Справа № 2-о-63/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про визнання фізичної особи безвісно відсутньою

12 листопада
2007 р.                                            АРМЯНСЬКИЙ
МІСЬКИЙ СУД

АВТОНОМНОЇ
РЕСПУБЛІКИ КРИМ

у складі: головуючого судді    -
ШЕСТАКОВСЬКОЇ Л.П.

народних
засідателів   -  ДЕМИДОВОЇ Н.Н., АМІРАСЛАНОВА Т.А..

за
участю:   секретаря    -
НЕДУГА Н.В.

заявника                 -    ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Армянська цивільну справу за
заявою ОСОБА_1 про визнання безвісно відсутньою ОСОБА_2, заінтересована особа -
виконавчий комітет Армянської міської ради Автономної Республіки Крим,

ВСТАНОВИВ: ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати
фізичну особу - свою доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутньою. Свої
вимоги заявник обґрунтовує тим, що донька ще будучи неповнолітньою неодноразово
покидала домівку і батькам доводилося її розшукувати та повертати, вироком
Красноперекопського міського суду від 21.12.1989 р. донька ОСОБА_2 була
притягнута до кримінальної відповідальності у вигляді 1 року 6 місяців
позбавлення волі за вчинений злочин, відбувала покарання у виправній установі в
м. Одесі, де в неї ІНФОРМАЦІЯ_2 донька ОСОБА_3, батько якої був записаний на
підставі заяви матері. 28.09.1990 р. ОСОБА_3 було звільнено від відбування
покарання і вона з дитиною повернулася до м. Армянська, проживала разом зі
своїми батьками. В 1993 році ОСОБА_2 залишила свою дитину батькам та зникла у
невідомому напрямку, не даючи про себе знати до цього часу. Будь-які пошуки не
дали ніяких позитивних результатів. Ніхто її не бачив і не мав ніяких
відомостей про неї. Весь цей час дитина ОСОБА_2 виховувалася бабусею та
дідусем, їй вже виповнилося 16 років. За весь цей час мати їй жодного разу не
дзвонила та не поздоровляла з днем народження, хоча залишається зареєстрованою
в АДРЕСА_1.

Заявник просить визнати ОСОБА_2 безвісно відсутньою за останнім її місцем
проживання, оскільки це заявнику необхідно для встановлення піклування над
онукою Іриною та для приватизації квартири на імз участю онуки, бо ОСОБА_2 не
проживає в квартирі біля 13 років.

У судовому засіданні заявник вимоги, викладені в заяві, підтримала, просить
їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_4 вважає, що
заява повністю обгрунтована та повинна підлягати задоволенню.

Суд, заслухавши пояснення заявника, представника
заінтересованої особи, батька ОСОБА_2 - ОСОБА_5, доньку ОСОБА_2 -неповнолітню
ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, оцінивши наявні у справі та додатково
надані заявником та витребувані судом докази у їх сукупності, прийшов до
висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за
адресою АДРЕСА_1, та не проживає там вже 13 років, її пошуки та офіційні
розшукові дії ніяких результатів не дали. За даними департаменту інформаційних
технологій МВС України ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі не знаходиться, хоча
тричі притягалася до кримінальної відповідальності, востаннє у липні 1998 року
в Ленінському районі АР Крим за ст. 140 ч.2 КК України.

Виходячи з викладеного у суду немає підстав ставити під сумнів
достовірність і правдивість фактів, викладених у наданих суду документах та
повідомлених заявником.

Задоволення заяви ОСОБА_1 для неї та її онуки має юридичне значення - право
на піклування та на отримання державної допомоги, право на приватизацію житла.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав
для визнання ОСОБА_7 безвісно відсутньою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.248-24911, 60, 248-249 ЦПК
Україна, ст. 43 ГК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою - задовольнити.

Визнати громадянку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Чернігова, безвісно
відсутньою за останнім місцем її проживання - в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду АР Крим через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.