справа № 2-3887/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

10
жовтня 2007 р. Кіровський районний суд м.
Кіровограда Кіровоградської області в складі:

головуючого-судді                                                                      Черненко
І. В.

при
секретарі                                                                              Гаркуша
І.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.  Кіровограді
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ «Кіровоградрембуд» про усунення
перешкод у користуванні власністю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом,  в якому
просив усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом зобов"язання
відповідача звільнити від бетонних конструкцій в"їздні шляхи між
адміністративним корпусом та виробничими будівлями. В обґрунтування позовних
вимог зазначив,  що відповідно до
договорів купівлі - продажу від 4.04.2006року та 26.04.2006 року йому належить
відповідно 1/20 та 69/100 частин комплексу будівель по АДРЕСА_1. 13/50 частин
комплексу будівель по АДРЕСА_1 належить відповідачеві. З травня 2007 року
відповідачем чиняться перешкоди у користуванні власністю,  зокрема,
в користуванні гаражом,
заправочною станцією,  підсобними
приміщеннями шляхом перекриття бетонними конструкціями в "їздних шляхів
між; належними йому адміністративним корпусом та виробничими будівлями. Під час
знаходження справи в провадженні суду позовні вимоги уточнив та просив суд
заборонити відповідачеві вчиняти будь-які дії,
які перешкоджатимуть у користуванні належною йому власністю,  зобов"язати відповідача демонтувати
металеві ворота між: належною йому адміністративною будівлею літ.
"Акр-кр2" та огорожою,  яка
належить відповідачеві та межує з АДРЕСА_2,         зобов"язати відповідача звільнити
від бетонних конструкцій,  які
перешкоджають проїзду автомототранспорта до належної йому адміністративної
будівлі літ. "Акр-кр " ",
виробничих будівель літ. "В " та гаражу літ. "В1" В
судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримав.

Представник
відповідача позов не визнав і пояснив суду,
що підприємство дійсно розташувало бетонні конструкції та встановило
ворота,  які перешкоджають позивачеві
користуватись належною йому власністю,
проте бетонні конструкції розташовані на земельній ділянці,  яка перебуває у постійному користуванні
підприємства згідно з Державним
актом    на    право
постійного    користування   землею,
виданого

Кіровоградською
міською радою 25.10.1995 року Кіровоградському кооперативному підприємству
«Спецкомунмонтаж» та ворота встановлено з метою унеможливити користування цією
земельною ділянкою. Тобто,  підприємство
має право це робити,  оскільки позивач не
уклав договір земельного сервітуту,  за
яким сплачував би кошти та користувався земельною ділянкою. Крім того,  підприємству належить на праві власності
замощення,  яким бажає користуватись
позивач.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з
наступного.

В
судовому засіданні встановлено,  що
позивачеві належить на підставі договору купівлі-продажу від 4.04.2006року 1/20
частина комплексу будівель по АДРЕСА_1,
яка складається зі складу літ. »Д»,
допоміжної будівлі літ.»Л»,
заправки літ.»Е». На підставі договору купівлі-продажу від 26.04.2006
року йому належить 69/100 частин комплексу будівель по АДРЕСА_1,  що складається з : адміністративної будівлі
літ.»Акр-кр2»,  виробничих будівель під
літ.»В» та «Г»,  гаража літ «В1»,  допоміжних будівель «З» та «И»,  огорожі під літ. "N-N3",  замощення літ «1»,  водопроводу.

Відповідачу
належить 13/50 частин комплексу будівель по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право власності від 20.09.2000 року.

На час
розгляду справи судом земельна ділянка АДРЕСА_1 перебуває у загальному
користуванні сторін.

Так,  відповідно до cm. 120 Земельного
Кодексу України при переході права власності на будівлю і споруду право
власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі
цивільно-правових угод,  а право
користування - на підставі договору оренди.

