Справа  №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2007 року                                                         Лубенський міськрайонний суд

Полтавської
області у складі головуючого - судді Матвієнка В.М. при секретарі
- Павличенко О.А. представника позивачки - ОСОБА_2 представника відповідача -
Коряка А.В., Кишені Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КП 'Україночка - 2007' про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, грошової
компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди,
суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1   звернулась до суду з позовом до КП
'Україночка - 2007' про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час
затримки розрахунку, грошової компенсації за невикористану
відпустку та відшкодування моральної шкоди. В позові
вказано, що позивачка працювала у відповідача в період з 25.11.2006р по
23.06.2007р

23.06.2007р. позивачка з роботи
звільнена за згодою сторін згідно ст. 36 КЗПП України , однак відповідач при звільненні не провів з нею остаточний розрахунок, а
саме не виплатив: заробітну плату в розмірі
- 490 грн., грошову компенсацію за невикористану відпустку - 32грн. 46коп. в зв'язку з чим вона прохає суд стягнути з
відповідача вищевказану суми заборгованості.

Разом з тим позивачка прохає
стягнути з відповідача - 3000грн моральної шкоди, яку пов'язує з не отриманням зароблених грошей, перенесенням моральних
страждань, постійним зверненням до відповідача
виплатити гроші, втратою нормальних життєвих зв'язків, що вимагає від неї додаткових
зусиль для організації свого життя та середнього заробітку за час
затримки розрахунку в розмірі - 2668грн. 82 коп.

У судовому засіданні позивачка розмір позовних вимог змінила, прохаючи суд
стягнути з відповідача - 254грн. 96 коп.
заробітної плати, 229грн. 78 коп. грошової компенсації за невикористану відпустку, 2703 грн. 88 коп. середнього заробітку за час
затримки розрахунку, 3000грн. моральної
шкоди., 500 грн. за надання правової допомоги . Представник відповідача позовні
вимоги щодо розміру не виплаченої заробітної плати та грошової компенсації за невикористану відпустку в розмірі - 484грн. 74 коп.
визнав повністю, в частині стягнення
середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди не визнав оскільки позивачкою пропущений 3-х місячний строк звернення до суду без поважних причин і прохає суд
застосувати цей строк при вирішенні даної справи.
Судові витрати пов'язані з наданням правової допомоги підлягають задоволенню
пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Дослідивши обставини, докази справи
суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

2

Встановлено, що позивачка працювала
у відповідача з 25.11.2006р по 23.06.2007р 23.06.2007р. згідно наказу №4
позивачка з роботи звільнена за згодою сторін ( ст. 36 КЗПП України) . На час
звільнення відповідач не виплатив ОСОБА_1 нараховану заробітну плату та грошову компенсацію за невикористану відпустку. Згідно
довідки відповідача розмір заборгованості перед позивачкою складає - 254грн. 96
коп. заробітної плати, 229грн. 78 коп.
грошової компенсації за невикористану відпустку, а всього розмір
заборгованості - 484грн. 74 коп. з якою погодилась позивачка.

Згідно  ст.
116  КЗПП України  виплата всіх належних  сум від підприємства працівнику проводиться в
день його звільнення, чого не виконав відповідач. Спору у сторін по розміру
заборгованості немає, отже вищевказана сума підлягає стягненню з відповідача на
користь позивачки.

У відповідності з ч.1 ст. 233 КЗПП України передбачено,
що працівник може звернутися до суду з заявою про вирішення трудового спору до
суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Позивачка звернулась до суду з
позовними вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки
розрахунку та відшкодування моральної шкоди одночасно з стягненням заробітної
плати майже через 4 місяці після свого звільнення .

Як встановлено судом позивачка взнала про порушення свого
права щодо не виплати заробітної плати при звільненні в той же день -
23.06.2007р., після чого неодноразово зверталась тільки до відповідача з
проханням виплатити заробітну плату на що останній не реагував, до суду вона не
зверталася в зв'язку з своїм працевлаштуванням, що нею підтверджено у судовому
засіданні.

20.09.2007р. позивачка звернулась за допомогою до
адвоката , який зробив запит до КП 'Україночка',
однак і після консультації з адвокатом ОСОБА_1 до суду не звернулась, незважаючи
на закінчення 3- х місячного строку і тільки 05.10.2007р. звернулась до суду
зданим позовом.

В судовому засіданні позивачка не ставила питання про
поновлення строку на звернення до суду з позовною заявою, вважаючи, що цей
строк звернення до суду не пропустила. Таким чином суд прийшов до висновку, що
за пропуском без поважних причин тримісячного строку звернення до суду в
задоволенні частини позовних вимог ОСОБА_1
щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування
моральної шкоди необхідно відмовити .

При цьому взяв до уваги те що на
позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки
розрахунку та відшкодування моральної шкоди розповсюджується загальний 3-х
місячний строк звернення до суду передбачений ст. 233 КЗПП України і ці вимоги
не відносяться до заробітної плати.

Згідно п.25 абз. 6 Пленуму
Верховного Суду України 'Про практику застосування судами законодавства
про оплату праці' вказано, що пропуск без поважних причин тримісячного строку звернення до суду є самостійною підставою
для відмови в позові. Доказів , які б підтверджували наявність поважних причин
пропуску 3-х місячного строку звернення
до суду позивачка суду не надала . Виходячи з досліджених обставин справи ,
пояснень позивачки суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 взнала про порушення
свого права ще в червні 2007р.і тому слід вважати цей період початком 3 -х
місячного строку звернення до суду.

У відповідності з ч.1 ст.88 ЦПК
України передбачено,' якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог. Враховуючи загальний розмір суми, яку вимагала
позивачка стягнути з відповідача та суму заборгованості, яка стягується на
користь позивачки, принцип пропорційності суд вважає за можливе стягнути
з відповідача 80 грн. судових витрат пов'язаних з наданням правової допомоги.

Керуючись ст.2, 232, 233 КЗпП України, ст.60, 84, 88, 212-215 ,367 ЦПК України суд,

3

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до КП
'Україночка - 2007' про стягнення

заробітної плати, середнього
заробітку за час затримки розрахунку, грошової компенсації

за невикористану відпустку та
відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з комунального
підприємства ' Україночка' на користь ОСОБА_1

- 254 грн. 96 коп. заборгованості по
заробітній платі   станом на 23.06.2007р

року, 229 грн. 78 коп. грошової компенсації за невикористану відпустку , 80
грн. за

надання правової допомоги та  на користь держави  - 51 грн. судового збору, 30 грн. за

інформаційно - технічне
забезпечення розгляду справи .

В задоволенні позовних вимог    щодо стягнення середнього заробітку за час
затримки

розрахунку та відшкодування
моральної шкоди відмовити.

Рішення в частині стягнення
заробітної плати допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, яка подається
протягом десяти днів з дня оголошення рішення суду