Справа
№2-612/07
Рішення

іменем України

26
червня 2007 року                                                       м.
Володимир-Волинський

Володимир-Волинський
міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В. при секретарі: Шафатинській О.В. з участю
позивача: ОСОБА_1 представника позивача: ОСОБА_4 представника відповідача:
ОСОБА_5. відповідачки: ОСОБА_2 відповідачки: ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до редакції газети «Слово правди»,  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про захист честі,  гідності,
ділової репутації та стягнення моральної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до редакції газети «Слово правди» та ОСОБА_2,  про захист честі,  гідності,
ділової репутації та стягнення моральної шкоди. Ухвалою
Володимир-Волинського міського суду від 31 травня 2007 року у даній справі в
якості співвідповідача залучено ОСОБА_3.

В
позовній заяві ОСОБА_1 посилається на ту обставину,  що він є депутатом Волинської обласної
ради,  а також директором ТзОВ
„Прогрес".

ІНФОРМАЦІЯ_1р.
у Володимир-Волинській районній газеті «Слово правди» НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_1року в рубриці „Різне" була опублікована стаття відповідачки
ОСОБА_2 про роботу сесії районної ради,
що відбулась 29.08.2006р. В даній статті автор навела дані,  які не відповідають дійсності та принижують
честь,  гідність та ділову репутацію
позивача,  а також перекручує відомості.
Вважає,  що вислови: «Жителі Білина за
посередництвом свого депутата ОСОБА_3 написали звернення,  з яким,
якшо рада не допоможе,
звертатимуться до голови облдержадміністрації і више.»,  «Скаржились на останнього,  який,
на думку заявників,  чинить
самоуправство,  відключив сільські вулиці
від водопостачання,  понищив
лавочку,  яку від сільради встановили на
зупинці,  звільняє неугодних з

роботи,  орендований охнівський ставок не
використовується,  мало платить за
паї...»,  «Хоч не секрет,  зазначали окремі депутати,  характер у директора «Прогресу» важкий.
Взявши до уваги заяву,  під якою,  як було сказано,  підписалися 270 чоловік,  вирішили створити комісію,  яка б розібралась з цим конфліктом з виїздом
на місце. Зголосився її очолити депутат ОСОБА_6»,  є неправдивими і такими,  що принижують його честь,  гідність,
завдають шкоди його діловій репутації та моральної шкоди йому
особисто,  адже відповідач поширив
недостовірну інформацію практично необмеженому колу осіб,  як в місті,
так і у його селі,  де увага до
позивача,  як до депутата,  з боку жителів завжди підвищена.

Після даної публікації,  позивач
відчув справжній шок,  він зрозумів,  що у людей склалась хибна про нього думка.
Проте будь-які спроби переконати людей,
що це все неправда,  були
невдалими. Особливого резонансу стаття набула у його рідному селі,  та в сусідніх селах,  адже всі звикли вірити газетам,  і переконати людей,  що в газеті може бути написана брехня
неможливо. Родичі почали сторонитись мене,
люди навіть часом не вітаються. Кому захочеться розмовляти з
людиною,  що руйнує лавочки,  дурить людей,
не платячи їм гроші,  за одну лишень
особисту неприязнь може звільнити з роботи і позбавляє цілі села води,  необхідної для існування. Дуже погіршились
відносини колегами на роботі,  адже яке
підприємство хоче мати директором людину,
яка наробила таких вчинків. Позивачу довелося докласти чимало
зусиль,  щоб хоч трохи залагодити
стосунки,  постійно доводиться
виправдовуватися перед близькими,
знайомими,  колегами,  що він нічого такого не вчиняв,  що він чесна людина.

Погіршився
його психоемоційний стан,  у нього часто
боліла голова,  пропав сон,  це було наслідком стресу,  який він переніс від неправдивих звинувачень
відповідача. З огляду на це вважає,  що
відповідач повинен відшкодувати заподіяні своїми незаконними діями моральні
страждання. Адже характер порушення відповідачем його прав є образливим,  неприпустимим є поширення по людину
неправдивої інформації тільки тому,  що
комусь так захотілося. Просить стягнути з відповідача 5000, 00 грн.,  хоч би на часткове відшкодування моральної
шкоди.

