Справа 2-137/07
року Київський районний суд м.  Донецька
в складі: головуючого - судді Шликова С.
П.,  при секретарі -
Клюєвої А.Н.,  за участю представника
позивача - ОСОБА_5. ,  за участю
представника відповідача - ОСОБА_6.,
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Донецьку справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про вселення до квартири,
усунення перешкод в користуванні жилим приміщеням,  встановлення порядку користування
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про вселення в квартиру АДРЕСА_1,  посилаючись на те,  що 1/3 частина зазначеної квартири належить
йому на праві власності на підставі рішення Київського районного суду м.  Донецька від 5 червня 2006 року,  відповідачу на праві власності належить 2/3
частини спірної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом
№ 1-152,  виданого державним нотаріусом
Шостої донецької державної нотаріальної контори Моторною Н.К. на 1/3 частину
спірної квартири,  та на підставі
договору дарування від 9 серпня 2004 року,
виданого державним нотаріусом Шостої донецької державної нотаріальної
контори Моторною Н.К. на 1/3 частину спірної квартири. В зазначеній квартирі
сторони проживали у якості членів сім'ї. Наприкінці серпня 2002 року позивач
ОСОБА_1. був змушений зі своєю дружиною ОСОБА_4. переїхати тимчасово проживати
до батьків дружини в зв*язку з тим,  що
відповідачка створювала неможливі умови для спільного проживання в
квартирі,  вчиняла постійні сварки з ним
та його дружиною,  підбурювала батька
ОСОБА_1до сварок з позивачем ОСОБА_1. Також в спірній квартирі були
антисанітарні умови,  в тому числі в
зв*язку з перебуванням в квартирі собаки породи «боксер»,  що також могло зашкодити сину позивача ОСОБА_7,  який народився ІНФОРМАЦІЯ_2року. Ключі від
квартири позивач залишив відповідачці,
так як комплекти ключей були в двох екземплярах,  а проживаючих на той момент залишилося двоє
відповідачка ОСОБА_2. та їх батько ОСОБА_3. Відповідачка після смерті батька
ОСОБА_3.,  який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1року,  відмовилася надати
комплект ключей посилаючись на те,  що в
неї є тільки один екземпляр ключів,
внаслідок чого позивач позбавлений можливості користуватися своєю
власністю та житлом.  Також позивач
просив усунути перешкоди в користуванні власністю та встановити порядок
користування квартирою АДРЕСА_1,  яка
складається з трьох ізольованих кімнат жилою площею 11, 9,  12, 0 та 16, 1 м кв. Враховуючи,  що між ним та відповідачкою склалися
конфліктні стосунки з приводу спільного користування квартирою,  просив виділити йому кімнату площею 11, 9
,  а відповідачці -кімнати площею 16, 1 м
кв. та 12, 0 м.  кв.
судовому засіданні позивач ОСОБА_1. та його представник ОСОБА_5.  заявлені позовні вимоги підтримали. Позивач суду
пояснив,  що з моменту реєстрації шлюбу з
його дружиною 16 березня 2002 року,  коли
вона перейшла проживати до нього,  між
ним та відповідачкою склалися вкрай неприязні стосунки,  на цьому грунті виникали сварки,  відповідачка створювала неможливі умови
проживання для його дружини ОСОБА_4.,
народити дитину,  постійно сварилася з
нею,  внаслідок чого вона проходила курс
лікування наприкінці серпня 2002 року в клініці ім.  Вишневського м.  Донецька задля збереження дитини,  тому він був вимушений зі своєю дружиною
тимчасово переїхати проживати до батьків дружини. Вселитися до спірної квартири
він не має можливості,  оскільки
відповідачка не надає дублікат ключей
від спірної квартир,  та перешкоджає
йому проживати в квартирі. Іншого житла він не має,  тому просить вселити його до спірної
квартири,  усуннути перешкоди в
користуванні власністю,  виділити йому
ізольовану кімнату площею 11, 9 м кв.
та її представник ОСОБА_6. в судовому засіданні проти задоволення позову
фактично не заперечували. Відповідачка визнала,
що на підставі рішення Київського районного суду м.  Донецька від 5 червня 2006 року позивачу
належить 1/3 частина квартири,  а також
підтвердила,  що після того,  як наприкінці 2002 року позивач пішов з
квартири,  він неоднаразово звертався з
проханнням надати йому дублікати ключей,  також підтвердила,
що заперечувала його право власності на 1/3 частину спірної
квартири,  відмовлялася надавати йому
документи на спірну квартиру для оформлення права власності у встановленому законом
порядку. Також відповідачка визнала,  що
необхідно встановити порядок користування квартирою,  не заперечувала проти виділення відповідачу
кімнати 11,  9 м.  кв.,  просила залишити в її особистому користуванні вмонтований
шкаф,  площею 0, 8 кв.м посилаючись на те,  що зберігає в ньому банки з
консервацією,  не заперечувала проти
вселення позивача,  вважала що взагалі
спору між сторонами не існує. В судове засідання 23 травня 2007 року позивачка
не з*явилася,  була належним чином
повідомлена про час і місце розгляду справи,
про що свідчить повідомлення телеграфом,
від неї не надійшло повідомлення про причини неявки,  клопотань про відкладення справи від неї не
надійшло,  тому враховуючи,  що позивач не заперечує проти ухвалення
заочного рішення,  суд відповідно до
ч.1  ст. 224 ЦПК України вважає
необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням
Суд,  заслухавши показання сторін та їх
представників,  свідків ОСОБА_8.,  ОСОБА_9.,
дослідивши письмові докази,  що є
в матеріалах справи,  проаналізувавши
надані докази,  вважає,  що позов підлягає задоволенню з наступних
Суд
встановив,  що 1/3 частина квартири
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1. на праві власності на підставі рішення Київського
районного суду м.  Донецька від 5 червня
2006 року,  відповідачу ОСОБА_2. на праві
власності належить 2/3 частини спірної квартири на підставі свідоцтва про право
на спадщину за законом № 1-152,  видане
державним нотаріусом Шостої донецької державної нотаріальної контори Моторною
Н.К. на 1/3 частину спірної квартири та на підставі договору дарування від 9
серпня 2004 року,  виданого державним
нотаріусом Шостої донецької державної нотаріальної контори Моторною Н.К. на 1/3
частину спірної квартири,  що крім
показань сторін,  підтверджується
рішенням Київського районного суду м.
Донецька від 5 червня 2006 року,
копією свідоцтва про право власності на спадщину за законом (а.с. 8),  копією договору дарування від 20 серпня 2004
року (а.с. 9).

