Справа №2-821/07
РІШЕННЯ

Іменем України

04 жовтня 2007 року Голосіївський районний суд м.  Києва у складі

головуючого судді                         Шевченко
Т.М.

при секретарі                                  Ворона
О.В.

з участю адвоката                           ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  треті особи - приватний
нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3,  приватний нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 та Головне управління юстиції в м.  Києві,
про визнання недійсними довіреності та договору дарування,  -

встановив:

у листопаді 2006 року позивача ОСОБА_1 звернулася у суд з
позовом до відповідача ОСОБА_2,  в якому
просить визнати недійсним договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1,  укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2,  посвідчений 11.05.2005 р. приватним
нотаріусом КМНО ОСОБА_3,  посилаючись на
те,  що 05.06.2005 р. померла мати сторін
у справі ОСОБА_6,  після чого,  звернувшись до нот контори із заявою про
прийняття спадщини,  позивачка дізналася
про укладення оспорюваного нею договору дарування,  за яким брат позивачки ОСОБА_2 набув права
власності на всю вищевказану квартиру,
оскільки інша 1/2 частина вказаної квартири належала йому.

У квітні 2007 року позивачка ОСОБА_1 звернулася у суд з
додатковою позовною заявою до відповідача ОСОБА_2,  в якій просить визнати недійними довіреність
ОСОБА_6,  посвідчену 26.03.2005 р.
приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5,  а
також договір дарування !4 частини квартири АДРЕСА_1,  укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2,  посвідчений 11.05.205 р. приватним нотаріусом
КМНО ОСОБА_3,  посилаючись на те,  що за час свого життя мати сторін у справі
ОСОБА_6 не мала наміру дарувати належну їй 1/2 частину вищевказаної
квартири,  між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 були
неприязне ні стосунки,  хоча вони разом
проживали у вказаній квартирі,  ОСОБА_6
хворіла,  знаходилася у тяжкому стані
здоров'я,  а тому підпис ОСОБА_6,  Що міститься в оспорюваних довіреності та
договорі дарування,  не належить
останній,  оскільки виконаний іншою
особою.

В судовому засіданні позивачка та її представник
підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов,  зазначивши,
що за час життя мати сторін у справі ОСОБА_6 не мала наміру дарувати свою
частку відповідачу у справі,  оскільки
між ними були неприязне ні стосунки. Крім того,
позивачка зазначила,  що ОСОБА_6
була хворою людиною,  перебувала на
обліку в лікарні,  знаходилася на
стаціонарному лікуванні та у зв'язку з тяжким захворюванням не розуміла
значення своїх дій не могла керувати ними та не підписувала оспорювані договір
та довіреність. Відповідач скористався таким безпорадним станом своєї
матері,  внаслідок чого був укладений
оспорюваний договір дарування.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не визнав позовні
вимоги та заперечував проти їх задоволення,
посилаючись на їх безпідставність,
оскільки останній час свого життя мати сторін у справі ОСОБА_6 проживала
у спірній квартирі,  співвласниками якої
були вона та відповідач. Оспорюваний договір був підписаний особисто
ОСОБА_6,  оскільки був укладений за ініціативою
ОСОБА_6,  яка

2

дійсно хворіла,
проте її захворювання не впливали на її здатність розуміти значення
своїх дій та можливість керувати ними.

Треті особи - приватний нотаріус КМНО ОСОБА_3 та
приватний нотаріус КМНО ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти
задоволення позову,  посилаючись на їх
необґрунтованість.

Вислухавши пояснення сторін у справі і свідків,  а також дослідивши матеріали справи,  суд вважає,
що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Квартира АДРЕСА_1 є приватизованою,  має 62, 25 кв.м загальної площі,  з яких 42, 30 кв.м житлової площі,  складається з трьох жилих кімнат.

1/2 частина квартири АДРЕСА_1 належала ОСОБА_6 на
підставі свідоцтва про право власності на житло,  виданого 21.12.1998 р. Державною адміністрацією
Московського району м.  Києва. Власником
іншої1/2 частини даної квартири є ОСОБА_2.

Згідно довідки № 877 від 26.08.2005 p.,  виданої ТОВ «ЖЕК-107»,
ОСОБА_6 була постійно зареєстрована до дня смерті у квартирі АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається,  що ОСОБА_6 знаходилася на диспансерному
обліку в поліклініці № 2 Голосіївського району м.  Києва з діагнозом ішемічна хвороба
серця,  стенокардія напруги III ф.кл.,  миготлива аритмія постійна форма СН II А  ст. .,
гіпертонічна хвороба II  ст. ,  поліп шлунку,
хронічний гастро дуоденіт,
хронічний холецистопанкреотит,
дисциркуляторна енцефалопатія ІІ-ІІІ
ст. ,  наслідки гострого порушення
мозкового коровообігу (6.04.04.) в басейні лівої СМА з мінімальним правобічним
геміпарезом,  облітеруючий атеросклероз
судин нижніх кінцівок. Хронічна артеріальна недостатність III  ст.