Просить
визнати недостовірними поширені відповідачами ІНФОРМАЦІЯ_1р. в газеті «Слово
правди» НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1р. відомості про те,  що:

A) Жителі Білина за посередництвом
свого депутата ОСОБА_3 написали

звернення,  з яким,  якщо рада не допоможе,  звертатимуться до голови

облдержадміністрації і вище.

Б)
Скаржились на останнього,  який,  на думку заявників,  чинить самоуправство,  відключив сільські вулиці від
водопостачання,  понищив лавочку,  яку від сільради встановили на зупинці,  звільняє неугодних з роботи,  орендований охнівський ставок не
використовується,  мало платить за паї...
(про директора ТзОВ „Прогрес")

B) Хоч не секрет,  зазначали окремі депутати,  характер у директора

„Прогресу" важкий. Взявши до уваги заяву,  під якою,
як було сказано,

підписалися 270 чоловік,  вирішили
створити комісію,  яка б розібралась з
цим

конфліктом з виїздом на місце. Зголосився її очолити депутат ОСОБА_6.

2

Просить зобов'язати
відповідачів спростувати у найближчому випуску газети «Слово правди» ці
відомості та стягнути з відповідачів солідарно на його користь 5000, 00 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_4 позов
підтримали,  в своїх поясненнях послались
на обставини,  викладені у тексті
позовної заяви,  просять позов задовільнити.

Представник відповідача- редакції газети «Слово правди»- завідуюча відділом
міського життя редакції газети ОСОБА_5. позов не визнала,  суду пояснила,  що редакція газети не порушувала прав
позивача. Дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1р. у газеті «Слово правди» НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_1року була опублікована стаття відповідачки ОСОБА_2,  яка є редактором газети,  про роботу сесії районної ради,  що відбулась 29.08.2006р. Дана інформація є
актуальною,  цікавою для читача. Крім
питань,  які оскаржує позивач,  в публікації висвітлено всі питання роботи
сесії. Крім цього,  дана інформація є
правдивою,  оскільки дійсно була отримана
особисто редактором газети на сесії Володимир-Волинської районної ради,  а оскаржувана позивачем інформація - під час
виступу депутата ОСОБА_3 Вважає позов безпідставним та просить відмовити в його
задоволенні до редакції газети повністю.

Відповідачка
ОСОБА_2 позов не визнала,  суду
пояснила,  що вона є редактором газети
«Слово правди». Вона була запрошена на сесію Володимир-Волинської районної ради,  яка проходила 29.08.2006р. Під час виступу
депутата районної ради ОСОБА_3 в «Різному»,
було отримано інформацію про конфлікт в с. Білин,  а оскільки газета вже неодноразово писала про
цей конфлікт,  то було опубліковано і цю
оприлюднену депутатом ОСОБА_3 інформацію. Дану інформацію вона записала з її
усного виступу. Вважає,  що отримала дану
інформацію від офіційної особи,  а тому
будь-якої відповідальності за її недостовірність нести не повинна. Просить
відмовити в позові до неї повністю.

Відповідачка
ОСОБА_3 позов не визнала. Суду пояснила,
що вона є депутатом Володимир-Волинської районної ради,  проживає в с. Білин,  Володимир-Волинського району. До неї жителі
села звернулись за допомогою у вирішенні конфлікту,  який виник між головою місцевого ТЗОВ
«Прогрес» та сільським головою ОСОБА_7,
та принесли письмову заяву,
адресовану народному депутату України ОСОБА_10,  голові Волинської облдержадміністрації
ОСОБА_8,  голові Володимир-Волинської
райдержадміністрації ОСОБА_9 і попросили врегулювати цей конфлікт на місцевому
рівні. На сесії Володимир-Волинської районної ради вона виступила у «Різному» і
повідомила про конфлікт у с
Білин,  зачитала цю заяву і попросила
у депутатів допомоги у вирішенні цього конфлікту. Відомості,  викладені у газеті «Слово правди» про роботу
сесії районної ради,  відповідають
дійсності,  однак вона зазначала у
виступі,  що під заявою могло б
підписатись 270 чоловік,  а не
підписалось стільки. Заяву вона не показувала нікому та нікуди не здавала,  оскільки під нею на той час було трохи більше
десяти підписів жителів села. Вважає,  що
як депутат районної ради,  діяла в рамках
закону,  вона має право на виступ від імені
своїх

3

виборців
та має право оприлюднювати їхні заяви. Просить відмовити в позові до неї
повністю.

