Справа № 2-159
РІШЕННЯ

Іменем України

21 червня 2007
року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі:
головуючого судді Бутенко В.М.

при секретарі
Костенко В.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.  Ізюмі

цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1до Міністерства праці та соціальної політики
України (далі Міністерства),  Ізюмського
казенного приладобудівного заводу (далі ІКПЗ) про перерахування заробітної
плати та матеріального відшкодування і відшкодування моральної шкоди,  -

встановив:

ОСОБА_1
у червні 2006 року звернувся до суду з позовною заявою до Міністерства Праці та
Соціальної Політики України,  Ізюмського
КПЗ про стягнення матеріального відшкодування за період з 2001 по 2006 роки в
розмірі недорахованої заробітної плати та виплати моральної шкоди. Вказує,  що він працював на Ізюмському КПЗ з
22.05.2001 року по 31.12.2005 року на посаді пресувальника гарячого скла в цеху
№ 1 зі шкідливими умовами праці,
відповідачі порушали його трудові права.

В
обґрунтування вимог ОСОБА_1 у письмовій заяві й у судовому засіданні
вказував,  що наказом № 37 від 22 травня
2001 року його прийнято на роботу до Ізюмського КПЗ на посаду пресувальника гарячого скла в цеху № 1. Ця
професія,  до вимог  ст.  51
КЗпП України,  відноситься до професії з
особливо шкідливими умовами праці,
встановлено скорочену тривалість робочого часу не більш як 36 годин на
тиждень. На ІКПЗ для всіх працівників встановлено 40 годинний робочий тиждень,  тобто щотижня він працював на 4 години більше
ніж встановлено законодавством України. Ці 4 години є надурочним часом,  який підлягає оплаті в подвійному
розмірі,  чого адміністрація заводу не
виконує. Також,  адміністрацією заводу не
врегульоване вже значний час питання видачі профілактичного харчування - молоко
або матеріальне відшкодування,
працівникам,  зайнятим на роботах
особливо шкідливими умовами праці. З вересня 2005 року ІКПЗ було переведено на
чотириденний робочий тиждень але цех № 1,
в якому він працював,  працює
п'ять днів на тиждень,  тобто надурочно,  чим порушили вимоги  ст.  62
КЗпП України. Але оплата праці адміністрацією ІКПЗ здійснюється на загальних
умовах,  без урахування надурочних робіт.
Колективним договором між керівництвом та трудовим колективом заводу
передбачено доплати за кваліфікацію працівника та особо шкідливу й небезпечну
професію. Однак ці умови договору не виконуються - доплата за кваліфікацію
взагалі не проводилась,  а доплату за
особо шкідливу й небезпечну професію замінено на доплату за шкідливість,  яка набагато нижче,  ніж передбачено. Також,  працівниками цеху № 1,  в тому числі і ним,  проводилися заміна флянців,  що є особливо шкідливою роботою але цей
робочий час не враховувався в робочий стаж.

ОСОБА_1   просить
суд   стягнути   з
ІКПЗ   на   його
користь   загальний   розмір недорахованної заробітної плати за
період 2001 - 2006 роки суму 15837 грн.:
недоплачену заробітну плату за 12% за особо шкідливі умови праці за
період 2001 - 2006

роках у розмірі
2653 грн. 26 коп. (963 відпрацьовані дні х 8 годин надурочних х 2, 87 грн.

година роботи по
тарифу х 12% недоплата по колективному договору);

недоплачену заробітну плату за доплату за
кваліфікацію працівника за особливо шкідливу і небезпечну професію за період
2001 - 2006 роках у розмірі 5306 грн. 52 коп. ( 963 відпрацьовані дні х 8 годин
надурочних х 2, 87 грн. година роботи по тарифу х 24% за кваліфікацію);      недоплачену заробітну плату за заміну
флянців за період 2001 - 2006 роках у розмірі 2057

грн. (717
витрачених годин х 2, 87 грн. година роботи по тарифу);     недоплачену заробітну плату за надурочні
роботи за період з 2001 - 2002 роках у розмірі

4339 грн. 44
коп. (1512 надурочні години х 2, 87 грн. година роботи по тарифу),  за період з

2003 - 2006
роках у розміру 1480 грн. 92 коп. (516 надурочні години х 2,  87 грн. година

роботи по
тарифу),  а разом за період з 2001 - 2006
роках у розмірі 5820 грн. 36 коп.,  та
виплатити йому відшкодування моральної шкоди за період 2001 - 2006 роки в
розмірі 70000 грн.. Просить суд судові витрати по справі покласти на
відповідача ІКПЗ.

