ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ
"4 " жовтня 2007року                           Гайсинськийрайонний
суд Вінницької області
в складі: головуючого -
судді Панасюка О.С.
при секретарі Отрошко Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Гайсині справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1,  третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2,  про поновлення
на роботі,  стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,  -
5.07.2007р. до суду подано
В судовому засіданні ОСОБА_1 вимагав визнати незаконним
та скасувати наказ директора ІНФОРМАЦІЯ_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2р. про звільнення
його з посади ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі п.8 ч.1
ст. 40 КЗпП України,  за вчинення
за місцем роботи розкрадання майна власника,
поновити його на роботі,  стягнути
середній заробіток за весь час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі
що працював ІНФОРМАЦІЯ_3 у ІНФОРМАЦІЯ_1. ІНФОРМАЦІЯ_5р. в кінці робочого
дня він попросив у ОСОБА_3 до ранку наступного дня позичити зі складу мішок
цементу,  який відкрито при свідках видав
йому цей мішок. При виїзді з території ІНФОРМАЦІЯ_1 він був затриманий за
вказівкою директора ОСОБА_2,  а наступного дня не приймаючи до уваги його та ОСОБА_3
пояснення,  без відповідного рішення
профкому та не дивлячись на повернення цементу,
їх обох було звільнено з роботи за п.8 ч.1  ст. 40 КЗпП України за вчинення розкрадання
майна власника,  при чому ні до
кримінальної,  ні до адміністративної
відповідальності вони притягнуті не були. Видаючи наказ про звільнення директор
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не прийняв до уваги те,
що видача цементу відбувалась відкрито,
під зобов'язання повернути на початку наступного робочого дня,  в присутності значної кількості свідків,  а також на попередню тривалу і бездоганну
роботу позивача на підприємстві. Таке порушення трудових прав ОСОБА_1 призвело
до моральних страждань у виді погіршення рівня та якості її життя,  неможливості вести усталений (звичний) спосіб
життя,  втрати нормальних життєвих
зв'язків,  що вимагає від нього
додаткових зусиль для організації свого життя. Крім того звільненням з таким
формулюванням було значно принижено його людську гідність та ділову репутацію,  як чесного відповідального та сумлінного працівника.
Представник відповідача,
він же третя особа баз самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2,  в судове
засідання не з'явився вдруге,  не
повідомивши про причини неявки,  хоча про
час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно у встановленому законом
порядку,  тому суд вважає за можливе
розглядати справу у його відсутності з ухваленням заочного рішення.
Вислухавши пояснення позивача,  дослідивши матеріали справи,  суд вважає,
що позов необхідно задовольнити повністю з таких міркувань.
Достовірно встановлено,
що ОСОБА_1 працював ІНФОРМАЦІЯ_3 у ІНФОРМАЦІЯ_1 з ІНФОРМАЦІЯ_6р.,  а до цього з ІНФОРМАЦІЯ_7 року на
різних посадах на цьому ж підприємстві,
в тому числі з ІНФОРМАЦІЯ_8р. по ІНФОРМАЦІЯ_6р. -ІНФОРМАЦІЯ_9.
Відповідно до наказу директора ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2р. його
звільнено з роботи за вчинення за місцем роботи розкрадання майна власника.
Проте,  на час звільнення
ІНФОРМАЦІЯ_2р.,  позивач не був
притягнутий до кримінальної чи адміністративної відповідальності за таке розкрадання.
