Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26 жовтня 2007
року Оболонський районний суд м.  Києва в
складі: головуючого судді МаринченкоМ. М. ,
при секретарі Даниловому А.Д.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 про захист прав
споживача,

встановив:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_2  про захист прав споживача посилаючись
на те,  що 1 жовтня 2005 року між ним та
відповідачем було укладено договір №109 про виконання робіт по виготовленню
меблів. Згідно вказаного договору та доповнення до нього відповідач зобов'язався
виготовити меблі для кухні та доставити їх разом з мийкою та змішувачем на
протязі 40 днів з моменту підписання договору,
тобто в строк до 10 листопада 2005 року. У зв'язку з тим,  що відповідач виявився неспроможним виконати
роботу у визначений договором строк,  20
листопада 2005 року вони вирішили збільшити термін виконання замовлення на 30
днів,  про що внесли відповідні зміни до
договору у письмовій формі. Таким чином,
відповідач мав виконати взяті на себе зобов'язання в строк до 10 грудня
2005 року. Однак,  в зазначений термін
відповідач не виконав свої зобов'язання і лише 3 лютого 2006 року доставив
замовлення позивачу. Таким чином,
відповідач прострочив виконання п. 2.3 договору на 55 днів (з 11 грудня
2005 року по 3 лютого 2006 року).

Крім
того,  згідно п. 2.4 договору відповідач
зобов'язався розпочати встановлення меблів. Проте,  коли позивач доставив меблі,  виявилось,
що вони є неякісними,  а саме:
фасадні елементи не відповідали узгодженій з відповідачем схемі,  не працювало автоматичне закривання дверцят
та інше,  у зв'язку з чим він звернувся
до відповідача з вимогою про негайне усунення недоліків. В результаті
проведення відповідачем робіт по усуненню вказаних недоліків,  встановлення меблів закінчилося лише 13
лютого 2006 року,  що підтверджується
актом приймання-передач.1 виконаних робіт. Отже прострочення збільшилось ще на
10 днів (з 4 лютого 2006 року до 13 лютого 2006 року).

У
зв'язку з цим,  на підставі п. 5.2
договору та п. 5  ст.  10 Закону України «Про захист прав
споживач.1в» позивач просив стягнути з відповідача на його користь пеню у
розмірі трьох відсотків від суми договору (16590 грн.) за кожен день
прострочення (65 днів),  яка становить
32350 грн. 50 коп.

Крім
того,  позивач зазначив,  що він зазнав моральні страждання,  які спричинені внаслідок неналежного виконання
робіт відповідачем та необхідністю турбуватися про виправлення недоліків,  через суперечки з відповідачем щодо якості та
строків робіт,  тому просив стягнути з
відповідача на його користь 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В
судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в
повному обсязі.

Відповідач
та його представник проти задоволення позовних вимог про стягнення пені
заперечували частково посилаючись на те,
що 1 жовтня 2005 року між відповідачем та громадянином ОСОБА_1 було
укладено договір № 109 на виконання робіт по виготовленню меблів. 1 жовтня 2005
року було зроблено технічне креслення замовлення,  в якому були вказані розміри шаф під ще
неіснуючу вбудовану побутову техніку. 10 листопада 2005 року позивач прийшов до
магазину відповідача і сам попросив продовжити термін виконання замовлення ще
на 30 днів,  оскільки він ще не обрав
вбудовану техніку (потрібно знати розміри цієї техніки,

щоб
точно розробити розміри шаф) та ще з причини того,  що в квартирі іде ремонт. Приблизно 8 грудня
2005 року відповідач прийшов до магазину та сказав продавцю,  що кухню знову не потрібно завозити,  оскільки йому не сподобалось,  як покладена плитка в його квартирі і він
найняв нову бригаду для того,  щоб
перекласти цю плитку,  після закінченні
ремонтних робіт він про це повідомить відповідача для того,  щоб зробити остаточні заміри,  оскільки покладена плитка може вплинути на
розміри виробу.

