РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

20 червня 2007 року                                                                                        м. Чернігів

Новозаводський районний суд м.
Чернігова в складі: головуючого - судді
Цибенко І.В.

при -
секретарі Алійник Л.Ю. за участю: позивача - ОСОБА_1 представника позивача - ОСОБА_3 відповідача - ОСОБА_2

розглянувши  у  відкритому судовому засіданні в залі
суду  справу  за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2, про захист честі і гідності та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про захист честі і гідності та відшкодування
моральної шкоди. Підставою для звернення до суду став той факт, що

2005
року ОСОБА_2 звернулась до
Новозаводського ВМ 4MB УМВС України в Чернігівській
області з заявою, якою на думку позивача звинуватила його у викраденні документів, що стосувались судового процесу, свідоцтва
про укладення шлюбу та свідоцтва про народження дітей. За
результатами проведеної перевірки, органами внутрішніх справ відмовлено у порушенні кримінальної справи за відсутністю
складу злочину. Крім того,

2006
року при розгляді справи за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове вселення в квартиру в засіданні
Новозаводського районного суду м. Чернігова відповідачка поширила щодо позивача інформацію, що не відповідає дійсності
та порочать його, а саме, позивачка знаючи про
результати перевірки органами міліції, звинуватила його в крадіжці судових документів, свідоцтва про укладення шлюбу між ними та
свідоцтва про народження їх дітей. Інформація
була поширена у присутності судді Морозова О.Б., секретаря судового засідання, представника позивача ОСОБА_3та осіб, що були присутні в
судовому засіданні. Неправдиві відомості були зафіксовані засобами технічної
фіксації судового процесу та знайшли своє відображення у рішенні суду від
16.11.2006 року, як пояснення відповідачки в
контексті: „ Відповідачка і судовому засіданні ...посилалась на те, що позивач викрав у неї деякі документи, які досі не
повернув...". Виставлення його крадієм та
звинувачення в крадіжці, що не відповідає дійсності, спричинило йому моральних страждань,
які він оцінює в 1000 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги
та додатково вказали, що відповідачка поширила
відносно ОСОБА_1 неправдиві відомості про крадіжку останнім
документів: свідоцтва про народження дітей, свідоцтва про реєстрацію шлюбу позивача з відповідачкою та судових документів. Вказані
відомості, які є неправдивими і порочать його честь
та гідність були поширені відповідачкою шляхом подачі

21.12.2005    року
заяви до Новозаводського ВМ ЧВМ УМВС України в Чернігівській області.

16.11.2006     року під час розгляду цивільної справи за позовом
ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 про
вселення, відповідачка продовжила поширення неправдивої

інформації про
крадіжку документів, що знайшло відображення в рішенні суду від

16.11.2006 року. Одним з доказів того, що відповідачка поширила неправдиву
інформацію, є

встановлення в судовому засіданні, що оригінал свідоцтва про реєстрацію
шлюбу

знаходиться в матеріалах цивільної справи про розлучення. Моральну шкоду
обґрунтовує

тим, що звинувачення в крадіжці принизили його честь та гідність,
усвідомлення, того, що

оточуючі сприймають його як крадія, викликало моральні страждання. Просить
позов

задовольнити та
стягнути 1000 грн. моральної шкоди.

2

Відповідачка в судовому засіданні на пропозицію позивача відмовилась
примиритись, позов не визнала та вказала, що 20 грудня 2005 року вона
виявила зникнення необхідних судових документів, у зв"язку з чим,
звернулась до органів міліції з метою проведення перевірки. При цьому в заяві
вона не звинувачувала позивача в крадіжці. З приводу того, що свідоцтво про одруження знаходиться в цивільній
справі про розлучення вона не заперечила. Крім того, оскільки тільки
позивач має вільний доступ до квартири, де вона проживає разом з дітьми, то
вважає, що він викрав судові документи та свідоцтва про народження дітей, які
до цього часу не повернув, про це вона вказувала в судовому засіданні при
розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 про вселення та стверджує про це в
даний момент, оскільки крім нього ніхто це зробити не міг.

