Справа №2-345907р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

01
жовтня 2007 р.
Святошинський районний суд м.
Києва в складі:

головуючої
- судді:                                                                    Т.О.Величко,

при
секретарі:                                                                            І.М.
Коробій,

розглянувши у
відкритому    судовому засіданні в
м.  Києві    цивільну

справу за
позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2про

розірвання
шлюбу,  суд,  -

ВСТАНОВИВ:

Сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2003 р.

Від шлюбу
сторони дітей не мають.

Позивачка
просить суд розірвати шлюб з відповідачем,
посилаючись на те,  що спільне життя
з відповідачем не склалося,  оскільки
виявилось,  що у них різні
характери,  і що вони мають різні погляди
на спільне життя. В їх сім»ї між ними виникали непорозуміння,  що приводило до сварок. Поволі вона втратила
до відповідача почуття любові та поваги. З листопада 2006 року вони не
підтримують шлюбних стосунків,
відсторонилися один від одного. З травня 2007 року не ведуть спільного
господарства. Оскільки подальше збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим,  просить суд прийняти рішення про розірвання
шлюбу.

Позивачка
в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх
задовольнити,  посилаючись при цьому на
обставини справи викладені в позовній заяві,
а також додатково пояснювала,  що
оскільки у них різні характери і погляди на життя і через це постійно виникають
сварки вона не бачить іншого виходу окрім розірвання шлюбу.

Відповідач
в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог не заперечував.
Вказував,  що строк,  який був наданий судом для примирення
сплинув,  а примирення не відбулося і як
що його дружина наполягає на розлученні,
то він не заперечує.

Відповідно
до ч.3  ст. 105 СК України,  шлюб припиняється внаслідок його розірвання
за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно
до ч.2  ст. 112 СК України,  суд,
постановляє рішення про розірвання шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

Суд,  заслухавши пояснення позивача,  відповідача,
дослідивши матеріали справи,
вважає,  що причини,  що спонукали сторони на розірвання шлюбу є
обгрунтованими,  оскільки судом
достовірно встановлено,  що подальше
спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливе,  а тому позов підлягає задоволенню,  сторони фактично з    травня 2007    року не ведуть спільного

господарства та бюджету,  з листопада
2006 року не підтримують шлюбних стосунків.
Судом з метою збереження сім»ї був наданий сторонам строк для    примирення,
але примирення не відбулося. Позивач
наполягає на розірванні шлюбу посилаючись на те,  що
подальше спільне   проживання з
відповідачем та збереження шлюбу неможливе.

Керуючись  ст.
ст.  104,  105,
110,  112 Сімейного Кодексу
України,   ст. ст10,  11,
60,  61,  130, 174,
212-215 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Шлюб,  зареєстрований 26 липня 2003 р. у відділі
реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління
юстиції у м.  Києві між ОСОБА_2та ОСОБА_1,    про що є актовий запис № 905 - РОЗІРВАТИ.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути на користь
держави з ОСОБА_2.  17 (сімнадцять )
грн.,  ОСОБА_1від сплати державного мита звільнити.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду м.
Києва через Святошинський районний суд м.  Києва,
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом
десяти днів з дня його проголошення,  та
подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження рішення.