Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.
Ковель                                                                                            07
листопада 2007 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області

у
складі:   головуючого -                                                                    Миронюка
М. Г.,

при
секретарі -                                                                                    Посполітак
Г.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Ковелі справу за позовом

ОСОБА_1 до
громадсько-політичної газети «Вісті Ковельщини», ОСОБА_2 про спростування
відомостей , що не відповідають дійсності, ганьблять честь і гідність особи та
відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

12 вересня 2007
р. ОСОБА_1 звернувся в Ковельський міськрайонний суд з позовом до
громадсько-політичної газети «Вісті Ковельщини», ОСОБА_2 про спростування
відомостей, що не відповідають дійсності, ганьблять честь і гідність особи та
відшкодування моральної шкоди.

Свої позовні вимоги
позивач ОСОБА_1 обгрунтував тим, що 16 серпня 2007 р. на другій сторінці
громадсько-політичної газети «Вісті Ковельщини» було надруковано статтю під
назвою «Ті, що були останніми , стали першими». Дана стаття за підписом ОСОБА_2
є відгуком на рекламне оголошення районного штабу БЮТ про проведення відкритого
конкурсу , за яким кандидатами в депутати до місцевих рад стануть агітатори,
які на закріплених за ними виборчих дільницях наберуть найбільшу кількість
голосів за Блок ОСОБА_3
до Верховної Ради України.

Позивач вважає,
що поширені у даній статті відомості стосовно нього не відповідають дійсності,
принижують честь і гідність, а тому повинні бути спростовані з наступних
підстав.

У даній статті
зазначено, що « ОСОБА_4 і ОСОБА_1 за результатами виборів на закріплених за
ними дільницях були на останніх місцях, та й більшість членів цієї фракції мали
найгірші результати виборів у районі...».

Позивач ОСОБА_1
вважає, що таким твердженням відповідачка ОСОБА_2 зробила з нього особу, яка
неналежним чином виконує свої обов'язки, є несумлінним та безвідповідальним.

Так, під час
виборів, він дійсно був закріплений за Радошинською сільською Радою, де
проголосувало 737 громадян, що становить 90,1 % . За Блок ОСОБА_3 до Верховної Ради
України по Радошинській сільській Раді проголосувало 231 громадян, що становить
31,3 %. В той же час, показник Блоку ОСОБА_3 по Козлиничівській сільській Раді становить 27,4 %, по
Кричевичівській сільській Раді - 25,1 . Отже, на думку позивача ОСОБА_1, виборча
дільниця, за якою він був закріплений ( територія Радошинської сільської Ради)
мала один з найкращих результатів по виборах у Ковельському районі.

Твердження
відповідачки ОСОБА_2 про те, що «... І зробили це звичним для них способом -
фальсифікацією протоколів первинних партійних осередків ...» є безпідставним по
тій причині, що ніхто, ніколи, а тим паче він, не підробляли протоколів
виборів.

Вважає, що
вказаний вислів нічим іншим, як образою честі і гідності особи та депутата
районної Ради не назвеш.

Внаслідок
недостовірної інформації, поширеної відповідачами, він також отримав негативні
наслідки немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань.

В результаті
цієї недостовірної інформації він відчуває занепокоєність, нервозність, великий
сором, приниження, страх та відчай. Через дану інформацію в нього погіршились
відносини в сім'ї, почались постійні конфлікти з дружиною , що негативно
відбивається на психіці їхній дітей , позивач визначив спричинену даною
публікацією моральну шкоду у розмірі 1 600 грн.

Позивач просить
в зв'язку з цим, визнати надруковані 16 серпня 2007 р. на другій сторінці
громадсько-політичної газети «Вісті Ковельщини» відомості: «... До речі,
ОСОБА_4 і ОСОБА_1 за результатами виборів на закріплених за ними дільницях були
на останніх місцях, та й більшість членів цієї фракції мали найгірші результати
виборів у регіоні....», « і зробили це звичним для них способом - фальсифікацію
протоколів партійних осередків...» такими, що не відповідають дійсності,
принижують честь і гідність особи.

Зобов'язати відповідачів
в місячний термін з моменту вступу в силу рішення суду, опублікувати
спростування поширених про нього відомостей, що не відповідають дійсності,
принижують честь та гідність.

Зобов'язати
редакцію громадсько-політичної газети «Вісті Ковельщини» набрати спростування,
тим же шрифтом і помістити під заголовком « Спростування» на тому ж місці
шпальти, де містилось повідомлення, яке спростовується .

Зобов'язати
відповідачів принести вибачення за поширення недостовірної інформації через
громадсько-політичну газету «Вісті Ковельщини» в місячний термін з моменту
вступу в силу рішення суду.

Стягнути з
відповідачів на його користь відшкодування спричиненої моральної шкоди у
розмірі 1 600 грн., та судові витрати .

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1
свої вимоги підтримав повністю з підстав , викладених у позовній заяві,
просить позов задовольнити.

