Справа № 2-39
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
жовтня 2007 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в
складі: головуючого-судді                                              Зелінського
В.Г

при
секретарі                                                                     Телешевській
В.Ю

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.  Ьюмі
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розділ
майна,

встановив:

ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2про розділ
майна,  посилаючись на те,  що з відповідачкою він знаходився в шлюбі з
14 червня 1997 року по 21 вересня 2004 року. Дітей не мають.

В період шлюбу
вони придбали слідуюче майно:

· ліжко,  вартістю 600 грн.;

· пральну
машинку „Самсунг",  вартістю 1500
грн.;

· холодильник
„Норд",  вартістю 1500 грн.;

· Коврове покриття,  розміром 4 х 2, 5 м. ,  вартістю 250 грн.;

· Коврове покриття,  вартістю 200 грн.;

· кухонна
Мемель,  вартістю 450 грн.;

· лінолеум,  розміром 2, 5 х 4 м. ,  вартістю 250 грн.;

· лінолеум,  розміром 2 х 3 м. ,  вартістю 150 грн.;

· карнизи
7 штуки,  вартістю 160 грн.;

· штори,  4 метра,
вартістю 120 грн.;

· шланг 30
метрів,  вартістю 60 грн.;

· випрямник
для зарядки автомобілі,  вартістю 50
грн.;

· раковину
до умивальника,  вартістю 150 грн.;

· телевізор
„Топаз",  вартістю 1100 грн.;

· стіл під
телевізор,  вартістю 150 грн.;

· витяг до
пічки,  вартістю 150 грн.;

· електродуховка
„Харків",  вартістю 100 грн.;

· соковидавлювач,  вартістю 60 грн.;

· шафи,  стіл мийка,
вартістю 600 грн.;

· 2
праски,  вартістю 200 грн.;

· електрочайник,  вартістю 150 грн.;

· м'ясорубку,  вартістю 50 грн.;

· тостер,  вартістю 100 грн.

Всього
позивач вважає необхідним розділити майно в розмірі 8100 грн. Крім цього
позивач вимагає повернення:

· пральної
машини „Малютка",  вартістю 300 грн.;

· ковра,  розміром 2x3 метра,
вартістю 300 грн.,  для
відповідачки,  посилаючись на те,  що це майно є ОСОБА_2  яка його одержала до шлюбу.

Вважає,  що йому належить майно одержане ним до шлюбу:

· піч
„Електра",  вартістю 400 грн.;

· палас
2x3 метра,  вартістю 300 грн.;

· раковина
двійна коричнева,  вартістю 250 грн.;

· електродуховка
, Дарків",  вартістю 100 грн.;

· 5
дверей,  вартістю 2000 грн.;

· двері
двійні,  вартістю 500 грн.;

· тостер Т
4312-600 вольт,  вартістю 100 грн.;

· ЗО штук
поручнів до драбини,  вартістю 300 грн.

Відповідач позов не визнав,  посилаючись на те,  що цього майна вона не має і де воно
знаходиться не знає.

Суд,  вивчивши
матеріали справи,  вважає,  що позов задоволенню не підлягає.

Так згідно  ст.  10
ЦПК України,  кожна сторона повинна
довести ті обставини,  на які вона
посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач в судовому засідання посилається на те,  що сумісне майно знаходиться у ОСОБА_2і
вимагає його розділу.

Але в судовому засіданні позивачем не надано ні одного
доказу удержання майна відповідачем.  Не
надано також доказів місця знаходження майна.

Із матеріалів № 2-797 про відмову в відкритті
кримінальної справи вбачається,  що місце
знаходження майна,  яке хочуть розділити
сторони не встановлено.

Вважаючи на те,  що
сторонами не надано судових доказів,  про
місце знаходження спірного майна,  та
його вартості,  суд не може винести
рішення про його розділ.

Керуючись  ст.  ст.
10, 11, 208, 209, 212, 215, 218 ЦПК України,  суд

вирішив:

В позові ОСОБА_1до ОСОБА_2про
розділ майна та витребування його приватного майна відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду
через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10 денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч.4  ст.  295 ЦПК України.