Справа № 2-1437
РІШЕННЯ

Іменем України

09
листопада 2007 року            Козелецький
районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого                                                                                   Іванюка
Т.І..

при
секретарі                                                                                  Дідовець
М. І.,

за
участю позивачки                                                                      ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в смт.  Козелець Чернігівської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Пархимівської сільської ради Козелецького району
Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом
,

встановив:

у суд із позовною заявою про визнання права власності за заповітом на 1/4
частину житлового будинку з надвірними будівлями,  що знаходиться в АДРЕСА_1 та іншого
спадкового майна звернулася ОСОБА_1 до Пархимівської сільської ради.

У
судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Просить визнати за нею
право власності на 1/2 частку домоволодіння,
що знаходиться в АДРЕСА_1.

Представник
відповідача в судове засідання не з'явився,
хоча належним чином відповідач повідомлений про місце і день судового
розгляду цивільної справи. При цьому,
відповідачем до суду подана заява про визнання позовних вимог позивача з
клопотанням розгляду справи у відсутності представника відповідача.

Як
установлено в судовому засіданні,  21
травня 2006 року помер чоловік позивачки ОСОБА_2. Житловий будинок з надвірними
будівлями,  де проживав ОСОБА_2.
знаходиться в АДРЕСА_1,  та відноситься
до категорії колгоспного двору був збудований спільно ним та позивачкою ОСОБА_1.
У бюро технічної інвентаризації 1/4 частка вказаного житлового будинку з надвірними
будівлями,  вартістю 55829 гривень
зареєстрована на позивачку ОСОБА_1 Інша 1/4 частина даного домоволодіння,  що належала померлому ОСОБА_2. на праві
власності не зареєстрована. Оскільки дане домоволодіння було збудоване
позивачкою та її чоловіком,  то є
об"єктом спільної власності. Для оформлення спадщини необхідний
правоустановлюючий документ на нерухоме майно,
підтвержуючий,  що 1/4 частка
домоволодіння належить ОСОБА_2.,  який не
був йому виданий за життя. Згідно заповіту від 07 квітня 2005 року посвідченого
секретарем виконкому Пархимівської сільської ради в реєстрі № 27,  ОСОБА_2. все своє майно заповів своїй дружині
ОСОБА_1. Іншиз спадкоємців,  які мають
право на обов'язкову частку в даній спадщині,
не має.

Вислухавши
пояснення представника позивачки,
дослідивши матеріали цивільної справи,
суд вважає необхідним позов задовольнити,  оскільки достовірно встановлено,  що ОСОБА_1,
як єдиний спадкоємець за заповітом,
фактично вступивши в управління спадковим майном,  має право на набуття у власність 1/4 частки
житлового будинку з надвірними будівлями,
що знаходиться в АДРЕСА_1,  оскільки проживала та продовжує проживати в
даному домоволодінні.

Дослідивши   усі
докази,    суд   відповідно
до    ст. 130   ЦК   України   з"ясував   можливість врегулювання спору до судового
розгляду,  так як відповідач визнав
позов,  і вважає за необхідне

задовольнити
позов відповідно до  ст.  і 74 ч.4 ЦПК України,  яка передбачає,  що у разі визнання позову відповідачем
суд,  за наявності для того підстав,  ухвалює рішення про задоволення позову.. Суд
встановив,  що визнання відповідачем
позову не суперечить закону і не порушує права громадян.

Керуючись  ст.
ст.  316,  325,
328,  331,  383 і 392 ЦК України,   ст.  ст.
130,  209,  212,
215,  218,  223,  294, 295 і 296 ЦПК України,  суд

вирішив:

позов
ОСОБА_1 до Пархимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської
області про визнання права власності на спадкове майно     задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на незареєстровану 1/4 частку житлового будинку з
надвірними будівлями,  що знаходиться в АДРЕСА_1.

Рішення
може "бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги з подачею Ії копії до
апеляційної інстанції в порядку ч.4  ст.
295 ЦПК України.