Заслухавши
сторони, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, суд приходить до
наступного висновку.

Статтею 32
Конституції України передбачене право кожного на спростування недостовірної
інформації про себе та на відшкодування матеріальної та моральної шкоди
завданої поширенням такої недостовірної інформації.

Пленум
Верховного Суду України в постанові №7 від 28.09.1990 року зазначив, що під поширенням відомостей слід розуміти їх
повідомлення невизначеному числу осіб або хоча б одній людині.

Відповідачка
підтвердила, що вона зверталася в органи внутрішніх справ з метою проведення
перевірки по факту зникнення документів. Постановою ДІМ НМВ 4MB УМВС України в
Чернігівській області від 27.12.2005 року в порушенні кримінальної справи за
даним фактом відмовлено. Твердження позивача стосовно поширення відповідачкою
відомостей про викрадення ним документів шляхом подачі заяви до органів
внутрішніх справ спростовуються тим, що в заяві про проведення перевірки по
факту зникнення документів ОСОБА_2не вказувала на позивача.

Крім того,
звернення звернення особи до правоохоронних органів за захистом своїх прав,
порушених іншою особою, не може розглядатись як поширення неправдивих
відомостей, якщо не встановлено, що фактично метою чих дій було приниження
честі, гідності та ділової репутації певної особи.

Частиною 3
статті 277 ЦК України
визначено, що негативна інформація, поширена про особу, вважається
недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Відповідно до
постанови ДІМ НМВ 4MB УМВС України в Чернігівській області від 27.12.2005 року
за результатами перевірки заяви ОСОБА_2в порушенні кримінальної справи
відмовлено. Незважаючи на не доведеність факту викрадення документів ОСОБА_1,
відповідачка у відкритому судовому засіданні 15.11.2006 року, яке було
продовжене 16.11.2006 року, поширила відомості, що позивач викрав у неї
документи. Це підтвердила свідок ОСОБА_4, яка була присутня на засіданні, та не
заперчила сама відповідачка. Крім того, вказане знайшло відображення в рішенні
Новозаводського районного суду м. Чернігова, яке було оголошено 16.11.2006
року.

Відповідно до
ст. 9 Закону України «Про судоустрій» та ст. 6 ЦПК України, розгляд справ у судах відбувається відкрито. Таким чином,
суд вважає що заяви зроблені в судовому засіданні є поблічним поширенням
інформації.

Також суд
приходить до висновку, що поширена в судовому засіданні інформація про
викредення позивачем у відповідачки документів є негативною, недостовірною,
оскільки протилежне не доведено відповідачкою, та такою, що порочить честь та гідність
позивача.

Відповідно до
ст. 280, 23 ЦК України
особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок приниження
її честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації.

Вирішуючи
питання щодо відшкодування моральної шкоди , судом враховуються обставини даної
справи, характер та спосіб завдання позивачу моральної шкоди , глибину душевних
страждань, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, ступінь
зниження престижу та ділової репутації. Виходячи з принципу розумності,
справедливості та виваженості, суд приходить до висновку, що розмір моральнрї
шкоди, завданої ОСОБА_1 підлягає визначенню в сумі 50 грн.

3

Керуючисть ст.. 28, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 276, 277, 278, 280, 302, 23, ЦК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 28 вересня 1990 року № 7 «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і
ділової репутації громадян та організації» 10,60,213-215, 218 ЦПК України,
с у д -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1до ОСОБА_2 про захист честі та гідності та
відшкодування моральної шкоди, задовольнити частково.

Визнати інформацію поширену ОСОБА_2в судовому засіданні 15-16 листопада 2006 року про викрадення у неї ОСОБА_1документів, такою, що не відповідає дійсності та принижує
честь та гідність останнього.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_150 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні
позову в іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області,
через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом
подачі протягом 10 днів з дня його проголошення
заяви про апеляційне оскарження, а апеляційної скарги протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.