Справа № 2-444 2007 рік
РІШЕННЯ

Іменем України

16    жовтня
2007    року                                      Криворізький    районний
суд

Дніпропетровської
області в складі:

·  головуючого                                                судді                          Бондарчука Г.Д.

·  при                                                            секретарі                       Ференц 1.3.
-заучастю
позивача                                                      ОСОБА_1

представників
відповідачів      СоляникМ.М.

Недогарської
Т.І.

Розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Широківської сільської ради , Криворізької районної держаної адміністрації про
поновлення строку на звернення до суду і визнання права на земельний пай і
видачі сертифіката на земельний пай,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся з названою позовною заявою в суд в якій зазначив, що 12 травня 1992
року він був прийнятий на роботу в радгосп ім.. Мічуріна на посаду інженера по
експлуатації машинно-тракторного парку.

В період його роботи 1 березня 1996 року його прийняли в
ч.1ени КСП ім.. Мічуріна, про що було зроблено відповідний запис в його
трудовій книжці, а також він був включений до списку , які долучались до
державного акту на право колективної власності на землю КСП ім.. Мічуріна.

Про те, що робітникам і службовцям КСП ім.. Мічуріна дають земельні паї він
дізнався із засобів масової інформації тільки тепер. Тому

пропусти строк для звернення
до суду, оскільки своєчасно його ніхто не попередив , що він має право на
земельний пай.

При звернені до відповідачів з проханням видати йому земельний пай, який
він заробив, йому було відмовлено і запропоновано звернутись до суду.

Просив
постановити рішення яким поновити строк для звернення до суду, який пропущений
з поважних причин і зобов'язати Широківську сільську раду і Криворізьку районну
державну адміністрацію видати йому із резервного фонду земель Широківської
сільської ради земельний пай в розмірі 3,91 в умовних кадастрових гектарах
вартістю 44417 грн. 69 коп. і видати сертифікат про право на пай вказаного
розміру.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав і
наполягав на їх задоволенні.

Представники відповідачів, кожний окремо, проти позовних вимог позивача
заперечували і просили в позові відмовити посилаючись на те, що позивач на день
видачі державного акту на право колективної власності на землю колективного
сільськогосподарського підприємства ім.. Мічуріна не працював і ч.1еном КСП
ім.. Мічуріна не був.

Суд вислухавши позивача, представників відповідачів, дослідивши письмові
матеріали справи вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 2 Указу Президента України « Про
порядок

паювання
земель,      переданих                            у      колективну      власність

сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8
серпня 1995

року право на земельну частку ( пай) мають ч.1ени
колективного

сільськогосподарського                             підприємства,                     сільськогосподарського

кооперативу,
сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які
раніше працювали в ньому і залишаються ч.1енами зазначеного підприємства,
кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта
на право колективної власності на землю.

В судовому засіданні встановлено і підтверджено доказами, що ОСОБА_1 дійсно був
прийнятий на роботу в радгосп ім.. Мічуріна 12 травня 1992 року на посаду
інженера по експлуатації машинно-тракторного парку.

Після реорганізації радгоспу і створення на його основі колективного
сільськогосподарського підприємства 1 березня 1996 року він був переведений в
ч.1ени КСП на посаду інженера - механіка , про що зроблений відповідний запис в
трудову книжку (а.с. 6).

19 серпня 1996 року він був звільнений з КСП ім.. Мічуріна за власним
бажанням і виключений з ч.1енів КСП згідно протоколу №49 к від 2 вересня
1996 року.

4 лютого 1997 року рішенням загальних зборів КСП ім..
Мічуріна у відповідності до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №
720/95 була створена комісія по паюванню земель колективної власності КСП ім..
Мічуріна в складі восьми чоловік, після чого підприємство розпочало паювання
земель колективної власності.

В подальшому у відповідності до Указу Президента від 8
серпня 1995 року був виданий і зареєстрований за № 14 від 13 березня 199 року в
відділі земельних ресурсів державний акт на право колективної власності на
землю з додатком списком ч.1енів КСП, яким належить право на земельний пай в
розмірі 3.91 умовних кадастрових гектарів.

Оскільки позивач на той період трудові відносини з підприємством припинив і
був виключений з ч.1енів КСП, в список, додаток до державного акту на право
колективної власності на землю, його не включили.

Таким чином кількість осіб, які мають право на земельну частку ( пай),
приймається за списком, що додається до державного акта на право колективної
власності на землю, який в разі потреби уточнюється і підписується головами
відповідної ради і підприємства.

Отже , виходячи з викладеного , право на земельну частку
( пай) мають тільки ч.1ени сільськогосподарського підприємства, які на день
видачі державного акта працювали в даному підприємстві і були його ч.1енами.

Позивач , доказів того, що він працював на даному підприємстві на день
видачі державного акта на право колективної власності на землю і ч.1енства в
колективному сільськогосподарському підприємстві не надав, тому його вимоги
задоволенню не підлягають.

На підставі п. 2 Указу Президента України « Про порядок
паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям» № 720/95 від 8 серпня 1995 року і керуючись ст.
10,11, 60, 209, 213-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до
Широківської сільської ради,
Криворізької районної
державної  адміністрації  про

поновлення
строку на звернення до суду і визнання права на земельний пай і видачі
сертифіката на земельний пай - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду

Дніпропетровської області протягом 20-ти днів з дня подачі заяви на

апеляційне оскарження , яка може бути подана протягом 10-ти днів з дня

проголошення рішення або безпосередньо подати скаргу протягом 10-ти

днів з дня проголошення рішення.