Справа 2-3001/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

30
жовтня 2007 року Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді - СЕРЕДА А.В.,

при
секретарі -   Музера В.Б.,

розглянувши у
відкритому судовому   засіданні в м.  Кременчуці
цивільну   справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1.  звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2.
про   розірвання шлюбу,  вказуючи,
що вони з відповідачем зареєстрували
шлюб   25 листопада 2 000 року.
Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбні
стосунки між ним та відповідачем припинені в 2003 році,  тому що на протязі подружнього життя в
сім"ї виникали сварки,
непорозуміння,  які привели до
взаємного відчуження та втрати почуттів любові та поваги. Проживають
окремо,  спільне господарство між
сторонами не ведеться.

В   судовому
засіданні   позивач   позовні
вимоги   підтримала,    просила
задовольнити,  посилаючись на
підстави та обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач
ОСОБА_2. в судове засідання вдруге не прибув,
по невідомий суду причині,
повідомлений був належним чином,
про що свідчать розписки про отримання судової повістки. Відповідно
до  ст.
224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача,  який належним чином повідомлений і від якого
не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини
визнані неповажними,  суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі доказів,
якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Судом
встановлено,  що дійсно обставини,  викладені в позові,  мали місце.

25
листопада 2000 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають
неповнолітню дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні стосунки між сторонами припинені остаточно в 2003
року із-за відсутності почуттів любові та поваги між ними. Відновити сім'ю
можливості немає. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам обох сторін. Позивач категорично наполягала на
розірванні шлюбу,  заперечувала проти
надання строку для примирення,  оскільки
вважає,  що шлюб необхідно розірвати.
Спірних питань щодо розподілу спільного майна подружжя не виникає.

Суд
вважає необхідним при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути держмито в
прибуток держави з ОСОБА_2.

Місце
проживання дочки ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1
визначити з матір»ю ОСОБА_1.

Згідно
зі  ст.
110,  112 Сімейного кодексу
України позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя,  суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них,  інтересам їх
дітей,  що мають істотне значення.

Керуючись  ст.
110,  112, 160 Сімейного кодексу
України,  та  ст. 6,
10,  208, 209, 212, 213,  215, 218, 224    ЦПК
України,  суд -

ВИРІШИВ:

Шлюб,  зареєстрований 25 листопада 2000 року у
Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського
управління юстиції,  актовий запис за №
935,  між ОСОБА_2,  1976 року народження та ОСОБА_1, 1981 року
народження - РОЗІРВАТИ.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути в прибуток держави судовий збір
з ОСОБА_2. - 17 грн.,  ОСОБА_1.  - від сплати судового збору звільнити.

Місце
проживання дочки ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1
визначити з матір»ю ОСОБА_1.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного Суду Полтавської області через
Автозаводський районний суд м.
Кременчука шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення
протягом десяти діб з дня проголошення та апеляційної скарги на рішення суду
протягом двадцяти діб з дня подання заяви про апеляційне оскарження рішення
суду.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне
оскарження,  апеляційної скарги у випадку
їх спільного чи окремого неподання або розгляду справи Апеляційним судом
Полтавської області,  якщо рішення не
скасовано.

Заочне
рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд
рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії .