Справа №2-630
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2007
року
Новоазовський районний суд Донецької області

у складі:

головуючого
судді                                                                          Кацаренко
І.О.

при секретарі                                                                                  Пічморзі
О.В.

за участю
позивача                                                                        ОСОБА_2,

відповідача                                                                                     ОСОБА_3,

представника
третьої особи                                                          Єрмолової
В.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Новоазовську цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 і
ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки і піклування Новоазовської
районної державної адміністрації Донецької області, про усунення перешкод у
здійсненні прав щодо виховання внуків,

встановив:

Позивачі
звернулися до суду з зазначеним позовом до відповідача.

В
обгрунтування своїх позовних вимог зазначали, що їх син ОСОБА_6 є батьком їх
неповнолітніх внуків, ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач по справі - їх, позивачів, колишня невістка, оскільки
06.06.2006 року шлюб між їхнім, позивачем, сином, і відповідачем за рішенням
суду був розірваний. Після розірвання шлюбу діти залишилися мешкати з матір'ю -
відповідачем по справі ОСОБА_3.

Після
розірвання шлюбу ОСОБА_3 чинить їм, позивачам, перешкоди у спілкуванні з
внуками, не надає можливості бачитися з дітьми, приймати участь у їх вихованні.
Відтоді, як шлюб був розірваний, відповідач не надає їм можливості навіть
поздоровляти онуків з їх днями народження, передавати їм подарунки, не надає
можливості бачитися з внуками у дитячому садку і школі. Просили винести
рішення, яким зобов'язати відповідача не чинити їм перешкоди у питаннях
спілкування і виховання дітей, надати систематичні побачення з онуками,
можливості спільного відпочинку і відвідування їх онуками за місцем їх,
позивачів, мешкання АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2.

Позивач
ОСОБА_2, яка у судовому засіданні представляє свої інтереси і інтереси свого
чоловіка, співпозивача по справі ОСОБА_1 на підставі заяви останнього (а.с.23),
підтримала позовні вимоги, зазначивши, що до розірвання шлюбу між їх сином
ОСОБА_6 і відповідачем ОСОБА_3 вони, позивачі, постійно спілкувалися зі своїми
онуками, забирали молодшого, ОСОБА_5, з дитсадка, а старшого, ОСОБА_4, зі
школи, діти з задоволенням відвідували їх і у м. Маріуполі, і у с. Саханка, де
вони, позивачі, дуже часто перебувають після виходу на пенсію. Діти бажають з
ними спілкуватися, бо вони, позивачі, не впливають негативно на виховання і
розвиток дітей. Між тим, відповідач чинить перешкоди у побаченнях з онуками, не
дозволяє дітям спілкуватися з ними, позивачами, не дозволяє їм, позивачам,
відвідувати онуків за новим місцем мешкання відповідача і дітей у м. Маріуполі.
Вона, позивач, зверталася до

2

опікунської ради
з проханням врегулювати це питання, проте спеціалісти опікунської ради, знаючи,
що у них з відповідачем ведеться спір щодо розділу майна, порадили їм одразу звернутися
до суду. Тому вони звернулися до суду з таким позовом. Просила винести рішення,
яким зобов'язати відповідача не чинити препони у вирішенні питань виховання і
спілкуванні з онуками, дозволити їм бачитися з онуками раз на місяць з вечора
п'ятниці по вечір неділі включно, у зимові, весняні і осінні канікули - тиждень
протягом канікул, а у літні канікули - тиждень щомісячно протягом канікул.
Просила не , покладати на відповідача понесені ними судові витрати, ці витрати
вони приймають на свій рахунок.

Відповідач
у судовому засіданні позов до неї громадян ОСОБА_1 визнала частково. При цьому
суду пояснила, що дійсно між нею і колишніми свекром і свекрухою - позивачами
по справі - є непорузуміння відтоді, як вона звернулася до суду з позовом про
розділ майна. Проте вона не чинить перешкод позивачам у побаченнях з дітьми у
дитсадку або школі. Крім того, діти на літніх і інших канікулах часто
перебувають у її, відповідача, батьків у с. Саханка, і вона також не заперечує,
щоб діти бачилися з дідом і бабусею. Проте вона заперечувала і заперечує проти
побачень і відвідувань дітьми бабусю і дідуся у них вдома АДРЕСА_2, оскільки її
колишній чоловік ОСОБА_6 має іншу сім'ю і діти дуже нервують, коли бачать іншу
дитину зі своїм батьком. Вона згодна, що позивачі не впливають негативно на
дітей, однак вона не бажає, щоб діти бачилися з позивачами без її нагляду, бо
молодший син дуже нервовий, легко піддіється впливу, а дорослий син сам вирішує
вже, бачитися з позивачами, чи ні.

Представник
третьої особи - органу опіки і піклування ОСОБА_7, у судовому засіданні
пояснила, що позивачі мають право на побачення зі своїми неповнолітніми
внуками, а тому їх вимоги є правомірними. Між тим, вважає, що перешкоди
відповідач позивачам у спілкуванні з онуками не чинить.

Допитаний
у якості свідка неповнолітній ОСОБА_4 пояснив
суду, що він спілкується зі своїми дідусем і бабусею після розірвання шлюбу
батьків в основному у с. Саханка під час канікул, коли він перебуває у батьків
своєї мами. Бабуся і дід не впливають на нього негативно. Він не проти побачень
з позивачами, просто не хоче, щоб ці відвідування шкодили його способу навчання
і життя, бо в нього вже є свої інтереси.

