Справа № 2-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

10
жовтня  2007 p.                              Рівненський
міський суд

в особі
:судді                                        Олексюк
Г.Є.

при
секретарі                                      Сахончик
Т.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю „ Рембудмонтаж" про
стягнення заробітної плати,  належних сум
при звільненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної
шкоди,

встановив:

ОСОБА_1,
звернувшись з позовом до ТзОВ „ Рембудмонтаж",  просить стягнути на його користь належні йому
суми при звільнені,  середньомісячну
заробітну плату за час затримки розрахунку та витрати по наданню юридичної
допомоги в розмірі 300 грн.

В ході
судового розгляду справи позивач , збільшивши та уточнивши свої позовні
вимоги,  просить стягнути з відповідача
кошти,  невиплачені йому при звільненні в
розмірі 584, 87 грн.,  середній заробіток
за час затримки розрахунку в розмірі 1456, 56 грн,  моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. та
витрати по наданню правової допомоги в розмірі 300 грн.

В
судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав,  суду пояснив,
що з 16 серпня 2004 року по 01 лютого 2005 року він працював в ТзОВ „
Рембудмонтаж" лицювальником . Відповідно до наказу № 4 від 01 лютого 2005
року він був звільнений з роботи за власним бажанням . В день звільнення
відповідачем з ним остаточний розрахунок проведений не був. Частково в розмірі
403, 7 грн . заборгованість була сплачена лише в червні 2005 року. Довідки про
належні йому до виплати кошти адміністрація підприємства не надавала,  розрахунку з ним не провела до даного
часу,  навіть після перевірки
правильності розрахунку Територіальною інспекцією праці у Рівненській області.
Всього на момент перевірки йому було недораховано 584, 87 грн, в т.ч.
компенсація за невикористану відпустку,
заробітна плата за серпень , 2004 року,
грудень 2004 року , січень 2005 року , компенсація втрати частини
заробітної плати у зв"язку з порушенням термінів її виплати   та індексація грошових доходів.

Крім
того ,  просить стягнути середній
заробіток за час затримки розрахунку з 02 лютого 2005 року по 01 червня 2005
року , коли він влаштувався за новим місцем роботи. По його підрахункам
середній заробіток за цей період становить 1456, 56 грн. Отже,  цю суму просить стягнути з відповідача.

Крім
того,  регулярною невиплатою йому
заробітної плати,  а також належних при
звільненні сум та неможливістю утримувати свою сім"ю йому завдагл
моральних страждань. У нього на утриманні знаходиться малолітня дитина ,  яка не отримувала необхідного харчування
,  що призвело до систематичних її
хвороб. Не маючи коштів на необхідне ,
він почував себе приниженим,  у
нього зіпсувались стосунки з близькими людьми. Завдану йому відповідачем
моральну шкоду оцінює в 3000 грн.,  яку
просить стягнути на його користь .

Також,  просить стягнути на його користь витрати по
наданню юридичної допомоги в розмірі 300 грн.

Представник
відповідача позовні вимоги ОСОБА_1 визнав частково. Суду показав,  що ОСОБА_1 працював у них різноробочим ,
проте згідно наказу був прийнятий лицювальником.  Його заробітна плата залежала від
виробітку,  а тому були місяці,  коли вона була менше мінімальної. 01 лютого
2005 року ОСОБА_1 звільнився з роботи за власним бажанням . При звільненні йому
не була виплачена вся заробітна плата , оскільки не виділялись кошти з
державного бюджету .

Не
заперечив щодо стягнення з них 584, 87 грн. -невиплачені йому кошти при
звільненні ,  які нараховані
територіальною інспекцією праці. Пояснив також,
що дані кошти не виплачені і на момент розгляду справи судом.

Також
вважає,  що вони жодним чином не
спричинили ОСОБА_1 моральної шкоди,  а
тому просить в цій частині в позові відмовити. Також просить відмовити в позові
в частині стягнення середнього заробітку
за затримку розрахунку.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши надані
докази в сукупності ,  суд вважає,  що позов ОСОБА_1 підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1 з 16 серпня 2004
року по 01 лютого 2005 року працював в ТзОВ „ Рембудмонтаж" лицювальником.  Відповідно до наказу № 4 від 01 лютого 2005
року він був звільнений з роботи  за
власним бажанням.

Відповідно
до  ст.
116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум,  що належать йому від підприємства,  установи,
організації,  провадиться в день
звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював ,  то зазначені суми мають бути виплачені не
пізніше наступного дня пред'явлення
звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми , належні
працівникові при звільненні ,  власник
або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед
виплатою зазначених сум.

