Справа № 2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25  червня 2007
року.  Казанківський районний  суд Миколаївської області  в
складі:

головуючого
- судді Терентьєва Г.В.,

при
секретарі Шадорській C.O.,

за участю:

представників
позивача ОСОБА_1.,  ОСОБА_2. ,

представника
відповідача Сливчука М. І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт.
Казанка цивільну справу за позовом ОСОБА_3до відділу освіти
Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області про
відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні
2007 року до Казанківського районного суду Миколаївської області звернулася
ОСОБА_3.3 позовом до відділу освіти Казанківської районної державної
адміністрації Миколаївської області про відшкодування моральної шкоди,  просила стягнути з відповідача на її
користь,  моральну шкоду в сумі 60000
грн.,  мотивуючи тим,  що вона в наслідок дорожньо-транспортної
пригоди,  що мала місце 29 травня 2004
року в с Возсіятське Єланецького району Миколаївської області з вини водія
автомобіля ГАЗ 32213 державний номер НОМЕР_1,
власником якого є відповідач,
отримала тілесні ушкодження,
стала інвалідом 3 групи.

У
судовому засіданні представники позивача,
позов підтримали посилаючись на обставини зазначені у позовній
заяві,  просили його задовольнити.

Представник
відповідача Сливчук М. І.,  який діє на
підставі довіреності від 05.06.2007 року у судовому засіданні позов не визнав.
Підтвердивши факт дорожньо - транспортної пригоди,  яка трапилася 29 травня 2004 року в с
Возсіятське Єланецького району Миколаївської області з вини водія автомобіля
ГАЗ 32213 державний номер НОМЕР_1,
власником якого є саме Казанківський районний відділ освіти,  підтвердивши факт отримання ОСОБА_3.,  в результаті вказаної дорожньо-транспортної
пригоди,  тілесних ушкоджень. Заперечував
щодо стягнення моральної шкоди,
мотивуючи тим,  що відповідач -
відділ освіти Казанківської районної державної адміністрації не має коштів і
сам поніс моральну шкоду,  тому недоречно
ставити вимоги до них.

Представник
третьої особи в судове засідання не з'явився,
про час і місце розгляду справи був повідомлений,  надав суду письмову заяву,  в якій просив розглядати справу без його
участі.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд приходить до наступного.

Згідно  ст.  З
Конституції України людина,  її життя і
здоров'я,  честь і гідність,  недоторканість і безпека визнаються в Україні
найвищою соціальною цінністю.

Як
встановлено в судовому засіданні 29 травня 2004 року приблизно о 5 годині 45
хвилин на перехресті нерівнозначних доріг «Одеса-Вознесенськ-Новий Буг» та
«Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв» в межах з с Возсіятське Єланецького району Миколаївської області
трапилася жахлива дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ГАЗ 32213
державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4. і автомобіля МАН - 24622
державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5.

При
огляді ксерокопії акту № 1 про нещасний випадок на виробництві (а.с.
20-23),  ксерокопії постанови про
закриття кримінальної справи від 28.07.2004 року (а.с. 8-14),  видно,
що зазначена дорожньо-транспортна пригода трапилася з вини водія
автомобіля ГАЗ 32213,  який в порушення
пунктів 12.1,  12.3,  12.4,
16.3,  16.11 правил дорожнього
руху України,  затверджених

постановою
Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року,  рухаючись в населеному пункті приблизно
80-100 км.  за годину,  не контролюючи рух,  своєчасно не прийняв заходів до зменшення
швидкості аж до зупинки транспортного засобу,
проігнорувавши вимоги дорожніх знаків «Дати дорогу» та «Проїзд без
зупинки заборонено»,  не надав перевагу в
русі транспортному засобу,  який рухався
по перехрещуваній дорозі,  виїхав на
перехрестя,  внаслідок чого лівою
частиною автомобіля здійснив наїзд на праву бокову передню частину автомобіля
МАН 26422 державний номер НОМЕР_2.

При
огляді ксерокопії довідки МСЕК (а.с.
37-38),  ксерокопій виписних
епікризів з історії хвороби (а.с. 32-35),
ксерокопії висновку експерта № 358 (а.с.
41-42),  видно що в результаті
вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 1957 року народження отримала
тілесні ушкодження в виді закритої черепно-мозкової травми з забиттям головного
мозку 1 ступеня,  множинних ран м'яких
тканин голови,  закритої травми грудної
клітини з переломами ребер обох сторін та двохстороннім пневматороксом,  закритої травми живота з розривом селезінки і
внутрібрюшною кровотечею,  відкритого
оскольчастого перелому обох кісток лівої голені в середній треті,  є інвалідом третьої групи,  лікувалася стаціонарно та амбулаторно в
лікарнях м.  Миколаєва. Данні тілесні
ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по признаку
опасності  для життя.

Як видно
при огляді ксерокопії трудової книжки (а.с.
40),  наказом директора
Михайлівської ЗОШ від 01 вересня 2003 року НОМЕР_3 ОСОБА_4. прийнято на роботу
водієм шкільного автобуса.

Вказані
обставини свідчать про перебування ОСОБА_4. на момент зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди в трудових правовідносинах з відділом освіти
Казанківської районної державної адміністрації.

