Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11"
жовтня 2007 р.                       Солом'янський
районний суд м.  Києва

в
складі:   головуючого судді           Оксюти Т.Г.

при
секретарі                                    Богуславець
І.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до НДКЦ при ГУ
МВС України у Київській області,  треті
особи - ОСОБА_2,  Броварське МРЕВ ДАІ ГУ МВС України у
Київській області про відшкодування моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИВ:

19.11.2004
року позивач звернулась з позовом до Броварського МРЕВ ДАІ ГУ МВС України у
Київській області,  третя особа
ОСОБА_2про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок
того,  що 22.05.2004 року вона придбала у
ОСОБА_4 автомобіль ВАЗ-2104,  який був
оформлений у Броварському МРЕВ ДАІ ГУ МВС України у Київській області. Під час
проходження огляду,  який проводив
експерт НДКЦ при ГУ МВС України
у Київській області ОСОБА_2ним не було висловлено жодних зауважень до
автомобіля,  після чого було оформлено
довідку - рахунок. Проте,  при постановці
на облік у МРЕВ -3 міста Києва 27.05.2004 року експертом криміналістом було
виявлено,  що номер кузова автомобіля
змінений. Зазначала,  що автомобіль
знаходиться на штраф майданчику,  вона не
може ним користуватись. Вважала,  що
внаслідок недбалість працівника НДКЦ при ГУ МВС України у Київській області
ОСОБА_2 вона зазнала матеріальних та моральних страждань,  а тому просила стягнути з Броварського МРЕВ
ДАІ ГУ МВС України у Київській області матеріальну шкоду в сумі - 15.500
грн.,  а також моральну шкоду в розмірі
15.000 грн.

В
процесі розгляду справи було проведено заміну відповідача з Броварського МРЕВ
ДАІ ГУ МВС України у Київській області на НДКЦ при ГУ МВС України у Київській
області.

В
судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги,  виклала позов у новій редакції,  відмовилась від вимог стосовно стягнення
матеріальної шкоди і просить стягнути з НДКЦ при ГУ МВС України у Київській
області,  моральну шкоду в розмірі 15.000
грн.,  дану вимогу підтримала у повному
обсязі.

Представник
відповідача НДКЦ при ГУ
МВС України у Київській області та третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов визнали частково. Пояснили,  що
дійсно через збіг обставин,  зокрема
навантаження,  темряву,  відсутність обладнання,  при яких проводився огляд автомобіля та інші
фактори експерт не помітив зміни номеру його кузову. Зазначили,  що в подальшому ця помилка була виправлена
при повторному огляді. Не згодні із сумою заявлених вимог,  оскільки вважають їх необгрунтованими.

Представник
Броварського МРЕВ ДАІ ГУ
МВС України у Київській області в судове засідання не з'явився,  хоча був повідомлений належним чином про час
та місце слухання справи,  а тому суд
вважає за можливе слухати справу у його відсутність,  оскільки це не перешкоджає розгляду справи.

Суд,  вислухавши пояснення сторін,  дослідивши матеріали справи,  вивчивши та оцінивши докази по справі та
співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства,  вважає,
що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено,  що 22.05.2004 року позивач придбала у ОСОБА_4. автомобіль
ВАЗ-2104,  д/н НОМЕР_1,  зареєстрований на ім'я ОСОБА_3. у
Броварського МРЕВ ДАІ ГУ
МВС України у Київській області.

Цього ж
дня експерт - криміналіст ОСОБА_2,  який
є працівником НДКЦ при
ГУ МВС України у Київській області,  провів огляд автомобіля на території МРЕВ і
дав висновок про те,  що номер кузову
змінам не піддавався,  після чого
вищевказаний автомобіль був знятий з обліку у Броварському МРЕВ ДАІ ГУ МВС України у
Київській області.

Встановлено,  що 27.05.2004 року,  при постановці автомобіля на облік у МРЕВ №3
міста Києва автомобіль був направлений у НДКЦ при ГУ МВС України у Київській області для детального лабораторного
дослідження,  де було виявлено,  що остання цифра номеру кузову змінена. Після
огляду автомобіль було затримано і поставлено на штраф майданчик де він
зберігається до теперішнього часу.

В
судовому засіданні встановлено,  що
Наказом НДКЦ при ГУ МВС України
у Київській області №17 від 11.07.2004 року «Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2.»,
за несумлінне ставлення до виконання службових обов'язків
при дослідженні ідентифікаційних номерів транспортного засобу та супроводжуючих
документів,  що призвело до помилкового
результату експертного дослідження автомобіля ВАЗ 21043,  придбаного гр. ОСОБА_1.,  експерту відділення авто технічної експертизи
і комплексного дослідження транспортних засобів НДКЦ при ГУ МВС України у Київській
області старшому лейтенанту міліції ОСОБА_2. було оголошено сувору догану.

