Справа
№2-151907
року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
судді Рябота В.І.,
Риндя Л.А., розглянувши  у   відкритому
судовому  засіданні   цивільну
справу   за   позовом
ОСОБА_1доОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2про розірвання шлюбу, зазначивши, що 11
жовтня 1975 року між ними був зареєстрований шлюб міським відділом РАГС міста
Прилуки Чернігівської області. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не
мотивує свої вимоги тим, що відповідач систематично приходить до дому в
нетверезому стані, виражається в адресу позивачки нецензурними словами, часто
не ночує вдома, в зв»язку з чим шлюбні стосунки між сторонами припинені. На
примирення позивачка не згодна та вказує , що подальше спільне життя і
збереження шлюбу з відповідачем є неможливими. Питання щодо розділу
спільнонажитого майна сторони вирішать добровільно.
В судовому
засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.
ОСОБА_2в судове засідання не з"явився з невідомих для суду причин, хоча
про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно та неодноразово, а
також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причин
неявки в судове засідання. Позивачка не заперечує проти ухвалення заочного
рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв"язку з цим, суд,
відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Суд,
вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно
свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
(дошлюбне прізвище - ОСОБА_1) зареєстрований міським відділом РАГС м. Прилуки
Чернігівської області 11 жовтня 1975 року, актовий запис НОМЕР_2(а.с.5)

В
судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони живуть разом, проте
шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть.

Позивачка
наполягає на розірванні шлюб, посилаючись на неможливість збереження сім"ї
та просить витрати при отриманні свідоцтв про розірвання шлюбу покласти на
відповідача як винного в розпаді сім"ї.

За таких
обставин, суд, з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги відсутність у сторін неповнолітніх
дітей, та зважаючи на те, що позивачка наполягає на розлученні, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивачка довела в судовому
засіданні, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам і подальше
спільне життя подружжя стає неможливим, а тому шлюб підлягає розірванню.

На
підставі ст.ст. 104, 105, 112 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст.
208, 209, 213-215, 224, 226, 228 ЦПК України, суд -

вирішив:

Шлюб, укладений
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1зареєстрований міським відділом РАГС міста Прилуки
Чернігівської області 11 жовтня 1975 року, актовий запис НОМЕР_2-розірвати.

Органам
РАЦС при видачі свідоцтв про розірвання шлюбу, стягнути зОСОБА_2 15 грн.
держмита на користь держави, звільнивши від такого ОСОБА_1.

Шлюб вважати
припиненим в день набрання даним рішенням законної сили.

Копію рішення
направити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням попередивши
останнього, що заява про перегляд заочного рішення може бути подана до суду
протягом десяти днів з дня отримання його копії.