Справа №2-1888/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2007 р

Фрунзенський райсуд м. Харкова У
складі: головуючого Алфьорової Т.
М. При секретарі Гудзенко О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні
позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення суми за договором позики.

ВСТАНОВИВ:

Позивач   ОСОБА_1
3вернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 борг в
розмірі 20000 грн. за договором позики, посилаючись на те, що 28 листопаду 2006
р. він на прохання відповідача передав йому 20000 грн. Відповідач зобов'язався
повернути йому таку ж суму грошових коштів до 15.03.2007 року. Договір був
оформлений у простій письмовій формі у вигляді розписки. Відповідач порушив
свої зобов'язання і не повернув гроші до наступного часу.

Позивач
16.07.2007 року уточнив позовні вимоги і просив стягнути крім боргу за
договором позики, також моральну шкоду у розмірі 4000 грн., так як дії
відповідача завдали йому великі моральні та фізичні страждання і негативно
вплинули на його життя. Також він був змушений звертатися за юридичною
допомогою за послуги якої сплатив 2250 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України він
також просить стягнути з відповідача за прострочення виконання боргу три
процента річних від простроченої суми, а саме 200 грн. Додаткові витрати
складаються із сплати судового збору у розмірі 200 грн. та за інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи 30 грн.

Представник
позивача у судовому засіданні підтримував позов і просив його задовольнити у
повному обсязі.

Відповідач
ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і пояснив, що у
листопаді 2006 року він працював у позивача директором і у зв'язку з тим, що на
підприємстві були неприємності з його вини, тому позивач витратив гроші для
того, щоб усунути ці неприємності, а тому він 28.11.2006 року написав розписку
про борг у розмірі 20000 грн. При його звільненні була домовленість з ОСОБА_1
про те, що сума боргу буде зменшена на 2000 грн., так як позивач з ним не
повністю розрахувався по компенсації за відпустку і тому він вважає, що сума боргу
зараз складає тільки 18000 грн. і він їх може виплатити коли продасть
нерухомість, яку він отримав в порядку спадщини. Вважає, що його дії моральної
шкоди не вчинили.

Вислухавши
представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає
вимоги обґрунтованими, але їх треба задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено в
судовому засіданні сторони 28.11.2006 року уклали договір позики. Згідно з
умовами договору відповідач ОСОБА_2 взяв
на себе зобов'язання до 15.03. 2007 року сплатити позивачу суму боргу у
розмірі 20000 грн.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України - за
договором позики, одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій
стороні (позичальникові) грошеві кошти, а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно зі 1047 ЦК України   договір позики укладається у письмовій
формі. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання
йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Сторони форму
укладання договору дотримали. Договір позики є укладеним з моменту передання
грошей.

Згідно зі ст.60 ЦК Україні - кожна
сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач   не надав суду письмових доказів, що позивачу
була сплачена сума боргу. Вимоги відповідача про зменшення суму боргу на 2000
грн. не передбачені законом. Якщо позивач повинен відповідачу будь які гроші у
зв'язку з трудовим законодавством, відповідач не позбавлений можливості надати
до суду позов про стягнення суму заборгованості.

У відповідності
до ст. 625 ЦК України
боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач
обґрунтовано вимагає сплату трьох процентів річних, що складає згідно
розрахунку позивача 200 грн., цей розрахунок відповідач не оскаржує.

Суд не може
погодитися з вимогами позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди у
розмірі 4000 грн.

Згідно діючого
законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у
випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами
Конституції України, або у випадках, передбачених статтями 280, 611,1167,1168 ЦК України, а також
іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння
моральної шкоди.

Оскільки між
сторонами виник спір з приводу невиконання договірних зобов'язань, а договором
не було передбачено відшкодування моральної шкоди, то суд приходить до
висновку, що в позові ОСОБА_1
про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Позивач також
просить стягнути з відповідача за правову допомогу 2250 грн. Суд, вирішуючи
питання про розподіл витрат, які підлягають сплаті за правові послуги виходить
із того, що розмір відшкодування названих витрат не повинен бути
неспіврозмірним, тобто явно завищеним. Підготовка цієї справи не потребувала
тривалого часу і правова допомога складалася із складання позовної заяви та
участі у судовому засідання, яке також не зайняло багато часу. Витрати у
зв'язку з наданням правової допомоги повинні бути розумними, тому суд
враховуючи обсяг допомоги представника позивача і витрачений ним час, вважає за
необхідним зменшити розмір відшкодування цих витрат і стягнути на користь
позивача 1000 грн.

У порядку ст.88
ЦПК України необхідно стягнути на користь позивача додаткові витрати позивача,
це держмито у розмірі 200 грн. та за інформаційно - технічне забезпечення
розгляду справи 30 грн.

Керуючись ст.
ст. 10-11,60, 84, 88 212, 214- 215, 217, 218
ЦПК України, ст.ст.  1046,1047,1049,1050
ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми за договором позики
задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Харківської області, Куп'янського району, с Берестове на
користь ОСОБА_1  20000 (двадцять тисяч) грн. за договором
позики, 200 ( двісті) грн. -компенсацію за прострочення зобов'язань, судовій
збір 200 (двісті) грн., за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи
30 ( тридцять) грн., за надання правової допомоги 1000 ( тисячу) грн.

В задоволенні
вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 4000 ( чотирьох тисяч) грн.
відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або протягом десяти днів з дня
проголошення рішення без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, якщо після
подачі заяви про апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана після
закінчення строку на подачу апеляційної скарги, у разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після
закінчення, апеляційного розгляду справи.