Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

м.  Ковель                                                                                              19
листопада 2007 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області

під
головуванням судді  Денісова В.П.,

за
участі секретаря      Матвійчук Т.Е.,

позивачки                    ОСОБА_1,

відповідачки                 ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні при попередньому розгляді в залі суду в м.  Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,  -

встановив:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2
частку 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_1,
в порядку успадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка,  ОСОБА_3.

На
обгрунтування своїх позовних вимог вказує на те,  що в 1969 році їх сім"я отримала
АДРЕСА_1 двохкімнатну квартиру загальною площею 45.60 кв.м і житловою площею
36.10 кв.м.  Пояснила,  що 05.04.1994 року вона із своїм чоловіком
ОСОБА_3 приватизували дану квартиру. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік позивачки,  ОСОБА_3 помирає. Додала,  що в даний час вирішила оформити свідоцтво на
спадщину свого покійного чоловіка,  проте
Ковельською державною нотаріальною конторою було відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину,  оскільки розмір
часток в праві спільної сумісної власності на квартиру кожного із співвласників
не визначений. Зауважила,  що оскільки
домовленістю між ними,  іншим законом або
рішенням не встановлювалися,  то виходячи
з цього,  вважає,  що її частка і частка її покійного чоловіка в
праві сумісної власності на квартиру є рівними,
тобто їм належить по 1/2 частки приватизованої квартири. Вказала,  що після смерті чоловіка прийняла
спадщину,  оскільки постійно проживала з
покійним і фактично стала власником 1Л частки,
що належала покійному. На даний час у позивачки та її дочки,  відповідачки по справі ОСОБА_2 виник спір з
приводу спадщини. Вважає,  що
відповідачка не прийняла спадщину,  так
як пропустила встановлений законом 6-ти місячний строк для подання заяви про
прийняття спадщини. У зв'язку із наведеним позивачка ставить питання про
визнання права власності на 1/2 частку 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_1,  в порядку успадкування після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка,  ОСОБА_3.

У
відкритому судовому засіданні при попередньому розгляді позивачка позовні
вимоги підтримала в повному обсязі з вище викладених підстав та прохає їх
задовольнити. Судові витрати по справі прохає залишити за нею.

2

Відповідачка
у відкритому судовому засіданні при попередньому розгляді,  заявлені позовні вимоги визнала та не
заперечує проти задоволення позову,  та
визнання за ОСОБА_1 право власності на цілу квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно
до ч.4  ст.  130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст.  174 ЦПК України. Згідно ч.4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом
встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як
вбачається із копії свідоцтва про одруження НОМЕР_1,  виданого 29.07.1961 року Пульмівською
сільською радою Шацького району Волинської області,  ОСОБА_3 та ОСОБА_1 одружились 20.02.1955
року,  /а.с. 5/.

З копії свідоцтва про смерть НОМЕР_2,
виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 відділом реєстрації актів цивільного стану
Ковельського міського управління юстиції,
вбачається,  що ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1,  /а.с. 4/

Із копії
свідоцтва про право власності на житло,
виданого 05.04.1994 року Фондом комунального майна Ковельської міської
Ради народних депутатів,  вбачається,  що квартира,
яка знаходиться АДРЕСА_1 на праві спільної приватної власності належить
ОСОБА_3 та ОСОБА_1,  /а.с. 6/.

Після
смерті останнього відкрилась спадщина на все належне йому майно,  в тому числі й на належну йому 1/2 частку 2-х
кімнатної квартири АДРЕСА_1.

Як
стверджено в ході попереднього розгляду позивачем,  хоча спадщина і відкрилась у день смерті
ОСОБА_3,  а саме ІНФОРМАЦІЯ_1,  однак до 2007 року ніким прийнята не була,  а отже,
у відповідності до абз. 1 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в
редакції Закону 16.01.2003 року,  - до
вказаних правовідносин застосовується правила книги шостої даного Кодексу.

Відповідно
до  ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи,  яка померла (спадкодавця),  до інших осіб (спадкоємців).

Статтею
1217 ЦК України
передбачено,  що спадкування здійснюється
за заповітом або за законом,  а з аналізу
змісту  ст.   ст. 1222,
1241 ЦК України вбачається,  що
спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі,  в якому воно не змінено заповітом,  крім випадків права на обов'язкову частку у
спадщині,  незалежно від заповіту.

Позивачкою
стверджено,  а відповідачкою не
заперечено,  що заповіт щодо даного
спадкового майна ОСОБА_3 не укладався.

Спадкоємцями
за законом відповідно до  ст.  1261 ЦК
України є дружина - ОСОБА_1,
позивачка у справі та донька - ОСОБА_2,
відповідачка по справі. В ході судового засідання встановлено,  що інших спадкоємців не має.

Статтею
1268 ЦК України
передбачено,  що спадкоємець за заповітом
чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

з

За
змістом  ст.  1226 ЦК
України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних
підставах.

Статтею
1268 ЦК України
передбачено,  що спадкоємець за заповітом
чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно
до ч.3  ст.  1268 ЦК
України спадкоємець,  який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким,  що прийняв спадщину,  якщо протягом встановленого законом
шестимісячного строку для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї.

Відповідно
до ч.1  ст.  1269 ЦК
України спадкоємець,  який бажає
прийняти спадщину,  але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в межах встановленого
законом шестимісячного строку.

У відкритому судовому засіданні при попередньому розгляді встановлено,  що позивачка - ОСОБА_1 у встановлені законом
строки до нотаріального органу із заявою про прийняття спадщини після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_3 не зверталася,
оскільки на момент смерті спадкодавця фактично проживала із ним; про
відмову від прийняття спадщини не заявляла,
проте Ковельською державною нотаріальною конторою їй було відмовлено у
видачі свідоцтва на спадщину,  оскільки
розмір часток в праві спільної сумісної власності на квартиру кожного із
власників не визначений.

Відповідно
до ч.2  ст.  370 ЦК
України,  у разі виділу частки із
майна,  що є у спільній сумісній
власності,  вважається,  що частки кожного із співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю між ними,  законом,
або рішенням суду.

З огляду
на вище вказану норму закону,  слід
вважати,  що частки кожного із
співвласників квартири АДРЕСА_1 є рівними,
тобто,  кожному із співвласників
належить по 1/2 частині квартири.

За
змістом  ст.  1226 ЦК
України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних
підставах.

Визнання
відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону,  не порушує права,  свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи
встановлені факти та відповідні їм правовідносини,  суд приходить до висновку про під ставність
вимог позивачки про визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка - ОСОБА_3.

Із
врахуванням належної позивачці на підставі свідоцтва № 1262 про право власності
на житло частки,  - визнати за позивачкою
- ОСОБА_1 право власності на цілу квартиру АДРЕСА_1.

Судові
витрати віднести за рахунок позивачки за її клопотанням.

4

На
підставі наведеного,  керуючись  ст.
ст.  10,  11,
174,  209,  212,
214-215 ЦПК України  ст.
ст.  370,  372, 1216, 1217, 1218, 1222, 1241, 1261, 1268
ЦК України, -

виріши в :

Позов
задовольнити повністю.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_1,  в порядку успадкування після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка,  ОСОБА_3. Із
врахуванням належної ОСОБА_1 частки у даній квартирі,  - визнати за ОСОБА_1 право власності на цілу
квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через
Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня його проголошення та поданням апеляційної скарги
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом
подачі апеляційної скарги без попереднього подання заяви - протягом
строку,  встановленого для подання заяви
про апеляційне оскарження.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений
статтею 294 цього Кодексу,  рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення,  якщо його не
скасовано,  набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.