Справа № 2-0-188/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
грудня 2007 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в
складі: головуючої - судді Лузан Л.В.,
при секретарі - Сиверин Л.А.,
за участю представника заявниці - адвоката ОСОБА_1

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в м.
Вознесенську цивільну справу за заявою ОСОБА_2,    заінтересовані особи: Олександрівська
селищна Рада Вознесенського району Миколаївської області,   ОСОБА_3,
ОСОБА_4,    про встановлення факту
прийняття спадщини,    -

встановив:

21.09.2007
року заявниця ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення факту
прийняття спадщини після смерті її матері - ОСОБА_5.

В
обгрунтування своєї заяви ОСОБА_2 вказувала,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в АДРЕСА_1померла її мати - ОСОБА_5,    після смерті якої відкрилася спадщина в
вигляді житлового будинку АДРЕСА_2. Спадкоємцями ОСОБА_5,    відповідно до заповіту останньої,    посвідченого 12.05.1986 року секретарем
Олександрівської селищної Ради Вознесенського району Миколаївської області та
зареєстровано під реєстровим НОМЕР_1,
є заявниця ОСОБА_2 та ОСОБА_6,
який помер до відкриття спадщини -ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Заявниця
вважає,    що вона прийняла
спадщину,    оскільки,    вчинила дії,    що сві­дчать про зазначене,    а саме: здійснювала догляд за будинком та
городом матері,    сплачувала необхідні
податки та обов'язкові платежі за користування належним померлій нерухомим
майном,    але,    в силу своєї юридичної необізнаності,    заяву до нотаріальної контори про прийняття
спадщини в передбачений законом строк,
не подала.

В
судовому засіданні заявниця ОСОБА_2 та її представник підтримали заяву,    просили її задовольнити,    посилаючись на вимоги ч.1  ст.
549 ЦК України
в ред. 1963
року,    який діяв на той час.

Представник
заінтересованої особи - Олександрівської селищної Ради Вознесенського району
Миколаївської області в судове засідання не з'явився,    в заяві на ім'я суду просив справу слухати
в його відсутності,    не заперечував
проти задоволення заяви ОСОБА_2

Заінтересовані
особи: ОСОБА_3та ОСОБА_4,    які є
рідними доньками померлогоОСОБА_6,    в судове засідання не з'явилися,    в заявах на ім'я суду проси­ли справу
слухати в їх відсутність,    на спадкове
майно,    що залишилось після смерті ОСОБА_5,    не претендують.

Вислухавши
показання свідків ОСОБА_7,    ОСОБА_8,
ОСОБА_9,    які підтвердили
викладені заявницею обставини,
дослідивши матеріали справи,
суд прийшов до наступного.

Як
встановлено в судовому засіданні,    ОСОБА_5 за життя
розпорядилася належним їй майном,
склавши заповіт,    посвідчений
12.05.1986 року секретарем Олександрівської селищної Ради Вознесенського району
Миколаївської області та зареєстрований під реєстровим НОМЕР_1,    відповідно до якого заповіла все своє майно
ОСОБА_2 таОСОБА_6 Останній,    відповідно
до сві­доцтва про смерть,    виданого
18.10.1988 року відділом РАГС Жовтневого району м.  Одеси,
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

2

Оскільки,    зазначений заповіт за життя спадкодавиці не
скасовувався та не змінювався,    що
вбачається з напису,    вчиненого
секретарем Олександрівської селищної ради від 15.12.1994 року,    має місце спадкування за заповітом з
розповсюдженням на спадкоємців загальних умов щодо прийняття спадщини.

Так,    відповідно до  ст.
549 ЦК України в ред. 1963 року,
який,    відповідно до п.4
Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в ред. 2003 року),    підлягає застосуванню до даних спірних
правовідносин,    визнається,    що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо
він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він
подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини.

У
передбачений законом строк з заявами до державної нотаріальної контори про
прийняття спадщини,    яка відкрилася
після смерті ОСОБА_5,    ніхто не звертався.

Між
тим,    те,    що заявниця фактично вступила в управління
та володіння спадковим майном - житловим будинкомАДРЕСА_1,    тобто,
відповідно до п.1 ч.1  ст.  549 ЦК України,    вчинила дії,    які свідчать про прийняття нею
спадщини,    знайшло своє підтвердження в
судовому засіданні відповідно до наступних доказів: довідки Олександрівської
селищної ради за № 2702 від 13.09.2007 року,
довідки Олександрівської селищної ради за НОМЕР_2 від 04.10.2007
року,    довідки Олександрівської
селищної ради заНОМЕР_3 від 03.12.2007 року,
довідки Вознесенської об'єднаної державної податкової інспекції в
Миколаївській області,    витягу з особового
рахунку,    відкритогоОСОБА_10,    щодо постачання електричної енергії,    показань свідків ОСОБА_7,    ОСОБА_8,
ОСОБА_9

Згідно
ч.2  ст. 256 ЦПК України,    суд розглядає справи про встановлення
фактів,    від яких залежить виникнення,    зміна або припинення особистих чи майнових
прав фізичної особи,    якщо законом не
визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи,    що в іншому порядку неможливо вирішити
зазначене питання,    що знайшло своє
підтвердження в судовому засіданні,
суд вважає,    що встановлення
факту прийняття спадщини,    не
суперечить ч.2  ст.  256 ЦПК України,    а також п. 1 Постанови Пленуму Верховного
суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів,    що мають юридичне значення" від
31.03.1995 року.

Встановлення
даного факту має для заявниці юридичне значення,    оскільки,
необхідно для реалізації останньою права на оформлення в спадкових
правах.

Отже,    беручи до уваги вищевикладене,    суд приходить до висновку,    що заява
Чеботарьової О. В. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись  ст.  ст. 10,
11,   209,   212 - 215,
256-259 ЦПК України,    суд,    -

ВИРІШИВ:

Заяву
ОСОБА_2,    заінтересовані особи:
Олександрівська селищна Рада Вознесенського району Миколаївської області,   ОСОБА_3,
ОСОБА_4,    про встановлення факту
прийняття спа­дщини - задовольнити.

Встановити
факт прийняття ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3року народження,
спадщини після смерті ОСОБА_5,    померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року в АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10
днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження,    або в порядку ч.4  ст.
295 ЦПК України.