Судом
встановлено,  що на момент звільнення 01
лютого 2005 року ОСОБА_1 розрахункові кошти не отримав. Частково,  в розмірі 403, 7 грн. отримав розрахункові
лише 09 червня 2005 року ,  що
стверджується корпіями платіжних відомостей № 3 6 та № 71, а також розпискою
від 09.06.2005 року.

Згідно ухвали
суду від 03 травня 2007 року Територіальною державною інспекцією праці була
проведена перевірка правильності нарахування ОСОБА_1  заробітної
плати.

Відповідно
до листа Територіальної державної інспекції праці у Рівненській області №
67-07/777 від 21 серпня 2007 року в порушення вимог  ст.  8
3 КзПП України при звільненні з роботи ОСОБА_1 йому не нарахована і не
виплачена компенсація за 11 календарних днів невикористаної відпустки на
загальну суму 149, 26 грн.

в
порушення вимог  ст. 95 КЗпП України
ОСОБА_1 з розрахунку мінімальної гарантії в оплаті праці за відпрацьовану норму
часу не донараховано заробітну плату,  а
саме за серпень 2004 року -107, 38 грн.,
за грудень 2004 року -77 грн. ,
за січень 2005 року-92 грн.

в
порушення вимог  ст.  ст. 33, 34 закону України „ Про оплату
праці" ОСОБА_1 за період роботи не проведена компенсація втрати частини
заробітної плати у зв"язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 154,
02 грн. та індексація грошових доходів в розмірі 5, 21 грн.

Всього ОСОБА_1
не донараховано 584, 87 грн.

Крім
того,  за результатами перевірки ТДІП у
Рівненській області складений акт,
директору ТзОВ „Рембудмонтаж" вручений припис,  яким його зобов"язано у встановлений
термін провести нарахування та виплатити вищезазначену суму. Проте,  до даного часу відповідач нарахування не
провів , заборгованість позивачеві не виплатив,
а відтак ця сума/ 584, 87 грн./ підлягає до стягнення в примусовому
порядку

Відповідно
до ч.1  ст.  117 КзПП України в разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у
строки,  зазначені в  ст.
116 цього Кодексу,  за відсутності
спору про їх розмір підприємство,
установа,  організація мають
виплатити працівникові його середній заробіток за час затримки  по день фактичного розрахунку .

Відповідач
відсутності вини підприємства у не проведенні розрахунку з позивачем відповідно
до вимог  ст.  60 ЦК
України не довів. Відповідач мав можливість погасити заборгованість по
заробітній платі ,  але вимоги  ст. . 116 КЗпП України не виконав та
заборгованості перед позивачем не погасив.

Відповідно
до частини 3  ст.  117 КЗпП України /яка діяла на час звільнення
позивача і до 20 грудня 2005 року / у разі,
якщо звільнений працівник до одержання остаточного розрахунку стане на
іншу роботу,  розмір зазначеної в ч.1
цієї статті компенсації зменшується на суму заробітної плати,  одержаної ним за новим місцем роботи.

Оскільки
ОСОБА_1 працевлаштувався з 01 червня 2005 року ,  стягненню підлягає середній заробіток за
період з 02 лютого 2005 року і до  01
червня  2005 року.

При
визначенні розміру стягнення за затримку розрахунку суд керується  Постановою кабінету Міністрів № 100 від 8
лютого  1995

року „ Про затвердження порядку обчислення середньої
заробітної плати „

Відповідно
до п.2 даної Постанови , середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи
із виплат за останні 2 календарні місяці роботи,  що передують події,  з якою пов"язана відповідна виплата.
Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював , середня
заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяця роботи.

Відповідно
до п.8 Порядку обчислення середньої зарплати , нарахування виплат,  що обчислюються із середньої зарплати за
останні два місяця роботи , проводиться шляхом множення середньоденного
заробітку на число робочих днів ,  які
мають бути оплачені в цьому періоді..

Середньоденна
зарплата позивача перед розірванням трудового договору  складала 13 грн. 02 коп.  виходячи з такого розрахунку :

Заробітна
плата ОСОБА_1 за грудень 2004 року становила 320, 21 грн./ виплачені в червні
2005 року 243, 21грн. + недораховані   77
грн. /

Заробітна
плата ОСОБА_1 за січень 2005 року становила 252, 49 грн./ виплачені в червні
2005 року 160, 49грн. + недораховані   92
грн. /

Всього
заробітна плата за 2 останні місяці становить 572, 7грн / 320, 21грн + 252, 49
грн./.

В грудні
2004 року ОСОБА_1 проробив 23 робочих дня , а в січні 2005 року-21 робочий
день.

572, 7 грн

-------------------------------------------------       =
13 гривень 02 коп.

