Справа №2-192
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

09 листопада
2007 року Комінтернівський районний суд м.
Харкова у складі: головуючого - судді Фатєєвої Н.І.

при секретарі -
Беркути Н.М. ,  Сербіній Н.Я.,  Прохоренко
Я.Ю.,  Єськовій О.В. за
участю адвоката - ОСОБА_1.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 третя особа: Сьома Харківська державна нотаріальна контора про визнання
заповіту недійсним та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування
за законом,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2.
звернулась до суду з позовною заявою доОСОБА_3. про визнання заповіту,  складеного ОСОБА_4. 17.09.2005 року на
користь ОСОБА_3.,  а також визнання права
власності на квартиру АДРЕСА_1
посилаючись на те,  що вона є
рідною донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4. Батько постійно
хворів,  зловживав спиртними
напоями,  страждав алкогольною
залежністю,  безсонням,  галюцинаціями. Неодноразово знаходився на
лікування в наркологічному відділенню Психіатричної лікарні № 3. Оскільки
батько мав потребу в сторонньому нагляді,
вона часто бувала в нього,
привозила продукти та ліки. її син,
ОСОБА_5. ,  на період сесій проживав у дідуся. 26.11.2005
року ОСОБА_5.  приїхав до дідуся,
спробував відчинити двері своїм ключем,
однак зрозумів,  що замок змінено.
Він звернувся до сусідів,  від яких стало
відомо,  що дідусь помер і у квартирі
мешкають сторонні люди. Також їй стало відомо,
що 19.10.2005 року по день смерті її батько ОСОБА_4. знаходився у
Психіатричній лікарні. Коли вона звернулась до нотаріальної контори з заявою
про прийняття спадщини,  їй
повідомили,  що батько залишив заповіт на
користь ОСОБА_3.,  яка була сторонньою
людиною. Вона вважає,  що її батька було
введено в оману,  оскільки він був хворий
і поводив себе незвичайно.

У
судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали,  просили позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка
та її представник позов ОСОБА_2. не визнали,
зазначаючи,  що бабуся
відповідачки - ОСОБА_6 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4.
Квартира № АДРЕСА_1 була приватизована в рівних долях її бабусею та ОСОБА_4.
Свою частину зазначеної квартири бабуся за заповітом залишила їй. Після смерті
ОСОБА_6.,  ОСОБА_4. залишився проживати
один,  вона стала наглядати за ним.  ОСОБА_4. випивав рідко,  залежності від алкоголю в нього не було. їй
це достовірно відомо,  оскільки вона
кожний день приходила до нього,
залишалась у нього ночувати. Також відповідачка пояснила,  що їй було відомо про те,  що у ОСОБА_4. є родичі,  однак ні дочки - ОСОБА_2.,  ні онука - ОСОБА_5.  вона ніколи не бачила. Дядя ІНФОРМАЦІЯ_2 не
спілкувався з ОСОБА_2. і тому склав заповіт на її,  ОСОБА_3.,
ім'я.

Представник
Сьомої Харківської державної нотаріальної контори у судовому засіданні,  позовні вимоги ОСОБА_2. також не визнала,  і пояснила,
що у вересні 2005 року до  неї в  нотаріальну контору  в
порядку  черги  звернувся
ОСОБА_4.  для

оформлення
спадщини. Він був у нормальному стані,
тверезий,  адекватно відповідав на
всі запитання. ОСОБА_4. повідомив її про те,
що у нього є рідна донька,  однак
виявив бажання залишити свою частину квартири ОСОБА_3.

Заслухавши
пояснення позивачки та її представника,
відповідачки та її представника,
представника третьої особи,
допитавши свідків,  вивчивши
матеріали справи,  дав добутому правову
оцінку,  суд вважає,  що позовні вимоги ОСОБА_2. задоволенню не
підлягають виходячи з наступного.

З копій
свідоцтва про народження серії УР № 215832,
виданого 24.03.1960 року Купянським Райбюро ЗАГС,  та копії свідоцтва про одруження серії ІІ-ЯК
№ 0964503,  виданого 06.05.1979 року
Купянськ-Узловською селещною радою Харківської області,  вбачається,
що ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_3 року
народження є донькою ОСОБА_4 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_4 помер у віці 71 років від цирозу печінки,  що підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії І-ВЛ № 042756,  від
31.01.2006 року та копією довідки від 07.11.2005 року,  виданих міським відділом реєстрації актів
цивільного стану № 4 Харківського обласного управління юстиції (а.с. 8, 16).

Після смерті ОСОБА_4.,  померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1року,  який мешкав за
адресою: АДРЕСА_1,  07 листопада 2005
року була заведена спадкова справа № 1030/2005,
з якої вбачається,  що до Сьомої
Харківської держаної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини
звернулась ОСОБА_3,  на яку померлий
залишив заповіт,  посвідчений Сьомою
Харківською державною нотаріальною конторою 17 вересня 2005 року за реєстровим
№ 7-3387 (а.с. 14-15, 17-19).

31 січня
2006 року до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4. звернулась також його донька
ОСОБА_2.,  яку було ознайомлено із
змістом заповіту ОСОБА_4.,  а також
порядком звернення до суду (а.с. 20).

Судом
достовірно встановлено,  що ОСОБА_4.
тривалий час проживав з бабусею відповідачки - ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1.
Вони перебували у фактичних шлюбних відносинах,
вели спільне господарство,
піклувались один про одного. Зазначені обставини у судовому засіданні
підтвердили свідки ОСОБА_7.,  ОСОБА_8.
,  ОСОБА_3.,  ОСОБА_9. таОСОБА_10. Позивачка ОСОБА_2. у
своїх поясненнях також зазначала,  що її
батько проживав зі ОСОБА_6  біля 20
років.