При
огляді ксерокопії реєстраційної картки обліку транспортного засобу (а.с.  15),
видно,  що власником автомобіля
ГАЗ 32213 державний номер НОМЕР_1,  є
відповідач.

При
огляді ксерокопії договору оренди автомобіля (а.с.  39),
видно,  що автомобіль ГАЗ 32213
державний номер НОМЕР_1,  було передано
відділу у справах сім'ї та молоді Казанківської райдержадміністрації на 28-29
травня 2004 року разом з водієм,  який
працював на вказаному автомобілі,  з
обов'язками орендодавця (відділу освіти Казанківської районної державної
адміністрації") здійснювати за власний рахунок ремонт та технічне
обслуговування автомобілю,  в тому числі
забезпечення усунення наслідків аварії та пошкодження автомобіля,  які виникли під час його використання.

Досліджені
в судовому засіданні докази,  їх
оцінка,  свідчать,  що володільцем джерела підвищеної небезпеки
(автомобіля ГАЗ 32213 державний номер НОМЕР_1),
тобто особою,  яка на відповідній
правовій підставі володіла транспортним засобом,  на момент дорожньо-транспортної пригоди,  яка трапилася 29 травня 2004 року,  був його власник - відділ освіти
Казанківської районної державної адміністрації,
який,  враховуючи вимоги ч.ч.2, 5  ст.
1187 ЦК України зобов'язаний відшкодувати завдану джерелом підвищеної
небезпеки шкоду.

Як
пояснили у судовому засіданні представники позивача і не оспорювалося
представником відповідача після вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди
позивачка понад три роки страждає від фізичного болю,  її виснажують головні болі в важкій формі і
при цьому обличчя має землистий колір і набрякає,  трапляється головокружіння,  памороки,
втрата свідомості,  страждає від
болів в груднині,  від серцевих
болів,  має негаразди з нервовою
системою. Непомірні фізичні страждання викликають моральні страждання та
душевний біль. Позивач була здорова,
бадьора жінка,  життєрадісна,  працьовита. Дуже любила дітей і свою професію
вчителя. Гордилася цим,  повністю
віддавалася своїй роботі і діти віддячували їй своєю повагою та любов'ю. Тепер
позивач весь час відчуває фізичний біль в різних частинах тіла,  відчуває дискомфорт,  комплексує і при кризах взагалі втрачає
реальність,  радість життя. У неї
змінився образ життя,  вона не може за
станом здоров'я стати в підмозі своїй сім'ї,
довгий час потребувала постійної допомоги,  донька позивача майже рік днювала і ночувала
біля неї. Від постійних виснажливих болів голови,  ноги,
груднини та серця позивач нервує,
дуже вразлива,  не може стримати
своїх негативних емоцій,  живе з вічним
страхом пережитого,  панічно боїться
транспорту,  у позивача змінився не в
кращу сторону зовнішній вигляд,

постійно
боїться розвитку паралічу,  у позивача
часто виникає депресія,  вона не може
забути дітей,  що загинули. Великі
моральні страждання позивач відчуває за те,
що пережила і переживає зараз її єдина донька,  ЇЇ опора в житті. Вона разом з позивачкою
переносить ті нервові зриви,  які
трапляються з позивачкою і є наслідками черепно-мозкової травми,  отриманої внаслідок ДТП.

Вказані вище
факти свідчать про спричинення позивачу моральної шкоди.

Враховуючи
характер заподіяної моральної шкоди,
глибину і тривалість моральних страждань позивача в силу отримання
тілесних ушкоджень та настання тяжких наслідків,  спосіб життя до дорожньо-транспортної
пригоди,  обставини за яких заподіяно
шкоду,  ступінь тяжкості тілесних
ушкоджень та їх наслідки,  вірогідність
відновлення стану позивача який існував до трагічної події,  обсяг негативних змін у її житті та стосунків
з оточуючими і рідними,  дані,  які характеризували останню та беручи вимоги
розумності і справедливості,  суд
вважає,  що розмір моральної шкоди
складає 60000 (шістдесят тисяч) грн.,
який на підставі  ст.   ст.
1167,  И 87 ЦК України підлягає
стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись  ст.
ст.  10,  60,
88,  209, 212, 213 - 215 ЦПК
України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_3до відділу освіти Казанківської районної державної адміністрації
Миколаївської області про відшкодування моральної шкоди,  задовольнити повністю.

Стягнути
з відділу освіти Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської
області на користь ОСОБА_3 60000 (шістдесят тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнути
з відділу освіти Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської
області в дохід місцевого бюджету 8 (вісім) грн. 50 коп. судового збору та на
користь Держбюджету Казанківського району 22050000,  ,  Банк одержувача: ГУДКУ в Миколаївській
області МФО 826013,  Р/р 0194
витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в
Казанківському районному суді Миколаївської області в розмірі 1 (одної) грн. 50
коп.

Рішення
суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до судової палати
у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський
районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження рішення суду та подачі апеляційної
скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження або подачі апеляційної скарги у строк встановлений для
подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду.

У разі
неподання особами,  які беруть участь у
справі протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення заяви про його
апеляційне оскарження,  або неподання
апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження,  чи неподання апеляційної
скарги у строк встановлений для подання заяв про апеляційне оскарження,  рішення суду набирає законної сили.