Справа № 2-265/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2007 року Семенівський районний суд Чернігівської області в
складі головуючого судді Висоцької Н.В.,
при секретарі Фільчаговій Г.В.,
за участю захисника ОСОБА_3.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Семенівка позовну заявуОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання договору куплі-продажу недійсним,
про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом,  посилаючись на те,  що вона є фізичною особою-підприємцем і
займається закупівлею у мешканців Семенівського району свинини,  яку потім реалізує на ринку в м.  Семенівка. В липня 2007 року вона по телефону
домовилась купити кабана у відповідача по справі. 12 липня 2007 року вона з чоловіком
та сином поїхали до с
Архипівка Семенівського району,  щоб придбати кабана. На запитання позивачки
про вік кабана та про те чи не є він кнуром,
відповідачка відповіла,  що вік
кабана становить 1 рік 8 місяців і що кабан не є кнуром,  а м'ясо та сало будуть якісні,  так як вона годувала його відбірними кормами.
При вчиненні даного правочину (договору куплі-продажу) в усній формі були
оговорені всі умови,  що мають істотне значення,  тобто зважування кабана,  ціну за кілограм живої ваги,  а також обговорені властивості і якість м'яса
і можливості його використання за цільовим призначенням (реалізація на ринку
населенню). За кабана сплачено грошові кошти в сумі 2152 гривні. 13 липня 2007
року при проведенні експертизи в лабораторії Семенівського ринка був складений
акт про недопущення до реалізації продукції,
тобто м'ясної туші,  так як був
виявлений специфічний запах кнура (хряка) в результаті піздньої кастрації. Тому
позивачка в той же день в присутності свідків повернула тушу кабана
відповідачці по справі,  про що була
складена розписка,  в якій остання
відмовилась зробити підпис і не повернула позивачці гроші в сумі 2152
гривні,  а також коштів на транспортні
витрати,  мотивуючи тим,  що на даний час в неї немає таких грошей.
Таким чином відповідачка по справі знала,
що кабан,  який виступає в якості
товару,  був піздньої кастрації і
завідомо знала,  якої якості буде свинина
і знала той факт,  що її не можна буде
реалізувати на ринку. Тому позивачка має право на відшкодування збитків у
подвійному розмірі,  так як вони завдані
у зв'язку з вчиненням правочину під впливом обману продавця. Матеріальні
збитки,  спричинені відповідачкою,  підлягають стягненню в подвійному розмірі
4904 гривні (вартість кабана,
транспортні витрати,  забій
кабана). Відповідачка по справі не бажає добровільно відшкодовувати спричинену
шкоду,  тому позивачка вимушена
звертатись до юристів,  міліції,  суду,
втрачені нормальні життєві зв»язки,
внаслідок чого їй була завдана моральна шкода. Моральну шкоду вона
оцінює в сумі 2000 гривень. Просить суд позов задовольнити.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4
позов підтримали та показали,  що
позивачка здійснює закупівлю свинини для реалізації на ринку ,  так як є приватним підприємцем.  12.072007 року позивачка придбала кабана
живою вагою у жительки с
Архипівна ,  про
купівлю якого попередньо домовилась по телефону. На запитання відповідачки про
розміри тварини ,  відповідачка
повідомила ,  що кабан годувався якісними
кормами ,  та на момент продажу не є хряком.  13.07.2007 року їй
видали акт про недопущення до реалізації даної туші на ринку у зв»язку з
наявністю специфічного запаху кнура,
внаслідок того,  що під час
укладення договору купівлі- продажу була заведена в оману ,  то повернула тушу кабана відповідачці ,  але сплачені гроші не отримала. Внаслідок дій
відповідачки їй завдана матеріальна та моральна шкода. Просить суд позов
задовольнити.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 показала,  що позов не визнає,  так як 11.07.2007 року з позивачкою
