Справа №2-1883/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

м.
Ковель                                                                                                     12
жовтня 2007 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді Лапіна О.Ф.,  за участі секретаря     Зикової М. В.,

позивачки    Медведєвої СМ. ,

представника
позивачки адвоката ОСОБА_3.,

відповідача  ОСОБА_2.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.  Ковелі при попередньому розгляді
цивільну  справу  за
позовом  ОСОБА_1до  ОСОБА_2про
визначення ідеальної частки у спільній власності подружжя,  -

встановив:

ОСОБА_1звернулася до
суду з позовною заявою до ОСОБА_2про
визнання права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1,  нажитій під час шлюбу із відповідачем.

На
обґрунтування своїх позовних вимог вказує на те,  що під час шлюбу із відповідачем
ОСОБА_2,  відповідно до договору міни
сторони придбали двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Вказує,  що 06.02.2007 року шлюб між сторонами
розірвано,  проте вони продовжують
проживати у спірному житлі разом.
Покликаючись на ту обставину,  що
через суперечки в оплаті за надані послуги має намір розділити рахунки,  тому виникла необхідність у визначенні часток
у спільній подружній власності у зв'язку із чим і ставить питання про визнання
за нею права власності на 1/4 частину спірного житла.

У
попередньому розгляді позивачка ОСОБА_1позовні
вимоги уточнила,  вказує,  що ставить питання про визначення ідеальних
часток співвласників квартири з підстав,
вказаних у позові та прохає уточнені позовні вимоги задовольнити.
Враховуючи суть заявлених позовних вимог судові витрати клопоче віднести на її
рахунок.

Представник
позивачки у попередньому розгляді справи позов із врахуванням уточнення
позовних вимог підтримала,  вказала,  що сторони продовжують проживати у спірному
житлі двокімнатній квартирі разом.
Питання про поділ спірного житла внатурі або сплату частки у його
вартості одним із колишнього подружжя на даний час не стоїть,  однак виникла проблема в оплаті за
послуги,  а при зверненні до відповідних
служб задля розподілу рахунків позивачці роз'яснено,  що поділ рахунків можливий лише за умови
визначення часток співвласників. Враховуючи положення відповідних статей СК
України прохає визнати за позивачкою право на 1/2 ідеальної долі у спірному
житлі.

Відповідач
ОСОБА_2у
попередньому розгляді уточнені позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх
задоволення з підстав,  викладених у
позові та визначення за позивачкою права на 1/2 ідеальну долю в квартирі
АДРЕСА_1

2

Відповідно
до ч.4  ст.  130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,  встановленому
ст.  174 ЦПК України. Згідно
ч.4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши
пояснення позивача та відповідача,
дослідивши матеріали цивільної справи,
суд приходить до висновку,  що
позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом
встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Із копії реєстраційного посвідчення НОМЕР_1 та технічної документації на
квартиру АДРЕСА_1 вбачається,  що вказана
квартира зареєстрована за ОСОБА_1на праві приватної власності на підставі
договору міни квартир посвідченого приватним нотаріусом Ковельського міського
нотаріального округу 20.04.2001 року № 1867 / а.с.  4; 6-7/.

Факт
набуття позивачкою квартири АДРЕСА_1 у власність внаслідок міни стверджується і
копією договору міни квартир,
посвідченого 20.04.2001 року приватним нотаріусом Ковельського міського
нотаріального округу,  реєстровий №
1867,  яким передбачено,  що право власності на квартири,  які є предметом цього договору,  виникає у громадян з моменту підписання
договору міни квартир,  тобто - з
20.04.2001 року / а.с- 5/.

Сторонами
стверджено,  що вказана квартира набута
позивачкою під час шлюбу між сторонами,
який розірвано 06.02.2007 року,
актовий запис № 30,  вчинений
відділом РАЦСу по м.  Ковелю,  Ковельського міськрайонного управління
юстиції /а.с. З/

Відповідно
до  ст.
60 СК України,   ст.  368 ЦК України майно ( кожна річ),  набуте подружжям за час шлюбу,  належить дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно від того,
що один з них не мав з поважної причини (навчання,  ведення домашнього господарства,  догляд за дітьми,  хвороба тощо) самостійного заробітку
(доходу). Причому відповідно до  ст.  68 СК України розірвання шлюбу не припиняє
права спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу,  а
розпоряджання майном,  що є об'єктом
права спільної сумісної власності,  після
розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою,  відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно
до  ст.
70 СК України розміри часток майна дружини та чоловіка при поділі майна,
,  що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя є рівними,  якщо інше
не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.  Аналогічний порядок визначення часток у
спільній сумісній власності передбачений і ч. 2
ст.  370 ЦК України.

Таким
чином,  на підставі доказів,  досліджених в ході попереднього розгляду
встановлено,  що спірне нерухоме майно -
квартира АДРЕСА_1 набута сторонами під час шлюбу та,  відповідно до
ст.  68 СК України,   ст.
368 ЦК України,  - належить сторонам на праві спільної
сумісної власності.

Також
судом встановлено,  що частки у спірному
майні,  що є у спільній сумісній
власності сторін,  ні домовленістю ні
шлюбним договором не визначались,  а
отже,  відповідно до  ст.  70
СК України,   ст.  370 ЦК
України є рівними,  - кожному із
співвласників квартири АДРЕСА_1належить по 1А ідеальної долі вказаного
нерухомого майна.

За таких
обставин визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону,  не порушує права,  свободи чи інтереси інших осіб,  а отже позов підлягає до задоволення,  -

з

за позивачкою
слід визнати право на 1/2 частку у квартирі АДРЕСА_1,  нажитої під час шлюбу із відповідачем.

Враховуючи
обставини по справі судові витрати залишити за позивачкою по справі за його
клопотанням.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
130,  174,  209,
212,  214-215 ЦПК України,   ст.
ст.  60,  68,  70
СК України,   ст.  ст.
368,  370 ЦК України,  -

вирішив :

Позов
задовольнити повністю.

Визнати
за ОСОБА_1право на 1/2 частку (ідеальну долю) в квартирі АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через
Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня його проголошення та поданням апеляційної скарги
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом
подачі апеляційної скарги без попереднього подання заяви - протягом строку,  встановленого для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана у
строк,  встановлений статтею 294 цього
Кодексу,  рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.