Справа № 2-2
року Комінтернівський районний суд м.
Харкова у складі: головуючого-
судді- Музиченко В. О. при секретарі - Буняєвій М. А.
у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ТОВ « Білайф» про стягнення
середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку,  заборгованості по заробітній платні,  компенсації за всі дні невикористаної
щорічної відпустки,  стягненні моральних
збитків,  про видачу трудової
книжки,  визначення формулювання причин
звільнення неправильним
08.06.2007 р. звернулася до суду з позовом до ТОВ « Білайф» про стягнення
середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку,  заборгованості по заробітній платні,  компенсації за всі дні невикористаної
щорічної відпустки,  стягненні моральних
збитків,  про видачу трудової
книжки,  визначення формулювання причин
звільнення неправильним.
обгрунтування свого позову позивач посилається на те,  що вона з 02.01.2002 року працювала на посаді
директора кафе « Флібуст, єр» ТОВ « Білайф». 01.08.2006 року її було звільнено
з займаної посади,  наказ про звільнення
їй на руки не видали,  розрахунок не був
проведений при звільнені,  трудову книжку
фактом вона звернулася до прокуратури Комінтернівського району м.  Харкова щодо неправомірних дій посадових осіб
ТОВ « Білайф». За дорученням прокуратури Комінтернівського району м.  Харкова територіальною державною інспекцією
праці у Харківській області було проведено перевірку викладених вище фактів.
Згідно листа від 10.11.2006 року їй повідомлено,  що звільнена вона була з займаної посади
01.08.2006 року,  трудова книжка
знаходиться на підприємстві,  остаточний
розрахунок нею був отриманий 22.08.2006 року,
та при звільнені не нарахована компенсація за всі дні невикористаної
щорічної відпустки. Трудову книжку вона не отримала. Але ствердження про
те,  що їй було виплачено заробітну плату
22.08.2006 року не відповідає дійсності,
оскільки в жодному документі вона не розписувалась та грошові кошти не
отримувала. Останній раз вона отримувала заробітню платню лише за травень 2006
року,  також' не отримала компенсацію за
невикористану відпустку та середній заробіток за весь час затримки.
судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги,  та просила задовольнити позовні вимоги в
частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки остаточного
розрахунку,  заборгованості по заробітній
платні,  компенсації за всі дні
невикористаної щорічної відпустки,
стягненні моральних збитків.
відповідача ТОВ « Білайф» в судове засідання не з.явився,  про час та дату слухання справи був
повідомлен належним чином,  причини своєї
неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд вважає за можливе ухвалити
рішення при заочному розгляді справи,  що
відповідає положенням cm. 224 ЦПК України.

Заслухавши
пояснення позивача,  вивчивши матеріали
справи,  суд вважає,  що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1.  працювала на ТОВ « Білайф» по 01.08.2006 року.

Після
звільнення ОСОБА_1.  відповідач ТОВ «
Білайф)» своєчасно не провів з нею остаточний
розрахунок,  який складає за
червень та липень 2006 року - 725, 00

гривень,  не здійснив виплату компенсації за невикористані
відпустки у сумі - 1054, 22 гривень,
тому вказані суми підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно
до cm. 116 КЗпП
України при звільненні працівника виплата всіх сум,  що належать йому від підприємства...
провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не
працював,  то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня після пред.явлення звільненим працівником
вимоги про розрахунок.

Відповідно
до  ст. . Ill КЗпП
України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в  ст. . 116 КЗпПУ,  при відсутності спору про їх розмір
підприємство,  організація,  установа повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Оскільки,  як встановлено судом,  невиплата належних сум позивачу мала місце з
вини відповідача,  виходячи з принципу
диспозитивності цивільного судочгтства,
встановленого cm.
11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб,  в межах
заявлених ними вимог,  зважаючи на
те,  що позивач просив стягнути середній
заробіток 4836 гривень,  за весь час
затримки розрахунку при звільнені,  суд
вважає вимогу позивача про стягнення вказаних сум з відповідача такою,  що підлягає задоволенню.

Стаття
237-1 КЗпП України встановлює,  що
відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди
працівнику провадиться у разі,  якщо
порушення його законних прав призвели до моральних страждань,  втрати нормальних життєвих зв "язків і
вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

При
вирішенні питання щодо суми моральної шкоди ,
суд вважає,  що позовні вимоги в
частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у
розмірі   500, 00 гри..

Судом
встановлено,  що права позивача на оплату
праці,  на своєчасний розрахунок по
заробітній платі при звільнені були порушені відповідачем.  Судом приймається до уваги той факт,  що позивачка переживала душевні та фізичні
страждання.

З
відповідача ,  відповідно до cm. 88 ЦПК
України,  також' підлягяс стягненню
судовий збір у розмірі 71, 15 гри. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі ЗО гри.

На
підставі викладеного та керуючись cm. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218,  224 - 226 ЦПК України,  cm.cm.
38,  44,  47,
49,  115,  116, 117,
237-1 КЗпП України,

ВИРІШИВ

Позов
ОСОБА_1задовольнити частково.

Стягнути
з ТОВ « Білайф» на користь ОСОБА_1остаточний розрахунок за червень та липень
2006 року у розмірі 725 гривень,
середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку в сумі 4836
грн. 00 коп.; компенсацію за всі дні невикористаної щорічної відпустки у сумі
1054, 22 гривень,  моральну шкоду у
розмірі 500, 00 гривень,  а всього
підлягає стягненню- 7115, 22 гривень.

Стягнути з ТОВ «
Білайф» судовий збір на користь держави у розмірі 71, 15 грн.

Стягнути
з ТОВ « Білайф» витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у
розмірі 30 грн.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  або в порядку ч.4 cm. 295 ЦПК України.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача,  поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.