попередньо домовились про продаж даного кабана. В момент огляду тварина
перебувала на подвір»ї,  при цьому вона
повідомила ,  що тварина не хряк ,  але пізньої кастрації. Не зважаючи на її
протест кабана забили на подвір»ї. Згідно домовленості позивачка сплатила кошти
після зважування. Вранці 13.07.2007 року їй по телефону повідомили ,  що не допущено до реалізації даної туші на
ринку у зв»язку з наявністю специфічного запаху кнура. Позивачка проти її волі
в присутності декількох осіб повернула тушу кабана,  але грошей вона позивачці не віддала,  так як дані гроші віддала в рахунок погашення
боргу- Позов не визнає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала,  що 13 липня 2007 року їй подзвонила
ОСОБА_2.  та повідомила,  що їй повернули м'ясо та сало з кабана,  якого вона продала 12.07.2007 року. Коли вона
прийшла до ОСОБА_2.  та жарили це м'ясо
та сало,  то воно не мало запаху.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала,  що вона має вищу ветеринарну освіту,  проводила клінічний огляд тварини,  та виписала ветеринарну довідку для забою
тварини. Зі слів ОСОБА_2.  кабана було
кастровано у березні 2007 року,
здійснювати забій було можливо після кастрації через 3-4 місяці.
Визначити у живої тварини чи буде вона мати специфічні запахи після забою не
можливо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав,  що він понад 20 років працював ветеринаром у
колгоспі,  15.03.2007 року кастрував
кабана вагою понад 120 кілограмів у ОСОБА_2. Попередив,  що кабана можна різати через 3 місяці. Після
кастрації ускладнень не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав,  що він був присутнім під
час зважування туші кабана,  вага якої
була 280 кілограм.  У кабана було горло
перерізане,  а туша була не розділена. На
зважування пішло 1 час 30 хвилин. Порося падало під час зважування,  так як мало велику вагу .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав,  що він був присутнім при кастрації кабана у
ОСОБА_2.  15.03.2007 року. Вага кабана на
той час була біля 150 кілограм.  Також
він

був присутнім під час реалізації кабана живою вагою. Покупцю
повідомляли,  що кабан пізньої кастрації.
Кабана продали живою вагою. 13.07.2007 року тушу кабана привезли не повністю.
Коли вживали м'ясо та сало,  то був лише
запах внутрішнього жиру.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав,  що він є депутатом Миколаївської сільської
Ради Семенівського району. ОСОБА_1. йому сказала,  що зробили експертизу м'яса та сала
кабана,  якого купили у ОСОБА_2. ,  після чого заборонили його продавати на ринку
м.  Семенівка,  так як це кнур. Він запросив іншого
депутатаОСОБА_11.,  який запропонував
м'ясо прижарити,  після чого всі
повиходили з будинку,  так як був
неприємний запах. Склали акт про повернення туші. Вся туша була повернута.
Відповідачка повідомила,  що
розрахується. Показали акт про недопущення до реалізації даної туші на ринку у
зв»язку з наявністю специфічного запаху кнура. Відповідачка показала куди
покласти тушу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав,  що він має неповну вищу освіту,  працює в Семенівський ветеринарній
лабораторії. 13.07.2007 року при проведенні експертизи туші кабана,  яку надала ОСОБА_13,  було встановлено специфічний запах аміака.
Зрізи беруться зі всієї туші лікарем,
експертиза проводиться пробою варки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав,  що до лабораторії була представлена туша
свині,  під час проби варки якої було виявлено специфічний запах сечі. Відповідно до п. 5.12 Правил
перед забійного ветеринарного огляду тварин і ветеринарної-санітарної
експертизи м»яса та м»ясних продуктів м»ясо кнурів,  з урахуванням проби варкою,  направляють на промислову переробку,  а за наявності стійкого специфічного запаху -
утилізують,  так як і жирову сировину.
