Справа №2-о-132
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2007 p.
Ленінський районний суд м. Донецька в складі: головуючого судді: Кротінова В.О.
при секретарі: Тітової О.О.

народних
засідателів: Ковальової В.В.,  Розалевич
С.К. за участю заявника: ОСОБА_1. представника заінтересованої особи: ОСОБА_2.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Донецька цивільну справу за заявою
ОСОБА_1про визнання громадянина безвісно відсутнім, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду із заявою про визнання громадянина безвісно
відсутнім. У обґрунтування заявлених вимог зазначила, що в 1987 р. вона
зареєструвала шлюб із ОСОБА_3, 1959 р.н., уродженця Львівської області, в
червні 1998 р. шлюб був розірваний. В 2000р. ОСОБА_3. забрав свої власні речі і
пішов з дому, переїхавши до іншої місцевості. Рішенням Ленінського районного
суду м. Донецька від 04.02.2003р. ОСОБА_3. був визнаний таким, що втратив право
користування жилим приміщенням за місцем мешкання заявниці.

Представниками КП ЖЕК складений акт про відсутність ОСОБА_3. за зазначеною
адресою. Вона зверталась в органи міліції із заявою по допомогу в розшуку
ОСОБА_3, 04.06.2007р. отримали довідку, з якої вбачається, що місцезнаходження
ОСОБА_3. не встановлено. В теперішній час для оформлення низки правових дій необхідно
визнання ОСОБА_3. безвісно відсутнім.

Просила визнати ОСОБА_3, 1949 р.н., уродженця Львівської області, безвісно
відсутнім.

У судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала в повному об'ємі і
просила визнати ОСОБА_3, 1949 р.н., уродженця Львівської області, безвісно
відсутнім.

Заінтересована особа - Ленінське управління праці і
соціального захисту населення м. Донецька, проти заявлених вимог не
заперечували.

Суд, вислухавши заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши
матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають
задоволенню за наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в 1987 р. заявниця зареєструвала
шлюб із ОСОБА_3, 1959 р.н., уродженцем Львівської області, в червні 1998 р.
шлюб був розірваний.

В 2000р. ОСОБА_3. забрав свої власні речі і пішов з дому,
переїхавши до іншої місцевості. Рішенням Ленінського районного суду м. Донецька
від 04.02.2003р. ОСОБА_3. був визнаний таким, що втратив право користування
жилим приміщенням за місцем мешкання заявниці (а.с. 10). Представниками КП ЖЕК
складений акт про відсутність ОСОБА_3. за зазначеною адресою (а.с. 7). Заявниця
зверталась в органи міліції із заявою по допомогу в розшуку ОСОБА_3,
04.06.2007р. отримали довідку, з якої вбачається, що місцезнаходження ОСОБА_3.
не встановлено (а.с. 8).

Згідно ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути
установлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих
або майнових прав громадян, якщо чинне законодавство не передбачає іншого порядку
їх встановлення. Визнання громадянина безвісно відсутнім заявниці необхідно для
отримання грошової допомоги на сина, ОСОБА_4, 1987 р.н., інваліда дитинства.

Керуючись ст.
ст. 10,11,209,212,214-215,256,259 ЦПК України, ст. 43 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1про
визнання громадянина безвісно відсутнім задовольнити.

Визнати
ОСОБА_3, 1949
року народження, уродженця Львівської області, безвісно відсутнім.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.