Справа № 2-190/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
жовтня 2007 року                                                                              селище
Верховина

Верховинський
районний суд Івано-Франківської області у складі: головуючого-судді Атаманюка
Р.І., з участю секретаря : Пантелюка P.M.
позивача-відповідача : ОСОБА_1, представника відповідача-позивача :
ОСОБА_3, представника відповідача : Костюка В.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Верховина справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Голівської сільської ради про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою, визнання недійсним рішення сільської ради від
13.12.2006 року та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення
самовільно зайнятої частини земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач-відповідач
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2, Голівської сільської
ради про усунення перешкод у користуванні частиною належної йому земельної
ділянки розміром 0,14 га, визнання недійсним рішення сільської ради від
13.12.2006 року. Відповідач ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_1
про повернення йому частини самовільно зайнятої земельної ділянки.

В
судовому засіданні позивач-відповідач позов підтримав, зустрічний позов не
визнав суду пояснив, що в нього в користуванні є земельна ділянка загальною
площею 4,15 га.

Рішенням
сесії сільської ради від 13.12.2006 року частина належної йому земельної
ділянки розміром 0,14 га незаконно передана у власність ОСОБА_2, який після
цього чинить перешкоди у користуванні цією ділянкою. Просить його позов
задовольнити, а задоволенні зустрічного позову відмовити.

Представник
відповідача-позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 позов не визнала, зустрічний позов
підтримала, позовні вимоги збільшила, просить зобов'язати ОСОБА_1 повернути
ОСОБА_2 частину самовільно зайнятої земельної ділянки розміром 0,30 га. Суду
пояснила, що рішенням сесії Голівської сільської ради від 19.12.2005 року
ОСОБА_2 в установленому порядку надано у приватну власність змельну ділянку
загальною площею 2 га, в тому числі 0,25 га для будівництва та обслуговування
будівель та 1,75 га для ведення особистого селянського господарства. Вказані
ділянки ним приватизовано. Також рішенням сесії сільської ради від 13.12.2006
року ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,14 га
для ведення особистого селянського господарства. ОСОБА_1 самовільно без
відповідного дозволу та рішення сільської ради в червні 2007 року захопив 0,30
га земельної ділянки, яка надана йому згідно рішення сесії сільської ради від
19.12.2005 року та знаходится у його приватній власності. Він вважає, що ця ділянка
повинна належати йому, мотивуючи тим, що він користувався нею до ліквідації
колгоспу, однак будь-яких доказів не представив. В позові ОСОБА_1 просить
відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_2 3адовольнити.

Представник
Голівської сільської ради Костюк В.В. позов не визнав, суду пояснив, що
сільська рада відповідно до своєї компетенції надала ОСОБА_2 у приватну
власність земельні ділянки для будівництва та ведення особистого селянського
господарства. Частина спірної земельної ділянки надана ОСОБА_2 рішенням сесії
від 19.12.2005 року, а не від 13.12.2006 року, як помилково стверджує ОСОБА_1.
Останній фактично користується земельними ділянками площею 5,93 га із
врахуванням земельної ділянки площею 0,30 га, яку він самовільно захопив у
ОСОБА_2 По даних погосподарського обліку у користуванні ОСОБА_1 рахуються
земельні ділянки загальною площею 4,15 га. Попереднім землекористувачем спірної
земельної ділянки була ОСОБА_4 за згодою якої ділянка була надана ОСОБА_2, а
ОСОБА_1 до даної земельної ділянки ніякого відношення не має. Просить у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Свідок
ОСОБА_5 суду пояснив, що працює землевпорядником сільської ради з 1993 року та
ствердив, що ОСОБА_1 самовільно захопив у ОСОБА_2 частину приватизованої
земельної ділянки площею 0,30 га і в добровільному порядку повернути
відмовляється.

Свідок
ОСОБА_6 суду пояснила, що їй відомо про те, що колись спірною земельною
ділянкою ділянкою користувалась її рідна сестра ОСОБА_7, а після її смерті на
цій ділянці випасає худобу її син ОСОБА_1

Суд, вивчивши
матеріали справи, заслухавши показання сторін, свідків, приходить до висновку,
що в задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов підлягає
до задоволення з наступних підстав.

Відповідно
до ч.ч.1,2 ст.116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи
набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель
державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом

Набуття
права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно
до ч.1 ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на
земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем
документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування
земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно
до ч.1 ст.153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на
земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами
України.

Частиною
1 ст.212 ЗК України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування
затрат, понесених за час незаконного користування ними.