В судовому засіданні була допитана в якості свідка
ОСОБА_7,  яка пояснила,  що вона працює дільничною медсестрою у
Поліклініці № 2 Голосіївського району м.
Києва,  була знайома з ОСОБА_6
протягом тривалого часу,  оскільки робила
їй ін'єкції на дому згідно призначень лікарів. Під час відвідувань ОСОБА_6 за
місцем її проживання у квартирі АДРЕСА_1 свідок спілкувалася з хворою,  яка була у повній свідомості,  адекватно реагувала,  завжди була привітною,  на погані відносини у родині не скаржилася.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8
пояснила,  що вона проживає у квартирі
АДРЕСА_2,  а тому як сусідка товаришувала
з ОСОБА_6 та неодноразово з нею спілкувалася. Під час розмов ОСОБА_6 скаржилася
на хвороби,  зокрема захворювання
ноги,  тобто ОСОБА_6 правильно розуміла
все,  що відбувалося навколо неї.

Свідок ОСОБА_9,
допитана в судовому засіданні,
пояснила,  що вона працювала
терапевтом у 2 Поліклініці Голосіївського району м.  Києва та у неї на обліку протягом тривалого
часу знаходилася ОСОБА_6,  яка страждала
ішемічною хворобою серця та гіпертонічною хворобою. 07.04.2004 р. у ОСОБА_6 стався інсульт у легкій формі після чого
19.05.2004 р. вона особисто приходила на прийом у поліклініку. Будь-яких
порушень функцій головного мозку у ОСОБА_6 під час оглядів не було помічено.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10
пояснила,  що вона працює лікарем
офтальмологом поліклініки № 2 Голосіївського району м.  Києва. 13.06.2002 р. ОСОБА_6 зверталася до
неї за медичною допомогою та їй було встановлено діагноз початкова
катаракта,  при наявності якого хвора
могла бачити та читати документи та до часу смерті не могла втратити повністю
зір.

Свідок ОСОБА_11,
допитаний в судовому засіданні,  пояснив,
що він працює лікарем невропатологом Поліклініки № 2 Голосіївського
району м.  Києва,  у зв'язку з чим він оглядав ОСОБА_6,  у якої були виявлені порушення функції руху
кінцівок,  а тому

3

був призначений курс лікування,  під час якого ОСОБА_6 не вживала
препаратів,  які б гальмували її
свідомість,  а тому ОСОБА_6 знаходилася у
свідомості,  орієнтувалася у просторі та
часі,  усвідомлювала значення своїх дій
та могла ними керувати.

У 2005 р. ОСОБА_6 лікувалася у хірурга з діагнозом
облітеруючий атеросклероз судин нижніх кінцівок 4  ст. ,  хронічна артеріальна недостатність III  ст.
,  гангрена
лівої стопи (оглядалась 16.02.2005 p.,  07.04.2005 p.,  05.05.2005 p.,  13.05.2005 p.,  18.05.2005 p. та 28.05.2005 p.). Призначались препарати: солкосеріл,  нікотинова кислота,  пантоксефілін,  диклофенак,
кетанов,  трамадол,  актове гін та аспекард.

ОСОБА_6 лікувалася в клінічній лікарні № 10 в
хірургічному відділенні з 21.02.2005 р. по 15.03.2005 р. з діагнозом
облітеруючий атеросклероз судин нижніх кінцівок 3-4  ст. ,
пост емболічна оклюзія малогомілкового сегменту зліва. Після
проведеного лікування стан ї здоров'я покращився,  функція кінцівки збережена.

26.03.2005 р. приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5 була
посвідчена довіреність ОСОБА_6,  якою
остання уповноважувала ОСОБА_2 бути її представником в Київському БТІ з
питань,  пов'язаних з отриманням
довідки-характеристики на частку квартириАДРЕСА_1. Зі змісту даної довіреності
вбачається,  що вона була посвідчена на
дому за адресою: АДРЕСА_1,  у зв'язку з
хворобою ОСОБА_6 Допитана в судовому засіданні приватним нотаріус КМНО ОСОБА_5
підтвердила обставини посвідчення нею даної довіреності,  зазначивши,
що ОСОБА_6 дійсно мала похилий вік та була хворою,  у зв'язку з чим тест довіреності був
прочитаний нотаріусом вголос.  Також
нотаріус пояснила,  що під вчинення даної
нотаріальної дії вона встановлювала особу ОСОБА_6 та перевіряла її
дієздатність,  а також зазначила,  що ОСОБА_6 особисто підписала довіреність.