Після
остаточних замірів,  12 грудня 2005
року,  ввечері було замовлено стільницю,  а 14 грудня 2005 (оскільки 13 грудня 2005
року прийому замовлень не було) було замовлено фасадні елементи кухні,  які виготовляються приблизно 10-12 робочих
днів,  тому після проведення остаточних
замірів не було можливості відразу привезти позивачу елементи замовлення в
повному обсязі. Фасадні елементи буди виготовлені лише 30 січня 2005 року,  а враховуючи те,  що в грудні були сильні морози,  плівка,
яка була поклеєна на фасади,
повинна була висохнути,  їх
забрали у компанії-виробника після того,
як вона почала працювати після новорічних свят - 13 січня 2006 року.
Тобто з вини самого позивача фасадні елементи були замовлені дуже пізно з
порушенням строків,  передбачених
договором.

16 січня
2006 року працівники відповідача привезли замовлення до позивача і почали на
стінах робити розмітки для того,  щоб
встановлювати замовлення,  але позивач
сказав,  що встановлювати кухню не
потрібно,  оскільки йому не
подобається,  що маленька шафа
знаходиться під духовкою,  хоча в
кресленні шафа знаходиться саме під духовкою; висувні корзини в шафі
760*600*580 він вирішив замінити на тандембокси,  хоча в специфікації під № 20,  вказані саме ці корзини; поверхня столу
(стільниця) була зі стиком,  а позивач
захотів суцільну,  хоча яка буде
стільниця в специфікації не оговорювалося,
а були вказані тільки розміри; а також вирішив замінити кріплення в 3-х
шафах з комфірматів на мініфікси,  хоча
ці кріплення не оговорювалися в специфікації та обиралися на погляд
відповідача. У зв'язку з тим,  що позивач
попросив внести вищезазначені зміни в замовлення,  було укладено доповнення до договору № 109.
Строк виконання цього доповнення 23-24 січня 2006 року,  що підтверджує,  що замовлення вже було доставлено позивачу і
він зробив щодо нього свої зауваження.

Також
відповідач та його представник зауважили,
що встановлення замовлення,
відповідно до умов договору,  мало
розпочатися лише після сплати позивачем 30 відсотків суми договору,  що складає 5000 грн.,  проте позивач вказане зобов'язання не
виконав,  тому відповідач мав право
взагалі не встановлювати меблі. Але відповідач,
як сумлінна людина,  все ж таки
почав встановлювати замовлений виріб коли були придбані всі необхідні для цього
матеріали,  які просив замінити
позивач,  і закінчив його встановлювати
10 лютого 2006 року. Позивач знайшов час щоб підписати акт приймання-передач.1
тільки в понеділок 13 лютого 2006 року.

На
підставі викладеного відповідач та його представник зазначили,  що не заперечують проти стягнення з
відповідача на користь позивача пені у розмірі трьох відсотків за три дні
прострочення з 13 січня 2006 року (коли відповідач забрав фасади у виробника)
по 16 січня 2006 року (коли замовлення було доставлено до квартири позивача)
виходячи з суми договору у розмірі 16590 грн.

Проти
задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відповідач та його
представник заперечували,  посилаючись на
їх безпідставність.

Заслухавши
пояснення позивача,  представника
позивача,  відповідача та його
представника,  показання свідків ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5,  ОСОБА_6,
суд вважає,  що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до  ст.
526 ЦК України,  зобов'язання має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,  інших актів цивільного законодавства.

Згідно
зі  ст.
611 ЦК України
у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки,  встановлені договором або законом.

Судом встановлено,  що 1 жовтня 2005 року між суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_2  (виконавцем) та ОСОБА_1 (замовником) укладено
договір № 109 на виконання робіт по виготовленню меблів.

Відповідно
до умов вказаного договору виконавець приймає на себе виконання робіт по
виготовленню кухні вартістю 15000 грн. Детальний опис виробу вказується в
специфікації до договору. Робота вважається виконаною з моменту підписання
сторонами акту приймання-передач.1 виконаних робіт. Для виконання замовлення
виконавець використовує свої матеріали.

Виконавець
зобов'язується виготовити замовлення та доставити його заготовки замовнику
протягом сорока днів з моменту підписання угоди,  внесення замовником авансу у розмірі 10000
грн. та підтвердження замовлення. Підтвердженням замовлення означає узгодження
розмірів замовлення згідно креслення в письмовому вигляді.

Встановлення
замовлення виконавцем починається після оплати замовником 5000 грн. до
відвантаження йому продукції. Загальна сума договору складає 15000 грн.