Суд
вважає,  що необхідність догладу за
дружиною позивача ОСОБА_4.,  яка була
вагітною,  мала народити дитину,  постійні свари та конфлікти з відповідачкою є
переконливою підставою того,  що ОСОБА_1.
вимушений був тимчасово піти зі спірної квартири,  і причини його відсутності в квартирі є поважними.
Зазначені обставини підтверджуються не тільки данними фактами,  а також показаннями свідків допитаних в
судовому засіданні ОСОБА_8.,  ОСОБА_9..

При
цьому в судовому засіданні відповідачка підтвердила,  що дійсно відмовлялася надати відповідачу дублікати
ключей від
спірної квартири.

Допитані
в судовому засіданні свідки ОСОБА_8.,
ОСОБА_9 підтвердили,  що між
позивачем ОСОБА_1. та відповідачкою ОСОБА_2 дійсно виникали постійні свари та
конфлікти,  в зв*язку з тим,  що відповідачка ОСОБА_2. не бажала щоб в їх
квартирі проживала дружина позивача ОСОБА_4.,
відповідачка створювала їй неможливі умови для проживання,  тобто не слідкувала за своїми домашніми
тваринами,  не прибирала в кімнатах,  постійно сварилася з нею. Також свідки
підтвердили,  що позивач

ОСОБА_1. неодноразово
звертався з проханням надати комплект ключей
та надати можливість проживати в спірній кімнаті,  але відповідачка відмовляла йому,  в зв*язку з чим в лютому 2007 року позивач
був змушений звернутися з заявою до дільничого інспектора Київського РВ ДМУ
УМВС України.

