Справа №2-3-3768/07
07 серпня 2007 року                       Центральний
районний суд міста Миколаєва у складі
головуючого судді Батченка О.В. при секретарі Керцман
В.В. з участю позивача ОСОБА_1 його представника ОСОБА_2,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м.  Миколаєві цивільну справу
ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про поновлення на роботі,  компенсації середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування моральної (немайнової) шкоди,  -
В травні 2007 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом
до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_1) в якому просив поновити його на посаді
ІНФОРМАЦІЯ_2 посилаючись на те,  що
ІНФОРМАЦІЯ_3 року безпідставно звільненим за надуманими підставами за нібито
систематичні порушення трудової дисципліни. За такого просив стягнути з
відповідача компенсацію середнього заробітку за час затримки розрахунку при
звільненні та компенсацію моральної (немайнової) шкоди - 2000 грн. 00 коп.
В судовому засіданні позивач вимоги підтримав,  суду пояснив,
що після останнього поновлення його ІНФОРМАЦІЯ_4 року на роботі
начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ставився до нього упереджено,  погрожував звільненням з роботи і,  розцінивши події,  що стались ІНФОРМАЦІЯ_5 року як порушення ним
(позивачем) трудової дисципліни,
застосував звільнення в якості дисциплінарного стягнення,  хоча в дійсності він будь-яких порушень не
допускав,  робота установи не зупинялась.
Представник позивача
вважала позицію свого довірителя обґрунтованою.
Відповідач у судове засідання свого представника не
направив,  про дату,  час та місце розгляду справи повідомлявся
належним чином,  про причини неявки суд
ст.  169 ЦПК України суд ухвалив
про розгляд справи в порядку  ст. . 224,  225 ЦПК
України на підставі наявних в ній даних та доказів.
Свідок ОСОБА_4 суду пояснив,  що працюючи ІНФОРМАЦІЯ_6 в ІНФОРМАЦІЯ_1 він
ІНФОРМАЦІЯ_5 року знаходився на робочому місці. В установі відразу працювали
три ІНФОРМАЦІЯ_6,  протягом усього часу
була нормальна робоча обстановка зі звичайним рівнем шуму. З вини
працівників,  зокрема позивача,  робота не переривалась. Машинописи в установі
не працюють. Про те,  що в
ІНФОРМАЦІЯ_7,  де він працював нібито мав
місце якийсь інцидент,  дізнався лише
після звільнення позивача. Свідок ОСОБА_4 підтвердив,  що дійсно керівник ІНФОРМАЦІЯ_1 ставиться до
позивача упереджено,  безпосередньо чув
погрози щодо звільнення ОСОБА_1
Вислухавши пояснення сторін,  дослідивши докази,  суд встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ІНФОРМАЦІЯ_1 в
якому з ІНФОРМАЦІЯ_8 року працював ІНФОРМАЦІЯ_2. До його функціональних
робота по ІНФОРМАЦІЯ_9. Середньоденна заробітна плата позивача на
час звільнення становила 17 грн 23 коп.
Згідно наказу НОМЕР_1 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_10 року ОСОБА_1 оголошувалась догана за вимагання грошової
винагороди з ІНФОРМАЦІЯ_11.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від ІНФОРМАЦІЯ_12 року
НОМЕР_2 ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_3 року звільнений з роботи на підставі п.3  ст.  40
що ІНФОРМАЦІЯ_5 року в ІНФОРМАЦІЯ_7 виник конфлікт між ІНФОРМАЦІЯ_6
ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 в ході якого робота ІНФОРМАЦІЯ_6 була
припинена. Порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни полягали в невиконанні вимоги
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 щодо дотримання тиші,
оскільки голосна розмова молодшого персоналу між собою не давала змоги
проводити машинописну фіксацію ІНФОРМАЦІЯ_13. На зауваження ІНФОРМАЦІЯ_6
ОСОБА_1 відповів у грубій формі та почав висловлюватись нецензурною лайкою.
Зазначене призвело до нераціонального використання робочого часу,  що є порушенням Правил трудового розпорядку.
Проте дослідженими в судовому засіданні доказами були
спростовані такі факти як невиконання позивачем вимог ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо
дотримання тиші,  як і взагалі самого
конфлікту між ним та ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5,
що призвів до нераціонального використання робочого часу. Робота
установи не зупинялась і не переривалась.
будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду
справи,  відповідач в судове засідання
свого представника не направив,  суд
розцінює як спосіб захисту від пред'явленого позову,  що,  в
свою чергу,  за відсутності іншого
підтверджує упередженість керівництва відносно неугодного працівника ОСОБА_1 й
намагання позбутись його з будь-якої причини.
суд дійшов висновку про те,  що
звільнення ОСОБА_1 на підставі п.3
ст.  40 КЗпП України є
незаконним,  а тому він підлягає
поновленню на роботі.
При цьому відповідно ч. 2
ст.  235 КЗпП України на користь
позивача слід стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу в період з дня
звільнення до дня ухвалення судового рішення - за ІНФОРМАЦІЯ_14 в загальній
сумі 1326 грн. 71 коп.
Статтею 237-1 КЗпП України передбачено,  що відшкодування власником або уповноваженим
органом моральної шкоди працівнику здійснюється у разі,  якщо порушення його законних прав призвело до
моральних страждань,  втрати нормальних
життєвих зв'язків та потребує від нього додаткових зусиль для організації свого
В даному випадку порушення відповідачем законних прав
позивача потягло зміну його способу життя. Позивачеві довелось звертатись за
захистом своїх прав до суду та їх відстоювати.
суд вважає,  що ОСОБА_1 заподіяно
моральну шкоду,  для компенсації якої
достатньо поновлення порушених трудових прав позивача шляхом визнання його
звільнення на підставі п.3  ст.  40 КЗпП України незаконним,  поновлення на роботі та стягнення з
ІНФОРМАЦІЯ_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Компенсувати
моральну шкоду в матеріальному критерії суд вважає непотрібним.
В силу  ст.  88 ЦПК України з відповідача на користь
держави слід стягнути судовий збір у сумі 51 грн. 00 коп. і на користь ТУ ДСА в
Миколаївській області - 30 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.
232-235 КЗпП України,   ст.  10,
60,  212 - 215 ЦПК України,  суд,  -
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати звільнення ОСОБА_1 з посади ІНФОРМАЦІЯ_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі п.3  ст.  40 КЗпП України - незаконним.
Поновити ОСОБА_1 в посаді ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 1326 грн. 71
коп. компенсації середнього заробітку за час вимушеного прогулу,  на користь держави 51 (п'ятдесят одну) грн.
00 коп. судового збору і на користь ТУ ДСА в Миколаївській області 30
(тридцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи.
Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення
позовних вимог - відмовити.
Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано до Центрального районного суду м.  Миколаєва протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано
позивачем до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний
суд м.  Миколаєва протягом десяти днів з
дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до
апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.  Миколаєва протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.