Справа № 2- 1306/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

26
жовтня 2007 року. Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі :
головуючого судді Білокур В.І.,  при
секретарі Сірій І.В.,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з даним позовом до відповідача вказуючи на те,  що вони перебували у зареєстрованому шлюбі з
05.07.1983року по 10.11.2005року,  від
шлюбу мають повнолітнього сина. За час спільного проживання під час шлюбу ними
було придбано автомобіль марки ЗАЗ-ДЕО Т 13110,
реєстраційний номер НОМЕР_1
- на умовах банківського кредиту відповідно до Угоди НОМЕР_2 від 25.12.2003року
та Додатку №3 до цієї угоди,  з якого
випливає,  що за автомобіль повинна бути
сплачена сума 43790, 61грн..

Крім того,  16.07.2003року ними було
придбано двигун вартістю 12200грн. і встановлений на грузовий автомобіль марки "КАМАЗ",  яким за дорученням керував її колишній чоловік
-відповідач у даній справі ОСОБА_2.

Мотивуючи
тим,  що відповідач у добровільному
порядку не компенсував їй (ОСОБА_1) половину сплачених сум по кредиту включно
до час їх розлучення і половину вартості двигуна,  просила суд стягнути з відповідача 1/2
частину коштів по кредиту у сумі 12000грн. та 6100грн. як 1/2 частина вартості
придбаного у період шлюбу двигуна на автомашину "КАМАЗ". (а.с. 33-34).

В
судовому засіданні позивачка на підтвердження своїх вимог приєднала ряд
документів підтверджуючих сплату кредиту за час спільного проживання з
відповідачем та уточнивши свої вимоги остаточно просила суд стягнути з
відповідача в її користь 17644грн. 63коп.,
що включає в себе 11544грн. 63коп. як половину суми сплаченого кредиту
за час шлюбу та 6100грн як половину вартості двигуна до автомашини "КАМАЗ",  (а.с. 40).

Відповідач
в судовому засіданні частково визнав вимоги позивачки,  зокрема,
він подав до суду письмові заперечення де вважає зменшити до виплати
позивачці суму по кредиту до 3610грн. які визнає половину від суми сплаченого
кредиту за час шлюбу,  а вимоги позивачки
щодо стягнення з нього 6100грн. за придбаний двигун до автомашини "КАМАЗ" -
відхилити,  (а.с. 33-34).

СвідкиОСОБА_3
та ОСОБА_2 в судовому засіданні також підтвердили ті обставини,  що сторони у даній справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1
під час шлюбу,  за взаємною згодою та для
потреб сім"ї купили в кредит автомашину ЗАЗ-ДЕО і спільно виплачували
кошти по цьому кредиту до часу їх розлучення. Відносно ж купівлі двигуна до
автомашини "КАМАЗ"
ці свідки нічого пояснити не змогли.

Вислухавши
пояснення сторін,  свідків,  дослідивши та проаналізувавши наявні докази
по справі,  суд приходить до висновку про
необхідність задовольнити позов частково з таких підстав.

Судом
установлено,  що сторони у даній справі
перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.07.1983року по 10.11.2005року,  що підтверджується копією свідоцтва про
розірвання шлюбу. (а.с. 7).

Суд
вважає законними вимоги позивачки на 1/2 частину сплачених за час шлюбу коштів
на погашення кредиту за придбаний ними за взаємною згодою для потреб сім"ї
автомобіль марки ЗАЗ-ДЕО Т 13110,
реєстраційний номер НОМЕР_1
- на умовах банківського кредиту відповідно з Угодою НОМЕР_2 від 25.12.2003року
та Додаток №3 до цієї угоди,  з якого
випливає,  що за автомобіль повинна бути
сплачена сума 43790, 61грн. (а.с. 44).

Позивачка
в судовому засіданні довела шляхом надання всіх 39шт. квитанцій,  що підтверджують  факт та
розмір   щомісячних  внесків
на  погашення  банківського
кредиту -

розпочинаючи
з 10.03.2002року по 13.05.2005року як таких,
що сплачені за спільні сімейні кошти сторін та в період їх шлюбу.
Загальна сума цих платежів складає 23109, 26грн.,  а 1/2 частина від цієї суми становить -
11544грн. 63коп. (а.с. 55-67).

За таких
обставин,  суд керуючись вимогами  ст.
ст.  60,  61,
65,  70,  71 Сімейного Кодексу України приходить до
висновку задовольнити вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача
11544грн. 63коп. як 1/2 частина коштів від загальної суми сплаченого кредиту
(23109, 26грн.) за час шлюбу,  проти чого
не заперечив фактично і сам відповідач,
але він лише вказував про меншу суму (3610грн.) до сплати
позивачці,  після чого цей автомобіль у
подальшому залишається у його приватній власності.

Вирішуючи
ж питання про іншу частину вимог позивачки - стягнення з відповідача 6100грн.
як 1/2 частини вартості придбаного у період шлюбу двигуна на автомашину "КАМАЗ" -суд
вважає відмовити у їх задоволенні з таких підстав :

Так,  у своїх поясненнях в судовому засіданні
сторони указали,  що цей двигун до грузового автомобіля "КАМАЗ" було
придбано 16.07.2003року шляхом одноразового списання 12200грн. із заборгованої
зарплати відповідачу ОСОБА_2 в АТОВ "Мрія-1" с. Яблунівка де він
перебував у договорних трудових відносинах з використанням вищевказаного
автомобіля "КАМАЗ"
- який не належав сім"ї Між дорожніх - бо власником тієї грузової
автомашини була інша особа (ОСОБА_4) який у свою чергу уповноважив на керування
і розпорядження зазначеним вище автомобілем ОСОБА_2,  що підтверджується наявною у матеріалах
справи копією довіреності,  (а.с. 51).

За таких
обставин,  суд не знаходить правових
підстав до визнання спільною сумісною власністю подружжя зазначеного двигуна і
тому не підлягає до стягнення з відповідача на користь позивачки половини суми
його (двигуна) вартості (6100грн.),
оскільки,  дані правовідносини не
випливають із сімейних,  а відносяться до
цивільно-правових поміж дійсним власником автомашини з одного боку,  і роботодавцем АТОВ "Мрія-1" с.
Яблунівка та ОСОБА_2 з іншої сторони.

Тому,  вирішуючи справу у цій частині суд приходить
до висновку,  що сторони у даній справі
взагалі не були власниками основної речі - грузового автомобілю марки "КАМАЗ"
-складовою частиною якого був двигун,
а відтак вимоги позивачки у цій частині є безпідставними. (а.с. 51).

За таких
обставин,  проаналізувавши в сукупності
всі наявні докази у даній справі,  суд
приходить до висновку задовольнити вимоги позивачки частково,  шляхом стягнення з відповідача на її користь
11544грн. 63коп.,  як половину суми
сплаченого кредиту за час шлюбу,  а в
іншій частині позовних вимог - відмовити.

На
підставі викладеного та  ст.  ст.
60,  61,  65,
70,  71 Сімейного Кодексу
України,  керуючись  ст.
ст.  10, 15, 60, 88, 213 - 215 ЦПК
України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 11544 (одинадцять тисяч п"ять сот сорок чотири) грн. 63 коп. на користь ОСОБА_1 як
компенсація 1/2 частини коштів від загальної суми сплаченого кредиту за час
шлюбу.

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження до Прилуцького міськрайонного суду протягом десяти
днів з дня його проголошення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.