Справа № 2-264/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2007 року
В.Писарівський районний суд Сумської області

в складі:

головуючого   судді             В'юник
Н.Г.

при
секретарі                                        Гордієнко
О.О.

розглянувши у попередньому
судовому засіданні в залі суду смт. В.Писарівка справу за цивільним позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що перебуває в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12.11.1999 року, від шлюбу має з
відповідачем неповнолітню дитину: доньку ОСОБА_3 - 13.05.2001 року народження. На данний час сторони мешкають за однією
адресою, але спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують.
За таких обставин позивачка просить шлюб розірвати.

Позивачка в судовому
засіданні на позовних вимогах наполягає, просить суд шлюб розірвати.

Відповідач в судове
засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позов визнає, проти
розірвання шлюбу не заперечує, просить справу розглянути без його участі.

Виходячи з наведеного, суд
вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього
судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130
ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи
встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.11.1999 року в відділі РАЦС
Краснопільського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис
НОМЕР_1. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 - 13.05.2001 року
народження.

Згідно ст.ст. 111,112
Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд повинен
установити дійсні мотиви розлучення ,з'ясувати фактичні взаємини подружжя, і
зобов'язаний вжити заходів щодо їх примирення, якщо це не суперечить моральним
засадам суспільства. Шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими.

На данний час сторони
мешкають за однією адресою, але спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки
між ними припинені і відновлювати їх сторони не збираються. За данних обставин
збереження сім'ї неможливе. Шлюб між сторонами існує лише формально.

Визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

З врахуванням обставин
справи, враховуючи, що відповідачка має на утриманні неповнолітню дитину,
відносно сплати держмита при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу, суд
вважає за необхідне цей обов'язок покласти на позивача по справі і стягнути з
нього в прибуток держави держмито в розмірі 17 гривень.

На підставі ст.ст.
110,112,114 Сімейного Кодексу України,

2

керуючись ст.ст. 10,11,27,60,130,174,209,212,214,215 ЦПК
України, суд -

Вирішив:

Цивільний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1,
1981 року народження, та ОСОБА_2, 1978 року народження, зареєстрований в
відділі РАЦС Краснопільського районного управління юстиції Сумської області 12
листопада 1999 року, актовий запис НОМЕР_1.

При отриманні свідоцтва про
розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 на користь держави держмито в розмірі 17
гривень.

Шлюб припиняється у день
набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржене
в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через
В.Писарівський районний суд шляхом подачі в 10-тиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.