Справа
№2-4623/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2007р.
Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого -
судді Пилипчук Л.І.

при секретарі -
Ковтун А.Ю., за участю позивачки ОСОБА_1., її представника - адвоката ОСОБА_2,
представників  відповідачів:     Виконавчого   комітету Полтавської міської ради  та Територіальної громади міста в особі
Полтавської міської ради - Ахметова М.У., ВАТ «Укрнафта»   -
Верьовки  Л.В.,     Головного     управління
капітального  будівництва
виконкому Полтавської міської ради - Пономаренко А.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві справу за позовом
ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Полтавської міської ради, Територіальної
громади міста в особі Полтавської міської ради, Головного управління
капітального будівництва виконкому Полтавської міської ради, ВАТ «Укрнафта»,
Відділу приватизації житла м.Полтави, КП Полтавського бюро технічної
інвентаризації «Інвентаризатор» про спонукання до виконання зобов»язання,-

встановив:

Позивачка
ОСОБА_1 у березні 2002 р. звернулася в суд з позовом до Полтавського
міськвиконкому та Полтавського тампонажного управління ВАТ «Укрнафта» про
спонукання до виконання зобов»язання надати їй з сином двохкімнатну квартиру по
АДРЕСА_1 у зв»язку зі зносом належного житла по АДРЕСА_2.

У
вересні 2006р. позивачка заявила додатковий позов до Виконавчого комітету
Полтавської міської ради, Головного управління капітального будівництва
Полтавського міськвиконкому, ВАТ «Укрнафта», Полтавського тампонажного
управління.

Зазначала,
що рішенням Полтавського МВК було дозволено Полтавському тампонажному
управлінню знесення належного їй АДРЕСА_2. Виконком Полтавської міськради
04.08.1993р. виступив поручителем по зобов»язанню Полтавського тампонажного
управління від 03.08.1993р. забезпечити її однокімнатною квартирою в новому
житловому будинку, який буде збудовано по АДРЕСА_1, відповідно до встановлених
норм.

ІНФОРМАЦІЯ_1р.
у неї народився син ОСОБА_3. Рішенням Полтавського МВК №383 від 11.12.1996р. їй
на сім»ю з двох осіб була надана однокімнатна квартира АДРЕСА_3, житловою
площею 15,3 кв.м, що є нижче середньої норми жилої площі при наданні житла для
мешканців м.Полтави. Вказану квартиру вона з сином приватизувала 10.11.1999р.

Оскільки
Полтавське тампонажне управління та Полтавський міськвиконком не виконали
зобов»язання щодо забезпечення її та сина житлом згідно встановлених
законодавством норм у будинку по АДРЕСА_1, тому прохала суд зобов»язати      виконати гарантійне зобов»язання та
надати їй з неповнолітнім сином

двохкімнатну АДРЕСА_1
скасувати розпорядження виконкому від 10.01.1999р. №5725 про приватизацію
АДРЕСА_4 по АДРЕСА_4, свідоцтво про право власності та реєстрацію в КП
Полатвському бюро технічної інвентаризації та зобов»язати її передати зазначену
квартиру в комунальну власність територіальної громади міста

Ухвалою
суду до участі в справі в якості співвідповідачів було залучено територіальну
громаду міста в особі Полтавської міської ради, Відділ приватизації житла
м.Полтави та КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор».
Полтавське тампонажне управління, як структурний підрозділ ВАТ «Укрнафта» , що
не є юридичною особою, за згоди позивачки, виключений судом з числа
відповідачів по справі.

У
судовому засіданні позивачка ОСОБА_7.
та її представник адвокат ОСОБА_2. позов підтримали, наполягаючи на
задоволенні з підстав, викладених у додатковій позовній заяві.

Представник
Виконавчого комітету Полтавської міської ради та Територіальної громади міста в
особі Полтавської міської ради Ахметов М.У. позов не визнав. Заперечував
наявність гарантійних зобов»язань з боку Полтавського міськвиконкому по
забезпеченню позивачки житлом, тому в задоволенні позову прохав відмовити.

Представник
Головного управління капітального будівництва Пономаренко А.В. позов не
визнала. Прохала в задоволенні позову до ГУКС відмовити, оскільки останнє на
підставі рішення міськвиконкому №239 від 25.08.1999р. взяло на себе обов»язки
по завершенню будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1, але не брало
зобов»язань щодо відселення позивачки та забезпечення її житлом.

Представник
ВАТ «Укрнафта» Верьовка Л.В. позов не визнала. Пояснила, що відповідно до
рішення Полтавського МВК Полтавське тампонажне управління було забудовником
житлового будинку по АДРЕСА_1 . 03.08.21993р. позивачці було надано гарантійний
лист про забезпечення її однокімнатною квартирою у новому будинку взамін
квартири АДРЕСА_3, яка була надана їй при відселенні з АДРЕСА_2, що зносився.
Зазначений гарантійний лист був погоджений з Полтавським МВК, який в даному
випадку виступив поручителем виконання зобов»язань перед ОСОБА_1 В подальшому
функції забудовника були передані Головному управлінню капітального
будівництва. Після закінчення будівництва будинку по вул.Ст.Фронту ВАТ
«Укрнафта» не було компенсовано за квартири, що були виділені мешканцям при
відселенні. Тому вважала, що ВАТ «Укрнафта» не несе відповідальності перед
позивачкою по забезпеченню її житлом.

