Справа №2-1528/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2007 р.                                   Бериславський
районний суд Херсонської області

у складі: головуючого судді    Сіянка В. М.

за участю секретаря               Третьякової
Т. М.

представника                          Гончарюка О. Б.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області в залі суду
цивільну справу за позовом відкритого акціонерного товариства «Бериславський
машинобудівний завод» до ОСОБА_1, ОСОБА_2про визнання фізичних осіб такими, що втратили право на проживання в
гуртожитку та зняття з реєстрації, третя особа на стороні відповідачів, що не
заявляє самостійних вимог: відділ громадянства та реєстрації фізичних осіб
УМВС України в Херсонській області,

ВСТАНОВИВ:

ВАТ
«Бериславський машинобудівний завод» звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_1ОСОБА_2. про визнання відповідачів такими, що втратили право проживання
в кімнаті НОМЕР_1 гуртожиткуНОМЕР_2 що розташований у АДРЕСА_1та зобов'язання
ВГіРФО УМВС України в Херсонській області зняти відповідачів з реєстраційного
обліку, посилаючись на те, що відповідачі більше шести місяців не проживають за
вище вказаною адресою, але з кімнати не виписались. Відповідач ОСОБА_1 має власний житловий будинок за АДРЕСА_2
а тому враховуючи ту обставину, що житловий будинокАДРЕСА_1, знаходиться на
балансі позивача, має статус гуртожитку кімнатної системи для молодих
спеціалістів і малосімейних працівників ВАТ «Бериславський
машинобудівний завод», а товариство в даний час має нагальну потребу в наданні житлових
приміщень працівникам заводу, які значний термін працюють на заводі та не
забезпечені житлом, просило суд задовольнити позов у повному обсязі.

В судовому
засіданні представник позивача Гончарюк О. Б. підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, з підстав,
викладених у позові, з урахуванням доповнень та уточнень.

Відповідач
ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнав за його необґрунтованістю, надав суду письмові заперечення проти позову, які
зводяться до наступного. Єдиною підставою для задоволення позовних вимог
позивач вважає акт від 01.06.2007 року, однак разовий акт не доводить
систематичного (понад шість місяців) не проживання відповідача у спірній
кімнаті. Відповідачка ОСОБА_2тимчасово не проживає у спірній кімнаті у зв'язку
з навчанням її на очній формі навчання в вищому навчальному закладі IV рівня
акредитації у м. Миколаєві та у відповідності до статті 71 ЖК України за нею
зберігається жиле приміщення на весь період навчання. Чинне законодавство
України не забороняє йому мати у володінні нерухоме майно, а свого місця
проживання він не змінював. Також у судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 в
доповнення до письмових заперечень пояснив, що він у спірній кімнаті НОМЕР_1
гуртожиткуНОМЕР_2 що розташований у АДРЕСА_1проживає
на постійній основі, зробив в ній ремонт, заборгованості по оплаті комунальних
послуг не має. У належному йому на праві спільної сумісної власності будинку за
АДРЕСА_2 він не проживає, оскільки в ньому мешкають його колишня дружина і син,
проживати окрім спірної кімнати в гуртожитку йому ніде. Оскільки він
пропрацював на заводі більше десяти років, його можливо виселити з гуртожитку

2

лише за умови надання йому іншого
жилого приміщення. Просив суд відмовити позивачу у задоволенні його вимог у
повному обсязі.

Відповідачка
ОСОБА_2у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд
справи у її відсутність.

Представник
третьої особи - ВГіРФО УМВС України в Херсонській області, в судове засідання
не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, місце та час
судового засідання, надав суду письмову заяву про розгляді справи у його
відсутність.

Суд, дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, допитавши
свідків, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню у повному обсязі, з
наступних підстав.

Судом встановлено,
що згідно довідки позивача від 16.10.2007 року НОМЕР_3 будинокАДРЕСА_1
знаходиться на балансі позивача, який є його власником (а. с. 47). Даний
будинок має статус гуртожитку кімнатної системи для молодих спеціалістів і
малосімейних, що підтверджено рішенням виконавчого комітету Бериславської
міської ради Херсонської області від 27.01.1999 року НОМЕР_4 (а. с. 77).

Відповідач
ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до позивача з ІНФОРМАЦІЯ_1 та працював на підприємстві до ІНФОРМАЦІЯ_2.
Звільнився відповідач ОСОБА_1 з ВАТ «Бериславський машинобудівний завод»
з ІНФОРМАЦІЯ_2 за угодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП України (а. с. 27, 48, 49).

