Справа № 2-2495/2007 p.
РІШЕННЯ

Іменем    України

М.Донецьк                                                                                              18
жовтня 2007 року

Петровський
районний суд м. Донецька в складі: головуючий - суддя Казначеєв Е.Г., при
секретарі Бараненко Л.Є., з участю позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за
позовною заявою

ОСОБА_1    до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

Встановив:

Позивачка
звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що в силу невідповідності характерів, і різних поглядів
на життя, та в наслідок інших сімейно бутових причин, позивачка втратила
почуття поваги та кохання до чоловіка, розірвала з ним шлюбні стосунки, та не
бажає їх поновлення, майнового спору та спору стосовно виховання неповнолітньої
дитини не мають, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки примирення
неможливе.

В
попередньому судовому засіданні позивачка повністю підтвердила свій позов,
наполягає на його задоволенні, судові витрати просить покласти на відповідача,
бо він винен в розпаді родини.

Відповідач
в попередньому судовому засіданні підтвердив викладене позивачкою, згоден на
розірвання шлюбу та винесення рішення на попередньому судовому засіданні.

Заслухавши
в попередньому судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В
попередньому судовому засіданні встановлено, та не оспорюються сторонами, що 15
листопада 2003 року сторони зареєстрували шлюб у Петровському районному відділу
РАГСу м. Донецька, актовий запис № 436, але в теперішній час припинили шлюбні
стосунки, проживають роздільно, не мають наміру поновити сімейні відносини, між
ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Від
шлюбу мають неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, що
знаходиться на утриманні позивачки. Спору відносно розподілу майна та виховання
сина між сторонами немає.

Згідно
зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення.

В
попередньому судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні
відносини, не мають наміру їх поновити, між ними склалися такі стосунки, при
яких подальше спільне життя неможливе.

Надання
сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки вважає, що
примирення між ними неможливе.

При
цьому суд також приймає до уваги, що спору відносно виховання та матеріального
утримання неповнолітньої дитини та спору відносно розподілу майна між сторонами
немає.

Державне
мито при реєстрації розірвання шлюбу в органі РАГСу, суд, вважає за необхідне
покласти на відповідача.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст..
213-215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 15 листопада 2003 року в Петровському відділі
РАГСу м. Донецька, актовий запис   № 436
- розірвати.

При
реєстрації розірвання шлюбу в органі РАГСу стягнути з ОСОБА_2 державне мито в
сумі 17 гривень, звільнивши від сплати ОСОБА_1.

Заяву
про апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до місцевого суду
протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна
скарга на це рішення може бути подана в судову палату по цивільних справах
апеляційного суду Донецької області через місцевий суд протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.