Справа №2-1299/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17
жовтня 2007 р.                                                                 м.
Димитров

Димитровський
міський суд Донецької області у складі:

головуючого -
судді Халаджи О.В.

при секретарі
Рибкіній Г.В.

за участю
позивача ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Димитров
Донецької області справу за

позовом ОСОБА_1
до Димитровської міської ради про визнання

права власності,

ВСТАНОВИВ:

Представник
відповідача позов визнав.

Позивачка
в судовому засіданні в обгрунтування своїх позовних вимог позивача пояснила, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2, яка
постійно на день смерті мешкала в м.Димитров.

Після її
смерті залишилося спадкове майно яке складається із квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, яка належала померлій згідно договору купівлі - продажу
квартири від 7 червня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом
Димитровського міського нотаріального округу Донецької області, реєстр №1942,
та зареєстрований в БТІ у реєстровій книзі номер 24 під реєстровим номером 24
стр.47 від 9 червня 2000 року.

Заяву
про прийняття спадщини позивачка своєчасно не подала і в судовому порядку їй
було визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті своєї
матері ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном на п'ять місяців Інших
спадкоємців не має, чоловік ОСОБА_2, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно
до статей 1261, 1269 Цивільного кодексу України, як спадкоємець за законом, в
установлений законом строк позивач прийняв спадщину шляхом подання заяви про
прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття
спадщини.

Таким
чином, позивач прийняв спадщину відповідно до положень статті 1268 Цивільного
кодексу України.

Однак,
під час оформлення спадщини державним нотаріусом Димитровської нотаріальної
контори повідомлено позивача про те, що у витягу з реестра права власності
внутрішня житлова площа квартири (36,1 кв.м.) не відповідає заявленій площі у
правоустанавлюючому документі (38,1 кв. м.).

У витягу
з реєстру права власності на нерухоме майно, та технічному паспорті на квартиру
відсутнє посилання на будь - яку самовільну перебудову, чи самовільну зміні
внутрішньої площі квартири.

Зазначена
спірна обставина спричиняє для позивача неможливість в позасудовому порядку
оформити спадкові права.

Відповідно
до статті 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За таких
обставин, позивач просить визнати за нею право приватної власності на квартиру
АДРЕСА_1, загальною внутрішньою площею 36,1 м2, в тому числі житловою - 24,6
м2.

Судом
установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, яка
доводилася матір'ю позивачки (а.с. 12, 7, 8).

Померла ОСОБА_2 була власником
квартири АДРЕСА_1
яка належала померлій згідно договору купівлі - продажу квартири від 7
червня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Димитровського міського

нотаріального
округу Донецької області, реєстр №1942, та зареєстрований в БТІ у реєстровій
книзі номер 24 під реєстровим номером 24 стр.47 від 9 червня 2000 року (а.с.
19).

У витягу
з реестра права
власності внутрішня житлова площа квартири (36,1 кв.м.) не відповідає заявленій
площі у правоустанавлюючому документі (38,1 кв. м.), це сталося з приводу того,
що згідно рішення Конституційного суду від 2 березня 2004 року у справі №
4-рп/2004 щодо прав співвласників багатоквартирних будинків на допоміжні
приміщення, положення ст. 382 Цивільного кодексу України, та ст. 10 Закону
України «Про приватизацію державного житлового фонду», за змістом яких
власником квартири у дво - або багатоквартирному житловому будинку належать на
праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, споруди,
будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також
власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

За
змістом ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Право
власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону
або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно
до статей 1261, 1268 Цивільного кодексу України, як спадкоємець першої черги за
законом, в установлений законом шестимісячний строк прийняв спадщину після
смерті ОСОБА_2 шляхом подання заяви про прийняття спадщини до державної
нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, що підтверджується довідкою
з нотаріальної контори (а. с. 16).

За
змістом приписів ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може
пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою.

В силу
вищевикладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в
повному обсязі, та за ним необхідно визнати право власності на жилий будинок
АДРЕСА_1 загальною внутрішньою площею 36,1 м2, в тому числі житловою - 24,6 м2,
з належними до нього господарськими будівлями та спорудами.

На
підставі ст.ст. 392, 1220, 1261, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, та
керуючись ст.ст.10, 11, 57, 209, 213,214,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до Димитровської міської ради про визнання права власності задовольнити
повністю.

Визнати
за ОСОБА_1, право приватної власності на жилий будинок АДРЕСА_1 загальною
внутрішньою площею 36,1 м2, в тому числі житловою - 24,6 м2, з належними до
нього господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться на земельній
ділянці Димитровської міської ради.

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення до Апеляційного суду Донецької області через
Димитровський міський суд.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через
Димитровський міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.