В
судовому засіданні встановлено,  що
Кіровоградське кооперативне підприємство „Спецкомунмонтаж" користувалось
земельною ділянкою на підставі Державного акту на право постійного
користування,  виданого Кіровоградською
міською радою 25.10.1995 року. При переході права власності на частину
комплексу будівель до позивача його право користування земельною ділянкою не
оформлено,  відповідні документи щодо
укладення договору оренди знаходяться в Кіровоградській міській раді.

Право
користування відповідачем відповідною земельною ділянкою так само не оформлено.
Доводи представника відповідача щодо виникнення такого права на підставі
Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою,  виданого Кіровоградською міською радою
25.10.1995 року Кіровоградському обласному ремонтно - будівельному тресту не
ґрунтується на законі,  оскільки
підприємство,  якому видавався державний
акт не існує,  а відповідно до п.»в» ч.1 cm. 141
Земельного Кодексу України підставою припинення права користування земельною
ділянкою є припинення діяльності державних чи комунальних підприємств,  установ та організацій. Зі статутних
документів відповідача вбачається,  що ЗAT
„Кіровоградрембуд" не є правонаступником Кіровоградського ремонтно-будівельного
треста. Крім того,  відповідно до ч.2 cm. 92 Земельного
Кодексу України в редакції 2001

року право
постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної
власності набувають лише підприємства,
установи та організації,  що
належать до державної або комунальної власності,  яким не є відповідач. Відсутність у
відповідача права користування земельною ділянкою згідно Державного акту від 25.10.1995
року підтверджується і рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської
ради № 1165 від 13.09.2000 року,  п.3
якого рекомендовано відповідачеві звернутись з заявою про оформлення права
користування земельними ділянками,  у
т.ч. АДРЕСА_1 до міського управління земельних ресурсів або інших
землевпорядних організацій,  які мають на
це відповідний дозвіл. Проте,  це право
до цього часу не оформлено.

Отже,  відповідач безпідставно вимагає встановлення
земельного сервітуту на право проїзду на транспортному засобі та чинить
перешкоди у користуванні належною позивачеві власністю.

Доводи
відповідача щодо права власності на замощення не впливають на суть спірних
правовідносин,  оскільки замощення
розташовано на земельній ділянці.

Відповідно
до ч.2 cm.386 ЦК України
власник,  який має підстави передбачати
можливість порушення свого права власності іншою особою,  може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій,  які можуть
порушити його право,  або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Таким
чином,  позовні вимоги щодо захоронения вчинення
будь-яких дій,  які перешкоджатимуть
користуванню належною йому власністю та зобов"язання
відповідача усунути наявні перешкоди у користуванні власністю грунтуються на
законі і підлягають задоволенню.

На
підставі  ст.
ст.  92 ч.2,  95,
120,  141 Земельного Кодексу
України,  ч.2 cm.З86ЦК України,  керуючись
ст.  ст.  10-11, 213-215 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Заборонити
ЗAT «Кіровоградрембуд» вчиняти будь-які дії,  які перешкоджатимуть користуванню ОСОБА_1
належними йому 1/20 та 69/100 частин комплексу будівель по АДРЕСА_1,  що складаються із складу літ.»Д»,  допоміжної будівлі літ.»Л»,  заправки літ.»Е»,  адміністративної будівлі літ.»Акр-кр2»,  виробничих будівель літ.»В» та «Г»,  гаража літ. «В1»,  допоміжних будівель «З» та «И»,  огорожі літ «N-N3»,  замощення літ. »1»,  водопроводу.

Зобов»язати
ЗАТ «Кіровоградрембуд» демонтувати металеві ворота між; належною ОСОБА_1
адміністративною будівлею літ. »Акр-кр2» та огорожою,  яка належить ЗАТ «Кіровоградрембуд» та межує
з АДРЕСА_2.

Зобов»язати ЗАТ «Кіровоградрембуд»
звільнити від бетонних конструкцій,  які
перешкоджають проїзду автомототранспорта до належної ОСОБА_1 адміністративної
будівлі літ. »Акр-кр2»,  виробничих будівель
літ.»В» та гаражу літ. «В1».

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення,  та шляхом подачі апеляційної скарги протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.