20.09.2004
року,  Постановою про відмову в порушенні
кримінальної справи помічника прокурора міста Бровари Київської області Коваль
Л.Т. було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно експерта
відділення авто технічної експертизи і комплексного дослідження транспортних
засобів НДКЦ при ГУ МВС України у Київській області старшого лейтенанта міліції
ОСОБА_2. за ознаками злочину передбаченого
ст.  367 КК України,  за відсутністю в його діях складу злочину. Зі
змісту даної постанови вбачається,  що
ОСОБА_2. було вчинено дисциплінарний проступок.

Встановлено,  що рішенням Броварського міськрайонного суду
Київської області від 11.04.2005 року,
було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1до ОСОБА_3про розірвання
договору у зв'язку із істотною зміною обстановки,  стягнення матеріальних збитків та моральної
шкоди.

Рішенням
Апеляційного суду Київської області від 12.07.2005 року,  було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1.
Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.04.2005 року
- скасоване і ухвалено нове рішення,
яким визнано недійсним договір купівлі - продажу від 22.05.2004 року
автомобіля ВАЗ-2104,  1995 року випуску
та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_115.500 грн. вартості автомобіля.

Ухвалою
Верховного Суду України від 26.10.2005 року,
було відхилено касаційну скаргу ОСОБА_3. Рішення Апеляційного суду
Київської області від 12.07.2005 року - залишено без змін.

Встановлено,  що ОСОБА_2. на момент проведення огляду автомобіля 22.05.2004 року і
на даний час є працівником НДКЦ при
ГУ МВС України у Київській області.

Аналізуючи
викладене,  суд приходить до висновку про
те,  що своїми діями при огляді
22.05.2004 року автомобіля ВАЗ-2104,
1995 року випуску,  експерт -
криміналіст ОСОБА_2. скоїв
дисциплінарний проступок,  оскільки
порушуючи службові повноваження він не вжив всіх передбачених заходів з метою
комплексного дослідження транспортного засобу,
хоча мав можливість це зробити.

Згідно  ст.
1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Відповідно
до положень  ст.  ст.
23,  1167 ЦК України позивач
має право на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав. В даному випадку моральна шкода
полягає у душевних стражданнях,  які
позивач - особа пенсійного віку,

зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо до неї особисто та
у зв'язку з неможливістю протягом більше як трьох років використовувати
автомобіль. При цьому,   моральна шкода
відшкодовується грішми,   майном або в
інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається
залежно від характеру правопорушення,
глибини душевних страждань,
ступеня вини відповідача,   який
завдав моральної шкоди,   якщо вина є
підставою для відшкодування,   а також з
урахуванням інших обставин,   які мають
істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди,   яка підлягає відшкодуванню,   та не пов'язана з розміром цього
відшкодування.

У
судовому засіданні встановлено,   що
позивачу було завдано моральної шкоди,
а тому з урахуванням перенесених моральних страждань суд вважає за
можливе стягнути на користь позивача відшкодування цієї шкоди.

Аналізуючи
надані позивачем медичні документи,   суд
прийшов до висновку,   що ці медичні
довідки не є доказами заподіяння моральної шкоди у тій сумі яку просить
стягнути позивач,   а є свідченнями
природних фізіологічних особливостей організму конкретної особи - зокрема
позивача по справі,   яка є особою
пенсійного віку.

Оцінюючи
зібрані по справі докази,   суд дійшов
висновку,   що позивач довела,   що їй була заподіяна моральна шкода
внаслідок дій третьої особи - ОСОБА_2.,   а тому відповідач -НДКЦ при ГУ МВС України у
Київській області повинен відшкодувати шкоду,
завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових (службових)
обов'язків. При цьому суд вважає,   що
вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у
сумі 2.000 грн.

Згідно
вимог   ст.    ст.
27,   28,   29,
30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення
сторін і третіх осіб,   показання
свідків,   письмові докази,   речові докази і висновки експертів. Суд
приймає до розгляду лише ті докази,   які
мають значення для справи. Обставини,
які за законом повинні бути підтверджені певними засобами
доказування,   не можуть підтверджуватися
ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті
обставини,   на які посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

За таких
обставин суд дійшов висновку,   що
позивач частково довела ті обставини,
на які посилався,   як на підставу
своїх позовних вимог.

На
підставі викладеного,   керуючись   ст.
ст.   57,   59,
60,   62,   64,
84,   88,   212,
213,   214,   215 ЦПК України,     ст.
ст.   22,   23,
1167,   1172 ЦК України,   Постановою Пленуму Верховного суду України №
4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" (із подальшими змінами),   суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до НДКЦ при ГУ МВС України у
Київській області,   треті особи -
ОСОБА_2,   Броварське МРЕВ ДАІ ГУ МВС
України у Київській області про відшкодування моральної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути
на користь ОСОБА_1з НДКЦ при
ГУ МВС України у Київській області моральну шкоду у сумі - 2.000
грн.

Стягнути
на користь ОСОБА_1з НДКЦ при
ГУ МВС України у Київській області судові витрати в сумі 8,  50 грн.

В іншій частині
позовних вимог відмовити.

Рішення
може бути оскаржено на протязі двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження,   яка подається в
десятиденний термін з дня проголошення рішення.