Справа№2-1253/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20
серпня 2007 р.                                                                                                            м.  Макіївка

Кіровський
районний суд міста Макіївки Донецької області у складі

головуючий
суддя                                                                                                Єжов
В.А.

при
секретарі                                                                                                        Кулаковській
О.Ю.

за
участю позивачки                                                                                            ОСОБА_1

відповідача                                                                                                           ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м.  Макіївці цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

16 липня
2007 р. ОСОБА_1  звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про розі­рвання шлюбу,
мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням сімейних відносин і
неможливі­стю збереження сім'ї.

У
судовому засіданні ОСОБА_1  підтримала
заявлені позовні вимоги,  в обґрунтування
яких послалася на обставини,  викладені у
заяві,  та зазначила,  що з 14 березня 2001 р. перебуває з ОСОБА_2 у
зареєстрованому шлюбі,  мають
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне з відповідачем життя
виявило,  що відповідач зловживає
спиртними напоя­ми,  не бажає
працювати,  ображає її та неповнолітню
дитину. Постійні суперечки та сварки при­звели до втрати нею поваги і любові до
нього. Така поведінка відповідача,
конфліктні відносини у сім'ї негативно впливають на стан її
здоров'я,  на виховання і розвиток
малолітньої дитини. За цих підстав вони у червні 2006р. припинили шлюбні
відносини,  мешкають в одній
квартирі,  однак не ведуть спільне
господарство,  фактично не спілкуються
між собою. Відповідач добровільно не бе­ре участі у матеріальному утримані
сина. За час окремого проживання вона дійшла висновку,  що примирення між ними та подальше спільне
проживання неможливе,  вона має намір
створити ін­шу сім'ю. Вважає,  що
збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із них.

Посилаючись
на наведені обставини,  позивач просить
суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2,
судові витрати віднести на його рахунок.

Відповідач
ОСОБА_2 у судовому
засіданні позов про розірвання шлюбу визнав та пояс­нив,  що у зв'язку з погіршенням стосунків у червні
2006 р. він і позивачка припинили шлюбні відносини і проживання однією
сім'єю,  з цього часу вони мешкають в
одній квартирі,  однак не ведуть спільне
господарство,  майже не спілкуються між
собою. Малолітній син за його згодою проживає з дружиною. Погоджується з обставинами,  викладеними позивачкою. Вважає,  що сім'я існує формально,  вони втратили порозуміння,  тому збереження сімейних відносин є
неможливим.

Вислухавши
пояснення сторін,  вивчивши матеріали
справи та дослідивши надані докази,  суд
у межах заявлених позовних вимог ( ст.
11 ЦПК України),  установив
наступне.

ОСОБА_2 і ОСОБА_1  зареєстрували шлюб 14 березня 2001 року в
Макіївському мі­ському відділі реєстрації актів громадського стану Донецького
обласного управління юстиції. По­дружжя має сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,  який мешкає

разом з позивачкою. На утримання малолітньої дитини позивач
аліменти не сплачує. Для по­дружжя цей шлюб другий.

Відповідно
до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімей­ного
кодексу України и шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу,
згідно припису статті 112 СК України,
якщо буде встановлено,  що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них,  інтересам їхніх
дітей,  що мають істотне значення. При
цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання шлюбу,  бере до уваги наяв­ність малолітньої
дитини,  дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя.

Як
убачається із матеріалів справи і встановлено судом,  ОСОБА_1
і ОСОБА_2 з чер­вня
2006 р. припинили шлюбні відносини,  не
проживають однією сім'єю і не ведуть сумісне гос­подарство. За цей час подружжя
не здійснили дій щодо збереження сімейних стосунків,  між ними встановились неприязні
взаємовідносини,  позивачка має намір
створити іншу сім'ю. Конфліктна ситуація між ними негативно впливає на розвиток
і виховання малолітньої дитини,  яка
проживає за згодою батька разом з матір'ю. Суд вважає,  що за таких обставин надання подружжю строку
для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства.

Проаналізувавши
встановлені конкретні обставини по справі,
оцінивши надані сторонами в силу вимог
ст.  60 ЦПК України докази в їх
сукупності,  суд,  приймаючи до уваги існуючі взає­мини між
подружжям,  ступінь конфліктних стосунків
та причини розлучення,  небажання кожного
з них продовжувати шлюбні відносини,  суд
дійшов висновку,  що подальше спільне
життя ОСОБА_1  і ОСОБА_2 та збереження їх
сім'ї неможливе і суперечить інтересам кожного з них,  що має істотне значення,  заява відповідає дійсній волі чоловіка,  тому позов про розірвання шлюбу підлягає
задоволенню.

Вирішуючи
питання про розподіл судових витрат,  суд
приймає до уваги ступінь відповіда­льності кожного з подружжя у розпаді
сім'ї,  враховує їх матеріальне і сімейне
становище та від­повідно до  ст.  88 ЦПК України,  вважає за необхідне витрати при реєстрації
розірвання шлюбу по­класти на відповідача.

На
підставі вищенаведеного,  керуючись
статтями 11,  60,  88,
212,  213,  214,
215 Цивільного процесуального кодексу України,  статтями 110-112 Сімейного кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між
ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2,  та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3,  заре­єстрований 14
березня 2001 року в Макіївському міському відділі реєстрації актів громадського
стану Донецького обласного управління юстиції,
актовий запис № 223,  розірвати.

При
реєстрації розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 на користь держа­ви 25, 50
грн.,  позивачку ОСОБА_1 від сплати
судових витрат звільнити.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду подається Апеляційному суду Донецької
області через Кіровський районний суд м.
Макіївки протягом десяти днів з дня проголошення рі­шення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Донецької області через
Кіровський районний суд м.  Макіївки
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або
протягом десяти днів з дня проголошення рішення без попереднього подання за­яви
на апеляційне оскарження.