Справа 2-0-197/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

02
листопада 2007 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в
складі:  головуючої - судді Лузан
Л.В.,  при секретарі судового засідання

-    Сиверин Л.А.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Вознесенську цивільну справу за заявою ОСОБА_1,  заінтересована особа: Вознесенська міська
Рада Миколаївської області,  про встановлення
факту належності правовстановлюючого документа , -

ВСТАНОВИВ:

12.10.2007
року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту
належності йому правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину
за законом,  виданого 07 березня 1995
року нотаріусом Другої Вознесенської державної нотаріальної контори.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначав,  що 07 березня 1995 року нотаріусом Другої
Вознесенської державної нотаріальної контори йому було видано свідоцтво про
право на спадщину за законом після смерті його матері -ОСОБА_2.,  відповідно до якого він став власником 3/5
частин житлового будинку АДРЕСА_1. Проте,
при видачі даного правовстановлюючого документа нотаріусом була допущена
помилка при написанні його по батькові: замість «ОСОБА_1» вказано
«ОСОБА_1»,  що стало підставою для
звернення з даною заявою до суду.

Посилаючись
на те,  що зазначений факт має для нього
юридичне значення,  оскільки,  потрібно для вирішення питання щодо визнання
права власності на земельну ділянку,
розташовану біля зазначених частин житлового будинку.

В
судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви ОСОБА_1.
повністю.

Представник
заінтересованої особи - Вознесенської міської Ради Миколаївської області в
судове засідання не з'явився,  надіслав
на адресу суду заяву,  відповідно до якої
просив розглянути справу за його відсутності,
не заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1.

Дослідивши
матеріали справи,  судом встановлені
наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як
встановлено в судовому засіданні,  07
березня 1995 року нотаріусом Другої Вознесенської державної нотаріальної
контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті
ОСОБА_2.,  померлої 06.09.1994 року на
ім'я її сина - ОСОБА_1,  відповідно до
якого останній став власником 3/5 частин житлового будинку АДРЕСА_1.

Але,  при видачі даного свідоцтва,  нотаріусом буда допущена помилка при
написанні його по батькові. Так,  замість
«ОСОБА_1» (згідно паспорту),  вказано

-    «ОСОБА_1»,  що на даний час неможливо виправити у
досудовому порядку,

відповідно до письмового роз'яснення державного нотаріуса Другої Вознесенської

державної нотаріальної контори за № 843/2 - 18 від 09.10.2007 року.

Проте,  факт належності ОСОБА_1. вищевказаного
свідоцтва про право на спадщину за законом знайшов своє підтвердження в
судовому засіданні відповідно до наступних доказів: свідоцтва про
народження,  виданого повторно 24.11.1972
року обласним архівом Симферопольського ЗАГСу,
паспорта громадянина України,
серія НОМЕР_1,  виданого
Вознесенським МРВ УМВС

України
в Миколаївській області,  свідоцтва про
укладення шлюбу,  виданого 04.09.1987
року Вознесенським міськвідділом ЗАГСу Миколаївської області,  технічного паспорта на житловий будинок
АДРЕСА_1,  довідки ВГІРФО Вознесенського
МРВ УМВС в Миколаївській області за № 43/13804 від 11.10.2007 року.

Згідно
п.6 ч.1  ст. 256 ЦПК України,  суд розглядає справи про встановлення факту
належності правовстановлюючих документів особі,
прізвище,  ім'я,  по батькові,
місце і час народження якої,  що
зазначені в документі не збігаються з ім'ям,
по батькові,  прізвищем,  місцем і часом народження цієї особи,  зазначеним у свідоцтві про народження або
паспорті.

Враховуючи,  що в адміністративному порядку неможливо
виправити зазначену помилку в вищевказаному свідоцтві про право на спадщину за
законом,  що знайшло своє підтвердження в
судовому засіданні,  суд вважає,  що встановлення факту належності вказаного
документа заявнику не суперечить п.6 ч.1
ст.  256 ЦПК України,  а також п. 12 Постанови Пленуму Верховного
суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів,  що мають юридичне значення" від
31.03.1995 року.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення,  оскільки,
необхідно для реалізації останнім права на оформлення земельної ділянки
у власність.

Отже,  беручи до уваги вищевикладене,  суд приходить до висновку,  що заява
ОСОБА_1. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись  ст.
ст.  10, 11, 13О,  174, 209, 212, 213, 214, 215, 259 ЦПК
України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Заяву
ОСОБА_1,  заінтересована особа:
Вознесенська міська Рада Миколаївської області,
про встановлення факту належності правовстановлюючого документа -
задовольнити.

Встановити
факт належності ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  уродженця м.  Сімферополь,
правовстановлюючого документа -свідоцтва про право на спадщину за
законом,  виданого 07 березня 1995 року
нотаріусом Другої Вознесенської державної нотаріальної контори та
зареєстрованого в реєстрі за № 494.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської
області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня подачі заяви
про апеляційне оскарження або в порядку ч.4
ст. 295 ЦПК України.