Справа №2-3973/07    ,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31
жовтня 2007 р. Святошинський районний суд м.
Києва в складі:

головуючої
- судді:                                                                    Т.О. Величко

при
секретарі:                                                                             В.О.
Оберемко,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві
цивільну

справу за позовом

ОСОБА_1до   ОСОБА_2про

розірвання
шлюбу,  суд,  -

ВСТАНОВИВ:

Сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 1996р.

Від
шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позивачка
просить суд розірвати шлюб з відповідачем,
посилаючись на те,  що вона з
відповідачем не проживає разом з 1999 року. У відповідача це шлюб другий.
Відповідач покинув її коли вона була на п»ятому місці вагітності. Вихованням
дітей відповідач не займався. Ображав її та її батьків,  часто влаштовував сварки,  під час сварок ображав її та застосовував
силу. Кожний раз коли він залишав сім»ю то жив своїм життям,  зраджував її та постійно казав неправду. Така
поведінка відповідача призвела до того,
що вона втратила до нього почуття любові та поваги,  тому вирішила розірвати шлюб з відповідачем.

Позивачка
в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх
задовольнити,  посилаючись при цьому на
обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач
у судове засідання надав заяву про згоду з позовними вимогами позивача,  проти позову не заперечував,  та просив суд розглянути справу за його
відсутності.

Відповідно
до ч.3  ст. 105 СК України,  шлюб припиняється внаслідок його розірвання
за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно
до ч.2  ст. 112 СК України,  суд,
постановляє рішення про розірвання шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

Суд,  заслухавши пояснення позивачки,  відповідача,
дослідивши матеріали справи,
вважає,  що причини,  що спонукали сторони на розірвання шлюбу є
обгрунтованими,  оскільки судом
достовірно встановлено,  що подальше спільне
життя подружжя та збереження сім»ї не можливе,
а тому позов підлягає задоволенню,
сторони з 1999 року не підтримують шлюбних стосунків,    проживають
окремо,    не   ведуть
спільного   господарства   та

спільного бюджету,  позивачка
наполягає на розірванні шлюбу посилаючись на те,  що,
сім»я розпалась остаточно і подальше збереження шлюбу неможливе.

Керуючись  ст.
ст.  104,  105,
110,  111,  112 Сімейного Кодексу України,   ст.
ст. 10,  11,  60,
212-215 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Шлюб,  зареєстрований 28 грудня 1996 р. у відділі
реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м.  Києва між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,  про що є актовий запис № 1059 - РОЗІРВАТИ.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути на користь
держави з ОСОБА_2. 34 (тридцять чотири) грн.,
ОСОБА_1. від сплати мита звільнити.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду м.
Києва через Святошинський районний суд м.  Києва,
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом
десяти днів з дня його проголошення,  та
подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження рішення.