Справа №2-539-07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
червня 2007 року Ізяславський райсуд
Хмельницької області в складі: головуючої -судді П'єнти І.В.,  при секретарі - Бондарь М. О.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.  Ізяславі справу за позовом ОСОБА_1 до
державного підприємства "Ізяславське лісове господарство" про
поновлення на роботі,  стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до
державного підприємства "Ізяславське лісове господарство" про
поновлення на роботі,  стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
мотивуючи це тим,  що він працював
на посаді верстатника деревообробних верстатів цеху переробки деревини с Стороничі,  та на підставі наказу №34-к від 28.02.2007
року його було звільнено з роботи за п. 2
ст. 40 Кодексу законів про працю України,  дане звільнення вважає незаконним,  оскільки державним підприємством
"Ізяславське лісове господарство" не було дотримано встановленого
законом порядку звільнення працівників у зв'язку з виявленою невідповідністю
виконувані роботі за станом здоров'я.

Позивач
ОСОБА_1. в судовому засіданні збільшив позовні вимоги,  просив поновити його на посаді
верстатника,  стягнути з ДП
"Ізяславське лісове господарство" середній заробіток за час
вимушеного прогулу,  моральну шкоду в
сумі 50000 грн.,  яка полягає у моральних
стражданнях позивача та втраті нормальних життєвих зв'язків та вимагають від
нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Представники
відповідача Романюк О.В.,  Ярославський
Ю.М.  позовні вимоги не визнали
повністю,  пояснивши суду,  що звільнення ОСОБА_1. на підставі п. 2  ст.  40
Кодексу законів про працю України було проведено відповідно до вимог чинного
законодавства,  крім того зазначили,  що в матеріалах справи наявний висновок
медичного огляду,  згідно якого
встановлено,  що ОСОБА_1. за станом
здоров'я на займаній посаді працювати не може.

Вислухавши
пояснення сторін,  представника
позивача,  спеціалістів,  перевіривши матеріали справи,  суд знаходить,  що позов підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

За  ст.
233 Кодексу законів про працю України,
працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору
безпосередньо до суду у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення
копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Згідно  ст.
234 КЗпПУ,  у разі пропуску з
поважних причин строків,
установлених  ст.  233 КЗпПУ,
суд може поновити ці строки.

Як
вбачається з матеріалів справи,  пояснень
сторін,  пропущений ОСОБА_1 строк
звернення до суду є незначним,  крім того
в суді підлягають захисту права інваліда,
відповідно,  суд рахує,  що причини пропуску строку звернення до суду
за вирішенням трудового спору є поважними,
та вважає за доцільне поновити даний строк.

Згідно з
п. 2  ст.
40 Кодексу законів про працю України трудовий договір,  укладений на невизначений строк,  а також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника
займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я,  які перешкоджають продовженню даної роботи.
Виходячи з цього,  при розгляді спорів
про звільнення за п. 2  ст.  40 КЗпП суд може визнати правильним
розірвання трудового договору в тому разі,
якщо встановить,  що воно
проведено на підставі фактичних даних,
які підтверджують,  що внаслідок
стану здоров'я працівник не може належним чином виконувати покладені на нього
трудові обов'язки чи що їх виконання протипоказано йому за станом здоров'я і
працівника,  за його згодою,  неможливо перевести на іншу роботу.

ОСОБА_1.
з 07.07.1997 року працював в ДП "Ізяславське лісове
господарство",  що підтверджується
записами трудової книжки,  поясненнями
сторін. 28.02.2007 року за наказом №34-к ОСОБА_1. звільнений з посади
верстатника деревообробних верстатів цеху переробки деревини с Стороничі у
зв'язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за

станом здоров'я,  що перешкоджає продовженню даної роботи за п.
2  ст.
40 Кодексу законів про працю України.

