Справа №2-1440 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

16 жовтня   2007
року  Іванівський районний суд Одеської
області в складі: головуючого
судді      Димова В.Б. при
секретарі       Туругі Ж.В. розглянувши
у   попередньому судовому засіданні в
смт.Іванівка Одеської області цивільну справу     за позовом   ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання договору обміну дійсним, про визнання права
власності на майно, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог -
Іванівський районний відділ земельних ресурсів Одеської області та за   зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання права власності на майно,
третя особа на стороні позивача
без самостійних вимог - Комінтернівський районний відділ земельних     ресурсів Одеської області,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору обміну
дійсним, про визнання права власності на майно, третя особа на стороні позивача
без самостійних вимог - Іванівський районний відділ земельних ресурсів Одеської
області, посилаючись на те, що 05 жовтня 2007р. між ним та ОСОБА_2 було
укладено у письмовій формі договір обміну, відповідно до умов якого кожна із
сторін зобов'язалася передати другій стороні у власність належне їй на праві
власності майно, а саме: ОСОБА_2 зобов'язалася передати йому у власність
земельну ділянку площею 0,274 га у межах згідно з планом, розташовану в
АДРЕСА_1, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського
господарства, належну мені на підставі Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації
державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_2, виданого відділом
земельних ресурсів у Іванівському районі Одеської області 05 жовтня 2007р., а
він в обмін зобов'язався передати ОСОБА_2 у власність належну йому на праві
приватної власності земельну ділянку площею 6,30 гектарів, розташовану на
території КрасносІльської сільської ради Комінтернівського району Одеської
області в межах згідно з планом, зображеним у Державному акті на право
власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, зареєстрованим в Книзі записів
державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_4 та виданим 12
лютого 2003р. Красносільською сільською радою, цільове призначення якої -
ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивач вказує, що вони досягай домовленості за усіма
істотними умовами договору обміну, визначеними ст.132 ЗК України, ст.ст.715,716
ЦК України.

Свої зобов'язання по передачі належної йому земельної ділянки позивач
виконав, про що свідчить акт прийому-передачі земельної ділянки від 05 жовтня
2007р.

Відповідачкою також були виконані зустрічні зобов'язання, що
підтверджується актом прийому-передачі земельних  ділянок від 05 жовтня 2007р.

Крім того, відповідачка передала йому Державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку.

Позивач вважає, що вони домовилися щодо усіх істотних
умов договору обміну земельними ділянками, відбулося повне його виконання: він
передав, а відповідачка прийняла у власність земельну ділянку, і відповідачка
також передала, а він прийняв

земельну   ділянку, але ухиляється від   нотаріального посвідчення   договору
обміну земельними ділянками.

З урахуванням наведених обставин позивач просить визнати договір обміну
дійсним, а за ним визнати право власності на земельну ділянку, яка була
предметом договору обміну.

ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_1, третя особа на стороні
позивача без самостійних вимог - Комінтернівський районний відділ земельних
ресурсів Одеської області, про визнання права власності на нерухоме майно,
посилаючись на те, що вони дійсно досягай домовленості за усіма істотними
умовами договору обміну, визначеними ст.132 ЗК України, ст.ст.715, 716 ЦК України. Свої
зобов'язання по передачі належної їй земельної ділянки вона виконала, а ОСОБА_1
також виконав свої зустрічні зобов'язання. ОСОБА_2 передала ОСОБА_1 Державний
акт на право власності на земельну ділянку.

ОСОБА_2 зазначає, що, оскільки ОСОБА_1 просить визнати
укладений між ними договір обміну земельними ділянками дійсним та визнати за
ним право власності на земельну ділянку, за нею також має бути визнано право
власності на земельну ділянку, яка була предметом договору обміну.

Ухвалою суду
позови об'єднані в одне провадження.

ОСОБА_1 надіслав до суду заяву про розгляд справи без
його участі, у якій також вказав, що свій первісний позов підтримує і визнає
зустрічний позов.

ОСОБА_2 також надіслала до суду заяву про розгляд справи
без її участі, у якій вказала, що підтримує свій зустрічний позов, а   первісний позов  визнає.

