Справа
№ 2-1368/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

3
вересня 2007 р.                                                                                                          м.  Макіївка

Кіровський
районний суд міста Макіївки Донецької області у складі

головуючий
- суддя                                                                                          Єжов
В.А.

при
секретарі                                                                                                     Кулаковській
О.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м.  Макіївці цивіль­ну справу за позовом
ОСОБА_1,  який діє в інтересах
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  до ОСОБА_4про визначення час­ток в спільній
сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

30 липня
2007 р. ОСОБА_1,  який діє в інтересах
ОСОБА_2  ОСОБА_3,  звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4про
визначення часток в спільній сумісній власності,  мотивуючи вимоги тим,  що при приватизації квартири відкритим
акціонерним товари­ством "Макіївський металургійний комбінат" далі
(ВАТ "ММК") не була встановлена належна кожному власнику частка,  у зв'язку з чим його довірителі,  як спадкоємці першої черги,  позбавле­ні можливості прийняття спадщини.

У
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги,  на обґрунту­вання яких послався на обставини,  вказані в позовній заяві,  та зазначив,
що 8 лютого 1994 року АДРЕСА_1,
була прива­тизований ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у
спільну сумісну власність. ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5 помер. Після його смерті
відкрилася спадщина у вигля­ді частки квартири,
спадкоємцями якої,  за
законом,  є ОСОБА_2,  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Його довірителі звернулися
до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини,  однак державним нотаріусом у видачі свідоцтва
на право власності було відмовлено на підставі того,  що частка спадкодавця у праві спільної
сумісної власності на будинок не встановлена.

Посилаючись
на вказані обставини,  позивач просить
суд визначити розмір частки в спіль­ній сумісній власності - житловому
приміщенні,  визнавши їх рівними.

Відповідачка
ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю,  пояс­нивши,
що відсутність визначення часток власників у праві спільної сумісної
власності на прива­тизовану квартиру позбавляє їх вільного права розпорядження
майном.  Не заперечує проти ви­значення
часток співвласників рівними.

Вислухавши
пояснення сторін,  вивчивши матеріали
справи і дослідивши надані докази,  суд у
межах заявлених позовних вимог ( ст.  11
ЦПК України ) встановив наступне.

Згідно
свідоцтву про право власності на житло,
виданого ВАТ "ММК" 2 лютого 1994 року,  АДРЕСА_1належить ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4та ОСОБА_5на праві приватної спільної сумісної власності. Назване
сві­доцтво зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно
комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м.  Макіївки».

ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_5 помер у віці 36 років,  що
підтверджено актовим записом № від 4 жовтня 1995 р. в Книзі реєстрації смертей
Макіївського відділу реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського
управління юстиції Донецької області.

2

Комітет
з економіки,  приватизації і управлінню
комунальною власністю ВАТ "ММК" на теперішній час припинив свою
діяльність.

Як
передбачено статтею 355 ЦК України,
майно,  що є у власності двох або
більше осіб (співвласників),  належить їм
на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належите особам на
праві спільної часткової,  або на праві
спільної сумісної власності.

Питання
про визначення часток у спільній сумісній власності у встановленому законом по­рядку
між співвласниками не вирішувалось.

Відповідно
до ч. 2  ст.  8 Закону України від 19 червня 1992 р. № 2482
XII «Про приватиза­цію державного житлового фонду» передача
займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову
власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім»ї,  які постійно мешкають у цій квартирі
(будинку),  у тому числі тих,  що тимчасово відсутні й за якими зберіга­ється
право на житло,  з обов'язковим
визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

Оскільки зазначеним законом не визначено умов,  за яких один із членів сім'ї матиме біль­шу
або меншу частку в приватизованому житлі,
іншої домовленості між власниками не було,  то частка кожного є рівною. За таких обставин
частки ОСОБА_2  ОСОБА_3,  ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у спірному будинку суд
визнає рівними,  тому кожному
співвласнику належить по 1/4 частині вищезазначеного приватизованої квартири.

За таких
обставин,  проаналізувавши встановлені
обставини по справі,  оцінивши надані
сторонами в силу положень  ст.  60 ЦПК України докази в їх сукупності,  суд дійшов висновку,  що заявлений позов обґрунтований і
такий,  що підлягає задоволенню.

Позивачі
не вимагають компенсації за понесені судові витрати,  пов'язані зі зверненням до суду і розглядом
судової справи.

Враховуючи
викладене,  керуючись статтями 11,  60,
212,  213,  214,
215 Цивільного процесу­ального кодексу України,   ст.
355 Цивільного кодексу України,
ч. 2  ст.  8 Закону України від 19 че­рвня 1992 р. №
2482 XII «Про приватизацію державного житлового фонду»,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1,  який діє в інтересах
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  задовольнити.

Визначити
частки ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4та ОСОБА_5у спільній сумісній
власності -приватизованій АДРЕСА_1рівними - по 1/4 кожному,  визнати за кожним з них право власності на
визначену долю майна.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду подається Апеляційному суду Донецької
області через Кіровський районний суд міста Макіївки протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Донецької області через
Кіровський районний суд міста Макіївки протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеля­ційне оскарження або протягом десяти днів з дня проголошення
рішення без попереднього по­дання заяви про апеляційне оскарження.