Відповідно
до витягу із акту огляду у МСЕК серії ХМ №059050 від 09.06.2006 року
встановлено,  що ОСОБА_1. була надана
третя група інвалідності,  причиною якої
було загальне захворювання,  в даному
акті не було зазначено будь-яких висновків щодо умов та характеру праці. Як
вбачається з матеріалів справи,  до
даного акту були внесені зміни,
зокрема,  з'явився запис,  що ОСОБА_1. протипоказана праці з фізичним та
психоемоційним перевантаженням,  проте
будь-яких обмежень та протипоказань щодо виконання ним саме обов'язків
верстатника немає..

В
судовому засіданні свідки ОСОБА_2,
ОСОБА_3.,  ОСОБА_4.,  які працювали разом з ОСОБА_1,  суду пояснили,  що неодноразово бачили,  що ОСОБА_1. на робочому місці втрачав свідомість.
В зв'язку з чим ОСОБА_2,  як керівником
підрозділу,  було подано керівнику
підприємства рапорт про направлення верстатника ЦПД с Стороничі
ОСОБА_1. на повторний медичний огляд. Відповідно,  ДП "Ізяславське лісове
господарство" було направлено лист №223 від 07.02.2007 року до
Ізяславської ЦРЛ про проведення медичного обстеження ОСОБА_1. та надання
висновку на предмет спроможності виконання ним роботи підвищеної
небезпеки,  а саме верстатника
деревообробних верстатів.

На
підставі проведеного медичного обстеження 19.02.2007 року було надано висновок
медичного огляду ОСОБА_1.,  відповідно до
якого було встановлено,  що
ОСОБА_1.,  на підставі діагнозу,  зазначеного лише лікарем невропатологом,  за станом здоров'я верстатником працювати не
може. В судовому засіданні спеціаліст - лікар невропатолог ОСОБА_5.  пояснила,
що діагноз,  зазначений в висновку
медичного огляду,  відповідає
діагнозу,  який вказаний у довідці
МСЕК,  на підставі якого ОСОБА_1. отримав
третю групу інвалідності. При цьому вона зазначила у висновку,  що причиною інтоксикаційної енцефалопатії є
алкоголь,  проте будь-якого
документального підтвердження цьому немає.

В
судовому засіданні були також допитані в якості спеціалістів ОСОБА_6. -
заступник головного лікаря по лікарського-трудовій експертизі Ізяславської
центральної районної лікарні,  ОСОБА_7. - лікар-нарколог
Ізяславської центральної районної лікарні,
які суду пояснили,  що в висновку
медичного огляду обов'язково мають бути зазначені дані огляду усіма лікарями,  а не лише одним лікарем,  на підставі яких слід робити висновок щодо
стану здоров'я особи,  яка проходить
медичний огляд,  крім того зазначили,  що даний висновок медичного огляду ОСОБА_1.
не відповідає вимогам визначеним відповідним наказом МОЗ України №45 від
31.03.1994 року "Про затвердження Положення про порядок проведення
медичних оглядів працівників певних категорій". Пояснення спеціаліста -
завідуючого поліклінікою Ізяславської ЦРЛ ОСОБА_8. щодо правомірності надання
такого висновку не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Відповідно,  суд вважає,
що висновок медичного огляду ОСОБА_1. від 19.02.2007 року не містить
належних достовірних відомостей щодо стану здоров'я ОСОБА_1.,  на підставі яких слід зробити висновок,  що ОСОБА_1. за станом здоров'я верстатником
працювати не може,  крім того,  даний висновок складений з порушенням
вимог,  передбачених наказом МОЗ України
№45 від 31.03.1994 року "Про затвердження Положення про порядок проведення
медичних оглядів працівників певних категорій".

Статтею
5 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в
Україні" встановлено,  що порядок та
умови визначення потреб у зв'язку з інвалідністю встановлюються на підставі
висновку медико-соціальної експертизи та з врахуванням здібностей до
професійної і побутової діяльності інваліда.