Представники Іванівського районного відділу земельних ресурсів Одеської
області та Комінтернівського районного відділу земельних ресурсів Одеської
області в судове засідання не з'явилися, хоча були повідомлені належним чином
про час та місце проведення судового засідання.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що рішення у справі можливо
постановити без їх участі на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.4ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України.

Згідно з ч.4ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши        матеріали                справи,    вважає,
що                позов

ОСОБА_1 та   зустрічний
позов ОСОБА_2   підлягають                                  задоволенню з

наступних
підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм
правовідносини. Як убачається із матеріалів справи, 05 жовтня 2007р. між
сторонами було укладено у письмовій формі договір обміну, відповідно до умов
якого кожна із сторін зобов'язалася передати другій стороні у власність належне
їй на праві власності майно, а саме: ОСОБА_2 зобов'язалася передати ОСОБА_1 у
власність земельну ділянку площею 0,274 га у межах згідно з планом, розташовану
в АДРЕСА_1, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського
господарства, належну мені на підставі Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації
державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_2, виданого відділом
земельних ресурсів у Іванівському районі Одеської області 05 жовтня 2007р., а
ОСОБА_1 в обмін зобов'язався передати ОСОБА_2 у власність належну йому на праві
приватної власності земельну ділянку площею 6,30 гектарів, розташовану на
території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської
області в межах згідно з планом, зображеним у Державному акті на право
власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, зареєстрованим в Книзі записів
державних актів на право приватної власності на землю

за НОМЕР_4 та виданим    12 лютого
2003р. Красносільською сільською радою, цільове призначення якої - ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

В судовому засіданні доведено, що сторони домовилися щодо істотних умов
договору обміну та виконали свої зобов'язання по передачі належних їм земельних
ділянок, про що свідчать акти прийому-передач земельних ділянок від 05 жовтня
2007р.

Відповідно до ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи мають право
набувати у власність земельні ділянки на підставі міни та інших
цивільно-правових угод.

Згідно ч.3 ст. 132 ЗК України угоди про перехід права власності на земельні
дялінки вважаються укладеними з дня їх нотаріального посвідчення.

Ця законодавча норма також була включена у зміст договору обміну земельними
ділянками, який був укладений сторонами.

Законом України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо
заборони продажу земель сільськогосподарського призначення до прийняття
відповідних законодавчих актів» від 19 грудня 2006р. № 490-V пункт
15 розділу «Перехідні положення» Земельного Кодексу України був викладений у новій
редакції, відповідно до якої до 01 січня 2008 року не допускаться
купівля-продаж або іншим способм відчуження земельних ділянок і зміна цільового
призначення (використання ) земельних ділянок, які перебувають у власності
громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського
виробництва, виділених в натурі (на місцевості) власниками земельних часток
(паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних
ділянок (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу
ділянку відповідно до закону та вилучення ( викупу) земельних ділянок для
суспільних потреб.

Цей  закон
набрав чинності з дня його
опублікування, тобто з
13.01.2007р.

Отже, з   13.01.2007р.   тимчасова
заборона    ( мораторій)       не поширюється на відчуження  земель сільськогосподарського призначення на
підставі договору обміну.

Крім того, обмежень відносно обміну земель товарного сільськогосподарського
призначення на земельні ділянки іншого цільвого призначення не встановлено.

Таким      чином,
судом встановлено,   що                укладений           між       сторонами

договір           обміну                    земельними        ділянками       відповідає      вимогам

чинного
законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору( ч.1 ст. 638 ЦК
України).

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК
України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд
може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст. 209 ЦК
України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному
посвідченню лише у випадках, встановлених законом або за домовленістю сторін.
Статтею 203 ЦК України
встановлено, що зміст угоди не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; угода повинна
бути укладена у формі, встановленій законом, волевиявлення має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі, угода повинна бути спрямована на реальне
настання правових наслідків, обумовлених нею.

