Справа №2-о-186/2007
РІШЕННЯ

Іменем
України

20 грудня 2007 року  Погребищенський
районний суд Вінницької області

в складі:
головуючого,  судді Бойчука О.Г.

3     участю народних засідателів Шлапака
Ю.Г.,  Демиденко В.Г.

при секретарі
Павліченко М.Д.

прокурора
Огірчук О.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті
Погребище справу за позовом Самгородської загально-освітньої спеціальної
школи-інтернат   1-111   степенів для дітей  зі зниженим зором,  позивач учень ОСОБА_1до інваліда ОСОБА_2про
визнання ОСОБА_3 недієздатною,  -

встановив:

04   грудня 2007 року Самгородська
загально-освітня спеціальна школа-інтернат 1-111

степенів для дітей зі зниженим зором,
позивач учень ОСОБА_1звернулись з

позовом до інваліда ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_3

недієздатною.

06 грудня 2007 року дана справа передана мені для розгляду і призначена до
попереднього розгляду на 20 грудня 2007 року.

В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали,  просять позов задовольнити обґрунтовуючи свої
вимоги по підставам викладеним у заяві та тим,
що на утриманні,  вихованні
Самгородської спецшколи-інтернат для дітей зі зниженим зором знаходиться учень
11 класу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1року народження.

Відповідачка ОСОБА_3 1952 року народження с Паріївка
Андрушівської сільської ради Погребищенського району не займалася вихованням та
утриманням своєї дитини,  це матір -
одиночка. Мати ОСОБА_3. утримувати,
виховувати своїх дітей не могла бо від народження психічно хвора,  про що підтверджує довідка із історії хвороби
виданої Погребщиенською центральною лікарнею.

На сьогодній день ОСОБА_1навчається в 11 класі Самгородської
спецшколи-інтернат для дітей зі зниженим зором з 1993 року і по даний час. За
весь час навчання дитини ОСОБА_3. жодного разу не відвідувала свою дитину,  ні моральної,
ні матеріальної допомоги не надавала. Під час шкільних канікул дитина
перебувала у школі,  а на літо забирала
тьотя-піклувальник ОСОБА_4,  1950 року
народження. Останні роки піклувальник покупає дитині одежу,  взуття. Ніякої матеріальної чи моральної
допомоги мама дитині не надавала і не надає. Просять позов задовольнити.

Законний представник відповідачки ОСОБА_4 позов визнає і своїми показами
підтвердила покази позивачів.

Заслухавши пояснення сторін,  міркування прокурора,  дослідивши матеріали цивільної справи в їх
сукупності суд приходить до висновку,  що
позов підлягає до задоволення,  оскільки
вимоги позивачів знайшли своє повне і всебічне підтвердження в ході розгляду
справи і підтверджуються документами прилученими до матеріалів справи,  показами свідків допитаних в судовому
засіданні.

Згідно ст.
150 Сімейного кодексу України,
батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод
інших людей,  любові до своєї сім'ї та
родини,  свого народу,  своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані
піклуватися про здоровя дитини,  її
фізичний,  духовний та моральний
розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти,  готувати її до
самстійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання
іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо
неї.

Таким чином,  суд приходить до
висновку,  що відповідачку слід визнати
недієздатною,  а тому позов підлягає до
задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.
ст. 150 Сімейного кодексу України та ст.
ст. 130 ч. 4,  174 ч. 4 ,  213 -215,
234 ЦПК України,  -

Вирішив:

Позов
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2,  1952 року
народження,  уродженка і жителька села
Паріївка Погребищенського району Вінницької області недієздатною внаслідок
пасічної хвороби.

Встановити факт,  що ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1року народження має право на
соціальні пільги встановлені діючим законодавством,  відповідно свого статусу.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Вінницької області на протязі двадцяти

днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  яку може бути подано протягом десяти

днів з дня проголошення рішення.