Справа N 2-1225/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 жовтня 2007 р.                                                                                        м.
Димитров

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Халаджи О.В.

при секретарі Рибкіній Г.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Димитров Донецької області справу за

позовом ОСОБА_1 до Димитровської міської ради про визнання

права власності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідач позов визнав.

Позивачка
в судовому засіданні, в обґрунтування позову пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла її мати ОСОБА_3, на підставі чого відкрилася спадщина на частину
АДРЕСА_1. Частина квартири належала ОСОБА_3 по праву спільної сумісної
власності, згідно свідоцтва про право власності на житло від ІНФОРМАЦІЯ_2 року
НОМЕР_1. Інша частина квартири належить позивачці.

Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину, після
смерті своєї матері на підставі факту сумісного проживання разом з позивачкою,
спадкова справа не відкривалась.

На
спадкування за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 має право позивачка,
іншихспадкоємцев не має, так як чоловік померлої теж помер, а дітей, крім
позивачки не було.

Відповідно до статті 1268 Цивільного кодексу України, як спадкоємець першої
черги за законом позивач прийняв спадщину, шляхом подання до державної
нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини.

Незважаючи
на факт прийняття спадщини, свідоцтва про право на спадщину за законом у
встановленому законом порядку позивач отримати не може з причин відсутності
виділу у натурі частки спадкодавців із майна спільної сумісній власності.

При
наявності реєстрації права власності нерухомого майна в БТІ, відсутність виділу
часток у спільної сумісної власності спричиняє для позивача неможливість в
позасудовому порядку оформити свої спадкові права, у зв'язку із чим він
звертається до суду.

За таких
обставин, позивач просить визнати за ним право приватної власності на 1/2
частину АДРЕСА_1.

Судом
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивачки ОСОБА_3, на підставі
чого відкрилася спадщина на частину АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про
смерть та свідоцтвом про народження і одруження (а.с. 6-8). Частина квартири
належала ОСОБА_3 по праву спільної сумісної власності, згідно свідоцтва про право
власності на житло від ІНФОРМАЦІЯ_2 року НОМЕР_1. Інша частина квартири
належить позивачці, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло
та витягом з реестра
права власності (а.с.10,12).

Позивачка,
як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину, після смерті своєї
матері на підставі факту сумісного проживання разом з позивачкою, спадкова
справа не відкривалась, що підтверджується довідкою з місця мешкання (а.с. 11).

На
спадкування за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 має право позивачка,
інших спадкоємцев не має, так як чоловік померлої теж помер, а дітей, крім
позивачки не було, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 (а.с. 9),
та довідкою з нотаріальної контори (а.с. 19).

Відповідно
до приписів ст. З Закону України «Про власність», майно може належати на праві
спільної (часткової або сумісної) власності громадянам. Згідно статті 8 Закону
України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача займаних квартир
здійснюється в спільну сумісну або часткову власність.

За
змістом частини 2 статті 370 Цивільного кодексу України, у разі виділу частки
із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Відповідно до
частини 2 статті 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у
спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними.

За
змістом статті 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В силу
вищевикладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в
повному обсязі, та за ним необхідно визнати право власності на 1/2 частину
АДРЕСА_1.

На
підставі ст.ст. 370,372, 1220, 1261, 1268, Цивільного кодексу України, та
керуючись ст.ст.10, 11, 57,209,213,214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до Димитровської міської ради про визнання права власності.

Визнати
за ОСОБА_1 до Димитровської міської ради про визнання права власності 1/2
частину АДРЕСА_1, яка залишилась після померлої ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення до Апеляційного суду Донецької області через
Димитровський міський суд.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через
Димитровський міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.