Справа № 2-139707
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2007 р.                                                                                   м.
Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого
судді:                                                                 Артемової
Л.Г

При секретарі                                                                          Мойсеєнко
В.М.

за участю
позивачки за первісним позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах
малолітнього ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, представника відповідачів за первісним позовом - КП
«ВРЕЖО-№5» та Запорізької міської ради Шамрай О.Ю.. відповідачів ОСОБА_4,
ОСОБА_5, представника відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_4, відповідача за
первісним позовом ОСОБА_6, його представника ОСОБА_7, представника позивача за
зустрічним позовом КП «ВРЕЖО-№5» - Шамрай О.Ю., відповідачів за зустрічним
позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2, її
представника ОСОБА_3 та ОСОБА_6, його представника ОСОБА_7, розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в
своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 до КП «ВРЕЖО-№5», Запорізької
міської ради,ОСОБА_4,ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, третя особа відділ
опіки та піклування Комунарської районної адміністрації Запорізької міської
ради про вселення в гуртожиток та виселення з гуртожитку, та зустрічним позовом
КП «ВРЕЖО-№5» до ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього
ОСОБА_2 та ОСОБА_6, треті особи: відділення громадянства, міграції, та
реєстрації фізичних осіб Комунарського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій
області, відділ опіки та піклування Комунарської районної адміністрації
Запорізької міської ради, про розірвання договору на проживання в гуртожитку,
стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та зняття з
реєстраційного обліку.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про вселення в гуртожиток та виселення з
гуртожитку, на обгрунтування якого зазначила, що будинок АДРЕСА_1 є
гуртожитком, який знаходиться на балансі КП «ВРЕЖО-№5». Житлова площа в
гуртожитку була надана її колишньому чоловіку на родину з 3-х осіб. Згідно
рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №15/5 від 27.01.2005
року, та ордеру №11 жила площа, яка складається з двох кімнат 15.8 та 12.2 кв.
м., в гуртожитку надана ОСОБА_6 з родиною - жінкою та дитиною. Вона з сином до
цього часу постійно користується кімнатою площею 12.2 кв.м., ОСОБА_6 до
виселення мешкав у кімнаті площею 15.8 кв.м. В жовтні 2006 року припинивши
фактично шлюбні відносини, обрав інше місце проживання, вивіз 15.02.2007 року
особисті речі та не повідомивши її здав кімнату по акту представникам КП
«ВРЕЖО-№5». На її відсутність працівниками КП «ВРЕЖО-№5» були вчинені перешкоди
в користуванні житлом, шляхом встановлення нових замків, в спірній кімнаті, яка
є єдиним житлом для неї та її дитини, залишилися її речі. Іншого житла
позивачка не має. В спірну кімнату відповідач - КП «ВРЕЖО-№5» вселив інших
працівників, що позивачка вважає незаконним та просить їх виселити. Позивачка
вважає, що її виселення із кімнати в гуртожитку є незаконним, оскільки
виселення одиноких осіб з проживаючими з ними неповнолітніми дітьми є
незаконним та просить її вселити в спірну кімнату гуртожитку.

В судовому
засіданні позивачка позов підтримала та додатково пояснила, дійсно, через
сварки з чоловіком, деякий час в лютому 2007 року була відсутня, за цей час її
колишній чоловік здав кімнату, вивіз речі. В дверях були замінені замки, через
що вона вимушена була за допомогою рятувальної служби «Кобра» потрапляти в
спірне приміщення. З того ж лютого 2007 року вона з дитиною мешкає в квартирі,
яку зняв для неї її колишній чоловік, однак оплатив її тільки за 6 місяців. В
період сумісного проживання в спірній кімнаті, вважала це приміщення окремою
квартирою цілком покладаючись на чоловіка, який не повідомив, що це кімната в
гуртожитку, хоча не заперечує, що отримала роз'яснення власника щодо підстав її
подальшого проживання в спірній кімнаті.

Представник
позивачки - ОСОБА_3 підтримала позов та наполягала на його задоволенні, окремо
пояснивши, що до одиноких осіб, які не можуть бути виселені відносяться жінки
шлюб яких розірвано, які самі виховують дітей.

Представник
відповідачів КП «ВРЕЖО-№5» та Запорізької міської ради, які мають спільну,
узгоджену позицію - Шамрай О.Ю., позов не визнала та пояснила, що ОСОБА_6 з
родиною була надана кімната в гуртожитку з метою заохочення його працювати у
ВРЕЖО, оскільки заробітна плата дуже маленька, він з родиною проживав в спірній
кімнаті за договором, який було укладено на певний термін, після звільнення з
роботи був письмово повідомлений про необхідність виселення з кімнати. ОСОБА_6, здав кімнату за
актом, повідомив про те, що зняв собі з родиною інше житло, вивіз речі. Після
того, як позивачка за допомогою «Кобри» проникла в спірну кімнату зламавши
замки та двері, вимушені були звертатися за допомогою міліції.

Відповідача
ОСОБА_6 позову не визнав, та пояснив, що працював в КП «ВРЕЖО-№5» отримав
кімнату в гуртожитку, яку здав після звільнення та письмового повідомлення, за
актом, зняв для родини інше житло, перевіз речі, розривати шлюб не мав наміру
мав надію зберегти родину, знайти іншу роботу та забезпечити родину житлом,
однак у вересні 2007 року, після надання строку на примирення, за заявою
ОСОБА_1 шлюб було розірвано, зараз проживає окремо, колишня дружина має інше
житло.

Представник
відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 в судовому засіданні позов не визнала та просила
відмовити в його задоволенні.

Відповідачі
ОСОБА_4, які мають спільну позицію проти задоволення позову заперечували,
оскільки іншого житла не мають, заради службового житла вимушені працювати
двірниками.

Треті особи
належним чином повідомлені в судове засідання не з»явилися, письмово просили
суд розглядати справу на їх відсутність.

Позивач за
зустрічним позовом КП «ВРЕЖО-№5», звернувшись до суду з позовом обґрунтовує
його тим. що з лютого 2005 року у кімнаті НОМЕР_1 гуртожитку АДРЕСА_1, згідно
рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №15/5 від 27.01.2005 року
та ордеру №11 на жилу площу в гуртожитку від 15.02.2005 року проживала родина
працівника КП «ВРЕЖО-№5» ОСОБА_6, у складі дружини ОСОБА_1 та сина ОСОБА_2, з
яким було укладено договір на проживання. Згідно умов договору ОСОБА_6 з
родиною, у разі звільнення зобов'язався звільнити займану ним кімнату та
знятися з реєстрації.

Наказом №83 від
10.02.2007 року ОСОБА_6 звільнено за власним бажанням, на виконання умов
договору 13.02.2007 року ОСОБА_6 отримав попередження про необхідність
звільнити займану ним кімнату. 15.02.2007 року ОСОБА_6 повідомив про те, що
звільнив кімнату разом із родиною та просив скласти акт прийому-передачі та
опечатати кімнату, що було вчасно зроблено, кімнату опечатано, замінені замки.
складено акт прийому-передачі. Розпорядженням від 23.02.2007 року кімнату
передано для подальшого розподілення працівникам. Крім того, відповідачі в
порушення вимог п.38.39 Примірного положення про гуртожитки №208 від 03.06.1986
року та п. 2.2.4., 4.2., 4.4. Договору не оплачували комунальні послуги, в
зв'язку з чим утворилася заборгованість в сумі 1037,94 за період з 01.02.2005
року по 01.03.2007 року. Згідно п.6.3. Договору фінансові зобов'язання сторін
за договором мають силу навіть після припинення строку його дії, до повного
виконання. Позивачі вважають, що ОСОБА_6 тільки частково виконав умови
договору, виселившись та передавши кімнату власникам, але до цього часу не
знявся з реєстрації разом із родиною та не оплатив заборгованість за
житлово-комунальні послуги. Позивач просить розірвати договір на проживання в
спірній кімнаті укладений між КП «ВРЕЖО-№5» та ОСОБА_6, зобов'язати відповідний
орган зняти родину ОСОБА_6 з реєстрації, стягнути з них заборгованість за
житлово-комунальні послуги в сумі 1037.94 грн.

Представник
позивача КП «ВРЕЖО-№5» - Шамрай О.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги
підтримала та наполягала на задоволенні позову.

Відповідач
ОСОБА_6 з позовом погодився просив позов задовольнити, пояснивши, що погасити
заборгованість до судового засідання не мав можливості в зв'язку із скрутним
матеріальним становищем, з реєстрації не знявся тому, що не має до сьогодні
постійного місця проживання, а реєстрація була необхідна для працевлаштування.

Представник
відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 з позовом погодилася та зазначила, що позов
обгрунтований та підлягає задоволенню.

Відповідачка
ОСОБА_1 позов не визнала, просила суд відмовити в його задоволенні.

Представник
відповідачки - ОСОБА_3 з
позовом не погодилася та просила суд відмовити в його задоволенні.

Треті особи належним
чином повідомлені в судове засідання не з»явилися і тому суд постановив
розглядати справу за їх відсутністю.

Вивчивши
матеріали справи, вислухавши сторони та їх представників, встановивши обставини
справи та перевіривши їх доказами суд дістає висновку, що позов ОСОБА_1, яка
діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 до КП «ВРЕЖО-№5»,
Запорізької міської ради,ОСОБА_4,ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, третя
особа відділ опіки та піклування Комунарської районної адміністрації Запорізької
міської ради про вселення в гуртожиток та виселення з гуртожитку задоволенню не
підлягає. Зустрічний позов КП «ВРЕЖО-№5» до ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах
та інтересах    малолітнього    ОСОБА_2
та   ОСОБА_6, треті особи:
відділення громадянства, міграції, та реєстрації фізичних осіб Комунарського РВ
ЗМУ УМВС України в Запорізькій області, відділ опіки та піклування Комунарської
районної адміністрації Запорізької міської ради, про розірвання договору на
проживання в гуртожитку, стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги
та зняття з реєстраційного обліку підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом
встановлено: гуртожиток АДРЕСА_1, є комунальною власністю міста та перебуває на
балансі КП «ВРЕЖО-№5» (а.с.18,66,105), рішенням Виконкому Запорізької міської
ради №22/2 від 27.01.2005 року оформлено дозвіл на перепланування холів в
приміщенні гуртожитку під окремі житлові кімнати, з метою поліпшення житлових
умов співробітників ВРЕЖО (а.с.19,138). Згідно рішення Виконкому Запорізької
міської ради №15/5 від 27.01.2005 року (а.с.21), яке прийнято на підставі
звернення КП «ВРЕЖО-№5» про дачу дозволу на вселення в гуртожиток працівників з
родинами, серед інших і ОСОБА_6 (а.с.20) та ордера «М» №11 від 15.02.2005 року
(а.с), в кімнаті НОМЕР_1 в гуртожитку проживав працівник ВРЕЖО ОСОБА_6 з
родиною з двох осіб.

18.02.2005 року
між ОСОБА_6 та КП ВРЕЖО-№5» було укладено договір на проживання в гуртожитку,
яким ОСОБА_6 повідомлявся що житло тимчасове, виділено на певний термін, за
умови що після звільнення з роботи у ВРЕЖО він зобов'язується вивільнити
кімнату, термін дії договору з 18.02.2007 року по 18.02.2008 року (а.с.22).

ОСОБА_6, який
працював на посаді покрівельника рулонних покрівель, звільнився з КП «ВРЕЖО-№5»
за власним бажанням, про що видано наказ № 83 від 10.02.2007 року (а.с.23).
13.02.2007 року ОСОБА_6 був письмово, під розписку, повідомлений про
необхідність вивільнення кімнати в гуртожитку попередженням №374/01-11 від
13.02.2007 року (а.с.24). 15.02.2007 року ОСОБА_6 виселився з кімнати, вивіз речі,
винайняв для родини інше житло, про що повідомив ВРЕЖО, пред'явивши договір
найму (а.с.28), та передав кімнату за актом прийому - передачі власнику
(а.с.25,26). представники ВРЕЖО впевнилися, що кімната вільна, не маючи жодного
сумніву щодо цього, опечатали кімнату та замінили замок у вхідних дверях.
Згідно розпорядження про збереження комунальної власності у вивільнену кімнату
була тимчасово вселена родина ОСОБА_4 (а.с.27). Підчас проживання ОСОБА_6 з
родиною несвоєчасно оплачував житлово-комунальні послуги, внаслідок чого
утворилася заборгованість в сумі 1037,94 грн. (а.с.29,47). За заявою ОСОБА_1
прокуратурою Комунарського району було проведену перевірку, листом від
22.03.2007 року їй було повідомлено про відсутність підстав для прокурорського
реагування (а.с.79), оскільки не встановлено порушень законодавства. В рішенням
Виконкому Запорізької міської ради. 17.02.2007 року працівниками рятувальної
служби, на замовлення ОСОБА_1 були надані платні послуги у відкритті дверей
спірної кімнати (а.с. 132). Шлюб ОСОБА_6 було розірвано 17.09.2007 року (а.с.
196). Згідно відповіді начальника Комунарського РОВ ЗГУ УМВС України в
Запорізькій області Буравського В.В., від 24.02.2007 року, №68/1517, у
порушенні кримінальної справи, за заявою ОСОБА_1, було відмовлено (а.с.200),
згадно постанови, заявниця ОСОБА_1, за її письмовим зверненням проживала
АДРЕСА_2. ВРЕЖО в свою чергу, вимушено звернулося до міліції із заявою про
проникнення у спірну кімнату ОСОБА_1, шляхом зламу дверей та пошкодженням
печаток (а.с.207).

Згідно ст.6 ЖК
України та п.3 Примірного положення про гуртожитки, під гуртожитки надаються
спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети житлові будинки,
гуртожиток - це жила будівля, що зареєстрована як така у виконавчому органі
відповідної ради і відповідає певним вимогам , де громадянам у зв'язку з
трудовими відносинами або навчанням, за спеціальним ордером, наданим власником
гуртожитку, надається у тимчасове користування житлова площа, тобто основне
призначення гуртожитків це тимчасове проживання громадян.

Згідно ст. 132
ЖК України працівники, яким було надано житлове приміщення в гуртожитку в
зв'язку з роботою та які звільнилися за власним бажанням, підлягають виселенню
без надання іншого житлового приміщення.

Вищенаведене дає
змогу зробити висновок, що порушень законодавства при виселенні ОСОБА_6 з
родиною з кімнати в гуртожитку не встановлено, так він дійсно отримав тимчасове
житло в гуртожитку, працюючи у ВРЕЖО покрівельником, звільнився за власним
бажанням, у зв'язку з чим добровільно вивільнив займане приміщення. Посилання
позивачки за первісним позовом ОСОБА_1, на те, що вона не усвідомлювала, що
займане приміщення не є кімнатою в гуртожитку, а є окремою квартирою, не знала
про наміри чоловіка звільнитися та вивільнити жиле приміщення, не усвідомлювала,
що термін та сама можливість її проживання безпосередньо пов'язані з роботою
чоловіка у ВРЕЖО не обґрунтовані нею у судовому засіданні та спростовані
матеріалами справи. Так позивачка, після сімейних сварок, маючи сумніви щодо
подальшого свого проживання у спірному приміщенні звернулася за усною
консультацією у юридичний відділ ВРЕЖО, їй було роз'яснено, що окремих підстав
її подальшого проживання немає, було запропоновано роботу у ВРЕЖО, як підставу
для отримання службового житла, однак ОСОБА_1 відмовилась.

Суд дає критичну
оцінку посиланням позивачки на порушення власником гуртожитку вимог ст. 125 ЖК
України, оскільки за змістом зазначеної норми права без надання іншого
приміщення не можуть бути виселені одинокі особи, які проживають з працівниками
у випадках передбачених ст. 124 ЖК України, якою встановлено, що робітники, що
припинили трудові відносини з підприємством підлягають виселенню з службового
житлового приміщення з усіма особами, які з ним проживають без надання іншого
житлового приміщення, оскільки ОСОБА_1, на момент виселення не була одинокою
особою, її шлюб не було розірвано, ОСОБА_6 мав наміри зберегти родину не
погоджуючись на розірвання шлюбу, його позовну заяву було залишено без
розгляду, розлучення сталося за ініціативи самої позивачки.