Стаття
17 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в
Україні" передбачає,  що звільнення
за ініціативою адміністрації,
переведення інваліда на іншу роботу без його згоди з мотивів
інвалідності не допускається,  за
винятком випадків,  коли за висновком
медико-соціальної експертизи стан його здоров'я перешкоджає виконанню
професійних обов'язків,  загрожує
здоров'ю і безпеці праці інших осіб,  або
продовження трудової діяльності чи зміна її характеру та обсягу загрожує
погіршенню здоров'я інвалідів.

Крім
того,  як вбачається з матеріалів
справи,  адміністрацією ДП
"Ізяславське лісове господарство" було подано до голови комітету
профспілки ДП "Ізяславське лісове господарство" подання про надання
згоди на звільнення ОСОБА_1. у зв'язку з виявленою

невідповідністю
виконуваній роботі за станом здоров'я,
що перешкоджає продовженню роботи,
та витяг з протоколу №15 від 28.02.2007 року засідання профспілкового
комітету ДП "Ізяславське лісове господарство",  проте в поданих документах відсутні належні
відомості про те,  чи пропонувалась
ОСОБА_1. інша робота на тому ж підприємстві,
чи є можливість створення спеціального робочого місця інваліда,  в даному випадку позивача,  чи розглядалось подання уповноваженого органу
на засіданні профспілкового комітету за присутністю ОСОБА_1. чи за його
відсутністю за наявності відповідної письмової заяви.

Відповідно,  суд вважає,
що державним підприємством "Ізяславське лісове господарство"
було порушено порядок звільнення ОСОБА_1. з займаної посади за станом здоров'я
відповідно до вимог чинного законодавства,
тому рахує,  що позовні вимоги
позивача про поновлення його на роботі підлягають задоволенню.

Згідно  ст.
235 КЗпПУ встановлено,  що у разі
звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на
попередній роботі органом,  який
розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі
орган,  який розглядає трудовий спір,  одночасно приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Розмір
середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1.,
відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати,  затвердженого постановою КМУ №100 від
08.02.95.,  становить 1301 грн. 16 к.
Одноденний заробіток при п'ятиденному робочому тижні становить -65 грн. 06 к.
Розмір середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні ОСОБА_1. за
період з 28.02.07. по 25.06.07. становитиме 4944 грн.56 к.

Статтею
237-1 КЗпПУ передбачено,  що
відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди
працівнику провадиться у разі,  якщо
порушення його законних прав призвели до моральних страждань,  втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи
характер завданої шкоди,  моральні
страждання позивача,  та виходячи з вимог
розумності та справедливості,  суд
вважає,  що позов в частині стягнення
морально шкоди підлягає частковому задоволенню.

Керуючись  ст.
ст.  5,  17 Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні",
ст.  40,  43,
49-2,  235,  237-1 Кодексу законів про працю України,  наказом МОЗ України №45 від 31.03.1994 року
"Про затвердження Положення про порядок проведення медичних оглядів
працівників певних категорій",
ст.   ст.  212,
213,  214,  215,
367 ЦПК України,

рішив:

Позов
задовольнити частково.

Поновити
ОСОБА_1,  1968 року народження,  жителя АДРЕСА_1,  на посаді верстатника деревообробних
верстатів цеху переробки деревини с
Стороничі державного підприємства "Ізяславське лісове
господарство" з 28 лютого 2007 року.

Стягнути
з державного підприємства "Ізяславське лісове господарство",  вул.
Михельська,  32,  м.
Ізяслава,  користь ОСОБА_1 4944
грн. 56 к. середнього заробітку за час вимушеного прогулу,  200 грн. моральної шкоди.

Стягнути
з державного підприємства "Ізяславське лісове господарство" 51 гривню
судового збору на користь держави,  та 30
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення на користь УДК в Ізяславському
районі,  код бюджетної класифікації
доходів 22050000,  символ звітності
259,  р/р 0204,  банк одержувача ГУ ДКУ у Хмельницькій
області,  МФО 815013.

Допустити
негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1. на роботі.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.