В
судовому засіданні встановлено, що відповідач-позивач ОСОБА_2 є власником
земельної ділянки розміром 0,25 га для будівництва та обслуговування будівель
та земельної ділянки розміром 1,6079 га для ведення особистого селянського
господарства, які знаходиться в с
Голови Верховинського району, що стверджується державними актами на право
приватної власності на землю серії ЯД № 893862 та серії ЯД № 893863 від
28.11.2006 року. Ці земельні ділянки передано ОСОБА_2 у приватну власність
згідно рішення сесії Голівської сільської ради від 19.12.2005 року. Також
ОСОБА_2 рішенням сесії сільської ради від 13.12.2006 року передано у приватну
власність ще 0,14 га земельної ділянки для ведення особистого селянського
господарства.

Позивач-
відповідач ОСОБА_1 заявив вимогу про скасування рішення сесії від 13.12.2006
року так як вважає, що ОСОБА_2 надано цією сесією 0,14 га земельної

ділянки за
рахунок землі, що належить йому. Просить зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод
у користуванні частиною цієї ділянки.

Із
змісту довідок виконкому Голівської сільської ради за вих.№№154,155 від
30.08.2007 року видно, що спір між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник з приводу права на
користування частиною земельної ділянки розміром 0,30 га, яка надана ОСОБА_2
рішенням сесії від 19.12.2005 року, а не ділянкою розміром 0,14 га наданою
рішенням сесії від 13.12.2006 року, як вказує ОСОБА_1 Даними довідками
стверджується, що ОСОБА_1 самовільно захопив належну ОСОБА_2 частину земельної
ділянки площею 0,30 га, яка знаходиться в с Голови прис. Підкругла.

Факт
самовільного зайняття позивачем-відповідачем належної відповідачу-позивачу
частини земельної ділянки розміром 0,30 га підтверджується також актом
сільської ради від 29.08.2007 року, показами свідка ОСОБА_8, представника
відповідача Костюка В.В.

Відповідно
до висновку судової земельно-технічної експертизи від 02.10.2007 року факт
самовільного захоплення частини земельної ділянки у ОСОБА_1 відсутній.

ОСОБА_1
самовільно захопив у ОСОБА_2 частину приватизованої земельної ділянки площею
0,30 га, яка надана йому у приватну власність для ведення особистого
селянського господарства рішенням сесії Голівської сільської ради від
19.12.2005 року.

По даних
погосподарської книги сільської ради у ОСОБА_1 числяться земельні ділянки
загальною площею 4,15 га, а фактично він користується земельними ділянками
загальною площею 5,93 га,
в тому числі і ділянкою розміром 0,30 га, яку він самовільно захопив у
ОСОБА_2

Твердження
позивача-відповідача ОСОБА_1 про те, що він має право користуватися спірною
земельною ділянкою, оскільки нею користувались на умовах оренди в колгоспі його
родичі, суд визнає необгрунтованими та такими, що спростовуються архівними
довідками №6 від 30.05.2007 року та № р-16 від 06.06.2007 року. Позивачем-відповідачем
не надано жодних доказів про те, що він звертався до сільської ради із заявою
про надання йому спірної земельної ділянки в оренду, постійне користування чи
приватну власність та про те, що ця ділянка в минулому знаходилась в його
користуванні, не представлено ніяких правовстановлюючих документів на цю
ділянку.

Таким
чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази вважає, що
відповідач-позивач ОСОБА_2 на законних підставах набув право власності на
частину земельної ділянки розміром 0,30 га, яка знаходиться в с Голови, присілок
Підкругла/Гарасівка/, а позивач-відповідач ОСОБА_1 безпідставно захопив її і
відмовляється добровільно повернути власнику.

Керуючись
ст.ст.213-215 ЦПК України, ст.ст.116,125,152,153,158,212 Земельного Кодексу
України, ст.373 ЦК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Голівської сільської ради про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою, визнання недійсним рішення сільської ради від
13.12.2006 року відмовити.

Зустрічний позов
задовольнити.

Зобов'язати
ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 частину самовільно зайнятої земельної ділянки площею
0,30 га, яка знаходиться в с.Голови, присілок Підкругла/Гарасівка/
Верховинського району Івано-Франківської області.

Стягнути
із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 7 грн.50 коп. витрат за інформаційно-технічне
забезпечення розляду справи, 8 грн.50 коп. судового збору та 325 грн. витрат за
надання юридичної допомоги, а всього 341 грн.

Стягнути із
ОСОБА_1 на користь судового експерта Худака Ярослава Івановича 1000 грн. за
проведення судової земельно-технічної експертизи.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.