справа №2- 1545/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

28 серпня 2007
р.       м.    Макіївка

Кіровський
районний суд міста Макіївки Донецької області у складі:

головуючий
суддя        Неженцева О.В.

при
секретарі                                                                                   Бобильової
Н.Ю.

з участю
позивача                                                                           ОСОБА_1

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м. Макіївці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до територіальної громади міста Макіївки про
визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

У серпні   2007 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом
до територіальної громади міста Макіївки
про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності,
мотивуючи вимоги тим, що при приватизації квартири комітетом з економіки, приватизації
та управління    комунальною власністю
Макіївського виконкому не була встановлена належна кожному власнику частка, у
зв'язку з чим вона, як спадкоємець за законом, позбавлена можливості прийняття
спадщини.

У
судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, на обгрунтування
яких послалася на обставини, вказані в позовній заяві, та зазначила, що 2
червня 1994 р. квартира № 12, в АДРЕСА_1, була приватизована ОСОБА_2та ОСОБА_1у
спільну сумісну власність. ІНФОРМАЦІЯ_1її чоловік -ОСОБА_2, помер. Після його
смерті відкрилася спадщина у вигляді частки квартири, єдиним спадкоємцем якої
за законом є вона. У встановлений законом термін вона звернулася до
нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак державним
нотаріусом у видачі свідоцтва на право власності за законом було відмовлено на
підставі того, що частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності на
квартиру не встановлена.Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить суд
визначити розмір частки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності
на житлове приміщення, визнавши їх рівними.

Відповідач-
територіальна громада м. Макіївки, позовні вимоги ОСОБА_1 визнала та надала
суду письмову заяву про можливість розгляду справи за відсутності їхнього
представника.

Вислухавши
пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд
у межах заявлених позовних вимог ( ст. 11 ЦПК України ) встановив наступне.

Згідно
свідоцтву про право власності на житло, виданого комітетом з економіки,
приватизації та управління комунальною власністю Макіївського виконкому 2
червня 1994 року, АДРЕСА_1належить ОСОБА_2та ОСОБА_1на праві приватної спільної
сумісної власності. Назване свідоцтво зареєстровано 20 червня 1994 р. в реєстрі прав
власності на нерухоме майно комунального підприємства «Бюро технічної
інвентаризації м. Макіївка»

ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_2помер
у віці 78 років, що підтверджено актовим записом № 789 від 2 квітня 2007 р. в Книзі реєстрації
смертей міського відділу реєстрації актів цивільного стану Макіївського
міського управління юстиції Донецької області.

Спадкоємцем
за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 є його дружина-ОСОБА_1., тому
вона є належним позивачем по даній цивільній справі.

Як  передбачено
статтею  355   ЦК
України,   майно,   що
є  у  власності
двох  або  більше
осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне
майно). Майно може належите особам на праві спільної часткової, або на праві
спільної сумісної власності.

Питання
про визначення часток у спільній сумісній власності у встановленому законом
порядку між співвласниками не вирішувалось.

Відповідно
до ч. 2 ст. 8 Закону України від 19 червня 1992 р. № 2482 XII
«Про приватизацію державного житлового фонду» передача займаних квартир
(будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою
згодою всіх повнолітніх членів сім»ї, які постійно мешкають у цій квартирі
(будинку), у тому числі тих, що тимчасово відсутні й за якими зберігається
право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири
(будинку).

Оскільки
зазначеним законом не визначено умов, за яких один із членів сім»ї матиме
більшу або меншу частку в приватизованому житлі, іншої домовленості між
власниками не було, то частка кожного є рівною. За таких обставин частки
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у спірній квартирі суд визнає рівними, тому кожному
співвласнику належить право на 1/2 частину вищезазначеної приватизованої
квартири.

Згідно з
приписом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких
обставин, проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд дійшов висновку,
що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, тому визнає заявлений   ОСОБА_1 позов обгрунтованим і таким, що
підлягає задоволенню.

Позивачка
не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані зі зверненням до
суду і розглядом судової справи.

Враховуючи
викладене, керуючись статтями 11, 60, 212, 213, 214, 215 Цивільного процесуального
кодексу України, ст. 355 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 8 Закону України
«Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 р. № 2482 XII, суд

ВИРІШИВ:

Позов   ОСОБА_1
задовольнити.

Визначити
частки ОСОБА_1та ОСОБА_2у спільній сумісній власності - приватизованій
АДРЕСА_1рівними - по 1/2 кожному, визначити за кожним з них право власності на
визначену долю майна.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду подається Апеляційному суду Донецької
області через Кіровський районний суд міста Макіївки протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Донецької області через
Кіровський районний суд міста Макіївки протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження або протягом десяти днів з дня проголошення
рішення без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.