Справа ном
РІШЕННЯ

іменем   України

30
жовтня 2007 року Славутицький міський суд Київської області у складі:
головуючого: Малишенко Т.О. при секретарі Журавській Л.Ф. за участі
адвоката:ОСОБА_1 за участі сторін: позивача ОСОБА_2відповідачаОСОБА_3

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2до
ОСОБА_3, третя особа Комунальне підприємство „Житлово-комунальний центр" -
про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

та за зустрічною
позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2- про усунення порушень прав власника та
перешкод у користуванні майном, належним на праві особистої приватної
власності,

встановив:

Позивач
звернувся до суду із позовною заявою про визнання відповідача особою, що
втратила право користування жилим приміщенням. В позовній заяві посилається на
те, що відповідач у спірному житловому приміщенні не проживає з 29.03.2006 року
без поважних причин, і тому його необхідно визнати особою, яка не проживає у
спірному житловому приміщенні без поважних причин більше шести місяців.

Як на
попередньому, так і в судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в
повному об'ємі, вимоги які викладені в зустрічній позовній заяві не визнав,
вважає їх безпідставними і тому просив в задоволенні зустрічної позовної заяви
відмовити.

Відповідач
позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними до суду подав зустрічну
позовну заяву, просив усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням, в
судовому засіданні свої вимоги, які були викладені в зустрічній позовній заяві,
уточнив, просив зобов'язати ОСОБА_2усунути перешкоди у здійсненні ним права
користування та розпорядження житловим приміщенням, яке розташоване за адресою
АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_2надати йому ключі від вхідних дверей житлового
приміщення, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1.

Представник
третьої особи КП „ЖКЦ" по зустрічній позовній заяві у судове засідання не
з'явився. До суду від КП „ЖКЦ" надано письмову заяву, в якій просять
розглянути справу у відсутності їх представника, вирішити питання на розсуд
суду.

У
судовому засіданні встановлено, що відповідно ордеру номер 4092 від 24.04.1989
року на склад сім'ї 3 (три) особи позивач (ОСОБА_2,) його колишня
дружинаОСОБА_4, та її син ОСОБА_5,
отримали двохкімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

2

Відповідно
довідки у даному спірному житловому приміщенні на даний час зареєстровані
позивач і відповідач, який є сином померлої дружини позивача.

Рішенням
Славутицького міського суду Київської області від 12 липня 2007 року був задоволений
позов позивача, а позов ОСОБА_3було відхилено. Однак рішенням Апеляційного суду
Київської області від 01 грудня 2006 року рішення Славутицького міського суду
Київської області було скасоване, позов ОСОБА_3було задоволено і йому у даному
спірному житловому приміщенні було виділено у користування ізольоване жиле
приміщення у вигляді кімнати розміром 12,1 кв. м.

Відповідно
свідоцтва про право власності на нерухоме майно, відповідачу на праві приватної
спільної часткової власності належить частка житлової площі у розмірі 41/100 у
квартирі, яка розташована за адресою АДРЕСА_1. Це становить розмір кімнати 12,1
кв.м.

Згідно договорів
номер 4814 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної
та гарячої води і водовідведення, та про надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територійОСОБА_3 уклав договори з КП „ЖКЦ" про
надання вищезазначених послуг.

У відповідності
до ст.10, 60 ЦПК України, доказування обставин, на які сторони посилаються в
підтвердження чи спростування позовних вимог, покладається на них.

Допитаний у
судовому засіданні з боку позивача свідокОСОБА_6суду пояснив, що відповідач з
березня 2006 року не проживає у даному житловому приміщенні, відносини між
сторонами з березня 2006 року погані, так якОСОБА_3 з'явився у квартирі і
намагався виселити позивача, із-за цього у них виник конфлікт.

Допитаний у суді
з боку відповідача свідок ОСОБА_7,
суду повідомив, що декілька разів разом із відповідачем заходив у дім, де
знаходиться спірна квартира, але відімкнути ключем вхідні двері відповідач не
зміг так як було змінено замок.

У відповідності
до вимог ст.71 ЖК України, збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми
громадянами зберігається протягом шести місяців у випадку поважної відсутності.

Згідно роз'яснень
п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року із змінами і
доповненнями "Про деякі питання, що виникають у практиці застосування
судами житлового Кодексу України", житлове приміщення за відсутньою особою
зберігається у випадках відсутності її більше шести місяців у зв'язку з
поважною причиною. В той же час, згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи
такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.

Проаналізувавши
матеріали справи, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні не знайшло
підтвердження те, що відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні без
поважної причини понад встановлені строки, тобто більше шести місяців, а отже
не підлягає визнанню особою, яка втратила право користування жилим приміщенням,
оскільки у суді з'ясовано, що між позивачем і відповідачем склались негативні
стосунки і відповідач був змушений піти із спірного житлового приміщення. Крім
того, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач на даний час
приватизував свою частку у спірній квартирі і не підпадає під вимоги ст. 72 ЖК
України.

3

В той же час суд вважає, що вимоги відповідача, які
він вказав у зустрічній позовній заяві підлягають задоволенню.

Відповідно до
вимог ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок
(частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і
проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування
та розпорядження своїм майном.

Суд вважає, що в
судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що позивач з жовтня 2006
року змінив замок у вхідних дверях спірного житлового приміщення, це
підтверджується не тільки свідченням свідка ОСОБА_7, але і актом від 18.10.2006
року, складеним працівниками КП „ЖКЦ". В даному випадку суд вважає, що
порушені права власника і тому його вимоги підлягають задоволенню.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,212,214,215,218 ЦПК України, ст. ст. 71,
72, 150,156 ЖК України, ст.ст. 317,319,383,386,391 ЦК України, суд

вирішив:

Зустрічні
позовні вимоги задовольнити.

Зобов'язати
ОСОБА_2усунути перешкоди у здійсненніОСОБА_3права користування та розпорядження
житловим приміщенням, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1.

Зобов'язати
ОСОБА_2надатиОСОБА_3 ключі від вхідних дверей житлового приміщення, яке
розташоване за адресою АДРЕСА_1.

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2до ОСОБА_3 - про визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням - відмовити.

Рішення
суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської
області через Славутицький міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.