ЛАДИЖИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
№ 2-228/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

31 травня 2007 р. Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді                   Сушко
О.О.,

при секретарі                            Бойко
С. В.,

за участю:

позивача                                   ОСОБА_1,

відповідача                               ОСОБА_2.
,

адвоката                                  ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Ладижин Вінницької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з цим позовом,
і просив стягнути з відповідачки на його користь 3300 грн.,  які він їй позичив у 2006 році,  та судові витрати.

На обґрунтування свої вимог позивач повідомив,  що протягом 2006 року він позичив
відповідачці 3300 грн. на її потреби. У визначений час відповідачка вказану
суму грошей не повернула. 29.12.2006 року на підтвердження укладення договору
позики відповідачка написала власноручно розписку про отримання коштів та
зобов'язання їх повернути до 03.01.2007 року. Однак,  до цього часу кошти не повернуті.

В судовому засіданні позивач підтримав свій позов,  просив його задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково,  мотивуючи це тим,  що фактично позивач позичив їх лише 2300
грн.,  а решту просто витратив на
придбання одягу та іншого майна для неї і її сина.

Дослідивши докази,  заслухавши
пояснення сторін та покази свідків,  суд
вважає,  що позов обґрунтований і
підлягає до задоволення з таких підстав.

Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах  ст.
ст.  625,  1046,
1047,  1049,  1050 ЦК України.

Відповідно до  ст.  1046 ЦК України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі,  визначені
родовими ознаками,  а позичальник
зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму
позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

В судовому засіданні встановлено,  що
протягом 2006 року позивач надав відповідачці грошову позику на загальну суму
3300 грн.,  що підтверджується,  відповідно до ч. 2  ст.
1047 ЦК
України,
розпискою,  написаною у
присутності двох свідків.

За змістом ч. 1  ст.  1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій
самій сумі або речі,  визначені родовими
ознаками,  у такій самій кількості,  такого самого роду та такої самої
якості,  що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку,  що
встановлені договором.

Відповідачка своєчасно не повернула суму позики позивачу,  а тому з неї підлягає стягненню 3300 грн. на
його користь.

Посилання відповідачки,  що 1000 грн.
були витрачені позивачем на побутові проблеми її та її сина,  суд не приймає до уваги,  так як це належними засобами
доказування,  не доведено в судовому
засіданні.

Також,  з
відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові
витрати (  ст.  88 ЦПК України ): 400 грн. витрат на правову
допомогу,  51 грн. сплаченого судового
збору,  ЗО грн. сплачених витрат за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.   :

На підставі  ст.   ст.
625,  1046,  1047,
1049,  1050 ЦК України,  керуючись  ст.
ст.  б,  8,
10,  15,  88,
208,  209,  210,
212,  213,  214,
215 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1:

3300 грн. суми позики;

400 грн. витрат на правову допомогу;

51 грн. сплаченого судового збору;

ЗО грн. сплачених витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через
Ладижинський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його
проголошення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20
днів апеляційної скарги,  з подачею її
копії до апеляційної інстанції.