Справа №
РІШЕННЯ

іменем України

29
листопада 2007 року                  Шаргородський
районний суд Вінницької області

в
складі: головуючого                      судді
Славінської Н.Л.

при
секретарі                                                 Петрук
Н.М.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі суду справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

2.11.2007
року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу,  в якому зазначив,  що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з
відповідачкою з 16.05.1979 року. Від даного шлюбу вони неповнолітніх дітей не
мають. Діти,  які народилися в них від
спільного проживання в шлюбі - син ОСОБА_3,
1981 року народження та донька ОСОБА_4,
1982 року народження - вже повнолітні.

ОСОБА_1
просить шлюб розірвати,  посилаючись на
те,  що з 1991 року однією сім'єю з
відповідачкою не проживає,  причиною
розладу в сім'ї стали різні характери. З 1994 року він проживає з іншою жінкою
і від спільного проживання вони мають доньку ОСОБА_5,  1996 року народження. Тому бажає узаконити
відносини в новій сім'ї. Через органи РАЦСу він розлучатися не бажає.
Витрати,  пов'язані із видачею свідоцтва
про розірвання шлюбу,  просить покласти
на нього.

В
попереднє судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився,  але від нього до суду надійшла телеграма про
те,  що він підтримує позов,  наполягає на розлученні,  просить розглянути справу без його участі.

В
попередньому судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 позов визнала,  згодна на розлучення та на те,  щоб справа була розглянута в попередньому
судовому засіданні,  про що подала суду
письмову заяву.

Виходячи
з наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4  ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст. 174 цього ж
Кодексу.

Згідно з
ч.4  ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд,  за наявності до
того законних підстав,  ухвалює рішення
про задоволення позову.

Судом
встановлено,  що сторони перебувають в
зареєстрованому шлюбі з 16.05.1979 року (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони
неповнолітніх дітей не мають. Сторони наполягають на розлученні,  миритись не бажають. Причиною розладу в сім'ї
стали різні характери подружжя,
внаслідок чого сторони перестали з 1991 року проживати однією сім'єю. З
1994 року позивач проживає однією сім'єю з іншою жінкою,  має від спільного проживання з нею
неповнолітню дитину і бажає узаконити стосунки в цій сім'ї. Подальше спільне
життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам
позивача,  який має намір узаконити
стосунки в новій сім'ї.

Даному
факту відповідають сімейні правовідносини,
які регулюються  ст.  ст. 105, 110, 112 СК України,  відповідно до яких шлюб розривається судом за
позовом одного із подружжя ,  якщо буде
встановлено,  що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Оскільки
в судовому засіданні встановлено,  що
збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам
позивача,  то суд приходить до
висновку,  що позов підлягає задоволенню.

Керуючись  ст.
ст. 6, 10, 60, 130, 174, 212-215 ЦПК України ,  на підставі
ст.  ст.  105, 110, 112 СК України,  суд

вирішив:

Позов
задовільнити. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  зареєстрований виконкомом Клекотинської
сільської ради Шаргородського району Вінницької області 16.05.1979 року,  актовий запис №24.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 державне мито на
користь держави в сумі 17 грн.

Рішення
може бути оскаржене у апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької
області через Шаргородський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.