Справа №2-
2468/2007 p. РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2007р. Куп'янський
міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого -судді - Цендра Н.В.,
Гуляєвій О.В., за участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Куп'янськ, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Куп'янського міськвиконкому, ОСОБА_4 про визнання права власності на самовільне
будівництво та узаконення порушень при будівництві, суд
ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною
заявою до Куп'янського міськвиконкому про визнання права власності на самовільне будівництво
та узаконення порушень при будівництві, посилаючись на те, що вона є власницею Уг частини
будинку АДРЕСА_1. На земельній ділянці, яка закріплена за
нею в розмірі 811 кв. м. нею самовільно, з порушенням розмірів господарських будівель,
побудовані веранда а-8, літня кухня літ. П, та літній душ «С». За висновками архітектурного бюро порушень при
будівництві санітарних, будівельних та пожежних норм, не має, тому позивачка згідно ст. 376 ЦК України, просить визнати за нею
право власності на самовільно збудовані господарські будівлі, та узаконити порушення в
будівництві господарських будівель - сараю, коридора, кухні, ванної кімнати.
Позивачка декілька раз змінювала
позовні вимоги, також була притягнута до участі у справі в якості відповідача співвласник
будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_4, в останній позовній заяві ОСОБА_3
просила, визнати за нею право власності на самовільно збудовані веранду а-8 та літню кухню П,
літній душ «С», які знаходяться за адресою в АДРЕСА_1.
В судовому засіданні позивач
підтримала свої позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному об'ємі.
Представник відповідача ОСОБА_5у судовому засіданні
заперечував проти задоволення позовних
вимог посилаючись на те, що його дружина є власником другої Уг частини будинку
АДРЕСА_1 і вони разом з позивачем є спільними користувачами двору в якому самовільно були
построєні господарські будівлі, дані будівлі були построєні з порушенням
розмірів, а тому вони порушують його права та заважають йому нормально
користуватися спільним двором.
10.12.2007 року у судовому засіданні представник Куп'янського
міськвиконкому також заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що
позивач ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_4 є користувачами спільного двору,
власником же цієї земельної ділянки є виконком, а оскільки позивачка не
зверталася до виконкому, то дозволу на проведення будівельних робіт їй ніхто не
20.12.2007 р. представник за дорученням виконавчого комітету Куп'янської
міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду лист, в якому просив
справу слухати у його відсутності, при вирішенні справи покладався на розсуд
суду.
Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення
позивачки, та доводи представників відповідачів, дослідивши письмові докази,
суд встановив наступне.
Згідно свідоцтва про права на
спадщину ОСОБА_4 є власником 1/2 частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в м.
Куп'янську вул. Сидоренко, 16, Харківської області,
та розташованої на земельній ділянці Держфонду площею 2 290 кв.м. Спадкодавцем за даним
свідоцтвом була ОСОБА_7 (а.с. 43).
Відповідно до договору купівлі-продажу від 12.06.1998 року ОСОБА_3 є власником іншої Уг частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних
будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1, та розміщений на земельній ділянці Держфонду площею 2290 кв. м. (а.с. 44).
Договором від 20.12.1978 року колишніми власниками був встановлений порядок користування спільним будинком співвласниками
цього будинку, за яким кожний співвласник користується земельною ділянкою, яка примикає до
тієї частини будинку, що знаходиться в його розпорядженні:
-     в користування гр. ОСОБА_7 переходить земельна ділянка у розмірі 750 кв. м
з південної сторони;
-    у користуванняОСОБА_8 переходить земельна ділянка   розміром 811 кв. м з
північної сторони.(а.с. 24)
З даного договору виходить, що
відносно (811 кв. м. + 750 кв. м.) 1561 кв. м. між співвласниками будинку, був
установлений порядок користування. Однак як видно з договору купівлі-продажу та свідоцтва про
права на спадщину будинок АДРЕСА_1, розміщений на земельній ділянці
Держфонду 2290 кв.м., тобто стосовно (2290 кв. м. -1561 кв. м.) 729 кв. м. порядок користування не
встановлений. Як пояснили позивач та представник відповідача ОСОБА_5зазначена територія - це двір, який належить міськвиконкому, а вони користуються
ним спільно, і господарські будівлі побудовані саме на цій території. Порядок користування
двором не встановлений, оскільки в'їзд у двір один, а тому це не можливо.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про основи
містобудування» від 16.11.1992 року, забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб,
здійснюється після виникнення
права власності чи права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому законом, та отримання
дозволу на виконання будівельних робіт.
