РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 вересня 2007
року                                                                               м.Донецьк

Будьоннівський
районний суд м.Донецька у складі:

головуючого:                                                             Шишова
О.О.

при секретарі:                                                            Редько
С.В.

позивача:                                                                   ОСОБА_1

відповідача:                                                               ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

Встановив:

Позивачка
звернулась до Будьоннівського районного суду м.Донецька з позовною заявою, в
якої вказала, що з відповідачем зареєстрован шлюб, сімейне життя не склалося, прбсида
розірвати шлюб.

У судовому
засіданні позивачка пояснила, що 23 січня 1982р. з відповідачем був укладен
шлюб. Неповнолітних дітей від шллюбу немає. З 2005р. відповідач почав
зловживати спиртними напоями, через що родина залишалася без матеріального утримання,
постійно виникають сварки та непорозуміня, подальше спільне життя не уявляється
можливим. Почуття любові та взаємоповаги були втрачени. Просила розірвати шлюб.

Відповідач у
судовому засіданні не заперечував проти заявлених позовних вимог, просив розірвати
шлюб

Суд вислухав
пояснення сторін, перевіривши матеріали справи у межах заявлених позовних вимог
суд приходить до наступного.

У відповідності
з ч.1 ст.51 Конституції України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки і
чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Згідно з
свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрували шлюб 23 січня
1982 року в відділі ЗАГС Київського райвиконкома м.Донецька, актовий запис №70.

Статтею 105 СК
України у частині 3 передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання
за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, у відповідності зі ст.
110 СК України.

У відповідності
з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оцінюючи
наведені у відповідності зі ст. 57, 60 ЦПК України докази у їхній сукупності,
суд визнає, що між подружжям виникли неприязнені відношення, вони фактично не
проживають однією сім'єю, позивач не бажає в подальшому підтримувати шлюб.
Зважаючи на тривалість, характер конфлікту між сторонами, суд приходить до
висновку про неможливість  спільного
проживання позивача та

2

відповідача і збереження їхньої сім'ї, тому позов про
розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

При прийнятті
рішення про розподіл судових витрат, суд вважає покласти їх на відповідача.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 105 ч.3, 110 ч.1, 112
Сімейного Кодексу України суд, ст. 57, 60, 209, 215 Цивільно-процесуального
кодексу України,

Вирішив:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовільнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2
та ОСОБА_1, зареєстрований 23 січня 1982 року в відділі ЗАГС Київського
райвиконкома м.Донецька, актовий запис №70 -розірвати.

При видачі
свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави державне мито
у розмірі 17 грн., звільнив від сплати ОСОБА_1

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів піля подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк двадцять днів, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку.