Справа  №2-116007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

8   жовтня 2007 року                                                                                                   м.  Рівне

Рівненський
міський суд Рівненської області

в особі суддя
Сидорука Є.І.

при секретарі
ЩудлоМ. О.

з участю  представника позивача ЛукашинаЄ.В.

відповідача
ОСОБА_1

представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Рівне цивільну справу за позовом ТЗОВ " Страхова компаенія "
Кредо" до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,  -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач
в судовому засіданні позов не визнав s показав,  що у вчиненні ДТП винні дві сторони,
як він так і ОСОБА_3, а тому останній повинен сплатити понесені збитки
по ремонту автомобіля.

В
судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просить суд стягнути
з ОСОБА_1 на користь позивача у відшкодування суми сплаченого страхового
відшкодування у розмірі 2258, 84 грн. та судові витрати в розмірі 81 грн.,  а всього 2339, 84 грн.

Відповідач
в судовому засіданні пояснив,  що в
скоєнні ДТП ,  що трапилась 11 серпня 2005 року в м.  Рівне винні дві сторони,  він та ОСОБА_3.,  а тому останній повинен сплатити йому збитки
по відшкодування витрат пов"язаних з ремонтом автомобіля.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  всебічно дослідивши матеріали справи,  приходить до наступного висновку.

Судом
встановлено,  що 14 квітня 2005 року
позивачем було укладено договір страхування наземного транспорту зі
страхувальником ОСОБА_3,  відповідно до якого об"єктом страхування є
автомобіль ОСОБА_3  ВАЗ - 21099 д.н.
НОМЕР_1. Відповідно до п.
7.1.1. договору - страховим випадком визначалися ряд подій,  в т.ч. дорожньо-транспортна пригода з участю
застрахованого транспортного засобу.

Договір
страхуівання укладено від імені Страхової компанії " Кредо" страховим
агентом -ПриватБанком в особі його представника. Приватбанк дії від імені та за
дорученням Страхової компанії " Кредо" відповідно до договору
доручення на виконання страхових агентських послуг від 01.11.2002 року № 1 і
згідно  ст.  15 Закону України № 5 від 07.07.1996 року
" Про страхування",
передбачено посередницька діяльність страхового агента у страховій
діяльності,  в тому числі в частині
укладення договорів страхування та виплат страхових відшкодувань і страхових
виплат.

11
серпня 2005 року у м.  Рівне по вул.  Київській сталась ДТП з участю
застрахованого транспортного засобу ВАЗ 21099,
д.н. НОМЕР_1,  яким керував
ОСОБА_3. та транспортного засобу " Форд Оріон",  д.н.НОМЕР_2,

Внаслідок
ДТП автомобілю
ВАЗ-21099,  що належить ОСОБА_4 було завдано
механічних пошкоджень. Сума страхового відшкодування,  визначена згідно з умовами договору
страхування від 14.04.2005 року становить 2258, 84 грн. і була страховим
агентом за дорученням

11
серпня 2005 року працівниками ОРДПСФАУ відносно ОСОБА_1 було складено
протокол про порушення останнім п. 10.2 ПДР,
за що передбачена відповідальність за
ст.  124 КУпАП.

Постановою
Рівненського міського суду від 26 березня 2007 року та постановою апеляційного
суду Рівненської області провадження по справі було закрито ,  у зв"язку з закінченням строків
притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності,  передбаченої
ст.  124КУпАП.

Як
вбачається з матеріалів справи,  вартість
відновлюваного ремонту автомобіля ВАЗ-21099,
що належить ОСОБА_3 становить 2619, 54 грн. Відповідно до п. .п. 14.9,
14.11, 14.12 договору страхування від 14.04.2005 року страхове відшкодування
розраховується з урахуванням

зносу,
пропорційно відношенню страхової суми до дійсності вартості транспортного
засобу та за мінусом франшизи,  і
становить 2258, 84 грн.,  і яка
25.11.2005 року була виплачена страховим агентом ПриватБанком ОСОБА_3

Відповідно
до  ст.
27 ЗУ "
Про страхування" ,  до
страховика,  який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового страхування,  в межах фактичних затрат переходить право
вимоги,  яуке страхувальник або інша
особа,  що одержала страхове
відшкодування має до особи,
відповідальної за збитки.