Заслухавши
пояснення сторін,  їх представників,  допитавши свідків,  перевіривши матеріали справи та оцінивши
зібрані у справі докази в їх сукупності,
суд приходить до наступних висновків.

Сторони
не заперечують ту обставину,  що позивач
ОСОБА_1 є керівником ТзОВ «Прогрес»,  що
в с. Білин,  Володимир-Волинського
району,  Волинської області та одночасно
депутатом Волинської обласної ради.

Сторони
не заперечили ту обставину,  що у газеті
«Слово правди» НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року була опублікована стаття
відповідачки по справі ОСОБА_2 про роботу сесії районної ради,  що відбулась 29.08.2006 року. Дана обставина
також стверджується номером газети «Слово правди» НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1
року,  де на 1-й та 2-й сторінках в
рубриці «На сесіях рад» була опублікована стаття відповідачки по справі ОСОБА_2
«Бюджетні зміни,  низка програм і кілька
конфліктів...»

Як вбачається з підзаголовку «Різне» тексту даної статті,  в ньому дійсно міститься інформація,  на яку посилається позивач ОСОБА_1 у тексті
позовної заяви як на недостовірну,
таку,  що принижує його
честь,  гідність та ділову репутацію.

У
відповідності до  ст. 34 Закону України «
Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні»,  всі громадяни України,  юридичні особи і державні органи відповідно
до статті 9 Закону України "Про інформацію" мають право на оперативне
одержання через друковані засоби масової інформації публічно поширюваної
інформації про діяльність державних органів і організацій,  об'єднань громадян та їх посадових осіб,  а також інших відомостей,  необхідних для реалізації ними своїх
прав,  свобод і законних   інтересів,
здійснення завдань і функцій.

У
відповідності до  ст. .26 Закону України
« Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні»,  журналіст має право на вільне одержання,  використання,
поширення (публікацію) та зберігання відкритої за режимом доступу
інформації,  відвідувати державні органи
влади,  органи місцевого і регіонального
самоврядування,  а також зобов»язаний
подавати для публікації  об'єктивну  і
достовірну інформацію.

Як
пояснила суду відповідачка ОСОБА_2,  дану
інформацію вона отримала офіційно з виступу депутата Володимир-Волинської
районної ради ОСОБА_3 у «Різному» на сесії районної ради,  а окремі вислови - з реплік інших
депутатів,  а тому не повинна була
перевіряти цю інформацію,  оскільки
одержала її з офіційного джерела. Дану обставину сторони та їх представники не
заперечують.

Згідно
зі  ст. .26 Закону України «Про
інформацію»,  публічні виступи є одним із
джерел інформації.

Відповідно
до п.3 ч. 1  ст. 42 Закону України « Про
друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні»,  редакція,
журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей,  які не відповідають дійсності,  принижують честь і гідність громадян і
організацій,  порушують права і законні
інтереси громадян,  якщо вони є дослівним
відтворенням офіційних виступів посадових осіб державних органів,  організацій і об'єднань громадян.

4

Як
пояснила відповідачка ОСОБА_3,
інформація,  викладена у
публікації в газеті,  відповідає дійсності.
Вона дійсно одержала від жителів с
Білин заяву,  яку оприлюднила на
сесії Володимир-Волинської районної ради,
та зачитувала текст цієї заяви і повідомляла депутатів,  що жителі с. Білин за її посередництвом
написали звернення,  з яким,  якшо рада не допоможе,  звертатимуться до голови облдержадміністрації
і вище,  вони скаржились на ОСОБА_1,  який чинить самоуправство,  відключив сільські вулиці від
водопостачання,  понищив лавочку,  яку від сільради встановили на зупинці,  звільняє неугодних з роботи,  орендований охнівський ставок не
використовується,  мало платить за паї.
Вона повідомила також присутніх,  що під
заявою могло б підписатись 270 чоловік.

