Справа № 2-368/2007 рік
Машівський районний суд Полтавської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2007
року. Машівський районний суд Полтавської області

в складі:

головуючого-судді                                                     Кравець
С.В.

при секретарі                                                              Кульчицькій
І.М.

з участю:
представника позивача                             ОСОБА_1

відповідачів                                                                ОСОБА_2

третьої особи                                                              ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Машівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1в інтересах ОСОБА_4до ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа на стороні
відповідачів ОСОБА_3про визнання права власності на 1/4 частку
будинковолодіння, -

ВСТАНОВИВ:

23
серпня 2007 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись
на те, що позивачка з 10 липня 1982 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_3 Працюючи на заводі в м. Брежнєв вона отримала квартиру, яку в 1986 році
обміняла на квартиру в м. Кіровську Луганської області УРСР. В 1993 році
чоловік запропонував разом з відповідачами, які на той час проживали в м.
Полтава, придбати будинок в смт. Машівка. Для цього необхідно було обміняти
квартиру відповідачів в м. Полтава та квартиру позивачки з чоловіком, що
знаходилася в м. Кіровську на житловий будинок в смт. Машівка. За діючим на той
час законодавством, їм було запропоновано укласти договір міни квартири в м.
Полтава, тобто яка належить відповідачам на будинок в смт. Машівці, а відносно
квартири в м. Кіровську - договір купівлі-продажу. Саме так було і вчинено, але
в дійсності договір купівлі-продажу квартири в м. Кіровську був безвідплатним.
Таким чином, оскільки придбання будинку по АДРЕСА_1проводилось внаслідок обміну
двох квартир, а тому позивачка вважає, що вона набула право власності на
1/4спірного будинку. Крім цього, двома сім'ями, які спільно проживали, було
побудовано літню кухню, проводились ремонтні роботи, всі витрати по утриманню
будинку несли спільно. За вказаних обставин представник позивача, просить
визнати за ОСОБА_4. право власності на спірний будинок в розмірі 1/4 частини.

12.09.2007р. до
участі в справі в якості співвідповідача було залучено ОСОБА_5.

В
судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позову з
підстав викладених в позовній заяві, відповідач ОСОБА_2 та третя особа позов
визнають, не заперечують проти його задоволення. Відповідач ОСОБА_5. в судове
засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце
слухання справи.

Суд,
заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані
сторонами докази прийшов до наступного висновку.

Судом
встановлено, що з 10 липня 1982 позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_3, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу ( а. с. 5 ), від
шлюбу мають дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження ( а. с. 6 ).

Договором
міни від 13.08.1993 року передбачено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5. поміняли квартиру
в м. Полтава вартістю 22 150 крб. на житловий будинок по АДРЕСА_1вартістю 77
066 крб. З копії технічного паспорту на будинок по АДРЕСА_1вбачається, що його
власниками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1. ( а. с. 22-25 ).

В
судовому засіданні сторони не заперечували, що міна квартир в м. Полтава та в
м. Кіровську відбувалася саме на спірний будинок. Це не суперечить і матеріалам
справи, оскільки як вбачається з договору міни, вартість будинку в смт. Машівка
значно перевищує вартість квартири в м. Полтаві.

Оскільки,
у позивачки право власності на спірний будинок виникло в момент його придбання,
тобто в 1993 році, а тому до виниклих правовідносин суд вважає слід
застосовувати положення ЦК
України, 1963 року.

Відповідно
до ч.1 ст. 113 ЦК України,
1963 року - володіння, користування і розпорядження майном при спільній
частковій власності провадиться за згодою всі учасників, а при відсутності
згоди - судом.

2

Відповідно
до ч.1 ст. 128 ЦК України, 1963
року - право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі
речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно
до ч.2 ст. 12 Закону України «Про власність» - громадянин набуває права
власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці,
підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні
товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення
інших угод, не заборонених законом.

Відповідно
до ч.2 ст. 17 Закону України «Про власність» - майно, придбане внаслідок
спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, є їх спільною
частковою власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Розмір
частки кожного визначається ступенем його трудової участі.

Таким
чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що
оскільки спірний будинок був придбаний спільно ОСОБА_4., ОСОБА_2, ОСОБА_5.,
ОСОБА_3 внаслідок міни квартир, а тому позов підлягає задоволенню з визнанням
за позивачкою право власності в розмірі 1/4 частки на будинковолодіння по АДРЕСА_1.

На
підставі викладеного керуючись ст. 12, 17 Закону України "Про
власність", ст. 113, 128 ЦК
України, 1963 року, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд,
-

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1в інтересах ОСОБА_4до ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа на стороні
відповідачів ОСОБА_3про визнання права власності на 1/4 частку будинковолодіння
- задоволити.

Визнати
за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частину будинковолодіння АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.