23+21  дня

Середній
заробіток позивача за час затримки розрахунку становить  1080, 66 грн.,  виходячи з наступного розрахунку     :

Середній
заробіток за лютий 2005 року становить 260, 4 грн./ 13, 02 х 20 робочих днів /

Середній
заробіток за березень 2005 року становить 286, 44 грн./ 13, 02 х 22 робочих дня
/

Середній
заробіток за квітень 2005 року становить 273, 42 грн./ 13, 02 х 21 робочих день
/

Середній
заробіток за травень 2005 року становить 260, 4 грн./ 13, 02 х 20 робочих днів
/

260, 4грн +  286, 44грн +
273, 42 грн+ 260, 4 грн= 1080, 66 грн.

Відтак
,  з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі   1080 грн.
66 коп.

Підлягають
до задоволення вимоги позивача про стягнення на його користь моральної шкоди.
Відповідно до  ст.  237-1 КзПП України відшкодування власником
або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику   провадиться у разі,   якщо
порушення

його законних
прав призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд
вважає доведеним заподіяння позивачу моральної шкоди,  оскільки він має на утриманні дружину та
малолітню дитину. Невиплатою заробітної плати він був позбавлений можливості на
належне харчування своєї сім"ї,
придбання для дитини необхідних речей ,
що поставило його та його сім"ю вкрай важке становище,  викликало додаткові зусилля для організації
свого життя.

Визначаючи
розмір моральної шкоди,  що підлягає
відшкодуванню ОСОБА_1,  суд виходить із глибини,  характеру та обсягу фізичних та психічних
хвилювань та страждань позивача.

З
урахуванням таких обставин,  виходячи із
вимог розумності та справедливості,
завдану ОСОБА_1 моральну шкоду суд оцінює в 3000 грн.

Відповідно
до ч.1  ст.  8 8 ЦПК України,  стороні,
на користь якої ухвалено рішення,
суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені
судові витрати.

Таким
чином ,  з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути витрати ,
пов'язані з наданням правової допомоги в розмірі 300 грн.,  які підтверджуються довідкою та договором №
16 про юридичний захист від 21 квітня 2005 року. .

Крім
того ,  відповідно до вимог ч.3  ст.  88
ЦПК України ,  якщо позивача ,  на користь якого ухвалено рішення звільнено від
сплати судового збору ,  він стягується з
відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини
вимог. Тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий
збір/державне мито в розмірі 68 грн/51грн+17 грн./ та на користь ТУ ДСА в
Рівненській області витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду
цивільної справи в розмірі 30 грн.

На
підставі  ст. 83,  95, 116, 117 , 237-1 КЗпП України,   ст.
ст.  33, 34 Закону України „ Про
оплату праці" , керуючись  ст.  ст. 15, 60, 88, 213-215  ЦПК України,
суд

вирішив:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю „ Рембудмонтаж"
про стягнення заробітної плати,  належних
сум при звільненні,  середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задовольнити .

Стягнути  з
товариства   з  обмеженою відповідальністю   „ Рембудмонтаж"  на користь ОСОБА_1 компенсацію за  невикористану
відпустку  в  розмірі
149  грн.26  коп.,
не донараховану  заробітну  плату
в  розмірі  27 6
грн.38  коп.  ,
компенсацію втрати частини заробітної плати в зв"язку з порушенням

термінів  її  виплати
в  розмірі  154, 02
та  індексацію  грошових доходів в розмірі 5 грн.21
коп.,  а всього  584 грн. 87 коп.

Стягнути
з товариства з обмеженою відповідальністю „ Рембудмонтаж" на користь
ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 1080, 66 грн.
/одну тисячу вісімдесят гривень  66 коп.
/

Стягнути
з товариства з обмеженою відповідальністю „ Рембудмонтаж" на користь
ОСОБА_1 завдану йому моральну шкоду в розмірі
3000 грн. /три тисячі/

Стягнути
з товариства з обмеженою відповідальністю „ Рембудмонтаж" на користь
ОСОБА_1 витрати по наданню юридичної допомоги в розмірі 300 грн.

Стягнути
з товариства з обмеженою відповідальністю „ Рембудмонтаж" на користь
держави судовий збір/державне мито/ в розмірі 68 грн.

Стягнути
з товариства з обмеженою відповідальністю „ Рембудмонтаж" на користь ТУ
ДСА в Рівненській області витрати на інформаційно технічне забезпечення
розгляду цивільної справи в розмірі ЗО грн/тридцять/.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський
міський суд з поданням в 10 денний строк заяви про апеляційне оскарження з
наступним поданням в 20 денний строк після подачі цієї заяви апеляційної скарги
. Рішення може бути також оскаржено і без подання заяви про апеляційне
оскарження у випадку подання апеляційної скарги в 10 денний строк з дня
проголошення рішення. У випадку неподання заяви про апеляційне оскарження в 10
денний строк рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.