РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2007 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючої судді                                                     Токар
Н.В.,

при секретарі                                                            Послєдовій
О.О.,

за участю позивача                                                 ОСОБА_1,

за участю відповідача                                              ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.  Павлограді Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1доОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2007 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій
просить ухвалити рішення, яким розділити майно між подружжям в натурі, виділити
та визнати за нею право власності на диван (м'який гарнітур) вартістю 2200
грн., холодильникІНФОРМАЦІЯ_1вартістю 2300 грн. та плед вартістю 175 грн.,
стягнути з відповідача на її користь всі судові витрати по справі. В
обґрунтування позову вона вказала на те, що 28 березня 1997 року вона уклала
шлюб з відповідачем.  Під час шлюбу ними
було придбане майно: диван (м'який гарнітур) вартістю 2200 грн.,
холодильникІНФОРМАЦІЯ_1вартістю 2300 грн., телевізорІНФОРМАЦІЯ_2 вартістю 1300
грн., програвачІНФОРМАЦІЯ_3 дисків ІНФОРМАЦІЯ_4 вартістю «500» грн., тумба під
телевізор вартістю 240 грн., тумба під телевізор вартістю 170 грн., кухонна
тумба вартістю 250 грн., електрочайникІНФОРМАЦІЯ_5вартістю 85 грн., ювелірні
вироби з золота вартістю 340 грн., палас вартістю 360 грн., електрообігрівач
вартістю 300 грн., плед вартістю 175 грн., постільна білизна вартістю 500 грн.,
полка до ванної кімнати вартістю 55 грн., а всього на загальну суму 8775 грн.
17 серпня 2007 року шлюб був розірваний. Згоди щодо поділу спільного майна
подружжя, після розірвання шлюбу, у добровільному порядку, не досягнуто. Тому
позивач вимушена звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги у повному
обсязі, просила виділити та визнати за нею право власності на диван (м'який
гарнітур) вартістю 2200 грн., холодильникІНФОРМАЦІЯ_1вартістю 2300 грн. та плед
вартістю 175 грн., як такі, що були куплені нею особисто, стягнути з
відповідача на її користь всі судові витрати по справі.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши
суду, що дійсно 28 березня 1997 року він уклав шлюб з позивачкою. Під час шлюбу
ними було придбане вищезазначене майно на спільні сумісні подружні кошти. Після
розірвання шлюбу, 17 серпня 2007 року, з ним залишився проживати їх син ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_6
року народження. І з урахуванням інтересів дитини, відповідач просив залишити
йому холодильникІНФОРМАЦІЯ_1вартістю 2300 грн. та плед вартістю 175 грн., а
диван (м'який гарнітур) вартістю 2200 грн. не заперечував залишити позивачці.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі  ст.  60 СК України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку
(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності
подружжя.

У судовому засіданні встановлено, що 28 березня 1997 року відділом РАЦС в
м.  Павлограді Павлоградського міського
управління юстиції Дніпропетровської області між позивачкою та відповідачем був
укладений шлюб.

Під час шлюбу сторонами було придбане майно: диван (м'який гарнітур)
вартістю 2200 грн., холодильникІНФОРМАЦІЯ_1вартістю 2300 грн.,
телевізорІНФОРМАЦІЯ_2 вартістю 1300 грн., програвачІНФОРМАЦІЯ_3 дисків
ІНФОРМАЦІЯ_4 вартістю «500» грн., тумба під телевізор вартістю 240 грн., тумба
під телевізор вартістю 170 грн., кухонна тумба вартістю 250 грн.,
електрочайникІНФОРМАЦІЯ_5вартістю 85 грн., ювелірні вироби з золота вартістю
340 грн., палас вартістю 360 грн., електрообігрівач вартістю 300 грн., плед
вартістю 175 грн., постільна білизна вартістю 500 грн., полка до ванної кімнати
вартістю 55 грн., а всього на загальну суму 8775 грн., яке відповідно до  ст.  60
СК України, є майном, набутим на праві спільної сумісної власності.

17 серпня 2007 року шлюб між позивачкою та відповідачем був розірваний, про
що зроблено відповідний запис за НОМЕР_1 від 17.08.2007 року (арк.с. 5).

Відповідно до  ст.  61 СК України, об'єктом права спільної
сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані
одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його

особистий
рахунок у банківську (кредитну) установу. Якщо одним із подружжя укладено
договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш,
які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Посилання
позивачки на те, що особисто нею 03.09.2006 року був придбаний диван (м'який
гарнітур) вартістю 2200 грн., плед вартістю 175 грн. та укладений з нею
кредитний договір 28.04.2005 року на купівлю холодильникаІНФОРМАЦІЯ_1вартістю
2300 грн., суд не може прийняти до уваги, оскільки зазначене майно є набутим на
праві спільної сумісної власності, і є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, а отже, відповідно до
ст.  71 СК України, ділиться між
ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом.  При
цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що
мають істотне значення.

Отже,
згідно  ст.  70 СК України, у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Договору про
поділ спільного сумісного майна подружжя, відповідно до  ст.  69
СК України, між сторонами, укладено не було.

При поділі
спільного сумісного майна подружжя, суд бере до уваги інтереси дружини,
чоловіка, та їх дитини, яка мешкає разом з відповідачем.

За таких
обставин, суд вважає можливим виділити в натурі та визнати за позивачкою на
праві власності диван (м'який гарнітур) вартістю 2200 грн. та плед вартістю 175
грн., а всього на суму 2375 грн. Виділити в натурі та визнати за відповідачем
на праві власності холодильникІНФОРМАЦІЯ_1вартістю 2300 грн.

Згідно  ст.  70
СК України, частки майна дружини та чоловіка, у разі поділу майна, є рівними.
Тому, для порівняння вартості часток необхідно стягнути з позивача на користь
відповідача суму 37 грн. 50 коп.

Відповідно до
вимог ч. 1  ст.  88 ЦПК України з відповідача на користь
позивача суд присуджує понесені і документально підтверджені судові витрати:
судовий збір по справі у розмірі 51 грн., а також витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

На підставі
викладеного і керуючись  ст.   ст.
10, 57-61, 76, 88, 209, 212-215 ЦПК України,  ст.
ст.  60, 61, 69, 70, 71 СК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1доОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Виділити в
натурі ОСОБА_1диван (м'який гарнітур) вартістю 2200 грн. та плед вартістю 175
грн., а всього на суму 2375 (дві тисячі триста сімдесят п'ять) грн. 00 коп.,
визнавши за нею право власності.

Виділити в
натурі ОСОБА_2 холодильникІНФОРМАЦІЯ_1вартістю 2300 (дві тисячі триста) грн. 00
коп., визнавши за ним право власності.

Стягнути з
ОСОБА_1на користьОСОБА_2, для порівняння вартості часток, суму 37 (тридцять
сім) грн. 50 (п'ятдесят) коп.

Стягнути
зОСОБА_2 на користь ОСОБА_1судовий збір по справі у розмірі 51 (п'ятдесят одна)
грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у
розмірі 30 (тридцять) грн., а разом - 81 (вісімдесят одна) грн.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської
області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в
порядку передбаченому ч. 4  ст.  295 ЦПК України.