КП
Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» заперечень проти
позову не мало, прохало розглядати справу за відсутності його представника, про
що направило до суду відповідну заяву

Повноважний
представник Відділу приватизації житла УЖКГ Лобач Ю.О. направила до суду заяву,
в якій прохала розглядати справу за її відсутності, покладаючись на рішення
суду.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про
задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно
до рішення Полтавського міськвиконкому №478 від 24.10.1990р. земельна ділянка
по АДРЕСА_1 була передана Полтавському тампонажному управлінню ВО
«Укрнафта»  для будівництва жилого
будинку з покладенням обов»язку по відселенню мешканців будинків, що підлягають
знесенню, в тому числі по вул.Ст.Фронту,32. /а.с. 95-96 т.З/ До списку
громадян, які мешкали у житлових будинках, що підлягали знесенню у зв»язку з
будівництвом 9-поверхового житлового будинку по АДРЕСА_1, внесена і позивачка
ОСОБА_1 ( до шлюбу ОСОБА_1)./а.с. 100 т.3/

26.01.1994р.
позивачка уклала шлюб та ІНФОРМАЦІЯ_1р. народила сина ОСОБА_3/а.с.8,9 т.1/

03.08.1993р.
Полтавське тампонажне управління гарантувало ОСОБА_1 виділення рівноцінної
однокімнатної квартири у жилому будинку, що будується по АДРЕСА_1, взамін
виділеної для відселення АДРЕСА_4 по АДРЕСА_3. Вказане гарантійне зобов»язання
було погоджено Полтавським міськвиконкомом 04.08.1993р.  /а.с.4 т.2/

Згідно
статті 161 ЦК України
в редакції 1963 року зобов»язання повинні виконуватися належним чином і в
установлений строк. Стаття 162 цього Кодексу забороняє односторонню відмову від
виконання з"обов»язання або односторонню зміну умов договору.

Одним із
видів забезпечення зобов»язання відповідно до статті 178 ЦК України 1963
року є поручительство. За договором поруки поручитель зобов»язується перед
кредитором іншої особи відповідати за виконання нею свого зобво»язання в
повному обсязі або в частині (стаття 191). Відповідно до вимог ст.192 цього
Кодексу в разі невиконання зобов»язання боржник і поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо інше не встановлено договором поруки.
Поручитель відповідає в тому ж обсязі, як і боржник.

Враховуючи
викладене, суд приходить до висновку, що письмове погодження заступника голови
Полтавського МВК від 04.08.1993р. на гарантійному зобов»язанні Полтавського
тампонажного управління №22-1415 від 03.08.1993р. - є поручительством
відповідно до ст. 191 ЦК
України 1963року.

Згідно
рішення Полтавського міськвиконкому №383 від 11.12.1996р. на підставі ордера
ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31.12.1996р. при відселенні на сім»ю позивачки з двох осіб:
неї саму, на її неповнолітнього сина ОСОБА_3, 1994р.н., була надана
однокімнатна квартира АДРЕСА_3 по АДРЕСА_3 у м.Полтаві. /а.с.12 т.2,
а.с.102-103 т.3/

Відповідно
до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3 по АДРЕСА_3 у м.Полтаві вона має
житлову площу 15.3 кв.м. /а.с.8-10 т.2/ Враховуючи, що середня норма жилої
площі, передбачена при наданні житла для мешканців м.Полтави складає 7,8 кв.м.
на одну особу, позивачка з неповнолітнім сином при наданні їй зазначеної
квартири при відселенні не були забезпечені житлом в належному розмірі.

Рішенням
Полтавського міськвиконкому №239 від 25.08.1999р. функції замовника по
завершенню будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 були передані головному
управлінню капітального будівництва./а.с. 18 т.1/ Тобто, умови гарантійного
зобов»язання Полтавського тампонажного управління від 03.08.1993р. перед
ОСОБА_1 про забезпечення її житлом в будинку, що будувався по АДРЕСА_1, -

змінені ним в
односторонньому порядку без належного повідомлення та згоди другої сторони
зобов»язання - ОСОБА_1 Така зміна умов зобов»язання привела до неможливості
останньої вимагати виконання його Полтавським тампонажним управлінням ВАТ
«Укрнафта».

Тому
відповідно до ст.192 ЦК України
1963 року відповідальність за невиконання гарантійного зобов»язання повинен
нести поручитель - Полтавський міськвиконком.