Представник
відповідача громадсько-політичної газети «Вісті Ковельщини» Скоклюк Л.В.
позовні вимоги не визнала, та подала заперечення проти позову ОСОБА_1. Вважає
позов ОСОБА_1 безпідставним, та просить в задоволенні позову відмовити,
оскільки згідно із Законом України «Про друковані засоби масової інформації (
пресу) в Україні», редакція не несе відповідальності за публікацію відомостей,
які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян, якщо «
вони є дослівним відтворенням офіційних виступів посадових осіб державних
органів, організацій і громадських об'єднань» стаття ОСОБА_2 «Ті, що були
останніми , стали першими» є дослівним відтворенням офіційної точки зору
ОСОБА_2, як депутата Ковельської районної Ради, ОСОБА_1 не звертався до
редакції з вимогою надрукувати спростування з приводу публікації даної статті,
як це передбачає, згаданий Закон,

Відповідач
ОСОБА_2 також позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, та пояснила, що вона не
поширювала відомостей, що не відповідають дійсності, ганьблять честь і гідність
особи, оскільки вона написала статтю «Ті, що були останніми , стали першими» з
приводу незгоди з рекламним оголошенням районного штабу про проведення відкритого
конкурсу, за яким кандидатами в депутати до місцевих рад стануть агітатори ,
які на закріплених за ними виборчих дільницях наберуть найбільшу кількість
голосів за БЮТ до Верховної Ради України. Інформація про те, що ОСОБА_4 та
ОСОБА_1   за результатам виборів на

закріплених за ними дільницях на попередніх виборах 2006
р. були на останніх місцях відповідає дійсності. Так , за результатами виборів
2006 р. до Ковельської районної ради БЮТ (Блок ОСОБА_3 ) по
Радошинській сільській Раді набрав 20,2% голосів виборців, а до Верховної Ради
31,3 % голосів виборців. Відповідальним по Радошинській сільській Раді був
ОСОБА_1. По Козлиничівській сільській Раді відповідальним на виборах 2006 р.
був ОСОБА_4, де за результатами виборів до районної Ради та Верховної Ради
України Блок ОСОБА_3 здобув один з найгірших результатів в Ковельському районі.

Щодо інформації
в статті : «... І зробили це звичним для них способом -фальсифікацією
протоколів первинних партійних осередків ...», то відповідачка ОСОБА_2
зазначила, що вона в своїй статті не звинувачувала ОСОБА_1 в фальсифікації
протоколів первинних партійних організацій, а тим паче - протоколів виборів, як
стверджує позивач в позовній заяві. В той же час з протоколу Радошинської
первинної партійної організації від 24 серпня 2006 р. вбачається, що делегатом
на конференцію була обрана ОСОБА_5 , яка не була запрошена на конференцію, так
як дану організацію на конференції представляла інша людина. Просить в позові
ОСОБА_1 відмовити.

Суд, заслухавши
пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі , приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 до громадсько-політичної газети «Вісті Ковельщини»,
ОСОБА_2 про спростування відомостей , що не відповідають дійсності, ганьблять
честь і гідність особи та відшкодування моральної шкоди до задоволення
підлягає.

Згідно  ст.
272 ч.1 ЦК України,
фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширеної про
неї та ( або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь,
а також на спростування цієї інформації. Відповідно до пункту 3 названої
статті, негативна інформація, поширена на особу, вважається недостовірною, якщо
особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що на виборах до районної та Верховної Ради
України в 2006 р. він був від Блоку ОСОБА_3 закріплений за
Радошинською сільською Радою, і за результатами виборів ця виборча дільниця має
один з найкращих результатів на виборах у районі, що становить 31,3 % голосів
виборців.

Відповідачка
ОСОБА_2, спростовуючи дане твердження позивача ОСОБА_1, надала інформацію про
результати виборів в 2006 р. до районної Ради та Верховної Ради України. Згідно
цієї інформації по Радошинській сільській Раді за Блок ОСОБА_3 до Ковельської
районної Ради проголосувало 20,2 % виборців, що є 29 результатом серед 30
місцевих Рад, та до Верховної ради України Блок ОСОБА_3 набрав 31,3% голосів
виборців, що є 23 результатом.

Згідно  ст.  10
Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на
свободу вираження поглядів.

Суд вважає, що
стаття відповідачки ОСОБА_2 «Ті, що були останніми , стали першими», в тому
числі і твердження автора статті, як члена фракції БЮТ в Ковельській районній
Раді, про те, що «ОСОБА_4 і ОСОБА_1 за результатами виборів на закріплених за
ними дільницях були на останніх місцях, та й більшість членів цієї фракції мали
найгірші результати виборів у районі» може розглядатися як полемічне, але таке
твердження не принижує честі та гідності позивача ОСОБА_1, оскільки є елементом
політичної дискусії, тобто думкою, істинність якої не підлягає доведенню.

