Справа № 2-1923/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2007
року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого
судді Воробйової І.В.

при секретарі
Чуйко Л.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сіверської
міської ради про визнання права власності на житловий

будинок,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до Сіверської міської ради про визнання права
власності на житловий будинок і в судовому засіданні,  підтримавши свої позовні вимоги
пояснила,  що 20 вересня 1962 року вона
зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 9 квітня 1965 року вона разом з чоловіком купила
будинок АДРЕСА_1,  в якому
зареєструвалися та стали разом проживати. В 1972 році чоловік залишив її,  поїхав в невідомому напрямку і відносин з нею
ніяких не підтримував. На початку 2007 року їй стало відомо,  що її чоловік весь цей час проживав в м.  Горлівка і помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Також їй стало
відомо про те,  що 17.04.1990 року їх
шлюб було розірвано без її відома. Оскільки будинок був куплений у період
шлюбу,  то 1/2 частина будинку належить
їй на праві приватної власності,  а інша
1/2 частина будинку є спадковою. Спадкоємцями на 1/2 частину будинку є її
донька ОСОБА_3 та дружина померлого ОСОБА_4 ,
які у встановленому законом порядку не прийняли спадщину після смерті
ОСОБА_2 та не хочуть приймати спадщину. Просила винести рішення,  яким визнати за нею право власності на весь
будинок АДРЕСА_1.

Представник
Сіверської міської ради позов визнав частково і пояснив,  що згідно із нормами Сімейного законодавства
майно,  набуте подружжям за час
шлюбу,  належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності і тому 1/2 частина спірного будинку по праву
належить позивачці. Друга частина будинку є спадковим майном,  яке залишилось після смерті ОСОБА_2 і на яке
позивачка не має права,  оскільки не є
спадкоємцем після смерті ОСОБА_2

Третя
особа по справі ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась та надала суду
заяву,  в якій просила суд розглянути
справу у її відсутність на розсуд суду.

Третя
особа по справі ОСОБА_4 ,  будучи
допитаною в порядку окремого доручення,
пояснила,  що не претендує на
будинок АДРЕСА_1,  що залишився після
смерті її чоловіка та просила суд розглянути справу у її відсутність.

Судом
встановлено,  що 20.09.1962 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений шлюб,
після реєстрації якого подружжю присвоєно прізвище ОСОБА_1 (свідоцтво
про одруження НОМЕР_1,  видане 20.09.1962
року Ямською міською радою Артемівського району Донецької області). 17.04.1990
року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був розірваний (свідоцтво про розірвання шлюбу
НОМЕР_2 видане 05.02.2007 року міським відділом РАЦС Горлівського міського
управління юстиції

Донецької області). Під час шлюбу подружжям ОСОБА_1,  09.04.1965 року був придбаний незакінчений
будинок АДРЕСА_1,  про що свідчить
договір купівлі-продажу № 412 від 09.04.1965 року,  посвідчений нотаріусом 2 Артемівської
державної нотаріальної контори. 29.11.1965 року будинок АДРЕСА_1 був введений в
експлуатацію,  про що свідчить акт про
закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння
від 29.11.1965 року та ОСОБА_2 є власником вказаного будинку,  що підтверджується технічним паспортом
Артемівського БТІ № 14-3055. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер,  що підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_3 виданим ІНФОРМАЦІЯ_1 Микитівським районним відділом РАГС м.  Горлівки Донецької області. З витягу зі
Спадкового реєстру № 9607405 від 11.05.2007 року вбачається,  що ОСОБА_2 при житті не складав заповіту.
Згідно з відповіддю 2 Артемівської державної нотаріальної контори спадкова
справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалася. На підставі  ст.
529 ЦПК України спадкоємцем майна ОСОБА_2,  яке складається з грошового внеску в філіалі
Микитівського відділення Ощадбанку № 7462/08 м.
Горлівки на рахунку НОМЕР_4,  була
визнана ОСОБА_4 ,  що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.09.1997 року,  виданого державним нотаріусом 2 Горлівської
державної нотаріальної контори Таранушенко Н.М.
Згідно з довідкою КП «Артемівське БТІ» № 5/110 від 20.04.2007 року,  будинок АДРЕСА_1 зареєстрований згідно з
правом особистої власності за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу №
412 від 09.04.1965 року.

Згідно
зі  ст.
60 Сімейного кодексу України майно,
набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності
незалежно від того,  що один з них не мав
з поважної причини (навчання,  ведення
домашнього господарства,  догляд за
дітьми,  хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається,  що кожна
річ,  набута за час шлюбу,  крім речей індивідуального користування,  є об'єктом права спільної сумісної власності
подружжя. Стаття 68 ч.1 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє
права спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу. Згідно зі
ст.  70 Сімейного кодексу України
у разі поділу майна,  що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є рівними,  якщо інше не визначено домовленістю між ними
або шлюбним договором.  Як вбачається зі
змісту  ст.  71 ч.1 Сімейного кодексу України майно,  що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя,  ділиться між ними в
натурі. Згідно зі  ст.  355 Цивільного кодексу України майно,  що є у власності двох або більше осіб (співвласників),  належить їм на праві спільної власності
(спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на
праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав,  не заборонених законом.  Спільна власність вважається частковою,  якщо договором або законом не встановлена
спільна сумісна власність на майно. Статтею 357 ч.1 Цивільного кодексу України
передбачено,  що частки у праві спільної
часткової власності вважаються рівними,
якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Вислухавши
сторони,  вивчивши матеріали справи,  суд вважає,
що позов підлягає частковому задоволенню і за ОСОБА_1 необхідно визнати
право власності на 1Л частину будинку АДРЕСА_1,
як на майно набуте за час шлюбу з ОСОБА_2,  в іншій частині позовних вимог про визнання
права власності на весь будинок необхідно відмовити,  оскільки інша частина будинку є спадковим
майном,  яке залишилося після смерті
ОСОБА_2 та на яке мають право дочка померлого ОСОБА_3 і дружина ОСОБА_4 ,  які до теперішнього часу не прийняли спадщину
у встановленому законом порядку.

Керуючись
ст. ст.  60,  68 ч.1,
70,  71 ч.1 Сімейного кодексу
України,   ст.  ст.
355,  357 ч.1 ЦК України,   ст.
ст.  10,  107,
208,  215 ЦК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1
Артемівського району Донецької області,
в іншій частині позовних вимог відмовити.

На
рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня
проголошення рішення та апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької
області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.