Внутрішні органи були у нормальному вигляді. Шляхом розмови з відповідачкою
було встановлено ,  що кабан був
кнуром,  тобто здатним до запліднення
,  але в подальшому мав пізню
кастрацію,  в довідці цього не було
зазначено. Визначити через який час зникне специфічний запах з тварини після
кастрації практично не можливо ,
оскільки залежить від кожної тварини ,
її фізіологічних властивостей,
годування,  якості кастрації.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав,  що він є ветеринарним лікарем с Архипівна,  13.07.2007 року до нього
зателефонували ,  що ОСОБА_13 привезла
тушу кабана. Коли жарили м'ясо та сало,
то був специфічний запах хряка. ОСОБА_16.  не зверталась з приводу кастрації даного
кабана. На ветеринарному участку
є облікова книга по проведених кастраціях,  йому не відомо факт кастрації даного кабана.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав,  що його 13.07.2007 року запросив до
лабораторії ОСОБА_14,  щоб підтвердити
факт,  наявності специфічного запаху.
Кому належить туша йому достовірно не відомо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав,  що 12.07.2007 року приїхали в с Архипівна Семенівського району,  біля
16 години до ОСОБА_2. ,  з метою
придбання кабана для реалізації м»яса на ринку. Відповідачка сказала що хряк в сараї за стіною. Близько 18 години 30 хвилин повернулися в м.  Семенівка. 13.07.2007 року в лабораторії не
дали дозволу на реалізацію,  так як м'ясо
та сало з хряка,  хоча ОСОБА_2.  приховала даний факт та сказала,  що це кабан.

Суд,  вислухавши сторони,  представника позивача,  захисника та свідків,  вивчивши матеріали справи,  вважає за необхідне в задоволенні позову
відмовити за наступних підстав. По справі встановлено,  що позивачка є фізичною
особою-підприємцем,  відповідно до
свідоцтва про державну реєстрацію № 243319 ,
видом діяльності якої є згідно свідоцтва про сплату єдиного податку
торгівля на ринку,  а саме закупівля у
мешканців Семенівського району свиней живою вагою,  яких потім реалізує на ринку в м.  Семенівка. В 11 липня 2007 року позивачка по
телефону домовилась купити кабана у відповідача по справі. 12 липня 2007 року
позивачка з чоловіком та сином поїхали до с Архипівка Семенівського
району,  з метою здійснення
підприємницької діяльності ,  а саме
придбання туші з метою подальшої реалізації на ринку. Під час купівлі позивачка
з»сувала вік кабана та про те чи не є він кнуром,  відповідачка відповіла,  що вік кабана становить 1 рік 8 місяців і що
кабан не є кнуром,  але має пізню
кастрацію. Розміри тварини,  яка мала
вагу 280 килограмів,  пояснила наявністю
якісних кормів. При вчиненні даного правочину (договору куплі-продажу) в усній
формі були оговорені всі умови,  що мають
істотне значення,  тобто зважування
кабана,  ціну за кілограм живої
ваги,  а також обговорені властивості і
якість м'яса і можливості його використання за цільовим призначенням
(реалізація на ринку населенню),  на що
посилається в своїй позовній заяві позивачка та підтвердила також даний факт в
судовому засіданні. За кабана сплачено грошові кошти в сумі 2152 гривні. Кабан
був забитий на подвір»ї. Сторони досягай згоди про вагу,  шляхом зважування. Таким чином дії позивачки
,  а саме забиття кабана на подвір»ї
відповідачки свідчили про згоду на укладення правочину. 13 липня 2007 року при
проведенні експертизи в лабораторії Семенівського ринка був складений акт про
недопущення до реалізації продукції,
тобто м'ясної туші,  так як був
виявлений специфічний запах кнура (хряка) в результаті піздньої кастрації.
Встановлено ,  що позивачка 13.07.2007
року в присутності свідків повернула тушу кабана відповідачці по справі,  що підтверджується розпискою складеною в
присутності свідків .допитаних у судовому засіданні,  та не заперечується відповідачкою по справі.
