РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

(при попередньому судовому засіданні)

5 жовтня
2007 року                          Іллічівський
міський суд Одеської області в складі:

головуючого -
судді Журавля П.І.,

при секретарі -
Бондар О.І.,

з участю:

представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

відповідачки -
ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні при попереднім судовому засіданні цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_3, посилаючись на те, що шлюбні
відносини з відповідачкою припинились у 1993 році по причинам суперечок і
виникнення неприязних відносин. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу є донька - ОСОБА_4, 1993 року
народження. Майновий спір відсутній.

В
судовому засіданні при попередньому розгляді справи представник позивача
підтримав свої позовні вимоги. Просив розірвати шлюб і не надавати строк для
примирення.

Відповідачка
позов визнала. На примирення не погодилась і вказала, що з позивачем не
підтримують шлюбних відносин і не ведуть спільного господарства з 1993 року.
Просить розірвати шлюб і не надавати строк для примирення.

Заслухавши
пояснення представника позивача і відповідачки, вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Виходячи з наведеного,
суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього
судового засідання.

Відповідно
до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд в наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм відносини.

Сторони
знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 10 вересня 1992 року в Палаці реєстрації
шлюбу № 1 Комітету по справам ЗАГС Уряду Санкт-Петербурга, актовий запис №
3819. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу є донька - ОСОБА_4, 1993 року народження.

Родина
дійсно розпалася через протилежність характерів різних поглядів на сімейне
життя і подружній обов'язок, відсутність взаєморозуміння. Між ними склалися
вкрай неприязні відносини і припинені шлюбні відносини з 1993 року. Не ведеться
спільного господарства. Майнової суперечки немає. Позивач і відповідач просять
розірвати шлюб, і не надавати строк для примирення.

Висновки суду
підтверджуються матеріалами справи.

У
відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, коли буде встановлено, що подальша сумісне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення.

При
таких обставинах суд дійшов висновку, що причини, які побудили сторону
наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими, подальше спільне життя
подружжя і збереження родини стали неможливими, тому позов про розірвання шлюбу
підлягає задоволенню.

Таким
чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст.
104, 105, 110,112 СК України, ст.ст. 208, 209 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Розірвати
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який зареєстрований 10 вересня 1992 року в Палаці
реєстрації шлюбу № 1 Комітету по справам ЗАГС Уряду Санкт-Петербурга, актовий
запис №3819, актовий запис №311.

При
видачі свідчення про розірвання шлюбу стягнути держмито в доход держави з
ОСОБА_1 у розмірі 17 грн., ОСОБА_3 від сплати держмита звільнити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ст. 295 ч. 4 ЦПК України.