Справа № 2-1974/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2007 року
Києво-Святошинський районний суд в складі головуючого судді Дубас Т.В.,  при секретарі Рудіч М. П.,  розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
шкоди,  заподіяної дорожньо-транспортною
пригодою,  -

встановив:

В травні
2007 року
позивачка звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заподіяних
ним матеріальних збитків у розмірі 50
605 гривень.

В подальшому,  в судовому засіданні позивачкою було уточнено
суму розмір позовних вимог,  позивачка
просила стягнути з відповідача 37
620 гривень завданої ним матеріальної шкоди.

Свої
позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим,
що 20.02.2006 року з
вини відповідача відбулася ДТП,
внаслідок якої чоловік позивачки помер,
а їй було завдано збитків,  що
складалися з витрат на установку пам'ятника,
ритуальних послуг,  витрат на
навчання сина,  забезпечення мінімального
прожиткового мінімуму дитини,  витрат на
надання правової допомоги.

В
судовому засіданні позивач підтримав свій позов,  відповідач проти позову не заперечував.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши письмові
докази,  суд приходить до висновку,  що позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом
встановлено ,  що 20.02.2006
року з вини відповідача відбулася ДТП,
внаслідок якої чоловік позивачки ОСОБА_3 отримав тілесні
ушкодження,  від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер. Вина
відповідача в скоєнні ДТП підтверджується вироком Києво-Святошинського районного
суду Київської області від 9 січня 2007 року.

Відповідачка
понесла витрати на поховання ,  а саме: витрати на установку пам'ятника у розмірі 7250 гривень та
підтверджується накладною №
165 від 17.06.2006 року,  ритуальні послуги у розмірі 3185 гривень та
підтверджується накладною №7
від 02.03.2005 року,  витрати на утримання сина у розмірі 4748 грн. виходячи з
мінімального прожиткового мінімуму дітей віком від 6 до 18 років,  встановленого Законом України "Про
Державний бюджет України на 2006
рік",  витрати на оплату за
навчання сина за період з ІНФОРМАЦІЯ_1
року по 03.06.2007 року у
розмірі 12852 грн.,  що підтверджується довідкою Академії
адвокатури України № 86/07 від 14.06.2007 року,
витрат на надання правової допомоги у розмірі 3200 грн. Що підтверджується
квитанцією №1/13-9224 від 13.03.2007 року,
квитанцією 1/13-9224-2 від 26.01.2007 року.

У
відповідності до  ст.  1166 Цивільного кодексу України майнова
шкода,  завдана неправомірними діями
майну фізичної особи,  відшкодовується в
повному обсязі особою,  яка її завдала.

Відповідно
до  ст.
1187 Цивільного кодексу України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою,  яка на
відповідній правовій підставі (право власності,
інше речове право,  договір
підряду,  оренди тощо) володіє
транспортним засобом,  механізмом,  іншим об'єктом,  використання,
зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно
до 1200 Цивільного
кодексу України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають
непрацездатні особи,  які були на його
утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання.
Шкода відшкодовується: дитині -
до досягнення нею вісімнадцяти років (учню,
студенту - до
закінчення навчання,  але не більш як до
досягнення ним двадцяти трьох років). Особам,
які втратили годувальника,  шкода
відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії,  призначеної їм внаслідок втрати
годувальника,  та інших доходів.

Відповідно
до  ст.
1201 Цивільного
кодексу України особа,  яка завдала шкоди
смертю потерпілого,  зобов'язана
відшкодувати особі,  яка зробила
необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника,  ці витрати. Допомога на поховання,  одержана фізичною особою,  яка зробила ці витрати,  до суми відшкодування шкоди не зараховується.

З
урахуванням наведеного суд вважає доведеними вимоги позивачки щодо стягнення з
відповідача матеріальної шкоди.

Судові витрати
покласти на відповідача .

На
підставі  ст.  ст.  1166,
1187,  1200,  1201 Цивільного кодексу України,  керуючись
ст.  60,  209,
212-215 Цивільного процесуального кодексу України,  суд -

вирішив:

Позов
задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 37620 (тридцять сім
тисяч шістсот двадцять) гривень.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь держави державне мито у розмірі 376 грн. 20 коп. та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 30 грн.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області,  шляхом подання до Києво-Святошинського
районного суду Київської області протягом 10
днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження та подання
апеляційної скарги на рішення суду протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.