Справа № 2-8404/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

07  грудня 2007 року       Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу у складі:

головуючого-судді:           Шум
Л.І.,

при секретарі:       Токаревій Т.І.

за участі представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Кривому Розі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,    3-тя особа:
управління земельних ресурсів виконкому Криворізької міської ради,    про визнання угоди дійсною та визнання
право власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Жовтневого районного суду м.  Кривого Рогу с позовом про визнання угоди дійсною та визнання право власності,    посилаючись на наступні обставини,    що 12 жовтня 2006 року між ним та ОСОБА_2
був укладений договір купівлі-продажу,
відповідно до якого,    остання
продала йому домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до умов
попередніх домовленостей,    відповідач
було зобов'язана продати йому все домоволодіння разом із земельною ділянкою на
якій воно розташоване. Оскільки володіння обумовленим майном з боку відповідача
підтверджувалось договором купівлі-продажу як самого будинку так і земельної
ділянки від 18.04.1997 року,
посвідченого приватним нотаріусом Чаренцевим В.В.,    сумнівів щодо майбутньої угоди в нього не
було. Проте,    зібравши зі свого боку
всі необхідні документи та потрібну суму для придбання і зустрівшись з
відповідачем у приватного нотаріуса для посвідчення угоди,    він дізнався про той факт,    що відповідачем на момент укладення угоди
не оформлено державний акт на право власності щодо земельної ділянки. Так як
придбання самого домоволодіння мало принципове значення,    він погодився на пропозицію відповідача
щодо нотаріального посвідчення купівлі-продажу саме цього майна. Через
відсутність державного акту на право власності щодо земельної ділянки на якій
знаходиться домоволодіння,    приватним
нотаріусом було відмовлено у проведенні нотаріальної угоди щодо неї.
Проте,    відповідачем було запропоновано
укласти просту письмову форму договору купівлі-продажу земельної ділянки,    для підтвердження фактичного переходу права
власності на неї. Відповідач завірив його,
що найближчим часом він оформить всі необхідні документи і ми зможемо
нотаріально посвідчити укладену між нами угоду. Але зі спливом часу,    відповідач неодноразово продовжував строк
необхідний їй для нотаріального посвідчення укладеної між ними угоди
купівлі-продажу земельної ділянки,
через відсутність тих чи інших документів,    пояснюючи їх відсутність тяжким станом
власного здоров'я,    що значно ускладнює
їх отримання. При останній зустрічі із відповідачем,    яка відбулась 25 жовтня 2007 року,    він дізнався,    що у відповідача відсутній державний акт на
право власності щодо земельної ділянки і що фактично жодних дій направлених на
його отримання вона не виконувала.

У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав,    просила суд їх задовольнити,    визнавши укладеним та дійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
площею 0,   0613 га,    розташованої за адресою: АДРЕСА_1,    що був укладений 12 жовтня 2006 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2.. Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну
ділянку,    площею 0,   0613 га,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач у судовому засіданні з позовними вимогами погодилась,    вказавши,
що дійсно на момент укладення угоди являлась власником земельної ділянки
та домоволодіння,    яке розташоване на
земельній ділянці,    однак внаслідок
стану свого здоров'я не могла надати всі документи,    оскільки їх збір вимагав значного проміжку
часу. Угода,    що ними укладена,    повністю виконана.

3-тя особа у судове засідання не з'явилась,    згідно даних просили суд розглянути справу
у відсутність їх представника,    не
заперечуючи проти задоволення позовних вимог.

Вислухав сторони,    дослідив
письмові докази,    суд вважає,    що позов підлягає задоволенню за наступними
підставами. В  судовому засіданні
встановлено,    що 12 жовтня 2006 року
між сторонами був укладений

договір купівлі-продажу,
відповідно до якого,    відповідач
продала позивачу домоволодіння

розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до умов попередніх

домовленостей,    відповідач було
зобов'язана продати позивачу домоволодіння разом із земельною

ділянкою на якій воно розташоване. Оскільки володіння обумовленим майном з
боку відповідача

підтверджувалось договором купівлі-продажу як самого будинку так і
земельної ділянки від

18.04.1997 року,    посвідченого
приватним нотаріусом Чаренцевим В.В.,
сторонами цивільно-правових

відносин досягнуто згоди щодо всіх істотних умов.

Як вбачається з матеріалів справи сторонами укладено договір
купівлі-продажу домоволодіння,    яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1. факт купівлі-продажу підтверджується
договором від 12.10.2006 року,    який
посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу
Дацко О.Я.,    зареєстрованого у реєстрі
№ 11817.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно
домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано на ім'я позивача у книзі: 184-18,    номер запису: 39168.

Як встановлено судом сторонами укладено договір купівлі-продажу від 12
жовтня 2006 року,    щодо земельної
ділянки площею 0,   0613 гектарів,    яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.
договір нотаріально не посвідчений.

2

В
обґрунтування вимог позивач посилається на факт не оформлення державного акту
на земельну ділянку.

Головним
управлінням Криворізького міського управління земельних ресурсів від 11 жовтня
2006 року за № 1250 надано відповідь зі змісту якої вбачається,    що право приватної власності на земельні ділянки
підтверджені державними актами №№ 1065,
1066,   1067 від 08 квітня 1997
року. На підставі договору купівлі-продажу № 1091 від 18 квітня 1997 року
зазначена земельна ділянка площею 0,
0613 га по АДРЕСА_1 належить громадянці ОСОБА_2,    але станом на 11 жовтня 2006 року право
власності не підтверджено держактом.

Таким
чином відповідач являючись власником земельної ділянки документального
оформлення права власності не здійснила.

Сторонами
досягнуто згоди,    щодо документального
оформлення права власності та здійснення нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу земельної ділянки.

Однак
відповідач не здійснила взяті на себе в усній домоленності зобов'язання. Станом
на теперішній час документальне підтвердження права власності не оформила.

Відповідно
до  ст.
131 Земельного кодексу України підставою набуття права власності на
землю являються цивільно-правові угоди,
порядок укладення яких визначається Цивільним кодексом України.

Відповідно
до статті 202 Цивільного кодексу України «поняття та види правочинів»,    правочином э дія особи,
спрямована на набуття,    зміну
або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до укладеної між нами
угоди,    кожна із сторін вчинила певні
дії як на припинення так на набуття прав щодо володіння земельною ділянкою на
якій розташоване придбане мною домоволодіння. Відповідно до статті 203
Цивільного кодексу України,    правочин
має вчиняться у формі,    встановленій
законом та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків,    що обумовлені ним.  Стосовно угод,    предметом яких є земельна ділянка,    законодавство встановлює обов'язковість їх
нотаріального посвідчення.

Як
встановлено судом укладений договір спрямований на реальне настання правових
наслідків в момент його укладення,    а фактичний
стан самої земельної ділянки після його укладення являється додатковим
підтвердженням цього факту.

Відповідно
до статті 219 Цивільного кодексу України,
Суд може визнати правочин укладений між нами дійсним,    якщо буде встановлено,    що він відповідав справжній волі
особи,    яка його вчинила,    а нотаріальному посвідченню правочину
перешкоджала обставина,    яка не
залежала від її волі.

ст.  220
ЦПК України передбачено визнання договору дійсним,    щодо якого порушено вимоги нотаріального завірення,    якщо сторони договірних правовідносин
домовились відносно всіх істотних умов та здійснено повне або ж часткове
виконання договору.

Фактично
сторонами договору купівлі-продажу квартири досягнуто домовленості щодо всіх
істотних умов.

На
підставі викладеного й керуючись  ст. ст.
10,    60,    212,
214-215 ЦПК України,     ст.  ст.
208,    209,    219,
220 ГК України,     ст.  131 Земельного кодексу України,    суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,    3-тя особа:
управління земельних ресурсів виконкому Криворізької міської ради,    про визнання угоди дійсною та визнання
право власності - задовольнити.

Визнати
договір купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,   0613 га,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
укладений від 12 жовтня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - дійсним.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку,    площею 0,
0613 га,    розташованої за
адресою: АДРЕСА_1.

На
рішення може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня
проголошення рішення,    апеляційну
скаргу протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.