Справа №
РІШЕННЯ

Іменем   України

12 жовтня 2007 року       Ірпінський міський суд Київської області
в складі:

головуючого                             судді
Кашперської Т.Ц.,

при секретарі                            303уля
Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Іршнського міського суду Київської області при попередньому розгляді справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  третя особа: Ірпінська
міська державна нотаріальна контора,  про
визначення часток в праві власності на квартиру та визнання права власності на спадкове
майно в порядку спадкування за законом,
-

встановив:

Позивач в вересні 2007 року звернулася до суду із позовом
про визначення часток в праві власності на квартиру та визнання права на
спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовувала тим,
що за розпорядженням виконкому Ірпінської міської ради від ІНФОРМАЦІЯ_1
року НОМЕР_1 у спільну сумісну власність її чоловіку ОСОБА_4 та їй була
передана АДРЕСА_1,  свідоцтво про право
власності на квартиру зареєстровано в Іртиському БТІ під НОМЕР_2. ІНФОРМАЦІЯ_2
року помер ОСОБА_4,  після його смерті
відкрилася спадщина у вигляді частки вказаної квартири,  в якій вони разом були зареєстровані і
проживали. Оскільки квартира була передана у приватну власність на праві
спільної сумісної власності,  частки
власників спільної сумісної власності визначені не були. Вважає,  що оскільки ніякої домовленості щодо розміру
часток між власниками квартири не було,
їх частки є рівними і становлять по 1/2 частині квартири. Посилається на
те,  що відповідачі,  які є дітьми спадкодавця і спадкоємцями
першої черги за законом,  на час
відкриття спадщини з ОСОБА_4 не проживали,
заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавали,  а також не зверталися до суду із заявою про
продовження строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини,  тому вважаються
такими,  що не прийняли спадщини. Вона на
час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем і тому вважається такою,  що прийняла спадщину у вигляді 1/2 частини
АДРЕСА_1. В зв'язку із викладеним просила визначити частки в спільній сумісній
власності на АДРЕСА_1 по 1/2 частки квартири за нею та померлим ОСОБА_4;
визнати за собою право власності на 1/2 частину АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_4,  який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В судовому засіданні позивач позов підтримала,  підтвердила обставини,  викладені в позовній заяві,  просила задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2,
ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися,
надали суду заяви,  в яких визнали
позовні вимоги в повному обсязі,  не
заперечували проти їх задоволення.

Третя особа направила до суду листа з проханням
розглядати справу у відсутності представника Ірпінської міської державної
нотаріальної контори і винести рішення у відповідності до чинного законодавства
України.

В судовому засіданні було
встановлено,  що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер
ОСОБА_4 За

життя йому належала на праві власності частина
приватизованої АДРЕСА_1.

Наведені обставини підтверджуються копією свідоцтва про
смерть,  копією свідоцтва про право
власності на житло НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_3 p.,  виданого згідно
розпорядження НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 р. виконавчого комітету Ірпінської
міської ради,  зареєстрованого в БТІ під
НОМЕР_2,  копією технічного паспорту (а.
с.  4-6).

В судовому засіданні також встановлено,  що сторони є спадкоємцями першої черги за
законом на майно ОСОБА_4 як дружина та діти спадкодавця; позивач прийняла
спадщину після смерті чоловіка шляхом вступу в управління та володіння
спадковим майном як така,  що проживала
із спадкодавцем на день його смерті,  є
співвласником даної квартири і вказана квартира є її єдиним місцем проживання.
Відповідачі спадщину не прийняли,
оскільки проживають за іншою адресою і заяву до нотаріальної контори не
подавали.

Наведені обставини підтверджуються поясненнями
позивача,  копією свідоцтва про
одруження,  копією довідки ІНФОРМАЦІЯ_4
НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_5 p.,  витягами зі
спадкового реєстру (а. с.  8, 9,
28-33),  дані обставини визнані
відповідачами.

Відповідно до
ст.  368 ЦК України,  спільна власність двох і більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною
власністю. Відповідно до  ст.  370 ЦК України у разі виділу части із
майна,  що є у спільній сумісній
власності,  вважається,  що частки кожного із співвласників в праві
спільної сумісної власності є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю між ними,  законом або рішенням суду.

Судом під час розгляду справи було встановлено,  що АДРЕСА_1 належить на праві спільної
сумісної власності ОСОБА_4 і ОСОБА_1  на
підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_3,  виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 року виконавчим
комітетом Ірпінської міської ради відповідно до розпорядження від ІНФОРМАЦІЯ_1
року НОМЕР_1.

Оскільки учасники спільної сумісної власності отримали
квартиру на підставі Закону України „Про приватизацію державного житлового
фонду",  володіли та користувалися
нею в рівних частках,  суд визначає,  що частки кожного із співвласників становлять
по 1/4  частині вищезазначеної квартири.

Відповідно до
ст.  1268,  1269 ЦК України,  спадкоємець,  який постійно проживав разом із спадкодавцем
на час відкриття спадщини,  вважається
таким,  що прийняв спадщину,  якщо протягом строку,  встановленого
ст.  1270 цього Кодексу,  він не заявив про відмову від неї;
спадкоємець,  який бажає прийняти
спадщину,  але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Судом під час розгляду справи було встановлено,  що позивач прийняла спадщину відповідно до
вимог  ст.  1268 ЦК України,  оскільки на час відкриття
спадщини проживала разом із спадкодавцем,
заяви про відмову від спадщини до Ірпінської міської державної
нотаріальної контори не подавала. Виходячи з наведених обставин,  суд визнає за позивачем право власності на
1/4 частину АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Таким чином,  суд задовольняє заявлені позивачем позовні
вимоги в повному обсязі.

Оскільки суд задовольняє заявлені позовні вимоги в
повному обсязі,  суд стягує із
відповідачів на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 15 грн. з
кожного.

Так як відповідачі є потерпілими від Чорнобильської
катастрофи,  суд звільняє їх від сплати
судового збору в доход держави.

На підставі  ст.
ст.  355,  356,
357,  368,  370,
1268,  1269 ЦК України,
керуючись  ст.  ст.
10, 11,  60, 209, 212, 214-215, 256
- 259 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  третя особа: Ірпінська
міська державна нотаріальна контора,  про
визначення часток в праві власності на квартиру та визнання права власності на
спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визначити,  що
частка ОСОБА_4,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_2
року,  та ОСОБА_1 в праві власності на
АДРЕСА_1 становлять по 1/2 частині кожного.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно у
вигляді 1/2 частини АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Стягнути із ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 15 грн. з кожного.

Копію рішення направити для
відома відповідачам та третій особі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений  ст.
294 ЦПК України,  рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення,  якщо його не
скасовано,  набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.