РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-6258/07.

23 жовтня 2007
року      Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області у складі -
головуючого - судді Пустовіт З.П. при секретарі Гоноболіній О.І.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в залі суду в м.  Бердянську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до територіальної громади м.
Бердянська в особі Бердянської міської ради,  третя особа ОСОБА_2 про визнання права
власності на самочинно збудоване нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Як видно
з позовної заяви,  позивачу на підставі
свідоцтва про право на спадщину за законом належить 3/4 частин домоволодіння
АДРЕСА_1. Іншим співвласником домоволодіння зареєстровано ОСОБА_3,  який померІНФОРМАЦІЯ_1,  чи хто із спадкоємців прийняв спадщину,  йому невідомо,  однак,
згідно довідки КПТІ №1959,  станом
на 13 вересня 2007 року частина домоволодіння зареєстрована заОСОБА_3

Домоволодіння
розташоване на земельній ділянці загальною площею 740 кв.м. ,  яка була виділена за рішенням виконкому №642
від 18.11.1953р. В технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий
будинок за станом на 26.10.2006р. вказано,
що на земельній ділянці знаходяться самочинно збудовані споруди,  а саме: господарська будівля літ. «К»,  сарай літ. «З»,  що були збудовані ним для господарських
потреб,  загальною інвентаризаційною
вартістю 31140, 00грн. Згідно з технічним висновком КП
«Архітектурно-планувальне бюро» Бердянської міської ради від 21.08.2007р.
встановлено,  що при будівництві норми
розташування сараю «З» згідно п.3.25 ДБН 360-92* «Містобудування. Планування та
забудова міських та сільських поселень» було порушено,  тому для оформлення споруди потрібна згода
власників сусіднього домоволодіння по АДРЕСА_2На підставі результатів
технічного обстеження зазначено,  що
споруди знаходяться в задовільному стані,
санітарно-гігієнічні та пожежні вимоги не порушені. Так як він не може в
повній мірі реалізувати своє право по розпорядженню,  а саме по відчуженню належного нерухомого
майна,  за відмови нотаріусів
посвідчувати 1/2оду у зв'язку з самочинними спорудами,  просить на підставі ч.5  ст. 376 ЦК
України,  визнати за ним право
власності на самочинно збудовані господарську будівлю літ. «К»,  сарай літ. «З».

У
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі,  а його представник ОСОБА_4 доповіла по суті
позову,  просила його задовольнити.

Представник
відповідача в судове засідання не з'явився,
в своїй заяві №416 від 22.10.2007р. позов визнав,  просив розглянути справу без представника.

Третя
особа ОСОБА_2,  проти задоволення позову
не заперечував,  пояснивши,  що будівлі йому не заважають.

Виходячи
з наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4  ст.  130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,  встановленому
ст.  174 ЦПК України.

Згідно з
4.4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши
матеріали справи,  заслухавши пояснення
позивача,  його представника,  третю особу,
суд вважає позов обгрунтованим і таким,
що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено,  що позивачу на праві власності належить 3/4
частини домоволодіння АДРЕСА_1,  що підтверджується
копією свідоцтва про право власності на житло від 29.07.1993р.,  копією свідоцтва про право на спадщину за
законом від 27.03.2002р.,  копією
технічного паспорту станом на 26.10.06р.

Згідно
технічного паспорту на земельній ділянці самочинно збудовані господарська
будівля літ. «К»,  сарай літ. «3.

Відповідно
до технічного висновку про можливість оформлення самочинно збудованих будівель
№180/08/07,  виданого 21.08.2007року КП
«Архітектурно-планувальне бюро» Бердянської міської ради,  при будівництві сараю «З» норми розміщення
згідно ДБН 360-92* порушені,  потрібна
згода співвласників домоволодінняАДРЕСА_2. Будівлі «К»,  «З» знаходяться в задовільному стані,  санітарно-гігієнічні і пожежні вимоги не
порушені,  відповідають своєму
функціональному призначенню і придатні для подальшої експлуатації.

Відповідно
до ч.5  ст.  376 ЦК
України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати
за ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній,
якщо це не порушує права інших осіб.

В
судовому засіданні встановлено,  що
земельна ділянка площею 740, 0 кв.м.
закріплена за домоволодінням на підставі рішення виконкому №642 від
18/11/1953р.,  третя особа проти визнання
права власності на самочинні будівлі не заперечує.

Беручи
до уваги,  що немає перешкод для
належного оформлення самочинно збудованих будівель,  суд приходить до висновку про можливість
визнання за позивачем права власності на господарську будівлю літ. «К»,  сарай літ. «З»..

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  10,  11,
60,  130,  174,
212-215 ЦПК України,  ч.5  ст.
376 ЦК України,  суд

ВИРІШИВ:

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудоване нерухоме майно: господарську
будівлю літ. «К»,  сарай літ. «З»,  які розташовані за адресою АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський
міськрайонний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги.