Справа НОМЕР_2-2084/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2007
року Галицький районний суд м. Львова

в складі:
головуючої - судді Серьодкіної І.М.

при
секретарі       - Чорній Н.І.

за
участю представника позивача Покори І.О.,
відповідачки ОСОБА_1,  представника
відповідачки Завербного А.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом
Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 про
виселення та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  Галицької районної адміністрації Львівської
міської ради,  Львівської міської ради
про визнання права на житло,

встановив:

Галицька
районна адміністрація ЛМР звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1.  про виселення з квартири АДРЕСА_1,  яка складається з однієї житлової кімнати
площею 16, 7 кв.м,  кухні - 5, 4 кв.м та
суміщеного санвузла - 2, 5 кв.м. . Позовні вимоги мотивувала тим,  що дана квартира знаходиться на
обслуговуванні ОСОБА_2 та належить міській раді. Основний квартиронаймач
квартири по АДРЕСА_1 помер і виписаний ІНФОРМАЦІЯ_1 року,  та в квартирі немає зареєстрованих. Однак у
квартирі проживає без реєстрації відповідачка,
яка відмовляється відкривати двері працівникам ОСОБА_2 отримувати
попередження. Відповідачка проживає у квартирі без законних на це підстав,  оскільки ордер їй не видавався,  договір найму жилого приміщення укладений не
був,  а тому вона використовує спірне
приміщення самовільно.

Відповідачка
звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2,  Галицької районної адміністрації Львівської
міської ради,  Львівської міської ради
про визнання права на житло,
зобов'язання видати ордер на заселення в житлове приміщення по АДРЕСА_1
та укладення з нею договору найму. Вимоги мотивувала тим,  що проживала разом з ОСОБА_3 у його квартирі
за адресою по АДРЕСА_1. Разом вели спільне господарство,  доглядали один за одним,  сплачували рахунки за комунальні
послуги,  світло,  газ,
теплоенергію. Дану квартиру ОСОБА_3 отримав на підставі рішення
міськвиконкому у 1995 році. Вони проживали однією сім'єю у спірній квартирі
більше 10 років. Після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 року вона залишилася
проживати у спірній квартирі. Вона зверталася у ЛОСОБА_2 про зміну договору
найму,  однак відповіді не отримала. Вона
потребує поліпшення житлових умов,
оскільки до моменту заселення у спірну квартиру,  разом із своїми доньками проживала у
гуртожитку,  де на даний час проживають
її діти.

В
судовому засіданні представник позивача первісний позов підтримала,  зустрічний - заперечила,  дала пояснення,  аналогічні первісному позову. Просила
первісний позов задоволити,  в
зустрічному - відмовити.

Відповідачка
та її представник первісний позов заперечили,
зустрічний -підтримали. Відповідачка дала пояснення,  аналогічні зустрічному позову та уточнила,  що спірна квартира - не приватизована. Вона
проживала з ОСОБА_3 однією сім'єю до його смерті. Вони разом купували продукти
харчування,  побутові речі,  вона готувала,  доглядала за ним,  хоча спільного бюджету у них не було,  оскільки ОСОБА_3 більше цікавився книжками. З
1997 року вона проживала у спірній квартирі,
хоча прописана у гуртожитку,  де
проживають її доньки,  за якими вона
також доглядає. Питання прописки не було і вона з

Чолкою про це не говорила, хоча перед смертю ОСОБА_3 говорив,  що хоче нотріально переписати на неї квартиру. Спірна
квартира також є не приватизованою і ОСОБА_3 не хотів цього робити, а чому їй
не відомо.Крім цього ОСОБА_1.  в судовому
засіданні пояснила, що у них з ОСОБА_3 був спільний бюджет, однак останній
більше цікавився книжками і свої гроші він витрачав на книжки, а вона витрачала
кошти на харчування, тобто фактично у них кошти були у кожного свої. Разом з
тим просила в первісному позові відмовити,
зустрічний - задоволити.

Представник
відповідача Львівської міської ради первісний позов підтримала,  зустрічний - заперечила та пояснила,  що квартира по АДРЕСА_1 -
неприватизована,  відповідачка не
прописана у даній квартирі,  підставою
для вселення є ордер,  якого у
відповідачки немає. ОСОБА_3 не міг подарувати чи передати квартиру відповідачці.
Хоча сім'я ОСОБА_1 і перебуває на обліку,
однак житло надається в порядку черговості. Просила в первісному позові
відмовити,  зустрічний - задоволити.

Відповідач
ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився,
хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. А
тому суд вважає за можливе розгляд справи у його відсутності на підставі
наявних у справі матеріалів.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд приходить до висновку,  що в задоволенні первісного позову слід відмовити,  зустрічний - задоволити.