Представник
Міністерства в судові засідання не з'являлися,
про час і місце судового розгляду Міністерство повідомлялось. Від
Міністерства та його представника надійшли письмові повідомлення про відхилення
позовних вимог ОСОБА_1,  так як
Міністерство є неналежним відповідачем - питання щодо відшкодування
недорахованої заробітної плати підприємством не належить до компетенції
Мінпраці (а.с.  8, 10, 11, 12, 13-21, 94,
99, 100).

Представник
відповідача ІКПЗ по довіреності за №192 від 30.01.2006 року і за № 46 від
12.01.2007 року Бовт Т.Г. позовні вимоги не визнала і в письмових запереченнях
на позов і у судовому засіданні посилається,
що ОСОБА_1 працював на ІКПЗ пресувальником гарячого скла цеху № 1
оптичного скловаріння та обробки скла з 22.05.2001 року та звільнений з
19.03.2007 року у зв'язку виявленою невідповідності працівника виконуваній
роботі внаслідок стану здоров'я,  яке
перешкоджало продовженню даної роботи за п.2
ст.  40 КЗпП України. ОСОБА_1 до
понадурочних робіт на підприємстві не залучався,  так як професія пресувальник гарячого скла
відсутня у Переліку виробництв,
цехів,  професій і посад зі
шкідливими умовами праці,  робота в яких
дає право на скорочену тривалість робочого тижня,  затвердженого Постановою Кабінету Міністрів
України від 21.02.2001 року № 163. При прийняті на роботу працівників (у тому
числі ОСОБА_1) ознайомлюють з колективним договором,  умовами праці на робочому місці,  наявністю шкідливих речовин,  пільгами та компенсаціями за роботу в
шкідливих умовах,  тривалістю робочого
тижня,  умовами оплати праці,  про що працівник ставить свій підпис у наказі
про прийняття на роботу. За підсумками атестації робочих місць за умовами праці
в 1999-2000 роках і в 2004-2005 роках,
на кожні п'ять років,  за наказами
директора заводу від 19.07.1999 року № 87 та від 29.03.2004 року № 59,  робочому місцю пресувальника гарячого скла
встановлено пільги; пенсійне забезпечення -Список № 1; доплати за умови праці -
12%; тривалість додаткової відпустки - 7 календарнів днів; спец.харчування -
молоко. Порушень проведення атестації робочих місць не виявлено. До серпня 2005
року,  згідно до п.7.13. Колективному
договору на 2003-2005 роках працівникам,
зайнятим на роботах зі шкідливими умовами праці,  щотижнево компенсувалась вартість молока. З 1
серпня 2005 року,  зі змінам у
Колективному договорі,  і
працівникам,  зайнятим на роботах зі
шкідливими умовами праці,  щоденно
видається молоко по 0, 5 літра. У зв'язку з відсутністю повного завантаження на
підприємстві,  наказом директора заводу
від 15.05.2006 року № 71,  у
червні-серпні 2006 року на заводі був впроваджений режим роботи заводу з
неповним робочим тижнем - 32 години. Доплати за кваліфікацію працівника та за
особо шкідливу й небезпечну професію колективним договором не передбачені.
Відповідно до кваліфікаційної характеристики пресувальника гарячого скла 4
розряду,  обслуговування та наладка
пресів (заміна флянців - це і є наладка пресів) є ОСОБА_1 кваліфікаційним
обов'язком.  За виконання вказаної роботи
пресувальникам закриваються відрядні наряди. Весь час роботи на робочому місці
пресувальника гарячого скла включається до пільгового стажу. ОСОБА_1 звертався
до Головного експерта з умов праці з питань,
викладених у позові,  перевірками
не встановлено порушень законодавства про працю стосовно ОСОБА_1. Розрахунок
ОСОБА_1тарифної суми за 2001-2005 p.p. у
розмірі 22110, 48 грн. не відповідає дійсності. Просять у задоволені позовних
вимог ОСОБА_1 відмовити.

Суд,  заслухавши пояснення позивача,  представника відповідача,  допитавши свідків,  перевіривши матеріали справи,  прийшов до наступного.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1
знаходився в трудових відносинах з ІКПЗ,
де він працював за наказом директора підприємства від 22.05.2001 року №
37 з 22 травня 2001 року пресувальником гарячого скла 4 розряду цеху № 1
оптичного скловаріння та обробки скла,
'та звільнений за наказом директора підприємства від 15.03.2007 року №
142-К з 19.03.2007 року в зв'язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній
роботі внаслідок стану здоров'я,  яке
перешкоджало продовженню даної роботи,
п.2  ст.  40 КЗпП України.

