Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

23 січня
2007 року                                         Комсомольський
міський суд

Полтавської
області

в складі
: головуючого судді                         Таранкової
Г. М.

при
секретарі                                                 Хорошун
О.В.

з участю
позивача                                         ОСОБА_1.

представників
позивача                                ОСОБА_2,  ОСОБА_3.

представників
відповідача                            Лобача
О.М. ,  Безуглого О.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Комсомольську справу за позовом ОСОБА_1до Відкритого акціонерного
товариства Полтавський гірничо-збагачувального комбінату" про стягнення
винагороди за загальні підсумки роботи за 2005 рік,

встановив:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до ВАТ "Полтавський ГЗК" про стягнення
винагороди за загальні підсумки роботи за 2005 рік в сумі 1513 грн.50 коп.

Свої
позовні вимоги мотивує тим,  що згідно
наказу № 243 від 03.03.2005 року на нього було накладено дисциплінарне
стягнення - догана і він був позбавлений виробничої премії за лютий 2005 року.
Накладене дисциплінарне стягнення вважає незаконним,  оскільки фактичною причиною аварії
екскаватора ЕКГ 18 05.02.2005 року був неякісно проведений його ремонт та
зборка.

Аварія виникла не в його зміну. Даний наказ він не оскаржив,  оскільки керівництво Дніпровського
рудоуправління пообіцяло до нього штрафних санкцій не застосовувати. В
порушення своїх обіцянок наказом № 67 від 18.01.2006 року за завдану аварію він
був повторно наказаний і позбавлений премії за загальні підсумки роботи
комбінату за 2005 рік. З цим наказом він був ознайомлений лише в квітні 2006
року,  коли звернувся до директора
комбінату з проханням пояснити причину невиплати премії за підсумками роботи за
2005 рік.

Вважає,  що догана накладена неправомочною
особою,  якій не надано право прийому та
звільнення з роботи.

Згідно
пункту 14 Положення про виплату винагороди за загальні результати роботи ВАТ
"Полтавський ГЗК" за рік працівникам,
що допустили грубе порушення виробничих і технологічних інструкцій,  Правил внутрішнього трудового розпорядку,  на яких накладено дисциплінарне стягнення
(догана) за узгодженням з цеховим комітетом профсоюзу розмір винагороди зменшується від 10% до 30 %,  в залежності від ступеня тяжкості проступку.
В випадках,  що потягли за собою аварії і
простої обладнання , випуск неякісної продукції,  не менш 30%.

В
пунктах 12,  13,  17 цього Положення чітко зазначено,  в яких випадках повністю позбавляється
працівник премії: за скоєння прогулу,
появу на роботі в нетверезому стані за скоєння крадіжки,  в випадку звільнення працівника за власним
бажанням,  за порушення трудової
дисципліни,  притягнення до кримінальної
відповідальності,  переведення на інше
підприємство і після відбування строку кримінальної відповідальності.

Порушень,  зазначених в цих пунктах у нього не
було,  але його позбавили премії
повністю.

Просив
стягнути з відповідача винагороду за загальні результати роботи ВАТ
"Полтавський ГЗК" за 2005 рік в розмірі 1, 5 тарифної ставки
машиніста екскаватора по 6 розряду (6, 04) із урахуванням стажу безпреривної
роботи в ВАТ "Полтавський ГЗК" 26, 5 року (6, 04 X 1, 5) в
сумі 1513 грн. 50 коп.

В своїй
додатковій позовній заяві від 12.12.2006 року ОСОБА_1. змінив свої позовні
вимоги і просив поновити трехмісячний строк звернення до суду про визнання
недійсним наказу по Дніпровському рудоуправлінню від 03.03.2005 року № 243.
оскільки керівництво Дніпровського рудоуправління ввело його в оману,  пообіцявши не застосовувати до нього інших
стягнень,  якщо він наказ не
оскаржить,  однак виданням наказу і
позбавленням його винагороди за 2005 рік таку обіцянку не виконало,  атому це поважна причина для поновлення
строку (а.с.  70).

Просив
визнати недійсними накази по Дніпровському рудоуправлінню №243 від 03.03.2005
року про накладення дисциплінарного стягнення і № 67 від  18.01.2006 року про позбавлення  його

2

винагороди за
2005 рік. Просив зобов'язати відповідача виплатити йому винагороду за загальні
результати роботи за 2005 рік в розмірі 1, 5 тарифної ставки в сумі 1513 грн.
50 коп.

В
судовому засіданні ОСОБА_1. та його представники підтримали позовні вимоги
повністю,  посилаючись на зазначені
обставини.