Відповідно до ч.1 СТ.328 ЦК
України право власності набувається на підставах, не заборонених законом,
зокрема за угодами. У ч.1 ст.334 ЦК
України зазначено, що право власності у набувача майна за договором виникає
з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України право власності за договором, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або
з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально,

дійсним. Згідно
з ч.3 ст.334 ЦК України,
якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право
власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Суд приходить до висновку, що сторони домовилися щодо
усіх істотних умов договору обміну земельними ділянками, що підтверджується
договором, укладеним між ними у письмовій формі, і який містить всі істотні
умови, передбачені ст.132 ЗК України, ст.ст.715, 716 ЦК України,
відбулося повне його виконання: кожна із сторін передала іншій стороні належну
їй на праві власності земельну ділянку.

Обставини, на які посилалися сторони, обґрунтовуючи свої
вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у
відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

За таких обставин суд вважає, що договір обміну
земельними ділянками, який був укладений між сторонами у письмовій формі, має
бути визнаний дійсним, а за сторонами - визнано право власності на земельні
ділянки, які були предметом договору обміну.

Суд також вважає, що визнання кожним з відповідачів
пред'явлених позовів не суперечить закону, не порушує     права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст.131, 132, пунктом 15 розділу «Перехідні положення» ЗК
України, ст. 16, ст. 203, ч.1 ст. 209, ч.2 ст.220, ч.1 ст.328, ч.1 ч.3 ст.334,
ч.1 ст. 638, ст. ст. 715,716 ЦК
України , ст.ст. 14,57,60, 113, ч.4 ст. 130, ч.4 ст. 174, 212, 213 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

1.
Позов ОСОБА_1 задовольнити.

2.
Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

3.
Визнати дійсним договір обміну земельними ділянками, який
був укладений у письмовій формі 05 жовтня 2007р., між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 земельну ділянку
площею 6,30 гектарів, розташовану на території Красносільської сільської ради
Комінтернівського району Одеської області в межах згідно з планом, зображеним у
Державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3,
зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на
землю за НОМЕР_4 та виданим 12 лютого 2003р. Красносільською сільською радою,
цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського
виробництва, а ОСОБА_2 в обмін передала ОСОБА_1 у власність земельну ділянку
площею 0,250 га у межах
згідно з планом, розташовану в АДРЕСА_1, цільове призначення якої - для ведення
особистого селянського господарства, яка належала їй на підставі Державного
акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, зареєстрованого в
Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю
та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_2,
виданого Бузиновською сільською радою та відділом земельних ресурсів у
Іванівському районі Одеської області 05 жовтня 2007р.

4. Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку
площею 0,250 га, розташовану в АДРЕСА_1, в межах згідно з планом, зображеним в
Державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1,
зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної
власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди
землі за НОМЕР_2, виданого Бузиновською сільською радою та відділом земельних
ресурсів у Іванівському районі Одеської області 05 жовтня 2007р., цільове
призначення якої - для ведення особистого селянського господарства.

5. Зобов'язати Іванівський районний відділ земельних
ресурсів Одеської області зареєструвати та видати на ім'я ОСОБА_1 Державний акт
на право приватної власності на земельну ділянку 0,250 га, розташовану в
АДРЕСА_1, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського
господарства.

6. Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку
площею 6,30 гектарів, розташовану на території Красносільської сільської ради
Комінтернівського району Одеської області в межах згідно з планом, зображеним у
Державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3,
зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на
землю за НОМЕР_4 та виданим 12 лютого 2003р. Красносільською сільською радою,
цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського
виробництва.

7. Зобов'язати Комінтернівський районний відділ земельних ресурсів Одеської
області зареєструвати та видати на ім'я ОСОБА_2 Державний акт на право
власності на земельну ділянку площею 6,30 гектарів, розташовану на території
Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області в
межах згідно з планом, зображеним у Державному акті на право власності на
земельну ділянку серп" НОМЕР_3, зареєстрованим в Книзі записів державних
актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_4 та виданим 12 лютого
2003р. Красносільською сільською радою, цільове призначення якої - ведення
товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської
області через Іванівський районний суд Одеської області суд шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня
проголошення рішення і поданням після цього протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження апеляційної скарги або в порядку ч.4
ст. 295 ЦПК України.