Як пояснила відповідачка ОСОБА_2,  на
сесії окремі депутати зазначали,  що
характер у директора ТзОВ «Прогрес» ОСОБА_1 важкий. Взявши до уваги заяву,  під якою,
як було сказано депутатом ОСОБА_3,
підписалися 270 чоловік,  було
вирішено створити комісію,  яка б
розібралась з конфліктом в с. Білин з виїздом на місце. Зголосився її очолити
депутат ОСОБА_6. Ці відомості почуті під час сесії у «Різному» і оскільки мають
певний інтерес для читача,  були нею
також оприлюднені в статті. Вона,  як
автор публікації,  внесла свої незначні
зміни до тексту статті,  зокрема
зазначила,  що ці відомості про ОСОБА_1 є
на думку заявників,  кількість підписів
під заявою теж зазначила з посиланням на джерело інформації.

Позивач
ОСОБА_1 пояснив суду,  що недостовірною і
такою,  що принижує його честь,  гідність,
завдає шкоди його діловій репутації та моральної шкоди йому
особисто,  є слідуюча інформація,  викладена у публікації,  яку він просить спростувати: «Жителі Білина
за посередництвом свого депутата ОСОБА_3 написали звернення,  з яким,
якшо рада не допоможе,
звертатимуться до голови облдержадміністрації і више»,  «Скаржились на останнього,  який,
на думку заявників,  чинить
самоуправство,  відключив сільські вулиці
від водопостачання,  понищив
лавочку,  яку від сільради встановили на
зупинці,  звільняє неугодних з
роботи,  орендований охнівський ставок не
використовується,  мало платить за
паї...»,  «Хоч не секрет,  зазначали окремі депутати,  характер у директора «Прогресу» важкий.
Взявши до уваги заяву,  під якою,  як було сказано,  підписалися 270 чоловік,  вирішили створити комісію,  яка б розібралась з цим конфліктом з виїздом
на місце. Зголосився її очолити депутат ОСОБА_6».

Згідно  ст. 47-1 Закону України «Про
інформацію»,  ніхто не може бути
притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними
судженнями,  за винятком образи чи наклепу,  є висловлювання,  які не містять фактичних даних,  зокрема критика,  оцінка дій,
а також висловлювання,  що не
можуть бути витлумачені як такі,  що
містять фактичні дані,  з огляду на
характер використання мовних засобів,
зокрема вживання гіпербол,  алегорій,
сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх
правдивості.

З
показів свідків ОСОБА_11,  ОСОБА_12,  ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14,  ОСОБА_15,  ОСОБА_16,
які брали участь у роботі сесії Володимир-Волинської районної ради,  вбачається,
що у «Різному» депутат

5

ОСОБА_3 попросила слова і
оприлюднила заяву,  під якою підписались
270 жителів с. Білин. Вона зазначила,  що
люди звернулись до неї за допомогою у вирішенні конфлікту,  що має місце у селі. Зазначила,  що люди скаржились на ОСОБА_1,  який чинить самоуправство,  відключив сільські вулиці від
водопостачання,  понищив лавочку на
зупинці,  звільняє неугодних з
роботи,  орендований охнівський ставок не
використовується,  мало платить за паї. В
обговоренні прозвучала пропозиція створити комісію і розібратись на місці,  депутат ОСОБА_12 погодився її очолити,  якщо така комісія буде створена. Дійсно,  звучала репліка про те,  що у ОСОБА_1 складний характер. Свідки
ствердили,  що ні в цей день,  ні згодом,
даної заяви ніхто не бачив і вона нікуди не надходила.

