Справа № 2-2111/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

м.  Ковель                                                                                                 03
грудня 2007 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області

під
головуванням судді Денісова В.П.,

за
участю секретаря      Матвійчук Т.Е.,

позивачки                 ОСОБА_1,

відповідачки              ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання права власності на частку в квартирі в порядку спадкування, -

встановив:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на
1/5 частку в квартирі АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_3.

На
обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказує на те,  що у 2006 році позивачка,  її чоловік ОСОБА_3,  донька - відповідачка по справі ОСОБА_2 та її
діти : ОСОБА_4,  ОСОБА_5 за взаємною згодою приватизували
квартиру АДРЕСА_1 та відповідно 05.12.206 року відділом обліку розподілу та
приватизації житла виконавчим комітетом Ковельської міської ради їм було видано
свідоцтво про право власності на дану квартиру. Вказує,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_3
помирає,  після його смерті відкривається
спадщина на все належне при житті останньому майно,  в тому числі і на частку у кв. АДРЕСА_1.
Додала,  що спадкоємцями першої черги за
законом є вона як дружина померлого та їх донька відповідачка по справі
ОСОБА_2,  яка у встановленому законом
порядку спадщину не прийняла,  не
зверталась до Ковельської державної нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини у передбачений законом шестимісячний термін. Пояснила,  що відповідачка із спадкодавцем на момент
смерті не проживала і на даний час не бажає прийняти спадщину. Вказала,  що фактично прийняла спадщину,  оскільки проживала із спадкодавцем на день
його смерті у вказаній квартирі та проживає на даний час.  Пояснила,
що на даний час виникла необхідність оформити спадщину у встановленому
законом порядку,  проте Ковельська
державна нотаріальна контора відмовила в оформленні спадщини,  оскільки не визначені частки кожного із
співвласників в квартирі. Вказала,  що
домовленістю між ними,  іншим законом чи
рішенням суду частки не встановлювались,
виходячи із наведеного вважає,  що
частки співвласників рівні,  тобто
кожному належить по 1/5 частині ідеальної долі в квартирі,  тому при житті ОСОБА_3 був власником 1/5
частини ідеальної долі кв,  АДРЕСА_1. В
зв»язку відмовою Ковельської державної нотаріальної контори в оформленні
спадкового

майна,  ставить питання про
визнання її власником 1/5 частки ідеальної долі в кварнтирі АДРЕСА_1.

У
судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просить суд визнати
за нею право власності на 1/5 частку в квартирі АДРЕСА_1,  належної на день смерті її чоловіку -
ОСОБА_3. Клопоче про залишення судових витрат за її рахунок.

Відповідачка
ОСОБА_2 у судовому засіданні вказані позовні вимоги визнала та не заперечила
проти задоволення позову.

Згідно
ч.4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
цивільної справи,  суд приходить до
висновку,  що позов підставний та
підлягає до задоволення.

Судом
встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З копії
свідоцтва про смерть НОМЕР_1,  виданого
ІНФОРМАЦІЯ_1 відділом РАЦСу по м.  Ковелю
Ковельського міськрайонного управління юстиції,
вбачається,  що ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 / а.с.  4/.

Відповідно
до  ст.
1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається спадщина,  а часом її відкриття є день смерті особи,  причому,
згідно  ст.  1218 ЦК
України до складу спадщини входять усі права та обов'язки,  що належали спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини.

Так,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все належне останньому
на вказану дату майно,  в тому числі й на
належну йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.12.2006
року,  виданого відділом обліку,  розподілу та приватизації житла виконавчого
комітету Ковельської міської ради № 7672,
- частку в квартирі АДРЕСА_1 / а.с.
8/.

Відповідно
до  ст.
1216 ЦК України перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної
особи,  яка померла (спадкодавця),  до інших осіб (спадкоємців) - це спадкування.

Статтею
1217 ЦК України
передбачено,  що спадкування здійснюється
за заповітом або за законом,  а з аналізу
змісту  ст.   ст. 1222, 1241 ЦК України вбачається,  що спадкування за законом має місце лише тоді
і в тому обсязі,  в якому воно не змінено
заповітом,  крім випадків права на
обов'язкову частку у спадщині,  незалежно
від заповіту.

Позивачкою
стверджено,  а відповідачем не
заперечено,  що заповіт ОСОБА_3 не
укладався.

Відповідно
до  ст.
1261 ЦК України
позивачка ОСОБА_1 має право першої черги спадкування за законом після померлого
ОСОБА_3,  як його дружина,  що стверджується копією свідоцтва про
одруження / а.с.  6/. Право на спадщину
за законом після померлого ОСОБА_3 також має й донька останнього -відповідачка
по справі ОСОБА_2. Сторонами стверджено,
що інших спадкоємців за законом після померлого немає.

За
змістом  ст.  1226 ЦК України частка у
праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Статтею
1268 ЦК України
передбачено,  що спадкоємець за заповітом
чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

В
судовому розгляді встановлено,  що ОСОБА_1
у встановлені законом строки подала до Ковельської державної нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини,
однак спадкове майно не оформила,
оскільки у свідоцтві про право власності на нерухоме майно не визначені
частки належні співвласникам квартири.

З копії
свідоцтва про право власності на житло від від 05.12.2006 року,  виданого відділом обліку,  розподілу та приватизації житла виконавчого
комітету Ковельської міської ради № 7672/ а.с.
8/,  копії технічного паспорта /
а.с.  9-10 / на квартиру АДРЕСА_1
вбачається,  що вказана квартира дійсно
належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3,  ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5. Частки спільної сумісної власності
не відображені.

Зі
змісту  ст.   ст.
370 ч.2 та 372 ч.2 ЦК України вбачається,  що частки кожного із співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю між ними,  законом або рішенням суду.

З огляду
на вище вказану норму закону та відсутність посилання на будь-яку домовленість між
співвласниками,  - слід вважати,  що частки кожного із співвласників квартири
АДРЕСА_1 є рівними,  тобто,  кожному із співвласників належить по 1/5
частині квартири.

Таким
чином,  спадкове майно після померлого
ОСОБА_3 складає належна йому за життя частка,
а саме - 1/5 частина квартири АДРЕСА_1.

Статтею
1267 ЦК України
передбачено,  що частки у спадщині
кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Судом
встановлено,  що право на спадщину за
законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 виникло у позивачки по справі
ОСОБА_1. та її доньки відповідачки - ОСОБА_2

Беручи
до уваги позовні вимоги,  фактичні
обставини справи суд приходить до висновку,
що визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону,  не порушує права,  свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи
встановлені факти та відповідні їм правовідносини,  суд приходить до висновку про підставність
вимог позивачки про визнання за нею права власності на 1/5 частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка
- ОСОБА_3.

Судові
витрати слід віднести за рахунок позивачки за її клопотанням.

На
підставі наведеного,  керуючись  ст.
ст.  10,  11,
174,  209,  212,
214-215 ЦПК України  ст.
ст.  370,  372,
1216,  1217,  1218,
1220,  1222,  1226,
1241,  1261,  1267,
1268 ЦКУкраїни, -

вирішив:

Позов
задовольнити повністю.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка - ОСОБА_3.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня його проголошення та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подачі
апеляційної скарги без попереднього подання заяви - протягом строку,  встановленого для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений
статтею 294 цього Кодексу,  рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення,  якщо його не
скасовано,  набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.