Справа  №  2-377607
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

19 вересня 2007
року

Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого
судді - Городецького Д.І. секретаря - Тен І.О. розглянувши у відкритому
судовому засіданні  в м.  Новомосковську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2про виселення,

ВСТАНОВИВ:

18.07.2006
року ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2. про виселення.

В
обґрунтування своїх позовних вимог позивачка стверджує, що з 22.07.1972 року
вона перебувала в шлюбі з відповідачем. Шлюб розірвано 31.03.2000 року.

Вона є
власником жилого будинку, який розташований по АДРЕСА_1.

Позивачка
в заяві указала, що відповідач ОСОБА_2. проживає і зареєстрований в належному
їй будинку. Відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, псує майно,
що знаходиться в будинку, не надає їй матеріальну допомогу, б'є її, все це
робить неможливим для інших проживання в вищезазначеному будинку.

В
зв'язку з вищенаведеним, позивачка ОСОБА_1. просить суд виселити відповідача ОСОБА_2.
з будинку по АДРЕСА_1.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1. підтримала свою позовну заяву в повному
обсязі, посилається на обставини звернення до суду, викладені в позовній заяві,
просить суд виселити відповідача ОСОБА_2. з будинку по АДРЕСА_1.

Позивачка
також пояснила, що в будинку зареєстровані дві її дочки, які досягли
повноліття. Спірний жилий будинок був побудований спільно з відповідачем за час
шлюбу, свідоцтво про право власності на будинок оформлено на її ім'я. Вона
вважає, що відповідач має право на будинок, але всі роки він пив, негативно
впливав на дітей, в зв'язку з постійними сварками, бійками, проживати в
подальшому з відповідачем неможливо. Відповідач зловживає спиртними напоями,
б'є посуд, псує майно, вибив вікна і двері, вона боїться залишатися в будинку.

Відповідач
ОСОБА_2. в судовому
засідання позов не визнав, пояснив, що з 1972 року перебував в шлюбі з
позивачкою, шлюб розірваний у 2000 році. Перебуваючи в шлюбі, вони з позивачкою
купили старий будинок, знесли його і побудували новий будинок. Свідоцтво на
право власності на будинок було оформлено на позивачку. Він вважає, що також є
власником спірного будинку. Все, на що посилається позивачка він вважає таким,
що не відповідає дійсності.

Суд,
заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1. не обґрунтовані і не підлягають
задоволенню, за наступних підстав.

Згідно
ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог.

В
судовому засіданні встановлено, що 22.07.1972 року сторони зареєстрували шлюб,
який розірваний рішенням суду 31.03.2000 року (а.с.6,7)

Згідно
свідоцтва про право власності на жилий будинок, позивачка ОСОБА_1. є власником
жилого будинку, який розташований по АДРЕСА_1, (а.с.5)

В
обґрунтування своїх позовних вимог, позивачка посилається на те, що відповідач
ОСОБА_2. робить неможливим проживання інших осіб в жилому будинку.

Згідно
ст. 157 ЖК України, членів сім'ї власника жилого будинку може бути виселено в
судовому порядку без надання іншого жилого приміщення, на підставах ст. 116 ЖК
України.

Згідно
ст. 116 ЖК України, якщо член сім'ї власника жилого будинку систематично руйнує
чи псує жиле приміщення, або використовує його не за призначенням, або систематичним
порушенням правил співжиття робить неможливим для інших проживання із ним в
одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися
безрезультатними, виселення проводиться за вимогою власника без надання іншого
жилого приміщення.

В обґрунтування
своїх позовних вимог про неможливість проживання з відповідачем в одному
будинку, позивачка надала суду копію постанови про порушення кримінальної
справи у відношенні відповідача у 2005 році за ст. 125 ч.1 КК України (а.с.16);
акт судово-медичного дослідження про спричинення їй легких тілесних ушкоджень у
2003 році (а.с.17); виписку з амбулаторної карти, згідно якої, ОСОБА_2.
знаходився на лікування 22.05.2007 року з діагнозом порушення поведінки та
психічного стану внаслідок зловживання алкоголю; характеристику, згідно якої,
відповідач ОСОБА_2. зловживає спиртними напоями, за місцем проживання вчиняє
скандали, не працює, надходили скарги з боку дочок.

Незважаючи
на те, що позивачка надала суду докази того, що відповідач ОСОБА_2. допускає
аморальну поведінку, але, позивачка не надала суду доказів щодо застосування до
відповідача за цими випадками засобів громадського впливу, що не дає можливості
суду зробити висновки, що ці заходи виявилися безрезультатними.

Крім
того, в судовому засідання встановлено, що сторони будували спірний жилий
будинок спільно, перебуваючи в шлюбі. Згідно ст. 60 Сімейного Кодексу України,
майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на прав
спільної сумісної власності. Згідно ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не
припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Незважаючи
на те, що право власності на майно зареєстроване за позивачкою, суд вважає, що
відповідач також є власником жилого будинку, і суд не можу позбавити його права
користування власністю, оскільки, за нормами ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений
у його здійсненні.

В
зв'язку з вищенаведеним, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. належить
відмовити.

Враховуючи
вищевикладене і керуючись ст.ст.10, 60, 88, 213-215 ЦПК України, ст.116, 157 ЖК
України, ст. 60,68 СК України, ст. 321 ЦК
України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1до ОСОБА_2про виселення - відмовити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.