Справа №2-1226/2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

31 жовтня 2007
року      Апостолівський районний суд

Дніпропетровської
обл.

складі:
головуючого - районного судді     Диби
Л.М.

при
секретарі    Титаренко Л.Б.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2 про зміну формулювання причин
звільнення,

встановив:

2.08.2007 року
позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2  про поновлення на роботі,    стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу.

31.10.2007
року ОСОБА_1змінила свої позовні вимоги,
звернувшись з позовом до ОСОБА_2
про зміну формулювання причин звільнення.

В обґрунтування
позовних вимог позивачка посилається на те,
що з 01.08.2005 року вона перебувала у трудових відносинах з ОСОБА_2
,    виконуючи обов'язки продавця
непродовольчого товару магазину «Від А до Я» в м.  Зеленодольську Апостолівського р-ну
Дніпропетровської обл.

За усним
розпорядженням відповідачки 12.07.2007 року її було звільнено за нібито за
втрату довір'я,    про що в трудовій
книжці було зроблено запис про звільнення згідно  ст.  41
п.2 КЗпроП України.

В коло її
трудових обов'язків входило прийняття товару до відділу,    продаж товару покупцям,    що був в наявності в магазині,    за цінами,    визначеними відповідачем; внесення
отриманих від покупців грошей до каси. Покладені на неї обов'язки вона
виконувала сумлінно. Актів ревізії,
які б підтвердили факти нестач,
розкрадань або лишків товаро- матеріальних цінностей не складалося.
Відсутні скарги покупців на обрахування або обман покупців.

Напередодні
звільнення вони з ОСОБА_2  домовилися про
її звільнення за згодою сторін,    але
роботодавець помилково внесла в трудову книжку запис про звільнення її за  ст.  41
п. 2 КЗпро П України.

Позивачка
ОСОБА_1просить внести зміни до трудової книжки про причини її звільнення,    а в частині поновлення її на роботі та
стягнення заробітку за час вимушеного прогулу від позову відмовляється.

2

Представник
відповідача позов про зміну формулювання причин звільнення ОСОБА_1 визнав,    пояснивши,    що у зв'язку з неправильним формулюванням
причин звільнення продавця,
відсутністю законних підстав для висловлення недовіри та згодою ОСОБА_1
не повертатися на роботу роботодавець ОСОБА_2.
не заперечує проти зміни формулювання причин звільнення.

Представник
третьої особи по справі - Апостолівського районного центру зайнятості населення
до судового засідання не з'явився,    про
час та місце слухання справи повідомлений у встановленому порядку.

Вислухавши
сторони,    дослідивши матеріали справи,    суд приходить до висновку,    що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню
згідно з положеннями  ст.  235 КЗ
про Працю України про те,    що у
разі визнання формулювання причин звільнення неправильним,    або таким,    що не відповідає чинному
законодавству,    у випадках,    коли це не тягне поновлення працівника на
роботі,    орган,    який розглядає трудовий спір,    зобов'язаний змінити формулювання і вказати
в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного
законодавства та з посиланням на відповідну статтю закону.

Відповідно до
трудового договору НОМЕР_1між працівником та фізичною особою,    ОСОБА_1 з 01.08.2005 року виконувала
обов'язки продавця непродовольчих товарів 3 категорії (а.с.  3).

Про прийняття
ОСОБА_1 продавцем непродовольчих товарів третьої категорії згідно трудового
договору,    зареєстрованого
Апостолівським РЦЗ,    в трудовій книжці
зроблено запис № 9 від 01.08.2005 року (а.с. 4).

Розпорядженням
від 04.07.2007 р. на підставі втрати довіри,
згідно ч. 2  ст.  41 КЗпро П України звільнено з посади
продавця в магазині «Від А до Я»,    про
що в трудовій книжці зроблено запис № 10 від 12.07.2007 року (а.с.  5).

Акт
інвентаризації залишків товару станом на 12.07.2007 року складено без дотримання
вимог для проведення інвентаризацій,
із нього не можливо зробити висновок про винні дії відповідачки,    (а.с.
16-17).

Договір про
матеріальну відповідальність ОСОБА_1 відсутній.

Відповідно до
вимог  ст.  41 ч.1 п.2 КЗ про П України Крім підстав,    передбачених
ст. . 40 КЗпро П України,
трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу
може бути розірвано у випадках: .. .винних дій працівника,    який безпосередньо обслуговує грошові,    товарні або культурні цінності,    якщо ці дії дають підстави для втрати
довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Розірвання
трудового договору з підстав,
передбачених п. 2  ст.  41 КЗпро П України може бути проведено лише
за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової
організації,    членом якої є працівник.

Пленум
Верховного Суду України Постановою від 6.11.1992 року «Про практику розгляду
судами трудових спорів» роз'яснив,    що
звільнення з підстав втрати довір'я (п.2
ст.  41 КЗпро П України) суд може
визнати обґрунтованим,    якщо
працівник,    який безпосередньо
обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням,    зберіганням,    транспортуванням,    розподілом тощо),    вчинив умисно або необережно такі дії. які
власнику або уповноваженому їм органу підстави для втрати до нього довір'я
(зокрема,

3

порушення правил
проведення операцій з матеріальними цінностями). При встановленні у
передбаченому законом порядку факту вчинення працівником,    хабарництва й інших корисливих правопорушень
ці працівники можуть бути звільнені з підстав втрати довір'я до них і в тому
випадку,    коли зазначені дії не
пов'язані з їх роботою... Звільнення не може бути визнано правильним,    якщо воно проведено лише внаслідок
загальної оцінки поведінки працівника,
не підтвердженої конкретними фактами.

Виходячи з
викладеного,    суд вважає,    що відсутні законні підстави для
правильного звільнення відповідачки з роботи з підстав втрати довір'я до неї,    відповідно до  ст.  41
п. 2 Кодексу Законів про праці України,
а вважаючи на те,    що ОСОБА_1 не
наполягає на поновленні її на роботі,
підстави звільнення її з роботи повинні бути змінені. Керуючись  ст.
209,    212,    213,
214,    215 ЦПК України,    суд,
-

в ирі ш и в:

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2  про зміну формулювання причин
звільнення задовольнити.

Змінити
формулювання причин звільнення ОСОБА_1 з посади продавця згідно  ст.  41
п. 2 КЗпро П України (втрата довіри до матеріально-відповідальної особи).

Вважати ОСОБА_1
звільненою 12.07.2007 року згідно
ст.  36 ч.1 п.1 Кодексу Законів
про працю України за угодою сторін.

На рішення суду
може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської обл. через
Апостолівський районний суд.

Заява про
апеляційне оскарження подається в строк десять днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.