У зв'язку з
прийняттям на роботу відповідачу та членам його сім'ї спільним рішенням
президії профкому та адміністрації підприємства від 23.09.1987 року було
виділено для проживання кімнату НОМЕР_1 у
гуртожиткуНОМЕР_2 який знаходиться за адресою:АДРЕСА_1(а. с. 6).

На підставі
направлення відповідачі вселилися до кімнати НОМЕР_1 гуртожиткуНОМЕР_2 в
будинку АДРЕСА_1та були там прописані (а. с. 8-9). Правомірність вселення відповідачів у гуртожиток та надання їм житлової
площі позивачем не оспорюється.

Вимоги позивача
обгрунтовані тим, що відповідач був звільнений з підприємства, а тому не має права проживати у гуртожитку, оскільки у
працівників підприємства є нагальна потреба у житлі, крім того,
відповідачі більше 6 місяців у кімнаті не проживають, а тому, на думку
позивача, є такими, що втратили право на проживання у гуртожитку та підлягають
зняттю з реєстрації, з посиланням на ст. 71 ЖК України.

За статтями 71,
72 ЖК України наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що
втратили право на користування жилим приміщенням у будинках державного і
громадського житлового фонду, зокрема тоді, коли в ньому не проживають без
поважних причин понад 6 місяців.

Проживання
мешканців у гуртожитках регулюється главою 4 ЖК України, яка не передбачає підстав для визнання мешканців такими,
що втратили право на користування жилим приміщенням.

Виходячи із норм
Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою ради Міністрів
УРСР від 03.06.1986 року № 208 предметом договору найму в гуртожитку є не кімната або її частина, а ліжко-місце. Надана
житлова площа у гуртожитку не може бути меншою, аніж 6 м2 на
одну особу.

Житлові права
громадян, які мешкають у гуртожитках, суворо охороняються і гарантуються чинним
законодавством. Особа, яка мешкає у гуртожитку, не може бути визнана такою, що
втратила право користування житловою площею у гуртожитку, вона може бути тільки
виселена з гуртожитку з підстав та при умовах, зазначених у статті 132 ЖК
України. Дані положення законодавства відображені також у Положенні про
гуртожитки ВАТ «Бериславський машинобудівний завод», затвердженого спільним
рішенням профкому та адміністрації підприємства від 22.06.2005 року (а. с.
41-43). Таких підстав позивачем не наведено, а вимога про виселення відповідачів позивачем взагалі не
заявлялася, що у відповідності до ст. ст. 10, 11 ЦПК України
унеможливлює розгляд судом даного питання.

На цих підставах позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню у
повному обсязі як необгрунтовані та безпідставні, а надані ним докази не
проживання відповідачів більше ніж 6 місяців у кімнаті НОМЕР_1 гуртожитку
НОМЕР_2в будинку АДРЕСА_1а саме акти (а. с. 7, 19, 20, 76), показання
свідківОСОБА_3, ОСОБА_4., судом не

3

беруться до уваги, оскільки підтверджувані даними
доказами обставини, не мають значення для правильного вирішення справи. Крім
того, у судовому засіданні свідки ОСОБА_5,ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8.,
ОСОБА_9.,ОСОБА_10.,ОСОБА_11,
ОСОБА_12., ОСОБА_13. підтвердили факт проживання відповідача ОСОБА_1. в даному
гуртожитку, а за відповідачкою ОСОБА_2згідно статті 71 ЖК України, якщо
виходити з заявленої позивачем мотивації позову, зберігається житло на весь
період її навчання (а. с. 71).

На підставі
наведеного, керуючись ст. ст. 71, 72, 127-132 ЖК України, Примірним положенням
про гуртожитки, ст.ст. 10, 11, 57-66,
88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні
позову відкритого акціонерного товариства «Бериславський машинобудівний завод»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2про визнання фізичних осіб такими, що втратили право на
проживання в гуртожитку та зняття з реєстрації, третя особа на стороні
відповідача, що не заявляє самостійних вимог: відділ громадянства та реєстрації
фізичних осіб УМВС України в Херсонській області відмовити повністю.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області
через Бериславський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження рішення і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку, встановленого ч. 4 ст.
295 ЦПК України.