Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
травня 2007 року Ізяславський райсуд
Хмельницької області в складі головуючого - судді Янішевської О.С,  при секретарі Новіковій Л.В.,  з участю адвоката ОСОБА_1,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м.  Ізяславі справу за
позовом ОСОБА_2доОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу,  стягнення збитків і моральної шкоди та
зустрічним позовомОСОБА_3 до ОСОБА_2про відшкодування завданої моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_2.
звернулась до суду з заявою про розірвання договору купівлі-продажу,  стягнення збитків і моральної шкоди,  мотивуючи це тим,  що 09 травня 2006 року вона придбала у
приватного підприємця ОСОБА_3 велосипед „Аіст" виробництва Республіки
Беларусь за 380 грн. без інструментів,
без насоса,  з гарантійним строком
18 місяців,  додатково вона придбала у
цього ж приватного підприємця посилений багажник за 17 грн. В процесі
експлуатації велосипеда позивачкою був виявлений ряд недоліків,  які виключають можливість подальшої
експлуатації придбаного велосипеда. З цього приводу вона 28 вересня 2006 року
зверталась до ОСОБА_3 з вимогою усунути виявлені недоліки за умови окремої
оплати за ремонтні роботи. 04 листопада 2006 року ОСОБА_2. змушена була
звернутись до Хмельницького обласного управління захисту прав споживачів. 24
листопада 2006 року вона отримала відповідь,
з якої зрозуміла,  що проведено
перевірку приватного підприємця,  однак
ОСОБА_3 заперечив факт придбання у нього позивачкою вказаного велосипеда.
Позивачка вважає,  що ОСОБА_3 особисто
збирає з некондиційних або неякісних запасних частин велосипеди і продає їх.
ОСОБА_2. зазначила,  що продажем їй
неякісного товару ОСОБА_3 завдва їй матеріальної шкоди на суму 397 грн. та
моральну шкоду,  яка полягала у
переживаннях,  страхові з-а своє життя та
здоров'я,  на суму 1000 грн.

ОСОБА_3
звернувся до суду із зустрічним позовом про відшкодування завданої ОСОБА_2
моральної шкоди,  мотивуючи це тим,  що наприкінці літа 2006 року до нього
зверталась ОСОБА_2. з проханням відремонтувати велосипед,  оскільки він надає такі послуги. 03 жовтня
2006 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2. заяву-притензію про те,  що ОСОБА_2. нібито купувала у ОСОБА_3 в
травні 2006 року велосипед марки „АИСТ" виробництва Республіки
Беларусь,  який нібито не відповідає
вимогам і підлягає безкоштовному ремонту. Факт купівлі у нього ОСОБА_2
зазначеного велосипеда категорично заперечує. 16 листопада 2006 року до ОСОБА_3
знову заперечив факт купівлі у нього ОСОБА_2 зазначеного велосипеда. Сама
ОСОБА_2. розрахункового документа або технічного паспорта з відміткою про дату
продажу не надала. ОСОБА_3 вважає,  що
внаслідок розповсюдження ОСОБА_2 відомостей,
що не відповідають дійсності йому завдана моральна шкода,  оскільки це негативно позначилось на
торгівлі,  різко впав товарообіг,  а крім того завдало ОСОБА_3 душевного
неспокою. Погіршився стан здоров'я.

Позивачка
за основним позовом ОСОБА_2. в судовому засіданні заявлені нею позовні вимоги
підтримала,  зустрічні позовні вимоги не
визнала.

Відповідач
за основним позовом ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2. не
визнав,  категорично заперечив факт
придбання ОСОБА_2 велосипеда та сукупність товарів,  наполягає на задоволенні заявлених ним
зустрічних позовних вимог.

Допитавши
сторони,  перевіривши матеріали
справи,  суд знаходить,  що первісний позов задоволенню не підлягає з
таких підстав.

Згідно  ст.  8 ч. 1
Закону України „Про захист прав споживачів" у разі виявлення протягом
встановленого гарантійного строку недоліків споживача,  в порядку та у строки,  що встановлені законодавством,  має право вимагати:

1)
пропорційного зменшення ціни;

2)
безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3)
відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі
виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків,  які виникли з вини виробника товару
(продавця,  виконавця),  або фальсифікації товару,  підтверджених за необхідності висновком
експертизи,  споживач,  а порядку та у строки,  що встановлені законодавством і на підставі
обов'язкових для сторін правил чи договору,
має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:

1)
розірвання договору та повернення сплаченої за товар
грошової суми;

2)
вимагати заміну товару на такий же товар або на
аналогічний,  з числа наявних у продавця
(виробника),  товар.

ОСОБА_2.
не надала суду доказів того,  що
придбаний нею товар (велосипед)ає істотні недоліки або сфальсифікований.

Хоча за
клопотанням ОСОБА_2. був допитаний в якості свідка ОСОБА_4. ,  який стверджував,  що товар сфальсифіковано,  однак суд не може прийняти зазначений доказ
до уваги,  оскільки свідок не є
фахівцем,  не має відповідної освіти і
практики роботи.

Експертиза
з приводу встановлення істотних недоліків або фальсифікації товару не
проводилась і ОСОБА_2. про проведення такої експертизи не клопотала.

Відповідно
до  ст.
8 ч. 11 Закону України „Про захист прав споживачів" вимоги
споживача розглядаються після пред'явлення споживачем розрахункового документа,  а щодо товарів,  на які встановлено гарантійний строк,  - технічного паспорта чи іншого
документа,  що його змінює,  з позначкою про дату продажу.

