№2-650/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6
листопада 2007 року                                           Кременецький
районний суд Тернопільської

області

в
складі: головуючого судді: Білосевич Г.С.

при
секретарі:                Козак Т.М.

за участю
представника позивача адвоката ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременці справу за позовом
ОСОБА_1до Кременецького професійно-технічного училища №6 про поновлення на
посаді, стягнення оплати за вимушений прогул, спричиненої моральної
(немайнової) шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У суд
звернулась позивачка з позовом про поновлення її на посаді заступника директора
з навчальної частини Кременецького ПТУ 6 з 6.12.2004 року, стягнення 13824 грн.
за час вимушеного прогулу та 2000 грн. моральної (немайнової) шкоди.

В
судовому засіданні позивачка та її представник пояснили, що ОСОБА_1 в червні
2007 року випадково дізналась , що наказом №110-К від 3.12.2004 року її
звільнено з посади заступника директора з навчальної частини ПТУ 6. Оскільки з
березня 2004 року між позивачкою та керівником ПТУ 6 існував трудовий спір і у
вересні 2004 року директор ПТУ 6 поновив її на вказаній посаді лише по рішенню
суду, то вона вважала, що до даного часу директор не допускав її до виконання
обов'язків заступника з навчальної частини, оскільки чекав перегляду вказаного
рішення Верховним Судом України. 1.10.2004 року позивачку ознайомили з наказом
№161 від 29.09.04 p.,
де зазначено, що посада заступника директора з навчальної частини
скорочується . До даного часу їй наказ про звільнення з вказаної посади не
вручали, до виконання обов'язків заступника не допускали, чим порушили її
конституційне право на працю. Просить поновити строк позовної давності,
визнавши причини його пропуску поважними, оскільки про існування наказу №110-к
від 6.12.2004 року їй стало відомо лише в червні 2007 року. Просить поновити на
посаді заступника директора з навчальної частини Кременецького ПТУ 6 з
6.12.2004 року, стягнути оплату за час вимушеного прогулу 13824 грн., 2000 грн.
моральної (немайнової) шкоди.

Представник
відповідача позов не визнав та пояснив , що позивачці було відомо про існування
наказу №110-к від 6.12.2004 року , оскільки вона ознайомлена з наказом про
можливе вивільнення у зв"язку із скороченням посади , а від ознайомлення з
наказом про звільнення з посади заступника відмовилась, про що складено акт.
Окрім того вона протягом усього часу не виконувала обов'язки заступника , не
отримувала заробітної плати , як заступник, а лише як старший викладач і
неодноразово їй керівник пояснював вказані причини недопуску її до виконання
обов'язків заступника з навчальної частини. Вважає, що позивачка пропустила
трьохмісячний строк звернення до суду, знаючи, що її право порушено ще в грудні
2004 році, звернулась про поновлення порушеного права лише зараз, а тому
просить відмовити у позові за спливом строку позовної давності.

Відповідно
до п.1 ст.261 ЦК України,
перебіг позовної давності починається від дня. коли особа довідалася або могла
довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно
п.1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутись з заявою про вирішення
трудового спору безпосередньо до районного суду в тримісячний строк з дня коли
він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах
про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки.

Суд
вважає, що ОСОБА_1 могла дізнатись та знала про порушення свого трудового права
керівником   ПТУ 6, оскільки   працюючи викладачем   ПТУ 6 одночасно виконувала обов'язки

заступника директора з навчальної частини
і, як пояснила ОСОБА_1 з вересня 2004 року працює лише старшим викладачем ПТУ
6, а до виконання обов'язків заступника її не допускають. Оскільки основною
роботою ОСОБА_1 в ПТУ 6 є викладацька, а звільнена вона була з посади
заступника директора з навчальної частини - адміністративної посади, то її
трудова книжка знаходиться в ПТУ 6 , розрахункові кошти їй не вручались,
ОСОБА_1 продовжувала перебувати з відповідачем у трудових стосунках. За таких
обставин суд не може визнати причини пропуску строку позовної давності, які
навела позивачка, поважними.

Відповідно
до ст. 267ЦК України
сплив позовної давності , про застосування якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

На
підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 60, 212, 214, 215, 218, 221, 223 ЦПК
України, ст. 267 ЦК України,
ст.ст. 233.234,236 КЗпП України, суд-

ВИРІШИВ:

В позові
ОСОБА_1до Кременецького професійно-технічного училища №6 про поновлення на
посаді, стягнення оплати за вимушений прогул, спричиненої моральної (немайнової)
шкоди відмовити

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Заява на
апеляційне оскарження подається до апеляційного суду Тернопільської області
через Кременецький районний суд на протязі 10 днів з дня проголошення рішення,
а апеляційна скарга після двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, або без попереднього подання такої заяви в строк встановлений для
її подання.