Справа
№2-1535/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

31
серпня 2007 р.                                                                                                     м.
Макіївка

Кіровський
районний суд міста Макіївки Донецької області у складі

головуючий
- суддя                                                                                      Єжов
В.А.

при
секретарі                                                                                                 Кулаковській
О.Ю.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м. Макіївці ци­вільну
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визна­чення часток в спільній сумісній
власності,

ВСТАНОВИВ:

13
серпня 2007 р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2про визначення
часток в спільній сумісній власності, мотивуючи вимоги тим, що при приватизації
квартири комітетом з економіки, приватизації та управлінню комунальної
власності Макіївської міської Ради народних депутатів не була встановлена
належна кожному власнику частка, у зв'язку з чим вона, як спадкоємець першої
черги, позбавлена можливості прийняття спадщини.

У
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, на об­ґрунтування
яких послалася на обставини, вказані в позовній заяві, та зазначила, що 11
квітня 1994 р. АДРЕСА_1, була приватизована ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у спільну
сумісну власність. ІНФОРМАЦІЯ_1 її батько ОСОБА_3 помер. Після його смерті
відкрилася спадщина у вигляді частки квартири, спадкоємцем якої, за законом, є
вона і її мати ОСОБА_2, яка від спадщини відмовилась. У встановлений законом
термін вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття
спадщини, однак державним нотаріусом у видачі свідоцтва на право власності було
відмовлено на підставі того, що частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності
на квартиру не вста­новлена.

Посилаючись
на вказані обставини, позивачка просить суд визначити розмір частки в спі­льній
сумісній власності - житловому приміщенні, визнавши їх рівними.

Відповідачка
ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 визнала повністю, пояснивши, що відсутність
визначеності часток власників у праві спільної сумісної власності на
приватизова­ну квартиру позбавляє їх вільного права розпорядження майном. Не
заперечує проти визначення часток співвласників рівними.

Вислухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у
межах заявлених позовних вимог ( ст. 11 ЦПК України ) встановив наступне.

Згідно
свідоцтву про право власності на житло, виданого комітетом з економіки, привати­зації
та управлінню комунальної власності Макіївської міської Ради народних депутатів
11 квітня 1993 року, АДРЕСА_1належить ОСОБА_3і ОСОБА_2на праві приватної
спільної сумісної власності. Назване свідоцтво зареєстровано в реєстрі прав
власності на нерухоме майно комунального підприємства «Бюро технічної
інвентаризації м. Макіївки».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3помер
у віці 58 років, що підтверджено акто­вим записом № 191 від 22 січня 2007 р. в Книзі реєстрації
смертей Макіївського відділу реєстрації актів цивільного стану Макіївського
міського управління юстиції Донецької області.

Як
передбачено статтею 355 ЦК
України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників),
належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належите
особам на праві спільної часткової, або на праві спільної сумісної власності.

Питання
про визначення часток у спільній сумісній власності у встановленому законом по­рядку
між співвласниками не вирішувалось.

Відповідно
до ч. 2 ст. 8 Закону України від 19 червня 1992 р. № 2482 XII
«Про приватиза­цію державного житлового фонду» передача займаних квартир
(будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою
згодою всіх повнолітніх членів сім»ї, які постійно мешкають у цій квартирі
(будинку), у тому числі тих, що тимчасово відсутні й за якими зберіга­ється
право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири
(будинку).

Оскільки
зазначеним законом не визначено умов, за яких один із членів сім'ї матиме біль­шу
або меншу частку в приватизованому житлі, іншої домовленості між власниками не
було, то частка кожного є рівною. За таких обставин частки ОСОБА_3 і ОСОБА_2 у
спірній квар­тирі суд визнає рівними, тому кожному співвласнику належить по 1/2
частині вищезазначеної приватизованої квартири.

За таких
обставин, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані
сторонами в силу положень ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов
висновку, що заявлений позов обгрунтований і такий, що підлягає задоволенню.

Позивачка
не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані зі зверненням до
суду і розглядом судової справи.

Враховуючи
викладене, керуючись статтями 11, 60, 212, 213, 214, 215 Цивільного процесу­ального
кодексу України, ст. 355 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 8 Закону України
від 19 че­рвня 1992 р. № 2482 XII «Про приватизацію державного житлового фонду», суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1задовольнити.

Визначити
частки ОСОБА_3і ОСОБА_2у спільній сумісній власності - приватизованій
АДРЕСА_1рівними - по 1/2 кожному, визнати за кожним з них право власності на
визначену долю майна.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду подається Апеляційному суду Донецької
області через Кіровський районний суд міста Макіївки протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Донецької області через
Кіровський районний суд міста Макіївки протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеля­ційне оскарження або протягом десяти днів з дня проголошення
рішення без попереднього по­дання заяви про апеляційне оскарження.