Справа № 2-634007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

27
червня 2007 року                                                                    м.
Рівне

Рівненський
міський суд Рівненської області

в особі судді
Сидорука Є.І.

при секретарі
ЩудлоМ.О.

з участю
позивача ОСОБА_1.

відповідача
ОСОБА_2.

розглянувши
під час попереднього судового засідання у м. Рівне цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про  визнання права
власності, -

ВСТАНОВИВ:

В
судовому засіданні відповідач позов визнав і не заперечує проти визнання
дійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 07 червня 2007 року та
визнання за позивачем права власності на нежитлову будівлю торгово-офісного
центру, за адресою АДРЕСА_1загальною площею 208,9 кв.м..

В
судовому засіданні позивач від позову не відмовився та просить суд, визнати
дійсним договір купівлі-продажу нежитловоїбудівлі від 07 червня 2007 року та
визнати за ним право власності на нежитлову будівлю торгово-офісного центру, за
адресою АДРЕСА_1позначену на плані літерою А-2, загальною площею 208,9 кв.м.,
яка складаєтьься з торгівельного приміщення - «1» - 10,8 кв.м., торгівельного
приміщення - « 2» - 8,9 кв.м., торгівельного приміщення - 3» - 8,9 кв.м.,
торгівельного приміщення - « 4» - 9,1 КВ.М., торгівельного приміщення - « 5» -
9,0 кв.м., торгівельного приміщення - «6» -5,3 кв.м., ремонтної майстерні - « 7
«- 64,0 кв.м., туалету - « 8 «- 2,2 кв.м., комори -« 9» - 2,1 кв.м., а всього
на першому поверсі 120,3 кв.м., торгівельного приміщення -« 10 «- 77,1 кв.м.,
літньої площадки - 11» -11,5 кв.м., всього на другому поверсі 88,6 кв.м..

Суд
заслухавши сторони, всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до
висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом
встановлено, що 7 червня 2007 року між сторонами було укладено Договір
купівлі-продажу нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1.

Як
вбачається з технічного паспорта виготовленого КП « РМБТІ» вказана будівля
позначена на плані літерою А-2, та має загальну площе 208,9 кв.м..

Згідно акту
прийому-передачі від 8 червня 2007 року позивачу передано вищевказану будівлю.

Відповідно
до ст. 334 ЦК України
- право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно
п. 9 Договору купівлі-продажу не житлової будівлі право власності переходить до
покупця з моменту підписання Договору купівлі-продажу

Як
вбачається з договору оренди земельної ділянки від 17 лютого 2003 року ОСОБА_2.
передано у оренду земельну ділянку площею 50 кв.м. строком на п»ять років за
адресою АДРЕСА_1. В подальшому ОСОБА_2. здійснив реконструкцію належної йому на
праві власності будівлі в торгово-офісний центр без відповідного дозволу і при
продажі позивачу вказаної будівлі нотаріально оформлений договір не був.

Відповідно
до ч. З ст. 376 ЦК України
- право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної
ділянкиу встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Як
слідує з ст. 319 ЦК України
- власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на вданий розсуд,
власник має право вчиняти щодо свого майна будь-чкі дії, які не суперечать
закону.

Відповідно
до ч. 2 ст. 220 ЦК України
- , якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд
може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

В
Тимчасовому положенні про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно №
7/5 від 07.02.2002р. наведений перелік право встановлювальних документів, на
підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого
майна, зокрема п. 10 визначені наступні документи: рішення судів, третейських
судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про
встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна.

Ст. 1
Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та
їх обмежень" визначено, що він регулює відносини, що пов'язані з державною
реєстрацією речових прав на нерухоме

майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості.
Стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень", що встановлює перелік документів, які є підставою
для проведення реєстрації, вказує серед них також і рішення суду. Стаття 24
вищезазначено Закону містить виключний перелік підстав для відмови в державній
реєстрації прав на нерухоме майно, який не містить такої підстави, як
відсутність у власника документа, що підтверджує прийняття об'єкта в
експлуатацію.

Відповідно до
ст. 48 Закону України "Про власність", Україна законодавчо забезпечує
громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права
власності. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би
ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування
завданих цим збитків.

Згідно ст. 328 ЦК України -
право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена
судом.

Визнання відповідачем
позову не порушує права та інтереси інших осіб.

На підставі ст. ст. 319,334,220, 328 ЦК
України, ст. 1 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень», ст. 48 Закону України « Про власність», та
керуючись ст.ст. 10,59,60,208,209,213,214,215,218,223,294,297 ЦПК , суд, -

ВИРІШИВ:

Позов  ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 07 червня
2007 року між ОСОБА_2. та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлову будівлюторгово-офісного
центру, за адресою АДРЕСА_1позначену на плані літерою А-2, загальною площею
208,9 кв.м., яка складаєтьься з торгівельного приміщення - «1» - 10,8 кв.м.,
торгівельного приміщення -« 2»

· 8,9
кв.м., торгівельного приміщення - 3» - 8,9 кв.м., торгівельного приміщення - «
4» - 9,1 кв.м., торгівельного приміщення - « 5» - 9,0 кв.м., торгівельного
приміщення - «6» - 5,3 кв.м., ремонтної майстерні

· « 7 « -
64,0 кв.м. , туалету - « 8 « - 2,2 кв.м., комори - « 9» - 2,1 кв.м., а всього
на першому поверсі 120,3 кв.м., торгівельного приміщення -« 10 « - 77,1 кв.м.,
літньої площадки - 11» - 11,5 кв.м., всього на другому поверсі 88,6 кв.м..

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може буту подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подається в
апеляційний суд Рівненської області через Рівненський міський суд, який ухвалив
оскаржуване рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до апеляційного суду Рівненської області.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом Рівненської області.