Справа 2-а-6/07 року
РІШЕННЯ

Іменем   України

27 березня 2007 року                   м.
Снігурівка

Снігурівський
районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ЯворськоїН.І.,

при секретарі -
Себестьянській І.П.,  за участю позивача
- ОСОБА_1.,

прокурора Снігурівського
району в інтересах Державного казначейства України -Коновалова В. О.,

представника
Снігурівського ВДВС -Діденко Н.О.,
третіх осіб - ОСОБА_2.,
ОСОБА_3.,  ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.  Снігурівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до відділу державної виконавчої служби у Снігурівському районі (далі
Снігурівська ДВС ) про стягнення 45282 грн.,
матеріальної та моральної (немайнової) шкоди,

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2006
р. ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до Снігурівської ДВС про відшкодування
шкоди,  завданої неналежним виконанням
судового рішення.

Свої
вимоги обґрунтовує тим,  що з 10 січня
2005 р. на виконанні в Снігурівській ДВС знаходяться виконавчі листи,  видані на підставі вироку Снігурівського районного
суду від 14 грудня 2004 року про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на його
користь,  як із законних представників
неповнолітнього засудженого ОСОБА_2 по 21416 грн. з кожного матеріальної і
моральної шкоди,  завданої злочином.  Станом на 01 липня 2006 року на користь
позивача стягнуто лише 3104 грн.

Оскільки ухвалою
Снігурівського районного суду від 21 березня 2006 року бездіяльність державних
виконавців Снігурівської ДВС при виконанні вказаних виконавчих листів визнана
неправомірною,  позивач просив суд
стягнути на його користь 42832 грн. матеріальної шкоди,  450 грн. витрат на юридичну допомогу та 2000
грн. моральної (немайнової) шкоди,
вказуючи на те,  що через
невиконання в строки,  передбачені
Законом від 21 квітня 1999 р. № 606- ХГУ « Про виконавче провадження»,  виконавчих документів,  неправомірну бездіяльність при проведенні
виконавчих дій відділ виконавчої служби заподіяв йому шкоду,  яка виразилася в його психологічних
переживаннях,  неможливістю проживання
довгий час у своєму домоволодінні,  втратою
душевного спокою.

У
судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини
викладені в позовній заяві,  зменшивши
розмір відшкодування матеріальної шкоди до 39913 грн. з урахуванням проведених
виплат боржниками.

Заперечуючи проти
позову представник відповідача,
начальник Снігурівської ДВС послалась на те,  що наразі ОСОБА_2досяг повноліття і стягнення
проводяться з нього,  виконавчий лист
знаходиться на виконанні за місцем його навчання. Щомісяця на користь позивача
проводиться стягнення. Провадження за виконавчими листами про стягнення з
ОСОБА_3. та ОСОБА_4  закриті. Чому не
проводилися стягнення у свій час з ОСОБА_3. пояснити не може,  оскільки виконанням займалися державні
виконавці,  які на даний час звільнені з
Снігурівської ДВС.  Просила в позові
відмовити,  так як позивачем не

обґрунтовано і
не надано доказів щодо завданої йому моральної шкоди,  а також відсутності вини відповідача у
заподіянні позивачу шкоди.

Прокурор з метою
захисту інтересів держави,  просив у
позові відмовити за необґрунтованістю та не доведенню позовних вимог.

Суд заслухавши
сторін,  третіх осіб,  дослідивши матеріали справи та докази вважає
позов підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав.

Вироком
Снігурівського районного суду Миколаївської області від 15.12.2004 року
неповнолітнього ОСОБА_2. визнано винним у вчиненні злочину,  передбаченого
ст.  185 ч.3 КК України та засуджено
за покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки зі звільненням
від відбування покарання з випробувальним терміном.  Вказаним вироком на задоволення позовних
вимог ОСОБА_1. стягнуто із законних представників засудженого,  а саме ОСОБА_3. та ОСОБА_4  по 21416 грн.,  з кожного на відшкодування завданих
матеріальних та моральних збитків внаслідок викрадення та знищення майна
потерпілого.

10.01.2005 р.
виконавчі листи прийнято на примусове виконання і в Снігурівський ДВС відкрито
виконавче провадження.

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 21 березня
2006 р. бездіяльність державного виконавця ВДВС,  який своєчасно не вжив необхідних
заходів,  спрямованих на стягнення суми
боргу на користь позивача визнано неправомірною і   зобов»язано його усунути порушення шляхом
здійснення виконавчих дій. Таким чином суд дійшов,  що мається причинний зв»язок між
бездіяльністю державного виконавця і заподіянням вказаного моральної шкоди
позивачу (ах.9).

Статтею 86
Закону України № 606 - ХІУ  « Про
виконавче провадження» передбачено,  що
стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи,  яка зобов'язана проводити стягнення коштів з
боржника,  у разі невиконання рішення з
вини цієї юридичної особи.

Допитані в
судовому засіданні як треті особи,  на
стороні відповідачів - ОСОБА_3. та ОСОБА_4.
суду показали,  що перша
отримувала допомогу по безробіттю,  мають
земельний пай,  але державна виконавча
служба не робила відповідні запити і не звертала стягнення з названих видів
доходів,  причина їм не відома. Стягнення
проводилися тільки із зарплати за місцем роботи ОСОБА_4  за його ж заявою,  а після на його вимогу в бухгалтерію були
направлені виконавчі листи.

Відповідно
до  ст. 56 Конституції України кожен має
право на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди,  завданої незаконними рішеннями,  діям; чи бездіяльністю органів державної
влади,  їх посадових і службових осіб при
здійсненні ними своїх повноважень.

На підставі
викладеного суд приходить висновку про порушення суб»єктом оскарження прав та
охоронюваних законом інтересів позивача при виконанні названого вироку суду в частині
цивільного позову потерпілого з завданням моральної шкоди. При визначенні
розміру відшкодування шкоди суд враховує обсяг моральних страждань,  як психічних так і душевних,  які тривають до теперішнього часу та часткове
виконання рішення суду. За таких обставин розмір компенсації суд визначає в 200
грн.

За  ст.  11
Закону України № 606- ХІУ « Про виконавче провадження « - шкода заподіяна
державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення,  підлягає відшкодуванню у порядку,  передбаченому законом за рахунок держави.

Спір вирішено на
підставі  ст. 1167 ЦК України ,  з урахуванням роз'яснень Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року « Про практику розгляду судами
скарг на рішення. дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження .

Що стосується
частини позовних вимог про відшкодування 39913грн.-матеріальної шкоди,  суд вважає,
що в такому слід відмовити,
оскільки національним законодавством не визначено умов та порядку
відшкодування майнової шкоди,  завданої
майну фізичної особи,  яка потерпіла від
злочину за  ст.  1177 ЦК
України.

Також не
підлягають задоволенню вимоги позивача про відшкодування витрат по оплаті за
надання юридичної допомоги оскільки таке відшкодування не передбачено  ст.
ст.  79, 88 ЦПК України.

Керуючись  ст.
ст.  208-215 ЦПК України суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1задовільнити частково.

Стягнути
з відділу державної виконавчої служби Снігурівського району Миколаївської
області на користь ОСОБА_1на відшкодування завданої моральної шкоди -200
(двісті) грн.

В частині
стягнення матеріальної шкоди - відмовити.

Зобов»язати Головне управління Державного казначейства України в
Миколаївській області виконати рішення у порядку встановленому Законом України
« Про виконавче провадження».

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення . Апеляційна скарга подається в порядку і строки
передбачені  ст. 294 ЦПК України.