Справа № 22ц - 2701 / 2007р.
1-й інстанції: Редько С.В.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

22 листопада 2007 року           м.
Полтава

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області в
складі:

Головуючого
судді: Антонова В.М. Суддів :
Тимчук Л.А.,  Мартева С.Ю.

При секретарі:
Колодюк О.П.

Розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою Закритого акціонерного товариства страхова компанія «Еталон» на рішення
Ленінського районного суду м. Полтави від 25 червня 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до ЗАТ СК
«Еталон» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому
2007 року позивачі звернулись до суду із позовом до ЗАТ СК «Еталон» про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
мотивуючи тим,  що 21 квітня 2006
року в туристичному агентстві «Глобал-Турсервіс» вони придбали туристичну
путівку в Туреччину,  на сім'ю,  з 7 по 17 травня 2006 року. Разом з ними по
вказаній путівці був і малолітній син Костенко Ян Володимирович 4 липня 2003
року народження. Під час відпочинку їхня дитина захворіла і оскільки вони не
змогли зв'язатись з страховою компанією вказаною в договорі страхування,  вимушені були за власний рахунок відправити
дитину в лікарню для надання невідкладної допомоги,  за яку сплатили 500 USD.
Зв'язавшись з представником відповідача їм повідомили,  що питання про вирішення відшкодування
понесених витрат буде розглянуто після повернення на Україну. Проте,  після повернення на Україну відповідач
ухиляється від виплати коштів.

Просили
стягнути матеріальну шкоду в сумі еквівалентній 500 доларів США,
моральну шкоду в розмірі 2500 грн. кожному,  витрати за надання правової допомоги та
витрати пов'язані з розглядом справи.

Рішенням
Ленінського районного суду м. Полтави від 25 червня 2007 року позов
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до ЗАТ СК «Еталон» про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто
з Закритого акціонерного товариства страхова компанія «Еталон» на користь
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 2525 грн. як
відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Стягнуто
з Закритого акціонерного товариства страхова компанія «Еталон» на користь
ОСОБА_1 2000 грн. відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнуто
з Закритого акціонерного товариства страхова компанія «Еталон» на користь
ОСОБА_2 2000 грн. відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнуто
з Закритого акціонерного товариства страхова компанія «Еталон» на користь
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 1000 грн. як
відшкодування за послуги захисника.

Стягнуто
з Закритого акціонерного товариства страхова компанія «Еталон» на користь
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 30 грн. сплачених на
інформаційно-технічне забезпечення та 59 грн. 50 коп. сплаченого державного
мита.

З
рішенням не погодилося ЗАТ СК «Еталон»,
яке звернулось до суду із апеляційною скаргою,  в якій просить скасувати рішення районного
суду від 25 червня 2007 року,  посилаючись
на порушення норм матеріального та процесуального права,  та відмовити в задоволенні позовних вимог в
повному обсязі.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідь
судді-доповідача,  перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення сторін,  що
з'явились в судове засідання приходить до висновку,  що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно
до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду
першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно
ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Як
вбачається із матеріалів справи,  судом
першої інстанції повно і всебічно досліджені обставини і матеріали справи,  на підставі яких судом постановлено законне
та обґрунтоване рішення.

Судом
вірно встановлено,  що 21 квітня 2006
року позивачі придбали в туристичному агенстві «Глобал - Турсервіс» туристичну
путівку на сім'ю №740749317 для відпочинку з 7 по 17 травня 2006 року в м. Белек,  Туреччина. Під час відпочинку,  в ніч на 9 травня їхня дитина захворіла.
Оскільки зв'язатись з спеціалізованою службою страховика не вдалось,  батьки вимушені були викликати невідкладну
допомогу,  за надання якої заплатили 500
доларів США (а.с.14).
Повідомивши представників СК «Еталон» про страховий випадок,  їх запевнили,
що СК «Еталон» вирішить питання про відшкодування понесених ними витрат.
Проте ні під час перебування в Туреччині,  ні після повернення на Україну,  дане питання вирішено не було.

Відповідно
до умов договору страхування,  укладеного
між сторонами,  предметом договору є не
передбачені витрати,  що виникають у
зв'язку з необхідністю надання медичної та медико-транспортної допомоги
внаслідок настання страхового випадку,
за межами постійного проживання. Саме такий страховий випадок настав в
ніч на 9 травня,  коли застрахована
дитина - Костенко Ян Володимирович раптово захворів та був направлений для
надання невідкладної допомоги в приватну клініку м. Белек.

Згідно
ст.1166 ЦК України
майнова шкода,  завдана неправомірними
рішеннями,  діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,  а також шкода,  завдана майну фізичної або юридичної
особи,  відшкодовується в повному обсязі
особою,  яка її завдала.

Як
вбачається з матеріалів справи та встановлено судом,  позивач виконав всі умови та зібрав документи
необхідні страхувальнику для виплати страхового відшкодування. Проте,  відповідач на протязі довгого часу понесені
витрати стороною не відшкодовував,
порушив умови договору страхування. Посилання відповідача на наказ про
страхову виплату №01-05-850 від 12 березня 2007 року на підставі заяви ОСОБА_2
є лише визнанням страхового випадку. Надані суду документи про ніби-то
виплачені позивачу кошти,  суд не може
прийняти до уваги,  оскільки позивач
жодних повідомлень про виплату не отримував,
банківські реквізити йому не відомі.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода,  завдана фізичної особі неправомірними рішеннями,  діями чи бездіяльністю,  відшкодовується особою,  яка її завдала,  за наявності її вини.

Районний суд вірно встановив правовідносини сторін і застосував норми
чинного законодавства та частково задовольнив позов в частині стягнення моральної
шкоди,  врахувавши понесені позивачами
моральні страждання в зв'язку з хворобою дитини,  з хвилюваннями щодо безпорадності в чужій
країні та неможливістю отримати належну допомогу від страхової компанії.

Родина ОСОБА_1 переживши нервове потрясіння та витративши значну суму
коштів на перебування дитини в клініці,
фактично позбавила себе можливості повноцінного відпочинку,  відмовившись від подорожей та екскурсій.

За змістом ч.3,  ч.9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної шкоди»,
моральна шкода може полягати у порушенні прав наданих споживачам. Розмір
відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань,  яких зазнав позивач,  характеру немайнових витрат. При цьому суд
має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Таким чином,  судова колегія
приходить до висновку,  що районний суд
вірно стягнув по 2000 грн. на користь кожного з позивачів,  з урахуванням всіх обставин по справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається,  як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої
інстанції,  а тому рішення Ленінського
районного суду м. Полтави від 25 червня 2007 року ухвалено з дотриманням норм
матеріального і процесуального права і судова колегія не вбачає підстав для
його скасування.

Керуючись
ст.ст. 303,  304,  307п.1ч.1,
308,  314,  317,
319 ЦПК України колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства страхова компанія
«Еталон» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 25 червня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності негайно але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного
Суду України протягом 2 місяців.