Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

м.  Ковель                                                                                                   19
жовтня 2007 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області

під
головуванням судді Лапіна О.Ф.,

за
участі секретаря     Зикової М. В.,

позивача                     ОСОБА_1.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
розірвання шлюбу,  -

встановив:

ОСОБА_1звернувся
до суду з позовною заявою до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,  укладеного між ним та відповідачкою
23.07.1983 року,  актовий запис № 215
вчинений Ковельським міським відділом РАГСу.

На
обґрунтування позову вказує на те,  що з
відповідачкою по справі перебуває у шлюбі з 23.07.1983 року,  від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.
Покликаючись на ту обставину,  що
протягом останніх семи років сторони проживають окремо,  спільного господарства не ведуть,  подружніх обов'язків по відношенню один до
одного* не виконують,  що свідчить про
розпад сім'ї,  - ставить питання про
розірвання шлюбу,  укладеного між ним та
відповідачкою ОСОБА_223.07.1983 року,
актовий запис № 215 вчинений Ковельським міським відділом РАГСу.

У
судовому розгляді позивач ОСОБА_1позов підтримав та просить його задовольнити
із викладених у ньому підстав. Вказує,
що у надані судом терміни для примирення будь-яких позитивних змін у
подружньому житті не відбулося,  протягом
тривалого часу сторони разом не проживають,
спільного господарства не ведуть,
подружніх стосунків не підтримують,
а тому вважає,  що шлюб розпався
остаточно та настоює на розірванні шлюбу. Клопоче про віднесення судових витрат
за його рахунок; щодо витрат,  пов'язаних
із оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦСу - покладається на розсуд суду.

Відповідачка
ОСОБА_2у судовий розгляд не з'явилась,
надіславши суду письмову заяву у якій клопоче про розгляд справи у її
відсутності та вказує,  що не заперечує
проти розірвання шлюбу; одночасно позивачка клопоче про повернення їй
дошлюбного прізвища Вовкогон.

Згідно
ч.4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши
пояснення позивача та дослідивши матеріали цивільної справи,  суд приходить до висновку,  що позов підставний та підлягає до
задоволення.

Із
довідки від 16.05.2007 року № 106/2-3.19,
виданої відділом РАЦСу по м.
Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції вбачається що
23.07.1983 року у відділі РАГСу зареєстровано шлюб ОСОБА_1та ОСОБА_2про що
вчинено актовий запис за № 215; прізвище подружжя після реєстрації шлюбу -
ІНФОРМАЦІЯ_1/а.с. 5/.

2

Позивачем
стверджено,  що неповнолітніх дітей від
даного шлюбу сторони не мають.

У
судовому розгляді встановлено,  що
протягом тривалого часу сторони разом не проживають,  спільного господарства не ведуть та подружніх
обов'язків по відношенню один до одного не виконують,  що призвело до фактичного розпаду сім'ї.

Відповідно
до ч.2  ст.  112 СК України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу,  якщо буде
встановлено,  що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

На
підставі доказів,  досліджених в ході
судового розгляду встановлено,  що шлюб
існує лише формально,  а збереження шлюбу
суперечить інтересам сторін. За таких обставин визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить закону,
не порушує права,  свободи чи
інтереси інших осіб,  а отже шлюб,  укладений між сторонами 23.07.1983 року,  актовий запис № 215 вчинений Ковельським
міським відділом РАГСу,  - слід
розірвати.

Враховуючи обставини по справі,
витрати,  пов'язані з оформленням
розірвання шлюбу в органах РАЦСу слід покласти на позивача. Відповідачку від
сплати звільнити.

Судові
витрати,  понесені при поданні позову
слід віднести за рахунок позивача,  за
його клопотанням.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
209,  212,  214-215 ЦПІС України,   ст.
ст.  ПО,  112,
113 Сімейного кодексу України,  -

вирішив:

Позов
задовольнити повністю.

Розірвати
шлюб між ОСОБА_1та ОСОБА_2,  укладений
23.07.1983 року,  актовий запис № 215
вчинений Ковельським міським відділом РАГСу.

При
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з позивача по справі
ОСОБА_1державне мито в розмірі 17 ( сімнадцять ) грн.; позивачкуОСОБА_2 - від
сплати звільнити.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня його проголошення та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подачі
апеляційної скарги без попереднього подання заяви - протягом строку,  встановленого для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений
статтею 294 цього Кодексу,  рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення,  якщо його не
скасовано,  набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.