Справа
№2-5683/07
РІШЕННЯ

Іменем                                                                    України

«15» серпня 2007
року

Малиновський
районний суд м.  Одеси в складі:

головуючого   - судді Гуревського В.К.

за
секретаря                    - Кузнецова Т.В.,

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м.  Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про розірвання шлюбу та

стягнення аліментів,  -

встановив:

Позивачка звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2. з вимогою про
розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
посилаючись на такі обставини. 13 листопада 1992 року між сторонами
укладений шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син ОСОБА_3. Сторони з 1 лютого
2007 року припинили шлюбні відносини,
спільного господарства не ведуть,
проживають окремо,  у відповідача
інша сім'я,  шлюб носить формальний
характер. Як причину розпаду сім'ї позивач вказує на той факт,  що має місце несхожість характерів та
подружня невірність відповідача. Примирення неможливе. Відповідач вихованням
дитини не займається,  не забезпечує її
матеріально. На підставі цього позивачка просить шлюб з відповідачем розірвати
і стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/2 усіх видів
заробітку,  починаючи з 1 липня 2007 року
та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка уточнила
позовні вимоги і просила суд стягнути аліменти у твердій грошовій сумі.

Відповідач
у судове засідання з'явився,  позовні
вимоги позивачки визнав,  визнав
обґрунтованою вимогу про розірвання шлюбу і сплаті аліментів,  запропонувавши позивачці щомісячне
забезпечення на утримання сина в розмірі 300, 0 гривень. Позивачка погодилась з
означеним розміром утриманням.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити із
задоволенням позову при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно
до ч. 4  ст.  130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст.  174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У
судовому засіданні встановлено,  що
сторони зареєстрували шлюб 13 листопада 1992 року,  про що в книзі реєстрації актів про одруження
зроблено актовий запис НОМЕР_1. Від цього шлюбу є неповнолітній син -
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.
Шлюб у сторін перший.

Подружні
відносини сторони не підтримують з 1 лютого 2007 року,  спільне господарство між сторонами не
ведеться,  шлюб носить формальний
характер,  має місце взаємна
недовіра,  відсутність
взаєморозуміння,  несумісність
характерів,  різні погляди на життя.
Примирення неможливе,  відповідач має
іншу сім'ю. Відповідач вихованням сина не займається,  не забезпечує його матеріально.

На
примирення сторони не згодні,
обґрунтовуючи це тим,  що шлюб
носить формальний характер,  через що суд
не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін.

При
дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання
шлюбу встановлено,  що подальше спільне
життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка
та дружини,  а також інтересам дитини.

Відповідно
до ч. 2  ст.  112 Сімейного кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу,  якщо буде
встановлено,  що подальше спільне
проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з
них,  інтересам дітей,  що мають істотне значення. Враховуючи,  що побудова сімейних відносин повинна
здійснюватись на паритетних засадах,  на
почуттях взаємної любові та поваги,
взаємодопомоги і підтримки ( ст.
1 СК України),  суд задовольняє
позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу.

Видатки
по оплаті державного мита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах
РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Виходячи
з пояснень позивачки,  враховуючи
визнання позову відповідачем,  погодження
позивачки на запропонований відповідачем розмір щомісячного утримання у твердій
грошовій сумі,  суд встановив,  що на утримання дитини щомісяця необхідно
утримання в розмірі 300, 0 гривень щомісячно.

При
постановленні рішення судом врахований стан здоров'я і матеріальне становище
дитини,  а також стан здоров'я та
матеріальне становище платника аліментів. Батьки дитини мають рівні обов'язки з
надання утримання дитині,  оскільки
згідно ч. 1  ст.  141 Сімейного кодексу України мати і батько
мають рівні права та обов'язки щодо дитини. При цьому згідно  ст.
182 Сімейного кодексу України судом враховано,  що дитина проживає з матір'ю,  мати дитини здійснює догляд за нею,  можливості матері по наданню утримання на
дитину є обмеженими.

Згідно  ст.
180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Згідно  ст.  181 Сімейного кодексу України за рішенням
суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її
матері,  батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно
до ч.3  ст.  88 ЦПК України,  якщо позивача,  на користь якого ухвалено рішення звільнено від
сплати судового збору,  він стягується з
відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

У
відповідності до ч. 2  ст.  182 СК України мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим,  ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд
роз'яснює сторонам,  що відповідно до ч.
1  ст.
192 Сімейного кодексу України розмір аліментів,  визначений за рішенням суду або домовленістю
між батьками,  може бути згодом зменшено
або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

На підставі викладеного,
керуючись  ст.   ст.
З,  15,  84,
104,  105,  ПО,
112,  180,  181,
182,  184,  191 Сімейного кодексу України,   ст.
ст.  10,  60,
62,  88,  ч. 4
ст.  130,  ч. 4
ст.  174,   ст.
ст.  212-215 Цивільного
процесуального кодексу України,  СУД -

ВИРІШИВ:

Шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,
зареєстрований Приморським відділом РАГС м.  Одеси 13 листопада 1992 року,  актовий запис НОМЕР_1,  розірвати.

При
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_2державне мито у
розмірі 17 гривень,  ОСОБА_1- від сплати
звільнити.

Стягнути
з ОСОБА_2,  який проживає за адресою:
АДРЕСА_1,  на користь ОСОБА_1аліменти на
утримання його неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,  в
розмірі 300,  0 гривень,  але не менше,
ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного
віку,  встановленого на відповідний
період законом,  щомісячно,  починаючи з 21.06.2007 року й до досягнення
повноліття сина,  тобто до 13 липня 2012
року.

Стягнути з
ОСОБА_2в дохід держави судовий збір у розмірі 51, 0 гривні.

Стягнути
з ОСОБА_2в дохід держави витрати з інформаційно-технічного забезпечення
розгляду цивільної справи у розмірі 7, 50 гривень,  перерахувавши ці кошти за такими реквізитами:
отримувач: Територіальне управління державної судової адміністрації в Одеській
області; ; розрахунковий рахунок № 0123; назва
фінансової установи: Управління Державного Казначейства у Одеській області; МФО банку
отримувача: 828011; призначення платежу „Інформаційно-технічне забезпечення
розгляду цивільної справи у Малиновському районному суді м.  Одеси".

Рішення
може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення
та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження,  або шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення у порядку ч.
4  ст.
295 ЦПК України.