Справа №2-1183/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

13
серпня 2007 р.                                                                                                         м.  Макіївка

Кіровський
районний суд міста Макіївки Донецької області у складі:

головуючий
- суддя                                                                                          Єжов
В.А.

при
секретарі                                                                                                    Кулаковській
О.Ю.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м.  Макіївці ци­вільну справу за позовом ОСОБА_1
до територіальної громади міста Макі­ївки про визначення часток в спільній
сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

9 липня
2007 р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до територіальної громади міста
Макіївки про визначення часток в спільній сумісній власності,  мотивуючи вимоги тим,  що при приватизації квартири комітетом з
економіки,  приватизації та управлінню
комунальної власності виконкому Макіївської міської Ради не була встановлена належна
кожному власнику частка,  у зв'язку з чим
він,  як спадкоємець першої черги,  позбавлений можливості прийняття спадщини.

У
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги,  на обґру­нтування яких послався на
обставини,  вказані в позовній
заяві,  та зазначив,  що 25 серпня 1993 р. квартира АДРЕСА_1,  була привати­зована ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спільну
сумісну власність. ІНФОРМАЦІЯ_1 його дружина ОСОБА_2 померла. Після
її смерті відкрилася спадщина у вигляді частки квартири,  спадкоємцем якої,  за законом,
є він. У встановлений законом термін він звернувся до нотаріальної
контори із заявою про прийняття спадщини,
однак державним нотаріусом у видачі свідоцтва на право власності було
відмовлено на підставі того,  що частка
спадкодавця у праві спільної суміс­ної власності на квартиру не встановлена.

Посилаючись
на вказані обставини,  позивач просить
суд визначити розмір частки в спіль­ній сумісній власності - житловому
приміщенні,  визнавши їх рівними.

Відповідач
- територіальна громада міста Макіївки,
залишила розгляд позовних вимог ОСОБА_1 на розсуд суду та надала суду
письмову заяву про можливість розгляду справи за відсутності їхнього
представника.

Вислухавши
пояснення позивача,  вивчивши матеріали
справи і дослідивши надані докази,  суд у
межах заявлених позовних вимог ( ст. 11 ЦПК України) встановив наступне.

Згідно
свідоцтву про право власності на житло,
виданого комітетом з економіки,
привати­зації та управлінню комунальної власності виконкому Макіївської
міської Ради від 25 серпня 1993 року,
квартира АДРЕСА_1 нале­жить ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на праві приватної
спільної сумісної власності. Назване свідоцтво зареєстровано в реєстрі прав
власності на нерухоме майно комунального підприємства «Бюро технічної
інвентаризації м.  Макіївки».

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_2 померла у віці 73 років,  що
підтвердже­но актовим записом № 2604 від 28 листопада 2007 р. в Книзі реєстрації
смертей Макіївського від-

2

ділу реєстрації
актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької обла­сті.

Як
передбачено статтею 355 ЦК
України,  майно,  що є у власності двох або більше осіб
(співвласників),  належить їм на праві
спільної власності (спільне майно). Майно може належите особам на праві
спільної часткової,  або на праві
спільної сумісної власності.

Питання
про визначення часток у спільній сумісній власності у встановленому законом по­рядку
між співвласниками не вирішувалось.

Відповідно
до ч. 2  ст.  8 Закону України від 19 червня 1992 р. № 2482
XII «Про приватиза­цію державного житлового фонду» передача
займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову
власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім»ї,  які постійно мешкають у цій квартирі
(будинку),  у тому числі тих,  що тимчасово відсутні й за якими зберіга­ється
право на житло,  з обов'язковим
визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

Оскільки
зазначеним законом не визначено умов,  за
яких один із членів сім'ї матиме біль­шу або меншу частку в приватизованому
житлі,  іншої домовленості між власниками
не було,  то частка кожного є рівною. За
таких обставин частки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у спірній квартирі суд визнає
рівними,  тому кожному співвласнику
належить по 1/2 частині вищезазначеної приватизованої квартири.

За таких
обставин,  проаналізувавши встановлені
обставини по справі,  оцінивши надані
сторонами в силу положень  ст.  60 ЦПК України докази в їх сукупності,  суд дійшов висновку,  що заявлений позов обгрунтований і
такий,  що підлягає задоволенню.

Позивач
не вимагає компенсації за понесені судові витрати,  пов'язані зі зверненням до су­ду і розглядом
судової справи.

Враховуючи
викладене,  керуючись статтями 11,  60,
212,  213,  214,
215 Цивільного процесу­ального кодексу України,   ст.
355 Цивільного кодексу України,
ч. 2  ст.  8 Закону України від 19 че­рвня 1992 р. №
2482 XII «Про приватизацію державного житлового фонду»,  суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визначити
частки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у спіль­ній сумісній власності - приватизованій
квартирі АДРЕСА_1 рівними - по 1/2 кожному,
визнати за кожним з них право власності на визначену долю майна.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду подається Апеляційному суду Донецької
області через Кіровський районний суд міста Макіївки протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Донецької області через
Кіровський районний суд міста Макіївки протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеля­ційне оскарження або протягом десяти днів з дня проголошення
рішення без попереднього по­дання заяви про апеляційне оскарження.