Справа № 2 - 814 / 2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2007 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Бутенко В.М.

при секретарі Костенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Ізюмі

справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 у січні 2007 року подала до суду позовну заяву про
розірвання шлюбу з ОСОБА_2 ,
посилаючись,  що вони у перше
находяться в зареєстрованому шлюбі з 23.10.1998 року,  у шлюбі мають повнолітню дитину,  з січня 2007 року припинили подружні
відносини і проживають окремо. Просить суд шлюб розірвати,  витрати покласти на відповідача.

Відповідач в судове засідання з'явився і просить суд позов
задовольнити,  згоден на розірвання
шлюбу.

Суд роз'яснив сторонам наслідки визнання позову відповідачем.

Зі згоди сторін суд ухвалює рішення про задоволення позову при розгляді
справи,  що відповідає положенням  ст.
174 ЦПК України.

Суд,  заслухавши пояснення позивача
та визнання позову відповідачем,
перевіривши матеріали справи,
вважає,  що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини:

Матеріалами справи встановлено,  що
23 жовтня 1998 року відділом РАГС м.
Ізюм Харківської області зареєстрований шлюб між подружжям ОСОБА_1,  актовий запис № 344.

З січня 2007 року сторони спільно не проживають,  припинили подружні відносини,  відповідач виїхав проживати окремо від
сім'ї,  позивач і відповідач бажають
розірвання шлюбу.

У відповідності  ст.  112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя,  дійсні причини позову про
розірвання шлюбу,  бере до уваги інтереси
неповнолітніх дітей,  припинення сімейних
стосунків та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

Позивач указує суду,  що сумісне
подружнє життя не відбулося,  під час сумісного
проживання з відповідачем у них не було спільної мови в стосунках,  вони не порозуміли одне одного,  що призвело до зруйнування сімї.

У відповідності ч. 5  ст.  191 ЦПК України суд відкладав розгляд справи
і призначав подружжю строк для примирення але сторони не примирилися.

Таким чином,  суд приходить до
висновку,  що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача,  що має істотне значення.

З урахуванням інтересів позивача суд задовольняє позовну заяву.

Судові витрати по справі суд стягує з відповідача на користь позивача.

Витрати по розірванню шлюбу суд покладає на позивача в сумі 17 гри..

Керуючись  ст.  ст.
174, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
ст.  ст.  110, 112 СК України,  - суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити. Розірвати шлюб між ОСОБА_21978 року народження
і ОСОБА_1,  1979 року народження,  зареєстрованого 23 жовтня 1998 року у відділі
РАГС м.  Ізюм Харківської області,  актовий запис № 344.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГСа стягнути з ОСОБА_2державне
мито в дохід держави в сумі 17 грн.,
звільнивши від держмита ОСОБА_1

Стягнути зі ОСОБА_2на користь ОСОБА_1судові витрати в сумі 16 грн. 00 коп..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в Апеляційний суд
Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області
шляхом подачі в 10-ти денний термін з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і подачі після цього протячом 20 днів апеляційної
скарги,  з подачею її копії в апеляційну
інстанцію або у порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.