На думку суду,
свобода політичних дискусій не має абсолютного характеру. Однак межі критики
ширші щодо політичного діяча або депутата, ніж коли йдеться про звичайного
громадянина. Політичний діяч, депутат, в тому числі і ОСОБА_1, як депутат
Ковельської районної Ради, голова фракції ВО
«Батьківщина» - БЮТ має, звичайно, право на захист своєї

репутації, навіть поза межами свого приватного життя, але
вимоги цього захисту треба урівноважувати з інтересами вільного обговорення
питань, що мають суспільне значення.

Позивач ОСОБА_1
також просить в своїй позовній заяві визнати таким, що не відповідає дійсності,
принижує честь і гідність особи твердження відповідачки ОСОБА_2 «... І зробили
це звичним для них способом - фальсифікацією протоколів первинних партійних
осередків...»

Відповідачка
ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що дане її твердження не принижує честі
та гідності ОСОБА_1, так
як вона не назвала його прізвища і ніде не вказувала, що ОСОБА_1 фальсифікував
протоколи первинних партійних осередків. Вона також надала ксерокопію протоколу
Радошинської первинної партійної організації від 24 серпня 2006 p., з
якого вбачається, що делегатом на конференцію від цієї партійної організації
обрано ОСОБА_5 , але дана особа не була запрошена, на районну партійну
конференцію ВО «Батьківщина»,
парторганізацію на цій конференції представляла зовсім інша людина.

Позивач ОСОБА_1
, не спростовуючи твердження відповідачки, зазначив, що це питання розглядалось
вищими керівними органами партії ВО
«Батьківщина», перевіркою порушень не виявлено, і дана проблема не
відноситься до компетенції суду, так як є внутрішньо партійною проблемою.

Суд вважає, що
оскільки в статті «Ті, що були останніми , стали першими» її автор ОСОБА_2
зазначаючи: «... І зробили це звичним для них способом - фальсифікацією
протоколів первинних партійних осередків ...» не називає прізвище ОСОБА_1, як
особи що фальсифікувала протоколи первинних партійних організацій і даний
вислів не стосуються конкретної особи, то і цей вислів не може ганьбити честь і
гідність позивача - ОСОБА_1, і тому вимога позивача ОСОБА_1 про спростування
даного твердження є безпідставною, і до задоволення не підлягає.

Суд також
вважає, що громадсько-політична газета «Вісті Ковельщини», друкуючи статтю «Ті,
що були останніми , стали першими» дослівно відтворила точку зору ОСОБА_2, як
депутата Ковельської районної Ради від Блоку ОСОБА_3, і тому вимоги Закону
України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» не порушила.

За таких
обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до громадсько -
політичної газети «Вісті Ковельщини»  не
підлягають до задоволення.

На думку суду
преса в правовій державі відіграє велику роль, оскільки надає громадянинові
найкращі можливості знайомитися з думками та позицією керівників, а політичним
діячам забезпечує можливість висловлювати своє ставлення до суспільних проблем
і брати участь у вільному перебігу політичних дискусій, що і зробила в даному
випадку газета «Вісті Ковельщини» , друкуючи статтю ОСОБА_2, «Ті, що були
останніми, стали першими» .

В той же час
позивач ОСОБА_1, як опонент ОСОБА_2, на думку суду не позбавлений можливості
взяти участь у цій політичній дискусії, і через газету висловити свою точку
зору щодо тих процесів, що склалися у фракції БЮТ в Ковельській районній Раді.

Позивачем також
заявлена вимога про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 600 грн., яка
була йому спричинена поширенням ОСОБА_2 через газету «Вісті Ковельщини»
відомостей , що не відповідають дійсності, ганьблять честь та гідність особи.

Згідно  ст.
1167 ч.1 ЦК України
моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,
діями, чи бездіяльністю відшкодовуються особою яка її завдала, за наявності її
вини.

Судом встановлено,
що стаття ОСОБА_2 в газеті «Вісті Ковельщини» не ганьбить честь та гідність
позивача ОСОБА_1, є елементом політичної дискусії, тобто думкою, істинність
якої не підлягає доведенню, а тому не спричинила позивачу моральної шкоди.

В зв'язку з цим,
суд прийшов до висновку, що у вимозі ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди
в сумі 1 600 грн., - слід відмовити.

Керуючись  ст.
ст.  6,8,10,57,58, 60, 64, 209,
214, 215, 216 , 218 ЦПК України,  ст.  ст.
36, 37, 42 Закону України ««Про друковані засоби масової інформації (
пресу) в Україні» ,  ст.  47 Закону Україну « Про інформацію,  ст.
ст.  277, 1167 ч.1 ЦК України,  ст.  10
Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1
до громадсько-політичної газети «Вісті Ковельщини», ОСОБА_2 про спростування
відомостей , що не відповідають дійсності, ганьблять честь і гідність особи та
відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом 10 днів з часу його проголошення та подачею
апеляційної скарги протягом 20 - днів з часу подачі заяви про апеляційне
оскарження.