За
прострочення виконання замовлення виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі
трьох відсотків від суми договору за кожний день прострочення.

На
виконання умов договору сторонами було складено та підписано детальний опис
виробу - специфікацію № 1 та технічне креслення кухні,  погоджене замовником 1 жовтня 2005 року.
Замовником виробникові було сплачено 10000 грн.

Також
сторонами було підписано доповнення до договору від 1 жовтня 2005 року,  відповідно до якого замовник замовив у
виробника мийку та змішувач на загальну суму 1590 грн.,  яку сплатив відповідачеві.

Позивачем
та відповідачем визнано,  що за їхньою
взаємною згодою термін виконання замовлення та його доставки замовнику було
збільшено додатково на тридцять днів. Таким чином відповідач повинен був
виготовити замовлення та доставити його заготовки позивачеві до 10 грудня 2005
року.

В
порушення взятих на себе зобов'язань виробник виготовив замовлення та привіз
його замовнику лише 16 січня 2007 року. Посилання позивача на те,  що замовлення було привезене до його квартири
3 лютого 2006 року спростовується показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4,  які займалися виконанням замовлення позивача,  додатком до договору (а.с.  33),
рахунками-фактурами від 19 січня 2006 року (а.с.  31,
32),  з яких вбачається,  що заготовки кухні позивачеві було доставлено
16 січня 2007 року,  після огляду яких
він висловив бажання замінити їх окремі елементи (кріплення з комфірматів на
міні фікси у шафах; двох корзин в шафі на тандембокси з доводчиками; ящика в
шафі під духовку на тандембокс з доводчиком; стільниці одного кольору на
стільницю іншого кольору). Доказів того,
що вказані заміни проводилися внаслідок неякісного виконання замовлення
виробником,  а не з ініціативи
замовника,  позивачем суду не надано.

Після
заміни вказаних елементів виробником було встановлено замовлення і 13 лютого
2006 року позивачем та відповідачем підписано акт приймання-передач.1
замовлення.

Таким
чином судом встановлено,  що виробник
прострочив виконання умов договору щодо виготовлення замовлення та доставки
його заготовок замовнику на 37 днів (з 10 грудня 2005 року до 16 січня 2007
року). За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню
пеня у розмірі 18414 грн. 90 коп. (16590 грн. х 0, 03 х 37 днів) за
прострочення виконання вказаного зобов'язання.

Суд не
приймає до уваги посилання відповідача на те,
що прострочення виконання зобов'язання сталося з вини позивача,  який не забезпечив закінчення ремонтних робіт
у своїй квартирі до 10 грудня 2007 року та попросив їх не завозити
замовлення,  у зв'язку з чим вони були позбавлені
можливості зробити остаточні заміри для того,
щоб замовити фасади,  оскільки
відповідно до умов договору сторони узгодили розміри замовлення в технічному
кресленні,  погодженому позивачем 1
жовтня 2005 року. Необхідності будь-яких повторних замірів чи уточнення
розмірів замовлення умовами договору не передбачено.

Разом з тим,  позивачем не надано суду доказів виконання
ним свого обов'язку за договором сплатити виробнику 5000 грн. до відвантаження
йому заготовок замовлення,  після чого
виробник,  відповідного до умов
договору,  мав приступити до встановлення
замовлення,  у зв'язку з чим позовні
вимоги про стягнення з відповідача пені за прострочення встановлення замовлення
задоволенню не підлягають.

Позовні
вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди задоволенню не
підлягають,  оскільки позивачем не надано
суду доказів того,  що він зазнав
моральних страждань внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору.

Відповідно
до  ст.
88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути державне
мито пропорційного до розміру задоволених позовних вимог у сумі 184 грн. 15
коп.

Керуючись  ст.
ст.  526,  530,
611 ЦК України,   ст.
60,  88,  212-215 ЦПК України,

вирішив:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 пеню у розмірі 18414 грн. 90 коп. (вісімнадцять тисяч чотириста
чотирнадцять гривень дев'яносто копійок).

В
задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Стягнути
з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 на користь
держави державне мито у розмірі 184 грн. 15 коп.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до апеляційного суду
м.  Києва через Оболонський районний суд
м.  Києва протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана в двадцятиденний строк,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення,  якщо
його не скасовано,  набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.