РАЙОННИЙ СУД Дніпропетровської  області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                  УКРАЇНИ

2
квітня 2007р. Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді
Соловйова М..І., при секретарі Горбаченко Ю.О., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка справу за заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою,   що
втратила право користування жилим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

У березні 2007г. до суду
надійшла заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи   такою, що втратила право користування жилим
приміщенням.

Посилаючись на те, що проживає у АДРЕСА_1, який
належить їй на праві власності. За вказаною адресою прописаний відповідач, з
яким розірвала шлюб ще 4 жовтня 2004р. Після розірвання шлюбу відповідач
у вказаному домі не проживає і де
знаходиться не відомо. В зв'язку з тим, що відповідач добровільно залишив житловий
будинок, в якому не проживає понад двох років, звернулися до суду і прохає
винести рішення, яким визнати особу, що втратила право користування жилим
приміщенням.

Відповідач
до суду не з'явився.

За адресою АДРЕСА_1, яка вказана у позовній заяві /а.с. 1/,
відповідач не проживає.

Вислухавши пояснення
позивача, допитавши свідків, дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає
задоволенню по наступних підставах.

Витяг
з реєстру прав власності на нерухоме майно /а.с. 6/, витяг про реєстрацію права
власності
на нерухоме майно /а.с. 71, технічний паспорт на житловий будинок /а.с.
8-10/, свідоцтво про право власності на
нерухоме майно /а.с. 11/, стверджує, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить
особисто ОСОБА_1.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
мешканці с. Чернетчина, підтвердили в судовому засіданні, що колишній чоловік
позивачки з травня 2004р. виїхав в невідомому напрямі і де зараз
знаходиться їм невідомо.

Копія рішення суду від 4
жовтня 2004р. вказує на факт розірвання шлюбу між подружжям ОСОБА_1.

Спірний
житловий будинок відповідач залишив добровільно, понад встановлені законом строки без
поважних причин не проживає в ньому, і не цікавиться їм.

На вимогу п. 10 постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України" від 12 квітня 1985р. № 2 у справах про
визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування
жилим приміщенням /ст. 71 ЖК України/, суд з'ясував причини відсутності
відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності /перебування у
відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки
інших членів сім'ї тощо/ суд може продовжити пропущений строк.

Відповідно до ст. 71
Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його
сім'ї (Збереження житлового приміщення за тимчасово відсутніми громадянами) за ними зберігається жиле приміщення
протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з
поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору
- судом. Під дію пунктів 1-7 цієї статті, де вказані випадки коли жиле
приміщення зберігається за тимчасово відсутніми або членами сімї понад
шість, відповідач не підпадає.

Житлове
приміщення належить позивачу на праві особистої власності.

Стаття
72 Житлового Кодексу України (Порядок визнання особи таким, яке втратило право користування житловим приміщенням) вказує, що визнання особи таким,
що втратило право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи
більш встановлених термінів, здійснюється у судовому порядку.

Згідно
ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається    як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з викладеного,
суд дійшов висновку про те, що заявлений позов, є обґрунтованим і тому підлягає
задоволенню, оскільки позивач надав суду переконливі докази на підтвердження
своїх вимог, що поважних причин відсутності відповідача у житловому будинку
немає

Враховуючи
викладене, суд на підставі оцінки доказів досліджених в судовому засіданні, дійшов
переконання, що відповідач може бути визнаним особою що втратила право користуватися
житловим приміщенням, що належить ОСОБА_1, оскільки пройшли всі
терміни вказані   у ст. 71 Житлового
Кодексу України.

Україна законодавчо
забезпечує громадянам рівні права захисту права власності. І тому власник, керуючись ст.48 Закону України «Про
власність» праві вимагати усунення яких-небудь порушень його права, хоча б ці
порушення і не були зв'язані з позбавленням володіння, і відшкодування
заподіяних цим збитків.

Захист права власності здійснюється в даному
випадку судом.

Витрати
за розгляд справи підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 2, 48, Закону
України Про власність",   ст. ст. 71, 72 Житлового Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати ОСОБА_2 1973р. народження
- особою такою, що втратила право користування жилим приміщенням - житловим, будинком АДРЕСА_1, який належить згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно ОСОБА_1, у
зв'язку з його відсутністю без
поважних причин понад шість місяців, встановлених ст. 71 ЖК України.

Стягнути
з відповідача а на користь:

позивача витрати по справі в сумі 13 грн. 50
коп. -
на користь держави за технічне забезпечення 15 грн.

Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду у Дніпропетровській
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її
копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

№ 2
- 440 - 2006р.