Суд вважає,  що наявне у статті
посилання автора публікації на виступи окремих депутатів про складний характер
ОСОБА_1,  про те що депутати вирішили
створити комісію,  яка б розібралась з
цим конфліктом з виїздом на місце та її зголосився очолити депутат
ОСОБА_6,  то вони не є відомостями,  які можуть бути оспорені й спростовані в
передбаченому законом порядку,  оскільки
є відображенням поглядів журналіста,
його оціночними судженнями про події,
що мали місце на сесії районної ради,
право на які гарантоване законом.
Суд вважає,  що ця оцінка
характеру позивача висловлена у пристойній формі,  у виразах,
які прийняті у спілкуванні людей,
а неточності у процедурних питаннях роботи сесії не є такими,  що порушують особисті права позивача.

За таких
обставин суд вважає,  що підстав для
задоволення вимог позивача про задоволення позову в частині позовних вимог до
редакції газети «Слово правди» та відповідачки ОСОБА_2,  не має.

Разом з
тим суд вважає,  що відповідачка ОСОБА_3
поширила інформацію про позивача,  яку
було з її виступу на сесії Володимир-Волинської районної ради записано
редактором газети ОСОБА_2 та оприлюднено в газеті «Слово правди».

Згідно ч.4  ст. 32 Конституції
України,  кожному гарантується судовий

захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів

своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації,  а також

право       на  відшкодування
матеріальної і  моральної
шкоди,   завданої

збиранням,    зберіганням,            використанням
та      поширенням      такої

недостовірної
інформації.

Згідно
зі  ст.
277 ЦК України,  фізична
особа,  особисті немайнові права якої
порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації,  має право на відповідь,  а також на спростування цієї інформації.
Спростування недостовірної інформації здійснюється особою,  яка поширила інформацію.

У
відповідності до ч. 1  ст.  297 ЦК
України,  кожен має право на повагу
до його гідності та честі,  а відповідно
до ч. 1  ст.  299 ЦК
України,  фізична особа має право на
недоторканність своєї ділової репутації.

Суд
приходить до висновку,  що оспорені
позивачем висловлювання відповідачки ОСОБА_3 під час її виступу у «Різному» на
сесії Володимир-Волинської  районної
ради,      носять  образливий
характер,   а

6

інформація,   яку  вона
оприлюднила,   є  завідомо
для  неї недостовірною. Доказів
підставності цих висловів відповідачка суду не подала.

Суд
критично оцінює заяву,  подану
відповідачкою суду як на підставу своїх заперечень,  оскільки вона не містить дати написання
заяви,  написана різним шрифтом та
способом,  і за своїм змістом та формою
не може бути визнана належним доказом по справі.

Крім
цього,  заявами ОСОБА_17,
ОСОБА_18,  ОСОБА_19
,  ОСОБА_20
,  адресованими суду та посвідченими
секретарем Білинської сільської ради ОСОБА_21,  стверджується,  що
дані особи не ставили своїх підписів під заявою,  поданою ОСОБА_3 суду,  та не знайомі з її змістом.

Покази свідків ОСОБА_22,  ОСОБА_23та ОСОБА_7 про те,  що дійсно жителі сіл Білинської сільської
ради писали таке звернення і просили допомоги у депутата ОСОБА_3,  суд розцінює критично,  оскільки перший свідок є одним із авторів
заяви,  чого вона сама не заперечила,  а також про це зазначила відповідачка
ОСОБА_3,  свідок ОСОБА_23 є матір»ю
відповідачки ОСОБА_3,  а свідок ОСОБА_7 є
бувшим головою Білинської сільської ради,
в якої з позивачем ОСОБА_1 виник конфлікт,  який неодноразово обговорювався в пресі.

Суд
вважає,  що недостовірною
інформацією,  поширеною відповідачкою
ОСОБА_3,  є слідуючі вислови: «Жителі
Білина за посередництвом свого депутата ОСОБА_3 написали звернення,  з яким,
якщо рада не допоможе,
звертатимуться до голови облдержадміністрації і вище»,  «Скаржились на останнього,  який на думку заявників,  чинить самоуправство,  відключив сільські вулиці від водопостачання,  понищив лавочку,  яку від сільради встановили на зупинці,  звільняє неугодних з роботи,  орендований охнівський ставок не
використовується,  мало платить за
паї...» (про директора ТзОВ «Прогрес»),
« ...під якою,  як було сказано,  підписалися 270 чоловік» (про кількість
підписів під заявою).

