Справа №7-22372007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 червня 2007 року Центральний районний суд м.  Миколаєва у складі:

головуючого -                                                                                     судді
Подзігун Г.В.

при
секретарі                                                                                       Вельдяєвій
Л.М.

за
участю позивача                                                                             ОСОБА_1.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  Миколаївської міської ради про визнання
недійсним Свідоцтва про право власності на житло та зобов'язання вчинити
дії,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду із позовом до відповідачів,
в якому просить визнати недійсним Свідоцтво про право власності на
квартируАДРЕСА_1.

У
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив про задоволення
позову,  посилаючись на обставини що
викладені у позовній заяві.

Відповідачка
ОСОБА_2. до суду не з'явилась,  надала
заяву про розгляд справи у її відсутність,
проти позову заперечує.

Відповідач
Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської
міської ради свого представника до суду не направив,  надав заяву про розгляд справи у відсутність
представника відповідача,  позов визнає.

Представник
відповідача КП ММБТІ проти задоволення позову не заперечував.

Третя
особа ОСОБА_3.  до суду не з'явилась,
про причини неявки суду не повідомила,
про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином,  заперечень проти позову не надала.

Ухвалою
суду справа розглянута у відсутність відповідачки та третьої особи,  оскільки у матеріалах справи достатньо даних
про права та взаємовідносини сторін.

Вивчивши
доводи позову,  вислухавши пояснення
сторін та дослідивши наявні у справі докази,
суд встановив наступне.

Як
вбачається із матеріалів справи,  сторони
знаходились у зареєстрованому шлюбі,  від
котрого мають дочку - ОСОБА_3.

Оскільки
ОСОБА_2.,  ОСОБА_1. та ОСОБА_3.  були зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 та звернулись із
заявами про приватизацію,  13.12.1993
року їм було видано свідоцтво про право спільної сумісної власності на вказану
квартиру.

Як
пояснив позивач,  після отримання дане
свідоцтво до КП ММБТІ для реєстрації здано не було та знаходилось у
відповідачки. У зв'язку із припиненням шлюбних відносин з ОСОБА_2.,  він з 2000 року у квартирі не проживає.
14.01.2000 року знятий з реєстрації у спірній квартирі,  30.10.2001 року шлюб між сторонами
розірваний,  відповідачка уклала другий
шлюб та змінили прізвище на „ОСОБА_2". Звернувшись до КП ММБТІ у січні
2007 року,  йому стало відомо,  що 24.11.2005 року вказана квартира
приватизована відповідачкою та третьою особою та право власності на квартиру
зареєстроване по 1/2 частині за ОСОБА_3.
та ОСОБА_2.

Доводи
позивача підтвердив представник КП ММБТІ,
якій пояснив,  що дійсно право
власності на квартиру зареєстроване лише за ОСОБА_3.  та ОСОБА_2.,
свідоцтво про право на житло від 13.12.1993 року КП ММБТІ не
реєструвало.

Крім
того,  доводи позивача підтверджуються
наступними матеріалами справи.

Згідно
свідоцтва про право власності на житло від 24.11.2005 року,  квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної
часткової власності ОСОБА_2. та ОСОБА_3.
по 1/2 частині (а.с. 8).

10.01.2006
року право власності за ОСОБА_2. та ОСОБА_3.
зареєстроване КП ММБТІ (а.с. 42).

Згідно
відповіді Управління з використання та розвитку комунальної власності
Миколаївської міської ради,  оскільки
свідоцтво про право власності від 13.12.1993 року отримано,  про що свідчить запис у реєстровій книзі 1993
року,  видати свідоцтво неможливо. При
цьому оформлення дублікату свідоцтва можливо за заявою всіх співвласників
квартири або за рішенням суду.

Як
пояснив позивач,  між сторонами склалися
неприязненні відносини,  його право
власності на спірну квартиру співвласниками не визнається,  що унеможливлює подачу спільної заяви для
отримання дублікату свідоцтва.

Враховуючи
вищевикладене,  суд дійшов висновку,  що право власності позивача порушено та на
підставі  ст.  386 ЦК
України,   ст.  12 Закону України „Про приватизацію
державного жилого фонду" підлягає поновленню. Тому позовні вимоги про
визнання Свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 24.11.2005 року
недійсним та зобов'язання Управління з використання та розвитку комунальної
власності видати дублікат Свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1
обгрутновані та підлягають задоволенню.

У
відповідності до  ст. 81, 88 ЦПК України
судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Керуючись  ст.
ст.  8,  10,
14,  209,  212-215 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до     ОСОБА_2 ,
Миколаївської міської ради про визнання недійсним Свідоцтва про право
власності на житло та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати
недійсним Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1,  яке видане Фондом комунальної власності
Миколаївської міської ради 24.11.2005 року.

Зобов'язати
Управління з використання та розвитку комунальної власності видати ОСОБА_1 дублікат
Свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене через суд першої інстанції до Апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом
двадцяти днів після подачі заяви з надісланням особою,  яка її подає,
копії апеляції до апеляційної інстанції.