Справа № 2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25  червня
2007  року.  Казанківський районний суд Миколаївської
області  в складі:

головуючого
- судді Терентьєва Г.В.,

при
секретарі Шадорській C.O.,

за участю:

представника
позивача ОСОБА_1. ,

представника
відповідача Сливчука М. І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт.
Казанка цивільну справу за позовом ОСОБА_2до відділу освіти
Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області про
відшкодування моральної шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки,  що призвело до спричинення тілесних ушкоджень
середнього ступеня тяжкості,

ВСТАНОВИВ:

У травні
2007 року ОСОБА_2 звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської
області з позовом до Відділу освіти Казанківської районної державної
адміністрації Миколаївської області (третя особа,  яка не заявляє самостійних вимог - Державна
адміністрація Казанківського району Миколаївської області) про відшкодування
моральної шкоди,  заподіяної джерелом
підвищеної небезпеки,  що призвела до
тяжких наслідків,  просила стягнути з
відповідача - Відділу освіти Казанківської районної державної адміністрації на
її користь моральні збитки в сумі 60000 грн.,
мотивуючи тим,  що вона в наслідок
дорожньо-транспортної пригоди,  що мала
місце 29 травня 2004 року в с Возсіятське Єланецького району Миколаївської
області з вини водія автомобіля ГАЗ 32213 державний номер НОМЕР_1,  власником якого є відповідач,  отримала тілесні ушкодження.

У
судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1.
,  позов підтримав посилаючись на
обставини зазначені у позовній заяві,
просив його задовольнити.

Представник
відповідача Сливчук М. І.,  який діє на
підставі довіреності від 05.06.2007 року у судовому засіданні позов не визнав.
Підтвердивши факт дорожньо - транспортної пригоди,  яка трапилася 29 травня 2004 року в с
Возсіятське Єланецького району Миколаївської області з вини водія автомобіля
ГАЗ 32213 державний номер НОМЕР_1,
власником якого є саме Казанківський районний відділ освіти,  підтвердивши факт отримання ОСОБА_2,  в результаті вказаної дорожньо-транспортної
пригоди,  тілесних ушкоджень. Заперечував
щодо стягнення моральної шкоди,
мотивуючи тим,  що відповідач -
відділ освіти Казанківської районної державної адміністрації не має коштів і
сам поніс моральну шкоду,  тому недоречно
ставити вимоги до них.

Представник
третьої особи в судове засідання не з'явився,
про час і місце розгляду справи був повідомлений,  надав суду письмову заяву,  в якій просив розглядати справу без його
участі.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд приходить до наступного.

Згідно  ст.  З
Конституції України людина,  її життя і
здоров'я,  честь і гідність,  недоторканість і безпека визнаються в Україні
найвищою соціальною цінністю.

Як
встановлено в судовому засіданні 29 травня 2004 року приблизно о 5 годині 45
хвилин на перехресті нерівнозначних доріг «Одеса-Вознесенськ-Новий Буг» та
«Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв» в межах з с Возсіятське Єланецького району Миколаївської області
трапилася жахлива дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ГАЗ 32213
державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3. і автомобіля МАН - 24622
державний номерНОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4.

При
огляді ксерокопії акту № 1 про нещасний випадок на виробництві (а.с.
8-10),  ксерокопії постанови про закриття
кримінальної справи від 28.07.2004 року (а.с. 4-7),  видно,
що зазначена дорожньо-транспортна пригода трапилася з вини водія
автомобіля ГАЗ 32213,  який в порушення
пунктів 12.1,  12.3,  12.4,
16.3,  16.11 правил дорожнього
руху України,  затверджених постановою
Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року,  рухаючись в населеному пункті приблизно
80-100 км.  за годину,  не контролюючи рух,  своєчасно не прийняв заходів до зменшення
швидкості аж до зупинки транспортного засобу,
проігнорувавши вимоги дорожніх знаків «Дати дорогу» та «Проїзд без
зупинки заборонено»,  не надав перевагу в
русі транспортному засобу,  який рухався
по перехрещуваній дорозі,  виїхав на
перехрестя,  внаслідок чого лівою
частиною автомобіля здійснив наїзд на праву бокову передню частину автомобіля
МАН 26422 державний номерНОМЕР_2.

При
огляді ксерокопії довідки Казанківської ЦРЛ (а.с.  11),
ксерокопії виписного епікризу з історії хвороби (а.с. 12),  ксерокопії діагностичного висновку (а.с.  13),
видно що в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження отримала тілесні ушкодження в виді закритої
черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку,  забиття м'яких тканин голови. Данні тілесні ушкодження
відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Як видно
при огляді ксерокопії трудової книжки (а.с.
22),  наказом директора
Михайлівської ЗОШ від 01 вересня 2003 року № 64 ОСОБА_3. прийнято на роботу
водієм шкільного автобуса.

Вказані
обставини свідчать про перебування ОСОБА_3. на момент зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди в трудових правовідносинах з відділом освіти
Казанківської районної державної адміністрації.