Згідно  ст.
993 ЦК України
- до страховика,  який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового страхувальника,  у межах фактичних витрат переходить право
вимоги,  яке страхувальник або інша
особа,  що одержала страхове
відшкодування ,  має до особи,  відповідальної за завдані збитки.

Згідно  ст.
1166 ЦК України
- майнова щкода ,  завдана неправомірними
діями,  а також шкода,  завдана майну фізичної або юридичної особи,  відшкодовується в повновму обсязі яка її
завдала.

Судом
також встановлено,  що ОСОБА_1  в момент скоєння ДТП
керував транспортним засобом на підставі довіреності,  виданій власником транспортного засобу
ОСОБА_5,  тобто на відповідній правовій
основі,  а тому зобов"язаний
вівдшкодовувати страховику його фактичні витрати.

Як
слідує з  ст.  1187 ЦК
України - джерелом підвищеної небезпеки є діяльність,  пов"язана з

використанням,
зберіганням або утриманням транспортних
засобів         ,  що стоврює підвищену

небезпеку
для особи,  яка цю відповідальність
здійснює,  та інших осіб. Шкода завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою,  яка на
відповідній правовій основі володіє транспортним засобом,  механізмом,
іншим об"єктом,
вимкористання,  зберігання або
утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно
п. 4 Пленуму Верховного суду України « Про практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування шкоди № 6 від 27.03.19922 року - джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність пов'язана з використанням,  зберіганням або утриманням транспортних
засобів,  механізмів та обладнання,  використання,
зберігання хімічних,
радіоактивних,  вибухо і
вогненебезпечних та інших речовин,
утримання диких звірів,  службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для особи,  яка цю діяльність здійснює,  та інших осіб.

Шкода
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою,  яка на
відповідній правовій підстав ( право власності,
інше речове право,  договір підряду,  оренди,
тощо) володіє транспортним засобом,
механізмом,  іншим об'єктом ,  використання,
зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа,  яка здійснює діяльність,  що є джерелом підвищеної небезпеки,  відповідає за завдану шкоду,  якщо вона не доведе,  що шкоди було завдано внаслідок непереборної
сили або умислу потерпілого.

Під
володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особам або
громадянин,  що здійснює експлуатацію
джерела підвищеної небезпеки в силу права власності,  повного господарського відання,  оперативного управління або з інших підстав.

Оцінюючи
в сукупності докази,  суд рахує,  що позовні вимоги є обгрунтованими та
законними та підлягають до задоволення..

Також
підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в
відповідно до вимог  ст.  88 ЦПК України.

На
підстав  ст.  ст.
993, 1166,  1187 ЦК України,   ст. 27 ЗУ
" Про страхування",
Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 року № Про судову
практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди,  керуючись
ст. . ст.  10,  59 ,
60,  208,  209,
213-218,  228 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
Товариства з додатковою відповідальністю " Страхова компанія Кредо"
задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_1 проживає АДРЕСА_1 на користь закритого акціонерного товариства
комерційний банк " ПриватБанк",
" Волинське головне регіональне управління" №
2203,  МФО 303440,  код 13369965 суму страхового відшкодування в
розмірі 2258, 84 грн.,  а судові витрати
у сумі 81 грн. на рахунок № 5202 у даній філії,  МФО
303440,  код 13369965 м.  Луцьк,
пр. Відродження,  1.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення . Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський міський суд. Копія апеляційної скарги
одночасно подається особою,  яка її
подає,  до апеляційного суду Рівненської
області.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк встановлений
ст.  294 ЦПК України,  рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом Рівненської області.