Справа № 2-542
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05
жовтня 2007 року                                                         Городищенський   районний
суд

Черкаської
області в складі:

головуючого
судді                                                                                         Черненка
В. О.

при
секретарі                                                                                                 Сидоренко
О.С.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в місті Городище цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 доОСОБА_2про визнання права власності на майно,  що є спільною власністю подружжя,

ВСТАНОВИВ:

позивач
ОСОБА_13вернувся до суду з позовною заявою,
в якій просить визнати за ним право власності на автомобіль ВАЗ-210430,  1985 року випуску,  державний номерний знак НОМЕР_1що
зареєстрований в Корсунь-Шевченківському МРЕВ ДАІ 08.04.1994 року на
ім'яОСОБА_2

Обґрунтовуючи
свої позовні вимоги,  позивач посилається
на ті обставини,  що він перебував у
шлюбі з відповідачем по справі з 1981 року по 2006 рік. Під час перебування у
шлюбі вони придбали автомобіль ВАЗ-210430,
1985 року випуску,  який
зареєстрований 08.04.1994 року на ім'яОСОБА_2,
яка на даний час має дівоче прізвище ОСОБА_2. Згідно рішення
Городищенського районного суду від 11.04.2006 року,  їхній шлюб був розірваний. З часу придбання і
до даного часу відповідач автомобілем не користувалася і не витрачала кошти на
його ремонт та утримання. В період з травня по листопад 2006 року ним було
витрачено на ремонт автомобіля 3000 гривень,
що,  згідно звіту про оцінку
вартості автомобіля проведеного 18.05.2007 року експертом-оцінювачем
ОСОБА_3,  становить вартість самого
автомобіля. Понесені витрати дають підстави для визнання права власності на
автомобіль,  так як він являється
співвласником даного автомобіля і має право на 1/2 частину автомобіля,  а тому не має бажання на відшкодування
понесених ним витрат на ремонт автомобіля,
проходження технічного огляду та страхових оплат автомобіля в статусі
співвласника автомобіля. Крім цього,  він
не несе цивільної відповідальності в разі скоєння дорожньо-транспортної
пригоди,  а буде нести його бувша
дружина,  що не є бажаним для нього.
Автомобіль є неподільним і тому буде правильним,  що право власності на автомобіль буде визнано
за одним з подружжя,  тим більше,  що витрати,
понесені на ремонт автомобіля,
вже перевищують його реальну вартість. Зважаючи на вищевикладене,  просить визнати за ним право власності на
автомобіль ВАЗ-210430,  1985 року
випуску,  державний номерний знак
НОМЕР_1  що зареєстрований в
Корсунь-Шевченківському МРЕВ ДАІ 08.04.1994 року на ім'яОСОБА_2

В
судовому засіданні позивач позов підтримав та уточнив,  просить судовий збір (державне мито) у сумі
51 (п'ятдесят одна) гривня стягнути з нього.

Відповідач
в судове засідання не з'явилася,  але
подала заяву,  в якій просить справу
розглядати у її відсутність,  позовні
вимоги визнає.

Згідно з
положеннями  ст.  130 ЦПК України у разі визнання позову
відповідачем у попередньому судовому засіданні,
суд,  у відповідності зі  ст.
174 ЦПК України,  та за наявності
для того законних підстав,  ухвалює
рішення про задоволення позову.

Суд,  вислухавши позивача,  дослідивши та оцінивши всі наявні докази у
справі в їх сукупності,  вважає,  що позов обґрунтований,  підтверджений належним чином доказами та
підлягає до задоволення.

Судом
установлено,  що дійсно,  позивач ОСОБА_1 таОСОБА_2 з 1981 по 2006 рік
проживали у шлюбі. За час перебування у шлюбі набули спільне майно,  зокрема автомобіль ВАЗ-210430,  1985 року випуску,  державний номерний знак НОМЕР_1який був
зареєстрований в Корсунь-Шевченківському МРЕВ ДАІ 08.04.1994 року на
ім'яОСОБА_2 11.04.2006 року шлюб між сторонами був розірваний,  про що свідчить копія виписки з рішення
Городищенського районного суду.

Згідно
зі  ст.
60 СК України,  майно,  набуте подружжям за час шлюбу,  належить дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності і вважається,
що кожна річ,  набута за час
шлюбу,  крім речей індивідуального
користування,  є об'єктом права спільної
сумісної власності,  яким,  згідно зі
ст.  61 СК України,  може бути будь-яке майно,  за винятком виключеного з цивільного обороту.
У разі поділу майна,  що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
відповідно до положень  ст.  70 СК України,  частки майна дружини та чоловіка є рівними.
Таким чином позивач ОСОБА_1 та відповідачОСОБА_2мають право власності на
спірний автомобіль у рівних частинах,
оскільки,  згідно зі  ст.  68
СК України,  розірвання шлюбу не припиняє
права спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу.

Згідно
ч. 1  ст.
71 СК України,  майно,  що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя,  ділиться між ними в
натурі,  а неподільні речі,  відповідно до ч. 2 зазначеної статті,  присуджуються одному з подружжя,  якщо інше не визнано домовленістю між ними.

Як
зазначив у своєму позові та що підтвердив позивач ОСОБА_1 у судовому
засіданні,  з часу придбання автомобіля
ВАЗ-210430 та до даного часу,
відповідачОСОБА_2не користувалася ним і не витрачала кошти на його
обслуговування. Згідно Звіту про незалежну оцінку вартості легкового автомобіля
ВАЗ-210430,  державний № НОМЕР_1від
18.05.2007 року,  яка проведена
експертом-оцінювачем,  ринкова вартість
зазначеного автомобіля на момент оцінки складає 2989 (дві тисячі дев'ятсот
вісімдесят дев'ять) гривень 00 копійок. Позивач ОСОБА_1,
в період з травня по листопад 2006 року,  витратив на ремонт спірного автомобіля
близько 3000 (трьох тисяч) гривень,
тобто суму,  яка фактично складає
вартість даного автомобіля.

Зважаючи
на вищевикладене,  та враховуючи те,  що відповідачОСОБА_2не заперечує проти
задоволення позову,  суд вважає,  що за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право
власності на автомобіль ВАЗ-210430,  1985
року випуску,  державний номерний знак
НОМЕР_1що зареєстрований в Корсунь-Шевченківському МРЕВ ДАІ 08.04.1994 року на
ім'яОСОБА_2

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 51 (п'ятдесят одна) гривня 00
копійок.

На
підставі вищевикладеного та керуючись
ст.  ст.  60,
61,  68,  70,  ч.
1 та ч. 2  ст.  71 СК України,   ст.
ст.  328 ЦК України,  та
ст.   ст.  10,
11,  13,  14,
57,  88,  130,
174,  209,  212,
214-215 ЦПК України,  суд,

ВИРІШИВ :

позовну
заяву задоволити. Визнати за ОСОБА_1,
1955 року народження,  жителем
вулиці АДРЕСА_1,

право власності на
автомобіль ВАЗ-210430,  1985 року
випуску,  кузов НОМЕР_2  червоного кольору,  державний номерний знак НОМЕР_1що
зареєстрований в Корсунь-Шевченківському МРЕВ ДАІ 08.04.1994 року на ім'я
ОСОБА_2

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 51 (п'ятдесят одна) гривня 00
копійок.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської
області через Городищенський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про його
оскарження чи розгляду справи апеляційним судом в разі залишення його без змін.