Справа № 2-665
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

25    жовтня 2007 року                                                   м.   Миронівка

Миронівський   районний суд Київської    області
в    складі:

головуючого    судді - Биби Ю.B. при    секретарі
-        Семерей Л.М.

Розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в м.  Миронівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 ,  про визнання особи
такою,  що втратила      право на користування    жилим приміщенням.

ВСТАНОВИВ:

До суду
звернулась   позивач
мотивуючи   свої   вимоги
тим, що вона та відповідача
перебували в зареєстрованому шлюбі з 1986 року від даного шлюбу в них
народився син ОСОБА_3.

Шлюб між ними
розірвано в  1998 році.  В
с.    Шандра  вона
має будинок    на    праві
приватної    власності. З жовтня
1997  року відповідач виїхав з вказаного
будинку в с.
Тулинці до своїх батьків та проживає там постійно. Вона з сином проживає
постійно у вказаному  будинку.   Проте
відповідач до   цього      часу
залишився зареєстрованим в даному будинку. Просить визнати відповідача
таким, що втратив право    на    користування        жилим
приміщенням    на        вказаний будинок.

В  попередньому
судовому  засіданні позивач   підтримала
свої позовні вимоги,  посилається
на обставини викладені в позовній заяві просить    задовольнити позов.

Відповідач
в судове засідання не з»явився проте надав до суду заяву в якій просить справу
розглядати за його відсутності позовні вимоги визнає повністю.

Визнання
позову відповідачем не порушує прав та охоронюваних законом інтересів    сторін,
а  тому приймається судом.

Заслухавши  пояснення
позивача  вивчивши матеріали  справи
суд   приходить висновку,    що
позовні   вимоги   обґрунтовані,   а тому
позов  підлягає   до задоволення.

Так згідно ч.3  ст.
9 Житлового Кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного
житлового    приміщення  або
обмежений    в    праві користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку,  передбачених
законом.

Виходячи зі змісту
ст.  65 Житлового Кодексу України
наймач вправі в

установленому законом порядку за письмовою згодою всіх
членів сім»ї,  які

проживають разом з ним,
вселити в займане ним приміщення свою дружину дітей

батьків,  а також
інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей

зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселились в жиле
приміщення як

члени  сім»ї    наймача       набувають   рівного
з    іншими  членами права користування жилим
приміщенням,  якщо при вселенні між цими
особами,  наймачем та членами його
сім»ї,  які проживають з ним не було
іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно ст.72 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності

наймача   або   членів
його   сім»ї за       ними
зберігається       жиле   приміщення протягом шести місяців.

Якщо  наймач
або     члени     його
сім»ї     були відсутні     з
поважних  причин

наймодавцем,   а в
разі   спору - судом.

В
судовому     засіданні   встановлено,    що
позивач   є     власником     жилого будинку     за
адресою  АДРЕСА_1,     що
підтверджується показами
позивача    та   доданими
до матеріалів  справи    свідоцтвом про право власності    на жилий
будинок від    30 жовтня 1996
року.

Між    сторонами
шлюб    розірвано    12
лютого 1998 року.

Як вбачається з показів позивача та доданих до матеріалів справи акті   обстеження
жилого   приміщення ,  відповідач
не   проживає       в
с.     Шандра Миронівського      району з    12
жовтня 2006 року.

За    таких    обставин            суд   приходить
висновку,     що       в
судовому   засіданні доведена     та
обставина,  що      відповідач не проживає за вказаною
адресою    більше шести місяців,   а тому
втратив    право на
проживання    у    вказаному будинку.

Враховуючи
викладене та керуючись  ст.   ст.
ч.2 9,  65,  71,
107 ЖК України ,   ст.  ст. 10,
15 ,  60 ,  130 ч.4 ,
131 ,  174 ч.4 ,  212 ,
213 ,  214 ,  215 ЦПК України суд    ,
-

ВИРІШИВ  :

Позов    задовольнити

Визнати
ОСОБА_2 таким,  що втратив право на
користування житловим приміщенням (будинком) НОМЕР_1 по АДРЕСА_1.

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом двадцяти днів з
дня подачі заяви про його оскарження,
яка може бути подана    протягом
десяти днів    після його проголошення.