Згідно зі ст. 24 Закону України «Про планування і
забудову територій» фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об'єктів
містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи користування, зобов'язані
отримати від виконавчих органів відповідних рад,
Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, у разі делегування їм таких
повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво об'єкта містобудування. Як повідомив
представник Куп'янського міськвиконкому позивачка ОСОБА_3, для отримання вищевказаного дозволу
на виконання будівництва господарських будівель, до міськвиконкому не зверталась, на що позивачка
заявила, що їй було не відомо про необхідність
отримання такого дозволу.
Разом з тим приписом від 10.11.2005 р.
після проведення перевірки за адресою АДРЕСА_1, гр. ОСОБА_3 було пропаговано
терміново припинити будівництво
та з'явитись в управління містобудування архітектури та земельних відносин, з пакетом необхідних документів для
з'ясування обставин, щодо самовільного будівництва споруд. Але даний припис позивачкою не був виконаний.
Актом обстеження від 23.03.2007 року
було встановлено, що надання дозволу на збереження самочинно збудованих: веранда літ а8 розміром
5,16х4,70м2, літня кухня літ П розміром 3,40х5,76м2, літній душ літ С розміром 2,50x1,39 м2 та порушено рішення міськвиконкому за № 224/12 від 20.04.1999року (а.с. 21), літня кухня прибудована до гаражу та
кіоску - порушено рішення міськвиконкому за № 224/15 від 20.04.1999
року (а.с. 22) існуюча кухня, яка повинна була переобладнатися в дві
спальні залишилася кухнею, а прибудована одна житлова кімната гр. ОСОБА_3 - можливо не порушує права інших осіб та не суперечить суспільним інтересам.(а.с. 5-6).
Однак, як зазначив представник
відповідача ОСОБА_5, самовільно построєні господарські будівлі порушують його
права у користуванні даним двором, а саме: веранда, яку самовільно побудувала
ОСОБА_3 перешкоджає йому заїжджати у двір автомобілем, що також підтвердила позивачка; літня кухня,
яка повинна була побудована на відстані 3 м. від гаража відповідача, побудована на відстані 20-30 см від нього, що перешкоджає
відповідачу нормально користуватись гаражем, оскільки вода та сніг, з криши
літньої кухні стікають йому в гараж, крім того, відповідач мав намір зробити вхідні двері у
гараж зі сторони двора, однак літня кухня та кіоск, який побудований позивачкою
з лівої сторони гаража на відстані 20 см. від нього, не дозволяють йому це зробити; літній
душ та туалет заважають йому під'їхати до каналізаційної ями, для того щоб її вичистити.
Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 319 ЦК України, власність зобов'язує;
власник не може використовувати право власності на
шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам
суспільства, погіршувати екологічну
ситуацію та природні якості землі.
Згідно із вимогами частини 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника
(користувача) земельної ділянки суд може визнати
за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших
осіб. Як видно з пояснень представника відповідача ОСОБА_5(користувача
земельної ділянки), він заперечує проти позову і не дає своєї згоди на визнання
за позивачкою права власності на самовільні будівлі, так як вважає, що цим будуть порушені його права.
Представник Куп'янського міськвиконкому (власник даної земельної ділянки) також заперечував проти позову.
Власником земельної ділянки, на якій
самовільно розташовані господарські споруди, є міськвиконком. Діючим законом передбачено, що у
тому випадку, коли власник або землекористувач заперечують проти визнання за забудовником права власності
на об'єкт, споруджений на його земельній
ділянці, або коли особа, яка здійснила самочинне будівництво, своїми діями порушує права інших
осіб, застосовуються правові наслідки, передбачені частиною 4 статті 376 ЦК України. Але виходячи з принципу
диспозитивності та відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичник чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З матеріалів справи вбачається, що ні
власник, ні користувач земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, з позовом про застосування вимог
частини 4 ст. 376 ЦК України до суду не звертався. Тому суд враховуючи
вищевикладене, не застосовуючи вказаних наслідків, відмовляє позивачці ОСОБА_3 у задоволенні її позовних
Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 61, 79,81, 88, 157, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 319,
376 ЦК України, Законом України «Про основи
містобудування» від 16.11.1992 року, Законом України «Про планування
і забудову територій» від 20.04.2000 р., суд, -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
до Куп'янського міськвиконкому, ОСОБА_4 про визнання права власності на самовільне будівництво та
узаконення порушень при будівництві - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Куп'янський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.