Трудову книжку
ОСОБА_1 одержав 19.03.2007 року,  при
звільненні в цей же день

отримав вихідну
допомогу в розмірі 755 грн..

При прийнятті на
роботу ОСОБА_1 ознайомили з Колективним договором,  умовами

праці на
робочому місці,  наявністю шкідливих
речовин,  пільгами та компенсаціями за
роботу в

шкідливих
умовах,  тривалістю робочого тижня,  умовами оплати праці,  про що ОСОБА_1

ставив свій
підпис в наказі про прийняття на роботу (а.с.
91).

У період з 22
травня 2001 року до 31 грудня 2005 року (період у позовних вимогах)

ОСОБА_1
відпрацював пресувальником гарячого скла цеху № 1 - 963 дні,  за ці дні було

відпрацьовано
6413 годин,  за виключенням днів
відпустки:

· 2001 рік
- 149 днів - 874 години при бюджеті днів 157,
часу - 1142 години;

· 2002 рік
- 189 днів - 1316 годин при річному бюджеті днів 220,  часу - 1835 годин;

· 2003 рік
- 155 днів - 1086 годин при річному бюджеті днів 220,  часу - 1835 годин;

· 2004 рік
- 223 днів - 1553 години при річному бюджеті днів 221,  часу - 1844 години;

· 2005 рік
- 234 дні - 1584 години при річному бюджеті днів 220,  часу - 1837 годин,

усього -
963 дні - 6413 годин                               бюджетні
дні - 1038 днів,  часу 8493 години.

Різниця
між відпрацьованим часом і бюджетом річного часу за період 2001-2005 роки
становить 2080 годин (8493 год.-
6413 год.).

Оплата
ОСОБА_1 відпрацьованого часу провадилась за відрядною системою оплати. Всього
за час роботи нараховано: 2001 рік - 1335, 75 грн.; 2002 рік - 2926, 72 грн.;
2003 рік -4440, 13 грн.; 2004 рік - 6650, 49 грн.; 2005 рік - 9190, 27
грн.,  а всього 22453, 36 грн..

Розрахункова
тарифна ставка за цей період становить: 2001 рік - 975, 26 грн. (тариф за 1
годину - 1, 21 грн.); 2002 рік - 1418, 12 грн. (тариф за 1 годину - 1, 21
гри.); 2003 рік - 1278, 97 грн. (тариф за 1 годину - 1, 21 грн.); 2004 рік -
2172, 32 грн. (тариф за 1 годину - 1, 21 грн. до 01.05.2004 року,  з 01.05.2004 року - 1, 50 грн.); 2005 рік -
2991, 60 грн. (тариф за 1 годину - 1, 50 грн. до 01.02.2005 року,  з 01.02.2005 року - 1, 95 грн.). Усього -
8836, 27 грн..

Розрахунок
ОСОБА_1тарифної суми за період з 2001 по 2006 роки в розмірі 22110, 48 грн. не
відповідає дійсності.

Наданими
суду розрахунками відділу праці та заробітної плати й довідками бухгалтерії
ІКПЗ підтверджується,  що доплата в
розмірі 12% за шкідливі умови праці до 01.05.2003 року включалася до тарифних
ставок і окремим рядком у розрахунку не виводилась. З 01.05.2003 року доплата
за шкідливі умови праці встановлювалась відповідно до фактично відпрацьованого
часу і відображалась окремою позицією.

Таким
чином,  розрахунок заробітної плати і
доплати за шкідливі умови праці,  який
надав ОСОБА_1 безпідставний і не обґрунтований,
а виведений математичними діями (963 дні х 2, 87 грн. - тарифний
час,  що діє на цей час = 22110, 48
грн.).

Згідно
п.9 розділу у Колективних договорів (додатки „Перелік доплат і надбавок . .
.") надбавки за класність надаються водіям легкових і вантажних
автомобілів,  автобусів.

Підстави
доплачувати кошти ОСОБА_1 за класність відсутні.

Згідно
розпорядження директора технічного ПШЗ власник або уповноважений ним орган
повинен вести облік надурочних робіт. Як видно в наданих документів,  ОСОБА_1 офіційно до надурочних робіт не
притягувався. Його робочій час жодного разу не перевищив,  а навпаки,
був значно нижчий бюджету річного часу,
тому доплачувати за надурочні роботи ОСОБА_1 не було підстав.