Доводи
представника Полтавського МВК про відсутність договору поруки між Тампонажнми
управлінням і виконавчим комітетом в забезпечення гарантійного зобов»язання від
03.08.1993р. - є неспроможними та спростовуються підписом від 04.08.1993р. на
зазначеному гарантійному зобов»занні заступника голови Полтавського
міськвиконкому, який на той час відповідав за питання житлово-комунального
господарства. Підпис був скріплений гербовою печаткою. /т.3 а.с.111/ Крім того,
зі змісту переписки між ОСОБА_1 та Полтавським міськвиконкомом вбачається, що
останній запевняв про відновлення її порушених житлових прав шляхом надання
житлового приміщення , яке буде відповідати встановленим нормам./ т. 2 а.с.20,
22, 25/

Безпідставність    заперечень    представника    Полтавського     МВК    також
обґрунтовуються встановленою в судовому засіданні обставиною, що при підготовці
рішення про передачу функцій забудовника по будівництву жилого будинку по
АДРЕСА_1 від Полтавського тампонажного управління ВАТ «Укрнафта» до Головного
УКБ останні прохали міськвиконком вказати джерела повернення тампонажному
управлінню квартир, що буди надані мешканцям приватного сектора у зв»язку зі
зносом та вартості незавершеного будівництва, однак в рішенні №238 від
25.08.1999р. про це не зазначено./т.3 а.с. 92, 93, т.1 а.с.18/ Після завершення
будівництва саме Полтавський міськвиконком на підставі ст.30, пр.6 ст.59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в Україні» затверджував план розподілу
квартир./ т.2 а.с.78/

Викладене
спростовує заперечення представника Полтавського МВК щодо відсутності підстав
для покладення на міськвиконком відповідальності по забезпеченню позивачки
житлом .

Оскільки
в судовому засіданні доведено, що надане ОСОБА_1 і її неповнолітньому сину при
відселенні житло по АДРЕСА_3 кв.114 за розміром житлової площі не відповідало
діючим нормам , а зобов»язання щодо надання квартири у будинку по АДРЕСА_1 не
виконане до цього часу, тоді як син позивачки досяг віку 9 років, - тому
відповідно до вимог статей 47,48, ч.2 ст.50 Житлового Кодексу України позивачці
з сином має бути надана двохкімнатна квартира. АДРЕСА_1 по АДРЕСА_1 у
м.Полтаві, на яку судом накладено арешт в забезпечення позову, відповідає
нормам житлового законодавства, тому суд зобов»язує відповідача Полтавський
міськвиконком на виконання зобов»язання надати позивачці та її неповнолітньому
сину вказану квартиру.

При
цьому суд зобов»язує позивачку передати у власність територіальної громади
міста приватизовану нею і неповнолітнім сином квартиру АДРЕСА_3 , та у зв»язку
з цим скасовує розпорядження виконкому Полтавської міської ради від
10.01.1999р. №5725 про приватизацію цієї квартири, свідоцтво про право
власності на неї  та реєстрацію в КП
Полтавському БТІ.

В
задоволенні позовних вимог до Головного управління капітального будівництва та
ВАТ «Укрнафта» суд відмовляє, оскільки перше - не було стороною   зобов»язання, а

друге  -  передало   функції  замовника та
не  має  житлового
фонду  для  виконання
зобов»язання.

Керуючись
ст.ст. 161,162,178,191, 192, 194 ЦК
України 1963 року,
ст.ст.9, 47, 48, ч.2
ст.50 ЖК України, ст.ст.
10,60,209, 212-218 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов
ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Полтавської міської ради, Територіальної
громади міста в особі Полтавської міської ради, Відділу приватизації житла
м.Полтави, КП Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор»
задовольнити.

Зобов»язати
виконавчий комітет Полтавської міської ради виконати гарантійне зобов»язання
про надання ОСОБА_1 житлового приміщення в жилому будинку по АДРЕСА_1 у
м.Полтаві.

Зобов»язати
виконавчий комітет Полтавської міської ради надати ОСОБА_1 і її неповнолітньому
сину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, двохкімнатну АДРЕСА_1 у жилому
будинку по АДРЕСА_1 в м.Полтаві та видати ордер на вказану квартиру.

Скасувати
розпорядження виконкому Полтавської міської ради від 10.01.1999р. №5725 про
приватизацію АДРЕСА_4 по АДРЕСА_3 в м.Полтава ОСОБА_1 і ОСОБА_3, свідоцтво про
право власності на цю квартиру від 10.01.1999 року, видане ОСОБА_1 і ОСОБА_3
Відділом приватизації житла м.Полтави, а також скасувати реєстрацію цієї
квартири за ОСОБА_1 і ОСОБА_3 у Колективному підприємстві Полтавському бюро
технічної інвентаризації «Інвентаризатор».

Зобов»язати
ОСОБА_1 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
звільнити квартиру АДРЕСА_3 по АДРЕСА_3 і передати її у комунальну власність
територіальної громади м.Полтави в особі Полтавської міської ради.

У позові
ОСОБА_1 до Головного управління капітального будівництва виконавчого комітету
Полтавської міської ради , ВАТ «Укрнафта» - відмовити за безпідставністю.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через райсуд шляхом подання
паротягом 10 днів заяви про апеляційне оскарження та послідуючого подання
протягом 20 днів апеляційної скарги.