Також
свідки ОСОБА_7.,  ОСОБА_8.  таОСОБА_10. у судовому засіданні
пояснили,  що після смерті у травні 2005
року ОСОБА_6.,  допомагали та піклувались
про ОСОБА_4. дочка померлої - ОСОБА_9. та онучка померлої - ОСОБА_3.,  які постійно до нього приїжджали. Про свою
дочку - ОСОБА_2. та онука - ОСОБА_5,
ОСОБА_4. не згадував,  у ОСОБА_4.
їх ніколи не бачили. Крім того,
зазначені свідки та свідок ОСОБА_11. зазначили,  що ОСОБА_4. спиртними напоями не
зловживав,  міг іноді випити,  однак у стані алкогольного сп'яніння вони
його не бачили,  померлий був
спокійною,  тихою та стриманою людиною
(а.с. 89-90,  91-93,   93-94,
99-100).

Відповідачка
ОСОБА_3.,  свідки ОСОБА_9. та ОСОБА_3.
пояснили,  що померлий ОСОБА_4. та
ОСОБА_6. спочатку перебували у зареєстрованому шлюбі,  а після розлучення знов зійшлись та проживали
у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Після смерті ОСОБА_6. вони
постійно піклувались про нього,  оскільки
у померлого більше нікого не було. Донька та онук ОСОБА_4. не приїжджали,  матеріально йому не допомагали,  він не хотів навіть згадувати про них. 19
жовтня 2005 року ОСОБА_4. стало погано,
він скаржився на болі у животі та під ребрами. ОСОБА_3. викликав швидку
допомогу,  яка забрала ОСОБА_4. до
лікарні № 15. Чому лікарі його відвезли саме в цю лікарню їм не відомо (а.с.
95-96,  97-99).

До
судового засідання викликався лікар психіатр Харківської обласної клінічної
психіатричної лікарні № 3,  який у
судовому засіданні пояснив,  що він знав
ОСОБА_4. як свого пацієнта. До нього він потрапив 19.10.2005 року з алкогольним
психозом,  який

триває
приблизно 3-5 днів. У нього був не тривалий запій. Раніше він до лікарні не
поступав (а.с. 114).

Зазначені
обставини підтверджуються інформацією про виклик швидкої медичної допомоги від
19.10.2005 року та копіями карт виїзду швидкої медичної допомоги № 1263 А13 та№
1925 від 19.10.2005 року (а.с. 61-64).

Позивачкою
ОСОБА_2. суду бав наданий витяг з історії хвороби № 9304,  з якого вбачається,  що ОСОБА_4. поступив до відділення
Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні № 13 19.10.2005 року за
направленням МШД 219. Помер ІНФОРМАЦІЯ_1року. У лікарні померлому було
поставлено остаточний діагноз: цироз печині,
гострий панкреатит,  гостра
алкогольна енцефалопатія,  алкогольна
полінейроматія,  деліріозний синдром
(а.с. 34).

Як
вбачається з довідки міської клінічної лікарні № 13 № 553 від 10.04.2007
року,  ОСОБА_4. на протязі останніх п'яти
років в поліклініку міської клінічної лікарні № 13 за медичною допомогою не
звертався,  на диспансерному обліку не
перебував (а.с. 111).

Ухвалою суду від 11.04.2007 року за клопотанням представника позивачки по
справі була призначена посмертна судово-психіатрична експертиза для вирішення
питання про те,  чи страждав ОСОБА_4.
психічним розладом внаслідок зловживання алкогольними напоями,  а також чи міг він станом на 17.09.2005
року,  тобто на день складання заповіту,  розуміти значення своїх дій та керувати ними.

21
червня 2007 року міжобласним центром судово-психіатричної експертизи
Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні № 3 була проведена
вищезазначена експертиза,  з висновку
якої вбачається,  що за наданими даними
ОСОБА_4. при житті виявляв ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок
вживання алкоголю,  синдром залежності
від алкоголю. За своїм психічним станом 17 вересня 2005 року він міг в повній мірі
розуміти значення своїх дій та керувати ними. Знаходився в стані зазначеному
вище психічного розладу без психозу та слабоумія (а.с. 119-122).

З
мотивованої частини вищезазначеної експертизи також вбачається,  що ОСОБА_4. ознак психозу,  слабоумія не виявляв,  за своїм психічним станом міг правильно
сприйняти навколишнє,  критично оцінювати
наслідки своїх дій,  довільно керувати
ними та своїми міркуваннями,  тобто 17
вересня 2005 року при оформленні заповіту він міг правильно виражати своє
волевиявлення.

Таким
чином,  в ході судового розгляду достовірно
встановлено,  що при складанні заповіту
на користь ОСОБА_3 волевиявлення ОСОБА_4 було вільним та відповідало його волі
і тому у суду не має підстав для визнання заповіту недійсним та задоволення
позовних вимог ОСОБА_2.,  оскільки вони
не знайшли свого підтвердження.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст. 10,  11,
57,  60,  209,
212,  214-215,  218,
255 ЦПК України,   ст.  ст. 1233, 1247-1248, 1257 ЦК України,  -

ВИРІШИВ:

У
задоволенні позовних вимогОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа: Сьома Харківська державна нотаріальна контора про визнання
заповіту недійсним та визнання права власності на квартиру в порядку
спадкування за законом -відмовити.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційний суд Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі у 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.