Дана
обставина відповідачкою не спростована і стверджується зібраними у справі
доказами в їх сукупності.

Пояснення
відповідачки про те,  що вона у своєму
виступі зазначала,  що заяву могли б
підписати 270 чоловік,  і не
говорила,  що її підписали 270
чоловік,  спростовуються всіма зібраними
у справі по цій обставині доказами.

Як
пояснила сама відповідачка ОСОБА_3,  дану
заяву не підписали 270 чоловік,  як вона
зазначала на сесії,  а лише декілька
осіб,  заява була недооформлена,  а тому вона її нікому не показувала і нікуди
не реєструвала та адресатам не відправляла.

Дана
обставина також стверджується наведеними раніше показами свідків ОСОБА_11,  ОСОБА_12,
ОСОБА_13 ,  ОСОБА_14,  ОСОБА_15,
ОСОБА_16,  публікаціями колективної
заяви жителів с. Білин (39 підписів) та інформації керуючого справами
Володимир-Волинської районної ради ОСОБА_15 в рубриці «Білинські пристрасті» на
сторінці № 4 випуску газети «Слово правди» від 14 вересня 2006 року НОМЕР_2,  копією пояснюючої записки керуючого справами
ОСОБА_15 на ім»я голови Володимир-Волинської районної ради ОСОБА_16,  відповіддю голови районної ради ОСОБА_16 на
запит адвоката ОСОБА_4

7

Заявою
ОСОБА_24,  адресованою суду та посвідченою секретарем Білинської
сільської ради ОСОБА_25
стверджується,  що лавочку на автобусній
зупинці в с. Білин демонтували працівники будівельної бригади за його особистою
вказівкою,  ніяких розпоряджень стосовно
цього директор ТзОВ «Прогрес» ОСОБА_1 не давав.

Повідомленням
Володимир-Волинського міжрайонного прокурора на звернення позивача ОСОБА_1 як
депутата Волинської обласної ради,
стверджується,  що в ході
проведеної прокурором перевірки було встановлено,  що інформація,  викладена в публікації газети «Слово правди»
з приводу виступу депутата районної ради ОСОБА_3,  яка оприлюднила заяву,  під якою підписались 270 жителів с.
Білин,  які звернулись до неї за
допомогою у вирішенні конфлікту,  що має
місце у селі,  що ОСОБА_1 чинить
самоуправство,  відключив сільські вулиці
від водопостачання,  понищив лавочку на
зупинці,  звільняє неугодних з
роботи,  орендований охнівський ставок не
використовується,  мало платить за паї,  не відповідає дійсності і є надуманою.

Копію договору оренди водойми від 12.01.2002 року стверджується,  що ТзОВ «Прогрес» як орендар водойми,  дотримується умов договору щодо використання
водойми в с. Охнівка.

Оскільки
слідуючі вислови: «Жителі Білина за посередництвом свого депутата ОСОБА_3
написали звернення,  з яким,  якщо рада не допоможе,  звертатимуться до голови облдержадміністрації
і вище»,  «Скаржились на останнього,  який на думку заявників,  чинить самоуправство,  відключив сільські вулиці від
водопостачання,  понищив лавочку,  яку від сільради встановили на зупинці,  звільняє неугодних з роботи,  орендований охнівський ставок не
використовується,  мало платить за
паї...» (про директора ТзОВ «Прогрес»),
« ...під якою,  як було сказано,  підписалися 270 чоловік» (про кількість
підписів під заявою) суд визнає недостовірною інформацією,  такою,
що носить образливий для позивача характер,  є надуманою,
містить конкретні факти,  а не
оціночні судження,  є такою,  що принижує його честь,  гідність,
завдає шкоди його діловій репутації,
то вона підлягає спростуванню у визначений позивачем в позовній заяві
спосіб.

