Справа № 2-28
РІШЕННЯ

Іменем України

"18 вересня
"   2007 року Баришівський районний
суд Київської області в складі

головуючого
судді   Лисюк О.Д.

при
секретарі            Ющенко Л.А.

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4про усунення перешкод в користуванні власністю

Встановив:

Позивачі
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні власністю. Свій позов обґрунтовують тим, що вони мають по 1/6 кожний
право власності на АДРЕСА_1однак, їм перешкоджають в реалізації їх законного
права на користування житлом. Просять суд постановити рішення, яким зобов'язати
мешканців АДРЕСА_1не чинити перешкоди в користуванні належного їм житла.

В
судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2заявлений позов підтримали в
повному об'ємі та поясний суду, що 24 травня 1994 року радгосп-комбінат "
Трубізький ", який на той час був власником житлового фонду с Коржі
Баришівського району , видав свідоцтво про право власності на житло у
відповідності до якого, АДРЕСА_1належить на праві спільної сумісної власності
їх батькові ОСОБА_5 та його колишній дружині ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_5помер,
покінчивши життя самогубством. Після його смерті залишилося спадкове майно, в
тому числі і АДРЕСА_1Відповідно з витягами № 3707785 та 3 6707675 від
11.003.2006 року Баришівського бюро технічної інвентаризації « Про реєстрацію
права власності на нерухоме майно» він разом із своїм братом - ОСОБА_2 який є
також позивач по справі отримали право власності на 1/6 частину кожний
АДРЕСА_1. Маючи законне право розпоряджатися даною часткою квартири на власний
розсуд, вони не можуть реалізувати свого права, оскільки відповідачка по справі
ОСОБА_3. чинить їм всілякі перешкоди не допускаючи їх до житла, що і стало
причиною звернення до суду.

Заперечуючи
проти заявленого позову представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 суду пояснив, що 27
серпня 2007 року Баришівський районний суд Київської області визнав недійсним
свідоцтво про право власності на квартиру по АДРЕСА_1, видане 24.05.1994 року
радгоспом - комбінатом "Трубізький".

Дане
рішення суду не оскаржувалося та набуло законної сили. За таких обставин,
вимоги позивачів щодо суті позовних вимог є безпідставними та не можуть бути
задоволені.

Просить суд в
позові відмовити.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що даний позов не
може бути задоволений виходячи з наступних міркувань.

У
відповідності із СТ.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання:

1.
Чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги й
заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2.
Які правовідносини сторін випливають із встановлених
обставин.

В
обґрунтування свого позову, позивачі посилалися на ту обставину, що 24 травня
1994 року орган приватизації - радгосп-комбінат " Трубізький"
посвідчив, що АДРЕСА_1 дійсно належить на праві спільної сумісної власності
громадянам ОСОБА_5 - їхньому батькові та ОСОБА_3. Дана квартира зареєстрована в
Баришівському бюро технічної інвентаризації за № 2/231

ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_5
помер і після його смерті залищилася спадщина у вигляді 1/2 частини АДРЕСА_1.
На підставі цього Баришівською державною нотаріальною конторою їм і було видане
свідоцтво про право на спадщину за законом.

27
серпня 2007 року Баришівський районний суд Київської області виніс рішення,
яким визнав недійсним свідоцтво про право власності на квартиру по АДРЕСА_1,
видане 24.05.1994 року радгоспом - комбінатом "Трубізький". Дане
рішення не було оскаржене та у відповідності із чинним законодавством набрало
законної сили. Таким чином, відпали ті обставини, якими обґрунтовувалися вимоги
позивачів по даній справі. Інших доказів, які б підтверджували обґрунтованість
позову в судовому засіданні надано не було.

За таких
обставин, суд вважає за необхідне відмовити позивачам в задоволенні їхніх
позовних вимог.

Керуючись
CT..CT. 10,11,
209,212,214-215,218 ЦПК України, суд

Вирішив:

позов
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4про усунення перешкод в користуванні
власністю, залишити без задоволення.

Рішення
може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в
порядку п.4 ст. 295 ЦПК України.