Справа№2- 1391/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2007
року Полтавський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді -
Рябішина А.О., при секретарі - Луговій Є.В.,

розглянувши у
попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно
подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно
подружжя, посилаючись на те, що, перебуваючи у шлюбі вони збудували будинок за
адресою АДРЕСА_1- а.
05.03.2007 року шлюб було розірвано і відповідач став проживати окремо, з іншою
сім'єю. Позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та земельною ділянкою, компенсувавши відповідачу
вартість його частини майна.

Позивачка
в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх та
надала свідчення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві.

Відповідач в
судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що надав
власноручну заяву. Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача та вивчивши
матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як
встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи 07.06.1991
року сторони по справі зареєстрували шлюб. Під час перебування у шлюбі вони
збудували житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1- а, який разом
з земельною ділянкою було зареєстровано на ім'я чоловіка, ОСОБА_2 (свідоцтво
про право власності на житловий будинок від 25.01.2002 року, а.с 6; витяг про
реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.09.2007 року, а.с. 7 - 8;
Технічний паспорт від 07.09.2007 року, а.с. 9 - 13; Державний акт на право
приватної власності на землю від 16.10.1997 року, а.с 14).

05.03.2007
року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано (свідоцтво від
05.03.2007 року, а.с. 5), після чого відповідач став проживати окремо, разом з
іншою сім'єю.

Згідно
ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить їм на праві
спільної сумісної власності.

Відповідно
до ст. 370 ЦК України
вважається, що частки кожного з співвласників є рівними, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно
ст. 71 Сімейного кодексу України присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності, зокрема на
житловий будинок, земельну ділянку, дозволяється лише з його згоди.

Відповідно
до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 07.07.2007 року
(а.с. 16 - 20), висновку експертів про ринкову вартість земельної ділянки
житлового призначення (а.с. 21 - 22) а також витягу з реєстру прав власності
від 20.09.2007 року (а.с. 8) вартість домоволодіння подружжя складає 76 268
грн., земельної ділянки - 4475 грн., всього 80 743 грн. Вартість Ѕ  частини домоволодіння, яка підлягає стягненню
з позивачки складає 40 371, 50 грн.

Враховуючи
викладені обставини, беручи до уваги те, що відповідач проживає окремо від позивачки,
на спільне майно не претендує, позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд
вважає позовні вимоги правомірними і обгрунтованими.

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 11, 60, 208, 209, 212, 213,
215, ЦПК України, ст. ст. 370 ЦК
України, ст. ст. 60, 71 СК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і
земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, які розташовані в АДРЕСА_1- а і належали
ОСОБА_2.

Стягнути
з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за 14 частину вартості
житлового будинку з господарськими будівлями і земельної ділянки в сумі 40
371,50 грн.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської
області через Полтавський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційного суду або
в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.