Справа №2-6581/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

20 листопада 2007 року Луцький міськрайоний суд Волинської області в
складі: головуючого - судді Лівандовської Т.В.

при секретарі -
Гуляй О.М.

з участю
позивача- ОСОБА_1.

відповідача
- ОСОБА_2. розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду
в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення
аліментів,

встановив:

23.10.2007 року позивач ОСОБА_1. звернулась в суд з
позовом до відповідача ОСОБА_2. про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що подружні відносини між
сторонами припинені з 01 вересня 2007 року. Від шлюбу в них ІНФОРМАЦІЯ_1
народився син ОСОБА_3. З моменту припинення подружніх відносин між сторонами,
відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальну допомогу в
добровільному порядку не надає. Покликаючись на вищевикладене, просить стягнути
з відповідача на свою користь аліменти на утримання ОСОБА_3, 1999 року в частці
від заробітку відповідача щомісячно, починаючи від дня подачі позовної заяви.

В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги,
просила стягнути в її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 усіх
видів його доходів щомісячно. Уточнені позовні вимоги підтримала в повному
обсязі.

Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, відносно їх
задоволення не заперечував.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до
висновку, що уточнені позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про
народження ОСОБА_3. НОМЕР_1- батьком неповнолітнього ОСОБА_3є ОСОБА_2.

Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки
зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2
працює в м. Луцьку та має регулярний дохід, проте, в добровільному порядку не
надає матеріальної допомоги на утримання сина.

Всупереч вимогам ст.181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли
домовленості щодо утримання дитини, а, тому, вимога щодо стягнення аліментів
підлягає до задоволення.

Враховуючи, що ОСОБА_2 працює, отримує заробітну плату, тобто має
регулярний, постійний дохід, стягнення коштів на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_3(аліменти) слід присудити у частці від доходу його батька.

Також встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і
не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому суд вважає за можливе
ухвалити рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь позивача слід
стягувати на неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, аліменти в
розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня
подання позовної заяви до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

При визначенні частки розміру аліментів суд врахував стан здоров'я та
матеріальне становище неповнолітньої дитини; стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів, а також те, що у відповідача на утриманні інших
осіб немає.

З відповідача
стягнути в дохід держави судові витрати.

Керуючись
ст.ст.6, 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України ст.ст.141, 180, 181, 182,
183, 191 Сімейного Кодексу України, суд,

в up
і шив :

Позов
задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Ковель,
Волинської області в користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку
(доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного
віку, щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2007 року і до досягнення
ОСОБА_3повноліття.

Стягнути
з ОСОБА_2в дохід держави 51 (п'ятдесят одну) гривню судового збору, 30
(тридцять) гривень на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на
рахунок територіального відділення ДСА у Волинській області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження рішення протягом 10 (десяти) днів з дня
його проголошення та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 20
(двадцяти) днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Крім цього,
апеляційна скарга на дане рішення може бути подана без попереднього подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст.294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.