
повністю, просила суд визнати за ОСОБА_1 право
власності на комплекс будівель, що знаходиться
по АДРЕСА_1, придбаного нею згідно договору
купівлі-продажу від 18 грудня 2006 року.

Представник відповідача Бучко Ю.М. в судовому засіданні позовні вимоги
визнав, вважає, що оскільки ОСОБА_1 повністю
сплатила всі кошти за договором купівлі-продажу в сумі
5000 грн., тому вона набула права власності на комплекс будівель і споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1, який до цього
рахувався на балансі ВАТ „Маневицький маслозавод".

Третя особа на стороні відповідача,
яка не заявляє самостійних вимог щодо

2

предмета
спору - Волинське ОБТІ повноважного представника в судове засідання не скерувало, однак подали суду заяву, в якій
просили розглядати справу у відсутності їх предстаника.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у справі в їх
сукупності, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення
повністю.

Відповідно до
ст. 655 ЦК України
за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець)
передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві),
а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

З оглянутого в судовому засіданні договору купівлі-продажу, укладеного між
ВАТ „Маневицький маслозавод" в особі ліквідатора Костюкевича І.М. та
ОСОБА_1 18 грудня 2006 року вбачається, що позивач придбав у відповідача
комплекс будівель і споруд, який складається з будівлі сепараторного відділення А-1,
загальною площею 179,8 кв.м., та будівлі насосної Б-1, загальною площею 7,1
кв.м., які знаходяться по АДРЕСА_1,
сплативши за дане нерухоме майно 5000 грн.

Правомірність
володіння та розпорядження відповідачем об'єктом нерухомого майна, що є
предметом даного спору, як і правомірність дій ліквідатора щодо укладення договору купівлі-продажу даного майна,
підтверджується реєстраційним посвідченням на об'єкти нерухомого майна
АЮ № 02071, вид. Волинським ОБТІ 03.01.2003 року, та постановою Господарського
суду Волинської області від 07.12.2005 року, де вказано, що власником комплексу
будівель по АДРЕСА_1 являється ВАТ „Маневицький маслозавод", щодо якого
Господарським судом Волинської області порушено провадження у справі про
визнання його банкрутом.

Разом з тим, з оглянутої в судовому засіданні накладної № РН-9 від 18
грудня 2006 року встановлено, що позивач провела усі необхідні платежі по договору
купівлі-продажу на повну суму покупки - 5000 грн., а згідно акту
прийому-передачі № 9 від 18 грудня 2006 року вбачається, що відповідач в
свою чергу передав позивачу у володіння комплекс будівель за адресою: АДРЕСА_1,
що також відповідає умовам договору і не заперечується сторонами по справі.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач, як і відповідач
повністю виконали всі істотні умови договору купівлі-продажу щодо предмета та
ціни договору, а тому суд має всі підстави вважати договір купівлі-продажу
комплексу будівель від 18 грудня 2006 року дійсним.

У відповідності
до ст.ст. 328, 334 ЦК України
право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше не прямо не випливає із закону або незаконність набуття права
власності не встановлено судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не
встановлено законом або договором.

Згідно ч. 2 ст.
12 Закону України „Про власність" від 7.02.1991 року громадянин набуває
права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення
коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане
внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

В силу ст. 55
Закону України „Про власність" власник не може бути позбавлений права
власності на своє майно, крім випадків передбачених цим законом чи іншими
законодавчими актами.

Позивач у встановленому
законодавством порядку не позбавлений права на передане йому нерухоме майно,
його вимоги грунтуються на Законі, а проведення

3

державної
реєстрації нерухомого майна в органах БТІ є лише системою обліку майна, тому суд вважає, що при задоволенні вимог позивача про
визнання за ним права власності на об'єкт нерухомого
майна слід одночасно зобов'язати Волинське ОБТІ зареєструвати у
встановленому порядку вищевказане майно.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд вважає, що оскільки при укладенні договору купівлі-продажу
комплексу будівель від 18 грудня 2006 року, укладеного між ВАТ
„Маневицький маслозавод" та ОСОБА_1, істотних порушень діючого законодавства, що регулює договірні
правовідносини, допущено не було, тому є всі
підстави для визнання права власності на вищевказаний об'єкт нерухомого майна за позивачем та зобов'язання Волинського ОБТІ
зареєструвати даний об'єкт за ОСОБА_1

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з ВАТ „Маневицький маслозавод" в
доход держави підлягає стягненню 51 грн. судового збору.
Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом.

Керуючись ст.ст. 328, 334, 655 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 55
Закону України „Про власність" від
7.02.1991 року, ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1право власності на об'єкти нерухомого майна, що
складаються з будівлі сепараторного відділення А-1, загальною площею 179,8 кв.м., та будівлі насосної Б-1, загальною площею 7,1
кв.м., які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 Маневицького
району Волинської області.

Зобов'язати Волинське обласне бюро технічної інвентаризації зареєструвати
за ОСОБА_1 право власності на даний об'єкт.

Стягнути з ВАТ „Маневицький маслозавод" в доход держави 51 (п'ятдесят
одну) гривню судового збору.

Стягнути з ВАТ „Маневицький маслозавод" на користь ОСОБА_1 30
(тридцять) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
судом.

Рішення може
бути оскаржено сторонами до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд за поданою заявою про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.