Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

місто
Ковель                                                                                          12
листопада 2007 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді                                                                    Восковської
О.А

за
участю секретаря                                          Грищук
О.М

позивача                                                            ОСОБА_1

відповідача                                                         ОСОБА_2

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Ковелі справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про поділ спільного майна подружжя, -

встановив:

ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим,  що
у 1986 році він вступив в юридичний шлюб з відповідачкою. Від спільного шлюбу у
них народилось двоє дітей : дочка ОСОБА_3,
1989 року народження та син ОСОБА_4,
1991 року народження. У 1992 році позивачем та відповідачкою було
куплено однокімнатну квартиру в АДРЕСА_1 за спільні кошти. Крім цього,  на пільгових умовах,  як сім'я військовослужбовців,  вони отримали двокімнатну квартиру поАДРЕСА_2в
якій і стали проживати. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 09.06.07
року шлюб між ними було розірвано,  і
позивач з дочкою переїхав проживати в однокімнатну квартиру АДРЕСА_1і,  а віповідачка залишилась проживати у
двохкімнатній квартирі разом з сином.
Спільно нажите за час подружнього життя майно вони поділили
добровільно,  а спільно придбану однокімнатну
квартиру не змогли,  а тому позивач
звернувся до суду та просить виділити йому у власність квартиру АДРЕСА_1і та
згідний сплатити відповідачці грошову компенсацію.

В
попередьону судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю з
підстав викладених в позовній заяві та просить їх задовольнити.

Відповідачка
ОСОБА_2 в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю,  не заперечує проти їх задоволення,  однак,
відмовилась від будь-якої грошової компенсації зі сторони позивача за
частку в квартирі та просить постановити рішення на попередньому судовому
розгляді,  про що відповідно подала суду
письмову заяву.

Суд
вислухавши пояснення позивача,
відповідача,  дослідивши письмові
докази по справі,  приходить до висновку
про можливість постановления
судового рішення про задоволення позову в ході попереднього судового
засідання.

Згідно  ст. 61 ЦПК України обставини,  визнані сторонами та іншими особами,  які беруть участь у справі,  не підлягають доказуванню.

Крім
цього,  вимогами ч.4  ст. 130 ЦПК України встановлено,  що при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку,  передбаченому  ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4  ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

2

Відповідно
до реєстраційного посвідчення від 06.07.92 року виданого Волинським обласним
БТІ квартира АДРЕСА_1і зареєстрована за ОСОБА_1 на праві особистої власності на
підставі договору купівлі-продажу посвідченого Ковельською держнотконторою від
24.06.92 року та зареєстровано в реєстрі №2-1807.

Однак,  в судовому засіданні встановлено,  що вищевказана квартира була придбана спільно
позивачем та відповідачкою в період перебування в зареєстрованому шлюбі,  а отже дана квартира є спільним майном
подружжя.

Стаття
71 ч.1 СК України передбачає,  що
майно,  що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя,  ділиться
між ними порівну. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу
майна,  спір може бути вирішено судом.

На
підставі вищевикладеного та керуючись  ст.
ст.  10,  11,
61,  130,  174,
212,  213,  214,
215, 218 ЦПК України,   ст.  ст. 69, 71 Сімейного кодексу України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Поділити
спільно нажите подружнє майно між ОСОБА_1та ОСОБА_2,  - виділивши ОСОБА_1у власність квартиру
АДРЕСА_1

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської
області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.