Представники
відповідача в судовому засіданні позов не визнали повністю,  посилаючись на необґрунтованість та
безпідставність позовних вимог ,  пропуск
строку звернення до суду на оскарження наказу №243 від 03.03.2005 року без
поважних причин.

Розглянувши
справу в межах заявлених позовних вимог,
заслухавши пояснення позивача та його представників,  представників відповідача,  свідків,
дослідивши матеріали справи,  суд
вважає,  що позов не підлягає до
задоволення за таких підстав.

Судом
встановлено,  що згідно наказу № 1288 від
11.07.1979 року ОСОБА_1. був прийнятий на роботу на Рудник ВАТ «Полтавський
ГЗК» помічником машиніста екскаватора в кар»єрі по 4 розряду з 20.07.1979 року.

Згідно
наказу № 1193 від 19.09.1985 року ОСОБА_1. був переведений машиністом
екскаватора в кар'єрі по 6-ому розряду з 19.09.1985 року.

За
наказом № 57 від 19.01.2006 року ОСОБА_1. був переведений двірником - вахтером
на дільницю по підтриманню громадського порядку ВАТ «Полтавський ГЗК».

Згідно
наказу № 243 від 03.03 2005 року по Дніпровському рудоуправлінню ВАТ
«Полтавський ГЗК» 05.02.2005 року в 22 години 30 хвилин виникла аварія на ЕКГ
18,  обрив болтів і замків крепління
гусеничної рами з нижньою рамою. Причиною аварії була погано пророблена підошва
забою в 2-гу зміну 04.02.2005 року машиністом екскаватора ОСОБА_1.,  який погано проробив підошву забою,  проводив навантаження гірничої маси на
нерівній подошві забою,  з поперченим
ухилом екскаватору .

05.02.2005
року в 1-шу зміну машиніст екскаватора ОСОБА_4.
продовжив навантаження гірничої маси з тими ж порушеннями,  що і денний машині ст.

За
порушення Інструкції по охороні праці БТІ 01.01.-01 для машиністів і помічників
машиніста екскаватора п.1.4, яке виразилось в допущенні навантаження з
поперечним ухилом більше 2-х градусів та знаходженням екскаватора в нестійкому
положенні,  що призвело до перевантаження
ходового механізму та розвитку аварії,
машиністу екскаватора ОСОБА_1. була оголошена догана і не виплачена
премія за лютий 2005 р. (а.с.  4).

Суд
вважає,  що посилання позивача та його
представників на накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани
неправомочною особою безпідставні,
оскільки згідно п. 7 Наказу № 37-к від 10.04 2000р. з 1.04.2000р. було
надано право керівникам структурних підрозділів комбінату застосовувати
дисциплінарні стягнення своїм працівникам (за виключенням керівників,  спеціалістів та службовців,  а також звільнення робітників за  ст.
ст.  40,  41 КЗпП України і стягнення шкоди),  а також передбачається п. 5.4. Положення про
Дніпровське рудоуправління,  п. 3.10
,  4.15 Посадової інструкції № 01/46/529
директора рудоуправління,  якому надано
право здійснювати прийом,  переведення та
звільнення працівників (за виключенням керівників,  спеціалістів і службовців,  а також звільнення робітників за  ст.
ст.  40,  41 КЗпП України і стягнення шкоди) (а.с.  36,
47,  51,  54).

З
показань свідків ОСОБА_5.,
ОСОБА_6.,  ОСОБА_4.,  ОСОБА_7. в судовому засіданні
вбачається,  що ОСОБА_1. 04.02.2005 р. не
передавав зміну на робочому місці і екскаватор не оглядали. 05.02.2005 р. виникла
аварія на екскаваторі № 18,  яка потягла
простій та значні збитки. В цей день був складений акт розслідування
некатегорійної аварії.

Свідок
ОСОБА_8. в судовому засіданні показав,
що 05.02.2005 р. не працював в Дніпровському рудоуправління ВАТ «Полтавський
ГЗК» і йому особисто невідомо чи проводилась передача зміни і за яких обставин
виникла аварія на екскаваторі.

Згідно
акту розслідування некатегорійної аварії від 5.02.2005 р. причиною аварії
зазначено порушення машиністом екскаватора ОСОБА_4. правил експлуатації
екскаватора (а.с.  11-13) Вина та
наявність прямого причинного зв'язку між діями ОСОБА_1. і наслідками,  що настали,
не доведені,  а тому наказ № 243
від 03.03.2005 р. про накладення дисциплінарного стягнення є необгрунтованим.