Суд
розглядає справу у відсутності позивача ОСОБА_1
на підставі його заяви, завіреної належним чином (а.с.23), в якій просив
задовольнити його позовні вимоги. Проти розгляду справи у відсутність позивача ОСОБА_1 не заперечували
інші учасники судового засідання.

Суд,
вислухавши позивача ОСОБА_2,
яка діє в своїх і нтересах і в інтересах ОСОБА_1, відповідача, свідка ОСОБА_4,
дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги позивачів
підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

У
судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6
- син позивачів, і відповідач ОСОБА_3
перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.06.1992 року, від шлюбу мають двох
неповнолітніх дітей: ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2. Батьками дітей є ОСОБА_6
і ОСОБА_3
(а.с.12,15).

Судом
встановлено також, що шлюб між ОСОБА_6 і ОСОБА_3 на підставі рішення суду від
06.06.2006 року розірваний, діти залишилися проживати з матір'ю (а.с. 12).

З
довідок дитячих установ (а.с.7,42) вбачається, що позивач ОСОБА_2 відвідує
свого молодшого внука у дитячих садках, ніхто не чинить їй перешкод у цьому. З
пояснень свідка ОСОБА_4
вбається також, що мати не чинить йому і його молодшому брату перешкод у
побаченнях з дідусем і бабусею.

З акту
обстеження побутових умов (а.с.9) вбачається, що подружжя ОСОБА_1 мають
нормальні умови життя, мають можливість надавати своїм онукам помешкання на час
відвідувань.

3

Із
довідки Саханської сільради (а.с.20) вбачається, що позивач ОСОБА_1
зареєстрований і мешкає АДРЕСА_1 з 1991 року, а позивач ОСОБА_2 не
зареєстрована за даною адресою, однак мешкає фактично. Згідно матеріалів справи
позивачі характеризуються позитивно.

Згідно
ст.257 Сімейного кодексу України, баба, дід мають право спілкуватися зі своїми
внуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає
дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав щодо
виховання внуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід мають право на
звернення до суду з позовом про їх усунення.

У
відповідності до ст.ст. 159,263 СК України, суд визначає способи участі одного
з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце
та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини,
поведінки осіб, які звернулися з позовом до суду, а також інших обставин , що
мають істотне значення.

З огляду
на наведене суд вважає за можливе надати позивачам можливість спілкування з їх
онуками у с. Саханка, оскільки відповідач пояснила, що по АДРЕСА_1 живе ОСОБА_6
зі своєю новою сім'єю, що не заперечувалося і ОСОБА_2 у судовому засіданні, а
тому на думку суду відвідування позивачів внуками АДРЕСА_2 дійсно не будуть
позитивно впливати на такі спілкування і зустрічі, бо і діти, і дорослі будуть
ніякового себе почувати при цьому.

Задовольняючи
позовні вимоги позивачів частково, суд визначає способи участі позивачів у
спілкуванні і вихованні з внуками у вигляді спільного відпочинку протягом
шкільних канікул і відвідування дітьми місця мешкання позивачів у с. Саханка по
вихідним дням, вважаючи такі способи достатніми для задоволення вимог позивачів
і сприятливими для внуків.

Між тим,
суд вважає слушними заперечення відповідача про те, щоб діти протягом зимових,
весняних і осінніх канікул спілкувалися з позивачами протягом тижня на
канікули, беручи до уваги невелику тривалість таких канікул, а тому суд обмежується
відвідуваннями протягом таких канікул позивачів дітьми у вихідні дні, як і
протягом іншого часу протягом року.

Що ж
стосується літніх канікул, то суд вважає можливим задовольнити позов позивачів
таким чином, щоб діти відвідували своїх діда і бабу протягом двадцяти днів у
зручний для дітей час, щоб дати можливість дітям відпочити і у таборі,
санаторії тощо.

У
відповідності з вимогами ст.ст.81,88 ЦПК України суд стягує з відповідача
понесені позивачами судові витрати у сумі 8,50 грн. судового збору і 7,50 грн.
витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи у суді.

Керуючись
ст.ст.10,60,61,79,81,88,212-215 ЦПК України, ст.ст. 159,257,263 Сімейного
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа - орган опіки і піклування Новоазовської районної
державної адміністрації Донецької області, про усунення перешкод у здійсненні
прав щодо виховання внуків, задовольнити частково.

Визначити
способи участі діда ОСОБА_1 і баби
ОСОБА_2 у вихованні внуків ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
і ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у вигляді:

· відвідуванні
внуками щомісячно, з 16 години третьої п'ятниці, до 16 години третьої суботи,
за місцем мешкання позивачів АДРЕСА_1;

відвідування
протягом зимових, весняних, осінніх канікул один раз протягом канікул, у

4

зручний для
дітей тиждень, з 17 години п'ятниці до 17 години неділі, за місцем мешкання
позивачів АДРЕСА_1;

-
спільного відпочинку у літні канікули загальною кількістю двадцяти днів у
зручний для дітей час за місцем мешкання позивачів АДРЕСА_1.

В
задоволенні позовних вимог в інщій частині ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
і ОСОБА_2 судовий збір 8,50 грн. і витрати з інформаційно-технічного
розгляду цивільної справи у суді 7,50 грн..

На
рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області протягом
20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження рішення, яка подається
протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення
набуває законної сили після закінчення строку на подачу заяви про апеляційне
оскарження рішення, якщо заяву не було подано.