ОСОБА_3
категорично заперечує факт купівлі у нього ОСОБА_2 зазначеного велосипеда.

Відповідного
до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 квітня 1995 року
із змінами і доповненнями „Про практику розгляду цивільних справ за позовами
про захист прав споживачів" при вирішенні справи про захист прав
споживачів у зв'язку з придбанням товарів неналежної якості такі вимоги можуть
заявляти споживачі,  котрі мають на
товари квитанції,  товарні чи касові чеки
або інші письмові документи,  а щодо
товарів,  на які встановлено гарантійний
строки,  - технічні паспорти чи
документи,  що їх замінюють. Оскільки в
системі роздрібної торгівлі договір купівлі-продажу,  як правило,
збігається з його виконанням,  на
нього не поширюються вимоги щодо обов'язкової письмової форми. Тому втрата
зазначених документів,  неодержання їх
при придбанні товару чи неможливість їх відновлення не позбавляє споживача
права доводити факт купівлі-продажу з допомогою свідків.

За
клопотанням ОСОБА_2. були допитані в якості свідків ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7.
та ОСОБА_8. ,  однак жоден з допитаних
свідків не був присутнім при укладенні договору купівлі-продажу і не зміг
посвідчити,  що саме у ОСОБА_3 був
придбаний ОСОБА_2велосипед „Аіст" виробництва Республіка Беларусь.

Відповідно
до  ст.
16 Закону України „Про захист прав споживачів" шкода,  завдана життю,  здоров'ю або майну споживача дефектною
продукцією або продукцією неналежної якості,
підлягає відшкодуванню в повному обсязі,
якщо законом не передбачено більш високої міри відповідальності. Право
вимагати відшкодування завданої шкоди визнається за кожним потерпілим
споживачем незалежно від того,  чи
перебував він у договірних відносинах з виробником (виконавцем,  продавцем). Таке право зберігається протягом
установленого строку служби (строку придатності),  а якщо такий не встановлено - протягом десяти
років з дня введення в обіг такої продукції її виробником.  При цьому на такого споживача покладається
обов'язок довести:

1)
наявність шкоди;

2)
наявність дефекту в продукції;

3)
наявність причинно-наслідкового зв'язку між такими шкодою
та дефектом.  ОСОБА_2. просить
відшкодувати завдану матеріальну шкоду,
однак будь-яких

доказів
про наявність шкоди,  наявність у
придбаного товару дефекту та правочинно-наслідкового зв'язку мід шкодою та
дефектом суду не надала.

Згідно  ст.  10
Цивільного процесуального Кодексу України сторони та інші особи,  які беруть участь у справі,  мають рівні права щодо подання доказів,  їх дослідження та доведення перед судом їх
переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставі своїх
вимог та заперечень.

Згідно  ст.  11
Цивільного процесуального Кодексу України суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,  поданим відповідно до Цивільного
процесуального Кодексу України,  в межах
заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,  які беруть участь у справі.

Згідно  ст.  61
Цивільного процесуального Кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Таким
чином суд знаходить,  що факт укладання
договору купівлі-продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 велосипеда „Аіст" та
супутніх товарів в ході судового розгляду встановлено не було,  також не було встановлено факт істотних
недоліків чи фальсифікації товару та факт заподіяння ОСОБА_2 матеріальної
шкоди.

Згідно  ст.
1167 Цивільного Кодексу України моральна шкода,  завдана фізичній особі неправомірними
діями,  відшкодовується особою,  яка її завдала,  за наявності її вини.

ОСОБА_2.
просить стягнути з ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 1000 грн. Однак в ході
судового розгляду факт нанесення ОСОБА_2 ОСОБА_3. моральної шкоди доведений не
був.

Допитавши
сторони,  перевіривши матеріали
справм,  суд знаходить,  що зустрічний позов задоволенню не підлягає з
таких підстав.

Відповідно
до  ст.
16 Цивільного Кодексу України одним із способів захисту цивільних прав є
відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно
до  ст.
299 Цивільного Кодексу України фізична особа має право на недоторканість
своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутись до суду з позовом про
захист своєї ділової репутації.

Як
зазначено у  ст.  23 Цивільного Кодексу України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях,  яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях,  яких фізична особа зазнала
у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї; у душевних стражданнях,  яких фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням майна; у приниженні честі та гідності фізичної
особи,  а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми.,

ОСОБА_3
в ході судового розгляду не надав суду доказів того,  що ОСОБА_2. розповсюджувала про нього
відомості,  які б ганьбили його ділову
репутацію,  завдала ОСОБА_3 моральну
шкоду неправомірними діями і якими саме,
внаслідок чого б погіршивля стан його здоров'я.

Керуючись
Законом України „Про захист прав споживачів",  Постановою Пленуму Верховного Суду України №
5 від 12 квітня 1995 року із змінами і доповненнями „Про практику розгляду
цивільних справ за позовами про захист прав споживачів",   ст.
ст.  16,  23,
299,  1167,   ст.
ст.  10,  11,
57,  58,  59,
60,  62,  63,
64,  130,  174,
209,  212-215,  291,
294 ЦПК Укрїни,

Рішив:

В
задоволенні позову ОСОБА_2доОСОБА_3 про розірвання договору
купівлі-продажу,  стягнення збитків і
моральної шкоди відмовити.

В
задоволенні зустрічного позовуОСОБА_3 до ОСОБА_2про відшкодування завданої
моральної шкоди відмовити.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подається апеляційному суду Хмельницької
області через Ізяславський райсуд.