Намагання
позивачки із застосуванням сили проникнути в спірне приміщення, оскільки на її
ствердження вона не має іншого житла і до цього часу користується спірною
кімнатою, не може бути взято до уваги судом як підставу для задоволення позову,
оскільки ОСОБА_6 вивіз меблі, та інші речі родини у наймане житло, зобов'язався
розпискою забезпечити родину житлом за власний рахунок, так ОСОБА_1 з дитиною
вже з 18.02.2007 мешкали в найманій квартирі. Жодних законних підстав для
вселення з метою постійного проживання ОСОБА_1, яка не є працівником ВРЕЖО,
немає, оскільки єдиною умовою надання їй кімнати у гуртожитку можуть бути її
трудові відносини із власником.

Суд залишаючи
без задоволення позовну вимогу ОСОБА_1 про вселення в гуртожиток відмовляє у
задоволенні вимоги про виселення родини ОСОБА_4, оскільки їх тимчасове вселення
з метою зберігання приміщення, на власний розсуд ВРЕЖО, не суперечить діючому
законодавству.

У відповідності
до вимог 67 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні
послуги.

Також згідно
договору на проживання в гуртожитку від 18.02.2005 року, ОСОБА_6, зобов'язався
вчасно вносити плату за проживання в гуртожитку, а також за комунальні та інші
послуги.

Однак, в
порушення вимог вищенаведених норм та зобов'язань ОСОБА_6 з родиною не
сплачували обов'язкових платежів, в зв'язку з чим утворилася заборгованість, у
сумі 1037,94 грн., чого сторони не оспорюють, яка підлягає солідарному
стягненню з відповідачів за зустрічним позовом.

Окремою умовою у
договорі є зобов'язання ОСОБА_6 у разі звільнення з роботи, за якою він отримав
кімнату в гуртожитку, за власним бажанням виселитися та знятися з реєстрації,
цей договір ні ким не оскаржував ся, дійсний до 18.02.2008 року, однак, як
встановлено в судовому засіданні відповідачі за зустрічним позовом порушили
умови договору.

Аналізуючи
вищенаведене суд приходить до висновку, що договір підлягає розірванню,
оскільки, ОСОБА_6. та члени його родини, звільнившись, виселившись не знявся з
реєстрації та на протязі тривалого часу не сплачував обов'язкових платежів.

Керуючись
вищенаведеним та ст. 67,124,125,132 ЖК України, ст.ст. 15, 60, 209, 214, 215,
218, ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позову ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 до
КП «ВРЕЖО-5», Запорізької міської ради,ОСОБА_4,ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_6, третя особа відділ опіки та піклування Комунарської районної
адміністрації Запорізької міської ради про вселення в гуртожиток та виселення з
гуртожитку відмовити.

Зустрічний позов
КП «ВРЕЖО-5» до ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього
ОСОБА_2 та ОСОБА_6, треті особи: відділення громадянства, міграції, та
реєстрації фізичних осіб Комунарського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій
області, відділ опіки та піклування Комунарської районної адміністрації
Запорізької міської ради, про розірвання договору на проживання в гуртожитку,
стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та зняття з
реєстраційного обліку задовольнити

Розірвати
договір на проживання в гуртожитку АДРЕСА_1, укладений між КП «ВРЕЖО-5» та
ОСОБА_6.

Стягнути з
ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на користь КП «ВРЕЖО-№5» солідарно заборгованість за
квартирну плату та комунальні послуги в сумі 1037.94 грн.

Зобов'язати
відділення громадянства, міграції, та реєстрації фізичних осіб Комунарського РВ
ЗМУ УМВС України в Запорізькій області зняти ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2, з
останнього місця реєстрації АДРЕСА_1.

Рішення суду
може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення та подання
апеляційної скарги на рішення суду протягом 20 днів після подання зави про
оскарження.