Відповідно
до ч.3  ст. 9 ЖК України ніхто не може
бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку,  передбачених законом.

Тому
неправомірна поведінка ОСОБА_2.,  яка
створила неможливі умови для проживання позивача та його дружини в належній
йому квартирі,  відмова надати позивачу
комплект ключей до його
власної квартири суд розцінює як створення перешкод для ОСОБА_1в користуванні
спірним жилим приміщенням,  що порушує
права позивача на власність та житло,
гарантовані чч.1, 4  ст. 41,  чч.1,
3  ст. 47 Конституції України.

В
зв'язку з цим суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1до ОСОБА_2. про вселення,  усунення перешкод в користуванні
власність,  встановлення порядку
користування жилим приміщенням законними,
обгрунтованими і такими,  що
підлягають задоволенню.

Відповідно
до ч.ч.2,  3  ст. 358 ЦК
України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та
користування майном,  що є їхньою спільною
частковою власністю.

В
судовому засіданні встановлено,  що між
сторонами існують розбіжності щодо спільного утримання зазначеної власності та
користування нею,  і сторони не можуть
досягнути згоди із зазначеного питання.

Тому з
метою врегулювання існуючого між сторонами конфлікту з питання користування
спільною власністю суд вважає необхідним встановити порядок користування цією
квартирою відповідно до розміру часток у власності сторін.

Частка
жилої площі позивача в спірній квартирі складає 40 : 3 = 13, 34 м кв.,
тому виділення ОСОБА_1. однієї ізольованої кімнати жилою
площею 11, 9 хоч і зачіпає його права на 1, 44 м кв.,  але
складає не менше рівня середньої забезпеченності жилою площею в м.  Донецьку,
тому з урахуванням відносин між сторонами,  суд не знаходить підстав для відмови у позові
про виділення позивачу Павлюкову ізольованої кімнати площею 11, 9 м. кв.,  а відповідачці ОСОБА_2. у користування двох
ізольованих кімнат площею 12, 0 та 16, 1 мкв.

Враховуючи
стосунки,  що склалися між
сторонами,  поведінку відповідачки та
стан позивача,  суд вважає,  що зазначений вище виріант встановлення
порядку користування квартирою є найбільш оптимальним,  тому що такий варіант найбільш наближений до
ідеальних часток сторін у власності.

На
підставі викладеного,  ч.ч.1,  4  ст.
41,  чч.1,  3  ст.
47 Конституції України,   ст.  ст. 9,
191 ЖК України,  чч.2,  3  ст.
358 ЦК України,  керуючись  ст.
ст. 10,  11,  60,
212,  213,  214,
215,  224,  225, 226 ЦПК України,  -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1до ОСОБА_2про вселення до квартири,
усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням,  встановлення порядку користування квартирою
задовольнити.

Вселити
ОСОБА_1в квартиру АДРЕСА_1,  зобов'язавши
ОСОБА_2не чинити ОСОБА_1 перешкод в користуванні житлом в зазначеній квартирі
та передати комплект ключей
від вхідних дверей до квартири та тамбуру.

Встановити
порядок користування квартирою № АДРЕСА_1,
закріпивши за ОСОБА_1одну ізольовану кімнату жилою площею 11, 9 м кв.,
за ОСОБА_2ізольовані кімнати жилою площею 16, 1 м кв.,
12, 0 м. кв.,
залишивши службові приміщення: коридор,
кухню,  ванну кімнату та туалет в
спільному користуванні сторін.

Заяву
про перегляд заочного рішення може бути подано до Київського районного суду
м.  Донецька протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано до Апеляційного суду
Донецької області через Київський районний суд м.  Донецька протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до
Апеляційного суду Донецької області через Київський районний суд м.  Донецька протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Апеляційну скаргу може бути подано без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.