При
огляді ксерокопії реєстраційної картки обліку транспортного засобу (а.с.  20),
видно,  що власником автомобіля
ГАЗ 32213 державний номер НОМЕР_1,  є
відповідач.

При
огляді ксерокопії договору оренди автомобіля (а.с.  21),
видно,  що автомобіль ГАЗ 32213
державний номер НОМЕР_1,  було передано
відділу у справах сім "і та молоді Казанківської райдержадміністрації на
28-29 травня 2004 року разом з водієм,
який працював на вказаному автомобілі,
з обов'язками орендодавця (відділу освіти Казанківської районної
державної адміністрації) здійснювати за власний рахунок ремонт та технічне
обслуговування автомобілю,  в тому числі
забезпечення усунення наслідків аварії та пошкодження автомобіля,  які виникли під час його використання.

Досліджені
в судовому засіданні докази,  їх
оцінка,  свідчать,  що володільцем джерела підвищеної небезпеки
(автомобіля ГАЗ 32213 державний номер НОМЕР_1),
тобто особою,  яка на відповідній
правовій підставі володіла транспортним засобом,  на момент дорожньо-транспортної пригоди,  яка трапилася 29 травня 2004 року,  був його власник - відділ освіти Казанківської
районної державної адміністрації,
який,  враховуючи вимоги ч.ч.2,
5  ст.
1187 ЦК України
зобов'язаний відшкодувати завдану джерелом підвищеної небезпеки шкоду.

Як
пояснив у судовому засіданні позивач і не оспорювалося представником
відповідача після вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди позивачку понад
три роки мучать головні болі в важкій формі,
відновити навчання змогла лише у вересні 2004 року,  але у зв'язку з постійними головними болями
вона змушена була пропускати навчання,
систематично зверталась до лікарів в смт.  Казанка та м.
Кривого Рогу з приводу головних болів. З 25.11.2004 року по 17.12.2004
рік позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні. До цього часу позивачка
постійно відчуває головний біль,  приймає
ліки і регулярно проходить курси лікування. У зв'язку зі станом здоров'я
позивачка змушена була відмовитись від своєї мрії працювати в міліції,  так як для вступу у такий навчальний заклад
потрібна особлива фізична підготовка. У школі позивачка вчилася відмінно,  здобула срібну медаль,  а зараз вона не може займатися спортом,  знаходитися на сонці,  як це роблять її друзі,  не може жити повноцінним життям.  Після цієї ДТП тяжко захворіла мама
позивачки,  яка й досі перебуває у
лікарні і не може працювати,  стан
здоров'я позивачки сильно вплинув на всіх членів її сім'ї. Позивачка
намагається приховувати свої головні болі,
але їй це не завжди вдається,
інколи мама позивачки змушена була ходити в лікарню без неї,  щоб лікар зробила позивачці призначення,

так як
позивачка взагалі не могла встати з ліжка. Знаючи хворобу позивачки,  лікарі стверджують,  що головні болі переслідуватимуть позивачку
все життя,  тому позивачка не
впевнена,  що зможе закінчити навчання в
Криворізькому економічному інституті та скористатись дипломом.

Вказані вище
факти свідчать про спричинення позивачці моральної шкоди.

Враховуючи
характер заподіяної моральної шкоди,
глибину і тривалість моральних страждань позивачки в силу отримання
тілесних ушкоджень та настання тяжких наслідків,  спосіб життя до дорожньо-транспортної
пригоди,  обставини за яких заподіяно
шкоду,  ступінь тяжкості тілесних
ушкоджень та їх наслідки,  вірогідність
відновлення стану позивачки який існував до трагічної події,  обсяг негативних змін у її житті,  дані,
які характеризували останню та беручи вимоги розумності і
справедливості,  суд вважає,  що розмір моральної шкоди складає 20000
(двадцять тисяч) грн.,  який на
підставі  ст.   ст.
1167, 1187 ЦК України
підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись  ст.   ст.
10,  60,  88, 209, 212, 213-215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_2до відділу освіти Казанківської районної державної адміністрації
Миколаївської області про відшкодування моральної шкоди заподіяної джерелом
підвищеної небезпеки,  що призвело до
спричинення тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості,  задовольнити частково.

Стягнути
з відділу освіти Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської
області на користь ОСОБА_2 20000 (двадцять тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнути
з відділу освіти Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської
області в дохід місцевого бюджету 8 (вісім) грн. 50 коп. судового збору та на
користь Держбюджету Казанківського району 22050000,  ,  Банк одержувача: ГУДКУ в Миколаївській
області МФО 826013,  Р/р 0194
витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в
Казанківському районному суді Миколаївської області в розмірі 1 (одної*) грн.
50 коп.

В задоволенні
решти заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення
суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до судової палати
у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський
районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження рішення суду та подачі апеляційної скарги на
рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або подачі апеляційної скарги у строк встановлений для подачі заяви
про апеляційне оскарження рішення суду.

У разі
неподання особами,  які беруть участь у
справі протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення заяви про його
апеляційне оскарження,  або неподання
апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  чи неподання апеляційної скарги у строк
встановлений для подання заяв про апеляційне оскарження,  рішення суду набирає законної сили.