Вирішуючи
позовну вимогу про стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн.,  суд вважає,
що в задоволенні позову в цій частині вимог слід відмовити . При цьому
суд враховує,  що позивач є публічною
особою,  він є керівником ТзОВ
«Прогрес»,  депутатом Волинської обласної
ради,  а тому сам факт визнання судом
його порушених прав являється достатнім для справедливої сатисфакції. При цьому
суд вважає необхідним застосувати норми Конвенції про захист прав людини і
основних свобод,  а також рішення
Європейського суду по справі «Тома проти Люксембурга» (2001 рік),  яке більш змістовно розкриває поняття
справедливої сатисфакції ( ст. .41 Конвенції).

Враховуючи,  що Конвенція являється частиною національного
законодавства,  а відповідні рішення
прецеденту ними,  то є всі підстави
зіслатись на вказане рішення як на джерело права. Зокрема,  у вказаному рішенні по справі    «Тома
проти Люксембурга»,  при визначенні
розміру

8

моральної
шкоди Європейський суд використав принцип,
за яким сам факт визнання порушених прав являється достатнім для
справедливої сатисфакції.

Посилання
позивача на те,  що він змушений був
звернутись за захистом свого порушеного права до суду саме по собі не є
підставою для відшкодування моральної шкоди.

За таких
обставин справи суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині вимог.

При
вирішенні питання про судові витрати,
суд присуджує в користь позивача з відповідачки ОСОБА_3 понесені ним і
документально підтверджені судові витрати,
пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На
підставі ч. 2  ст.  10 Конвенції про захист прав людини і
основних свобод,  ч.4  ст.  32
Конституції України,   ст. ст. 277,  297,
299 ЦК України,   ст. . ст.  9,
26,  47-1 Закону України «Про
інформацію»,   ст. . ст. 26,  34,  42
Закону України « Про друковані засоби масової інформації (пресу) в
Україні»,  керуючись  ст.
ст.  10,  60,
61,  88,  212 - 215 ЦПК України,  суд, -

вирішив:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі,
гідності,  ділової репутації та
стягнення моральної шкоди задовільнити частково.

Визнати
недостовірними поширені ОСОБА_3 та опубліковані 31 серпня 2006 року в газеті
«Слово правди» НОМЕР_1 відомості про те,
що:

Жителі
Білина за посередництвом свого депутата ОСОБА_3 написали звернення,  з яким,
якщо рада не допоможе,
звертатимуться до голови облдержадміністрації і вище;

Скаржились
на останнього,  який на думку
заявників,  чинить самоуправство,  відключив сільські вулиці від водопостачання,  понищив лавочку,  яку від сільради встановили на зупинці,  звільняє неугодних з роботи,  орендований охнівський ставок не
використовується,  мало платить за
паї...(про директора ТзОВ «Прогрес»);

...під
якою,  як було сказано,  підписалися 270 чоловік (про кількість
підписів під заявою).

Зобов»язати  ОСОБА_3
спростувати  у  найближчому випуску газети «Слово правди»
відомості про те,  що:

Жителі
Білина за посередництвом свого депутата ОСОБА_3 написали звернення,  з яким,
якщо рада не допоможе,
звертатимуться до голови облдержадміністрації і вище.;

Скаржились
на останнього,  який на думку
заявників,  чинить самоуправство,  відключив сільські вулиці від
водопостачання,  понищив лавочку,  яку від сільради встановили на зупинці,  звільняє неугодних з роботи,  орендований

охнівський
ставок не використовується,  мало платить
за паї...(про директора ТзОВ «Прогрес»);

...під
якою,  як було сказано,  підписалися 270 чоловік (про кількість
підписів під заявою).

Стягнути
з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 166 грн. 66 коп. витрат по сплаті судового
збору,  10 грн. витрат на ІТЗ судового
процесу,  та 2000 грн. витрат,  пов»язаних з оплатою правової допомоги
адвоката,  а всього стягнути 2 176 (дві
тисячі сто сімдесят шість) грн. 66 коп. судових витрат.

В решті позову
відмовити.

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до редакції газети «Слово правди» та ОСОБА_2 про
захист честі,  гідності,  ділової репутації та стягнення моральної
шкоди - відмовити повністю.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про
апеляційне оскарження.