З часу звільнення і дотепер ОСОБА_1 не працює. В результаті звільнення позивачу
завдано моральну шкоду через приниження його честі,  гідності та ділової репутації,  він зазнав моральних страждань через
негативні переживань смутку,
роздратування,  погіршення якості та
рівня життя,  втрату нормальних життєвих
зв'язків,  для відновлення яких необхідні
додаткові час,  інтелектуально вольові
КЗпП України,  згідно з якою трудовий
договір може бути розірваний власником,
або уповноваженим ним органом у випадку вчинення за місцем роботи
розкрадання (в тому числі дрібного) майна власника,  встановленого вироком суду,  що набрав законної сили,  чи постановою органу,  до компетенції якого входить накладення
адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу;
України,  за змістом якої,  у разі звільнення без законної підстави
працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом,  який розглядає трудовий спір; одночасно
вказаний орган приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу; рішення про поновлення на роботі підлягає негайному
КЗпП   України,    у
відповідності   до   якої
відшкодування власником   або   уповноваженим   ним
органом   моральної   шкоди працівнику проводиться у разі,  якщо порушення його законних прав
призвели   до   моральних
страждань,    втрати   нормальних
життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для
організації свого життя. Оскільки на час звільнення ОСОБА_1 не був у
встановленому порядку визнаний
винуватим  у  вчиненні
розкрадання  майна власника,   що
свідчить  про відсутність
передбачених п.8 ч.1  ст. 40 КЗпП України
підстав для його звільнення,  тому   з метою захисту трудових прав позивача
необхідно визнати незаконним і скасувати п.1 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2р.,  поновити
його на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу,  в розмірі ІНФОРМАЦІЯ_10к.,  з розрахунку ІНФОРМАЦІЯ_11к. середньоденного
заробітку за ІНФОРМАЦІЯ_12 вимушеного прогулу.
Висновки суду
підтверджуються такими доказами:
Наказом директора ІНФОРМАЦІЯ_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2р. про
звільнення ОСОБА_1 з посади ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі п.8 ч.1  ст. 40 КЗпП України,  за вчинення за місцем роботи розкрадання
майна власника (а.с. 4).
Довідкою про заробітну плату,  відповідно до якої за 6 місяців до звільнення
ОСОБА_1 отримав ІНФОРМАЦІЯ_13к. (а.с. 16).
Суд не бере до уваги,
викладені в письмовому запереченні відповідача проти позову,  вимоги про зміну формулювання причин
звільнення на вчинення винних дій працівника,
який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності,  якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я
до нього з боку власника або уповноваженого ним органу (п.2 ч.1  ст. 41 КЗпП України),  тому що,
відповідно до вимог ч.2  ст. 41 та
ч.1  ст. 43 КЗпП України розірвання
трудового договору з цих підстав може бути проведено лише за попередньою згодою
виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової
організації,  ч.1еном якої є працівник.
Проте,  відповідно до
довідки профспілкової організації ІНФОРМАЦІЯ_1 від ІНФОРМАЦІЯ_14р.,  з ІНФОРМАЦІЯ_15р. ОСОБА_1 був ч.1еном цієї
організації (а.с. 15),  на засіданні якої
ІНФОРМАЦІЯ_16р. вирішено не надавати згоди на розірвання трудового договору з
позивачем (а.с. 24, 25).
Оскільки порушення трудових прав ОСОБА_1 відповідачем
призвело до моральних страждань,  що
виразились у неможливості вести усталений (звичний) спосіб життя,  невпевненості,  зневірі,
втраті нормальних життєвих зв'язків,
зниження якості та рівня його життя,
для відновлення яких позивачу необхідні додаткові час,  зусилля та кошти,  а також принижено його ділову репутацію та
людську гідність,  то з відповідача на
користь позивача необхідно стягнути відшкодування моральної шкоди,  розумним і справедливим розміром якої,  з огляду на глибину і тривалість моральних
страждань,  суд вважає ІНФОРМАЦІЯ_4
ст.  10, 11, 213, 214, 215,  224, 225, 226 ЦПК України,  -
Визнати незаконним та скасувати п.1 наказу начальника
ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2р. про звільнення ОСОБА_1 з посади
ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі п.8 ч.1  ст. 40
КЗпП України за вчинення розкрадання майна власника.
Поновити ОСОБА_1 на посаді ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з
моменту звільнення ІНФОРМАЦІЯ_2р.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_10к. середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу,  ІНФОРМАЦІЯ_4 грн. моральної шкоди та 30
(тридцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи,  а також 51 (п'ятдесят одну) грн.
судового збору на користь держави.
Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі
ІНФОРМАЦІЯ_17к. звернути до негайного виконання.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано
відповідачем протягом десяти днів з часу отримання копії рішення.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано
протягом десяти днів з часу оголошення рішення,
а апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження; апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається у строк,  встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження до апеляційного суду Вінницької області через Гайсинський районний
суд.