В розписці відповідачка відмовилась зробити підпис і не повернула позивачці
гроші в сумі 2152 гривні,  транспортні
витрати,  мотивуючи тим,  що на даний час в неї немає таких грошей та
тварина була продана живою вагою.

Судом встановлено,  що сторони
вчинили правочин,  а саме уклали договір
купівлі- продажу кабана живою вагою. Відповідно до вимог п.3 ч. 1  ст. .208 ЦК України правочин фізичних осіб
між собою на суму ,  що перевищує 20 і
більше разів неоподаткованого мінімуму доходів громадян вчиняються в письмовій
формі. Посилання позивача ,  що даний
правочин було вчинено під впливом обману,
не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду ,  так як матеріали справи містять постанову ДІМ
Семенівського РВ УМВС Білик О.В. від 19 липня 2007 відповідно до якої дії
громадянки ОСОБА_2.  не містять складу
злочину передбаченого  ст. . 190 КК України,  що виключає можливість застосування  ст. . 230 ЦК України та наслідків передбачених даною статтею ,  так вказана постанова набрала законної сили
,  на момент розгляду справи в суді,  даних про

оскарження
постанови не надходило. Таким чином суд дішов висновку про недоведеність
обставин ,  на які посилається позивач
доказами. Ч. 1  ст. . 1167 ЦК України
передбачає ,  що моральна шкода ,  завдана фізичній або юридичній особі
відшкодовується особою,  яка її завдала
,  за наявності її вини. Суду не надано
доказів вини відповідачки у заподіянні моральної шкоди,  так як позивачка після забиття тварини
12.07.2007 року транспортувала дану тушу тварини у не розробленому стані до с Миколаївка
,  вранці 13.07.2007 року доставила
розібрану тушу до Ветеринарної лабораторій,
ал тільки при проведенні експертизи було встановлено про непридатність
даної туші на ринку. Таким чином твердження позивачки про наявність умислу на
вчинення правочину шляхом обману не знайшли свого підтвердження під час
розгляду справи в суді.

Чинність
Господарського кодексу поширюється на майнові відносини ,  хоч однією стороною яких є суб»єкт
господарювання. Такими також визнаються фізичні особи,  що зареєстровані,  як підприємці. Відповідно до  ст. . 42 ГК України підприємництво - це
самостійна ,  ініціативна,  систематична,
на власний ризик господарська діяльність,  що здійснюється суб»єктами господарювання (
підприємцями) з метою досягнення економічних та соціальних результатів та
одержання прибутку. Ч. 1  ст.  44 ГК України передбачає ,  що підприємництво здійснюється на основі:
комерційного розрахунку та власного комерційного ризику; вільного розпорядження
прибутком.  Відповідно до ч.2  ст.
1166 ЦК України особа,  яка
завдала шкоди,  звільняється від її
відшкодування,  якщо вона доведе,  що шкоди завдано не з її вини.

За таких умов
суд вважає ,  що позов не підлягає
задоволенню в повному об»ємі. Витрати на інформаційно-технічне забезпечення та
державне мито розподілити відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись  ст.
ст.  230,  1166,
1167 ЦК України,   ст.
42,  44 ГК України,  п. 5.12 ,
8.16 Правил перед забійного ветеринарного огляду тварин і
ветеринарної-санітарної експертизи м»яса та м»ясних продуктів» Затв. Наказом
Державного департаменту ветеринарної медицини Мін. Аграрної політики України
від 07.06.2002 року №28,   ст.  ст.
10,  11,  209,
214,  215,  217,
218 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позовуОСОБА_1 до ОСОБА_16 про визнання договору куплі-продажу
недійсним,  про стягнення матеріальних
збитків та моральної шкоди - відмовити ,
за відсутністю підстав задоволення.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження до Семенівського районного суду Чернігівської
області протягом десяти днів з дня проголошення рішення та шляхом подачі
апеляційної скарг^протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.