Свідок ОСОБА_12,
допитаний в судовому засіданні,
пояснив,  що він працює лікарем
хірургом у Поліклініці № 2 Голосіївського району м.  Києва,
07.04.2005 р. він вперше відвідав хвору ОСОБА_6,  яка за станом свого здоров'я потребувала
операції,  проте вона категорично
відмовилася від неї,  тому їй був
призначений курс лікування з великою кількістю медикаментів,  в тому числі знеболювальний засіб - трамадол
у невеликій кількості,  що не може
вплинути на свідомість хворої та гальмувати її.

11.05.2005 р. між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 був укладений
договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1,  посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_3
Зі змісту даного договору вбачається,  що
у зв'язку з похилим віком та на особисте прохання дарувальниці договір
підписано та нотаріально посвідчено на дому за адресою: АДРЕСА_1. Допитаний в
судовому засіданні приватний нотаріус КМНО ОСОБА_3 підтвердив обставини
посвідчення ним даного договору,
зазначивши,  що договір дарування
був підписаний особисто ОСОБА_6,  яка
дійсно мала похилий вік та хворіла,
проте розуміла значення своїх дій та могла ними керувати,  що було перевірено нотаріусом під час
вчинення нотаріальної дії.

01.06.2005 р. ОСОБА_6 оглянута терапевтом вдома. Стан її
здоров'я - тяжкий,  прогресує
серцево-судинна недостатність. Діагноз: ішемічна хвороба серця з гіпертонічною
хворобою 2  ст. ,  атеросклеротичний кардіосклероз,  миготлива аритмія,  постійна форма,  тахісистолічний варіант СН II Б.
Облітеруючий атеросклероз судин нижніх кінцівок,  гангрена лівої стопи. Від стаціонарного
лікування відмовилася. Призначено лікування: дігоксин,  фуросемід,
каптопрес,  метопролол,  нітросорбід,
аспаркам.

04.06.2005 р. ОСОБА_6 померла у віці 78 років при
наростанні явищ серцево-судинної недостатності,
що підтверджується свідоцтвом про смерть,  виданим 05.06.2006 р. відділом реєстрації
смерті у м.  Києві.

4

30.08.2005 р. ОСОБА_1 звернулася у 17 Київську державну нотаріальну контору із
заявою про прийняття спадщини,  що
відкрилася після смерті її матері ОСОБА_6,
померлої 04.06.2005 р.,  у зв'язку з чим була заведена спадкова справа  № 195.

Згідно висновку № 4208 від 05.9.2007 р.
судово-почеркознавчої експертизи,
складеного експертом ОСОБА_13 Київського НДІСЕ,  підписи від імені ОСОБА_6 і рядку «підпис»
оригіналів першого та другого примірників довіреності від імені ОСОБА_6 на ім'я
ОСОБА_2,  посвідченої 26.03.2005 р.
приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5,  та у
графі розписка про одержання оформленого документу» (номер нотаріальної дії №
611) у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса ОСОБА_5 за
2005 р. - виконано власноручно ОСОБА_6. Крім того,  підписи від імені ОСОБА_6 у рядку
«дарувальниця» оригіналів першого та другого примірників договору дарування 1Л
частини квартири АДРЕСА_1,  укладеного
між ОСОБА_6 та ОСОБА_2,  посвідченого
11.05.2005 р. приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_3 у графі «розписка про одержання
оформленого документу» (номер нотаріальної дії № 391) у реєстрі для реєстрації
нотаріальних дій приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_3 за 2005 р. - виконано
власноручно ОСОБА_6.

Від здійснення оплати вартості судової посмертної
психіатричної експертизи з метою з'ясування питання чи розуміла ОСОБА_6
значення своїх дій та чи могла керувати ними,
враховуючи наявні у неї захворювання,
позивачка ОСОБА_1 відмовилася,
посилаючись на недоцільність її проведення.

Відповідно до
ст.  215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог,  які встановлені частинами
першою-третьою,  п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу.

Відповідно до
ст.  225 ч. 1 ЦК України правочин,
який дієздатна фізична особа вчинила у момент,  коли вона не усвідомлювала значення своїх дій
та (або) не могла керувати ними,  може
бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи,  а в разі її смерті - за позовом інших
осіб,  чиї цивільні права або інтереси
порушені.

На підставі вказаної норми закону,  враховуючи,
що ОСОБА_6 особисто підписала оспорювані довіреність та договір
дарування,  та під час вчинення даних
право чинів ОСОБА_6 розуміла значення своїх дій та могла керувати ними,  суд вважає,
що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись  ст.   ст.
203,  207,  208,
209,  210,  211,
215,  216,  225 та 236 ЦК України,   ст.   ст.
10,  60,  212 та 213 ЦК України,  суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  треті особи - приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та
Головне управління юстиції в м.
Києві,  про визнання недійсними
довіреності та договору дарування,  -
відмовити.

Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку до
Апеляційного суду м.  Києва через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-нний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів
апеляційної скарги або в порядку ч. 4
ст.  295 ЦПК України.