Згідно  ст.  233
КЗпП України працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору
до районного,  районного в місті,  міського чи міськрайонного суду в тримісячний
строк з дня,  коли він дізнався або
повинен був дізнатися про порушення свого права,  а у справах про звільнення -в місячний строк
з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі
порушення законодавства про оплату праці,
працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної
йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

з

Згідно  ст.  234 КЗпП
України у разі пропуску з поважних причин строків,  установлених
ст.  233 цього кодексу ,  суд може поновити ці строки.

Суд
вважає,  що наказ № 243 від 03.03.2005р.
про накладення дисциплінарного стягнення і оголошення догани є безпідставним і
позовні вимоги в цій частині обгрунтовані,
але він своєчасно не був оскаржений позивачем до суду,  а тому в позові в частині визнання цього
наказу незаконним необхідно відмовити за пропуском строку звернення до суду без
поважних причин.

З даним
наказом ОСОБА_1. був ознайомлений 04.03.2005 p.,
але у встановлений законом в тримісячний строк його не
оскаржив,  а звернувся до суду 06.06.2006
р.

Суд
вважає,  що в задоволенні позовних вимог
в поновленні строку звернення до суду на оскарження наказу № 243 від 03.03.2005
р. та скасування дисциплінарного стягнення у вигляді догани позивачеві
необхідно відмовити,  в зв'язку з
пропуском строку звернення до суду без поважних причин.

Посилання
позивача на обіцянку керівництва більше не застосовувати до нього
дисциплінарних стягнень не можна вважати поважною причиною для поновлення
строку,  оскільки позивач зневажливо
поставився до захисту своїх трудових прав.

Згідно
наказу № 67 від 18.01.2006 р. по Дніпровському рудоуправлінню ВАТ «Полтавський
ГЗК» за допущені грубі порушення правил охорони праці і техніки безпеки
ОСОБА_1. був зменшений розмір винагороди за 2005 р. на 100 % на підставі наказу
№ 243 від 03.03.2005 р. (а.с.  21). З пояснень
позивача в судовому засіданні вбачається,
що він дізнався про наявність наказу № 67 від 18.01.2006 р. в квітні
2006 p.,  коли звернувся
до директора комбінату з проханням пояснити причину невиплати винагороди за
підсумками роботи комбінату за 2005 р.,
про що він також зазначає в своїй додатковій позовній заяві (а.с.  70).

Пункт 12
Положення про виплату,  винагороди за
загальні результати роботи ВАТ «Полтавський ГЗК» за 2005 рік передбачає випадки
позбавлення винагороди повністю,  а пункт
14 цього Положення передбачає випадки зменшення винагороди .

Згідно
п. 14 Положення про виплату винагороди за загальні результати роботи ВАТ
«Полтавський ГЗК» за 2005 рік: «Працівникам,
що мають грубі порушення правил охорони праці та техніки безпеки,  на яких накладене дисциплінарне стягнення
(догана),  розмір винагороди зменшується
не менш ніж на 30 % за узгодженням з комісією з охорони праці цеху і цеховим
комітетом профсоюзу»,  тобто цей пункт обмежує мінімальний розмір зменшення
премії( не менше 30 %),  а максимальний
розмір зменшення премії - необмежений.

Суд не
приймає до уваги посилання позивача та його представників на неправильне
тлумачення Положення про виплату винагороди за загальні результати роботи ВАТ
«Полтавський ГЗК» за 2005 рік,  оскільки
її розмір позивачеві був зменшений на 100 %.

Суд вважає,  що строк на оскарження наказу № 67 від
18.01.2006 р. позивачем не пропущений,
але оскільки попередній наказ про оголошення догани ним своєчасно не
оскаржений і не був скасований,  то
підстави для зменшення премії на 100 % були,
а тому в цій частині в позові необхідно відмовити за необґрунтованістю.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  213-215 ЦПК України,   ст.
ст.  147-1,  148,
149,  150,  233,
234 КЗпП України,  суд,

РІШИВ: ОСОБА_1в
поновленні строку на звернення до суду на оскарження наказу ВАТ «Полтавський
ГЗК» № 243 від 03.03.2005 р. - відмовити.

В позові
ОСОБА_1до ВАТ «Полтавський ГЗК» про визнання незаконним наказу № 243 від
03.03.2005 р. в частині
оголошення догани та наказу № 67 від 18.01.2007 р. в частині позбавлення 100 %
винагороди за загальні підсумки за 2005 рік - в сумі 1513 грн. 50 коп. -
відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 діб апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції,
або в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.