Відповідно
до  ст.
61 ЖК України користування жлим приміщенням у будинках державного і
громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого
приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і
громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера
на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією і
наймачем -громадянином,  на ім'я якого
видано ордер.

Згідно  ст. 58 ЖК України на підставі рішення про
надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду
виконавчий комітет районної,
міської,  районної в місті,  селищної,
сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер,  який є єдиною підставою для вселення в надане
жиле приміщення.

Як
вбачається з довідки з місця проживання про склад сім'ї і реєстрацію від
ІНФОРМАЦІЯ_3 року заНОМЕР_1,  виданої
ОСОБА_2,  квартира по АДРЕСА_1 належить
місцевій раді. В квартирі був зареєстрований ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження,  який помер і виписаний ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Факт
належності спірної квартири по АДРЕСА_1 місцевій раді не заперечила і
відповідачка.

Відповідно
до ч.2  ст.  64 ЖК України,  до членів сім'ї наймача належить дружина
наймача,  їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно поживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

Як
зазначили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5,  ОСОБА_4
відповідачка проживала у спірній квартирі разом з ОСОБА_3,  купувала продукти,  варила їсти,
чи мали вони спільний бюджет та чи спільно купували побутові речі - їм
не відомо.

Суд
критично ставиться до показів свідків,
щодо ведення спільного бюджету,
проведення ремонту спільними зусиллями та проживання однією сім'єю,  оскільки свідки не бували часто в спірній
квартирі,  як зазначила
відповідачка,  спільного бюджету з
померлим наймачем спірної квартири ОСОБА_3 у неї не було,  вона купувала речі за власні кошти.

З
показів ОСОБА_6 слідує,  що відповідачка
шукала майстра для проведення ремонту,
однак свідок не вказувала про те,
кому належали кошти для проведення такого ремонту.

Крім
того свідки вказують на дружність відносин між відповідачкою та померлим
ОСОБА_3,  на те,  що відповідачка доглядала за ним та добре
ставилася до нього.

Таким       чином       судом       не                                      встановлено       факту       ведення

спільного
господарства відповідачкою та померлим наймачем спірної квартири.

Отже,  підстав для визнання відповідачки членом
сім'ї наймача - немає.

В матеріалах
справи відсутні відомості про намір померлого ОСОБА_3 зареєструвати
відповідачку у спірній квартирі,  жодних
заяв до ОСОБА_2 він не подавав з метою реєстрації відповідачки у спірній
квартирі,  як члена сім'ї.

Як
вбачається з довідки ЗОК ЛКЕЧ БУ НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_5 року за НОМЕР_3
відповідачка ОСОБА_1.  проживає і
постійно прописана в гуртожитку по АДРЕСА_2 разом з доньками ОСОБА_7,  ІНФОРМАЦІЯ_6 р.н. та ОСОБА_8 ,  ІНФОРМАЦІЯ_7 р.н..

Відповідачка
ОСОБА_1.  була зарахована на квартирний
облік в складі сім'ї: ОСОБА_9  -
чоловік,  вона,  дві доньки ОСОБА_8  ОСОБА_7 згідно рішення Ленінської районної
Ради народних депутатів від ІНФОРМАЦІЯ_8 року НОМЕР_4. Справа з ІНФОРМАЦІЯ_9
року не перереєстрована.

Відповідно
до ч. 1  ст.  43 ЖК громадянам,  які перебувають на обліку потребуючих
поліпшення житлових умов,  жилі
приміщення надаються в порядку черговості.

Таким
чином,  спростовуються посилання
відповідачки на зайняття нею спірної квартири внаслідок перебування її на
квартирному обліку,  з метою покращення
житлових умов.

Отже,  судом встановлено,  що відповідачка проживає у квартирі по
АДРЕСА_1 без законних підстав.

Враховуючи
вищенаведене,  суд приходить до
висновку,  що позов Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1.  про виселення слід задоволити,  в зустрічному позові ОСОБА_1.  до ОСОБА_2,
Галицької районної адміністрації Львівської міської ради,  Львівської міської ради про визнання права на
житло -відмовити.

Керуючись
Конституцією України,   ст.   ст.
4,  10,  60,
88,  212,  215 ЦПК України,   ст.
ст.  43,  58,
61,  109 ЖК України,  суд,

вирішив:

позов Галицької
районної адміністрації Львівської міської ради - задоволити.

Виселити
ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житла.

В зустрічному
позові - відмовити.

Рішення
набуває законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо таку заяву не було
подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Рішення
в повному обсязі складеної. 10.2007 року о 15.00. год.