Згідно
робочої інструкції пресувальника гарячого скла,
заміна фланців входить до технологічного процесу (фактично це є заміна
однієї пресувальної форми на іншу),
провадиться протягом робочого часу і оплачується згідно нарядів за
відрядною системою оплати праці.

Всі роботи по
зміні флянців Зміївському оплачені згідно виконуваної роботи: 2001 рік - 91, 99
грн.; 2002 рік - 156, 94 грн.; 2003 рік - 185, 01 грн.; 2004 рік - 224, 63
грн.; 2005 рік - 32, 51 грн.,
всього-691, 08 грн..

Підтвердження
зміни флянців у надурочний час не встановлено,
тому підстав доплачувати ОСОБА_1 за надурочний час по зміні флянців
немає.

Відповідно
до  ст.
51 КЗпП України скорочена тривалість робочого часу встановлюється для
працівників,  зайнятих на роботах зі
шкідливими умовами праці,  - не більш як
36 годин на тиждень. Перелік виробництв,
цехів,  професій і посад зі шкідливими
умовами праці,  робота в яких дає право
на скорочену тривалість робочого часу,
затверджується в порядку,
встановленому законодавством.

Відповідно
до Переліку виробництв,  цехів,  професій і посад із шкідливими умовами
праці,  робота в яких дає право на
скорочену тривалість робочого тижня,
затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року
№ 163,  професія - пресувальник гарячого
скла відсутня.

Відповідно
до  ст.
62 КЗпП України надурочні роботи,
як правило не допускаються. Надурочними вважаються роботи понад
встановлену тривалість робочого дня ( ст.
52, 53 і 61).

Згідно
наказу № 37 від 22.05.2001 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу пресувальником
гарячого скла з повним робочим тижнем - 40 годин.

Відповідно
до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 „Про порядок
проведення атестації робочих місць за умовами праці",  наказами директора ІКПЗ від 19.07.1999 року №
87 та від 29.03.02004 року № 59,  були
проведенні атестації робочих міап> умов праці робочого місця „пресувальника
гарячого скла" 30.05.2000 року та 26.05.2005 року,  зрорблено висновок про те,  що умови і характер праці відносяться до 3
класу 111 ступеня,  за показниками це
робоче місце слід вважати з особливо шкідливими та особливо тяжкими умовами
праці,  що відповідає Списку № 1,  розділ ХУ,
підрозділ 1-а. за результатами атестації працівники,  зайнятті на робочому місці
пресувальника,  мають право на пільгове
пенсійне забезпечення по Списку № 1; 12% доплат; 7 днів додаткової оплачуваної
відпустки.

Матеріалами
справи підтверджується,  що ОСОБА_1 в
період 2001-2005 роках щомісячно нараховувалось 12% доплати до тарифної ставки
за шкідливі умови праці та надавалась при черговій відпустці 7 днів додаткової
оплачуваної відпустки. Крім цього,
ОСОБА_1 отримував до липня 2005 року грошову компенсацію за молоко,  а з липня 2005 року отримував талони на
лікувально-профілактичне харчування - молоко.

Заробітна
плата пресувальника гарячого скла ОСОБА_1 установлена згідно діючої на ПШЗ
тарифікації,  враховуючи умови праці.

Доплати
за кваліфікацію працівника за особо шкідливу й небезпечну професію Колективним
договором не передбачені.

Таким
чином судом не встановлено обставин і позивач не довів суду,  що діями Міністерства та ІКПЗ були порушенні
його трудові права,  вимоги ОСОБА_1 про
перерахування заробітної плати та матеріального відшкодування за період з 2001
року по 2006 рік у сумі 15837 грн. є необгрунтованими й задоволенню не
підлягають.

Відповідно
до  ст.
237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим органом
моральної шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань,  втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають
від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Так як
судом не встановлено фактів порушення ІКПЗ або Міністерством законних прав
ОСОБА_1,  його вимоги про виплату
моральної шкоди за період з 2001 року по 2006 рік у сумі 70000 грн. задоволенню
не підлягають.

За таких
встановлених судом обставинах по справі слід у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовити.

Судові
витрати по справі,  відповідно до  ст.  88
ЦПК України,  компенсуються за рахунок
держави.

Керуючись  ст.
ст.  10, 11,  209,
212,  214-215,  218 ЦПК України,   ст.
ст.  51,  62,
96,  98, 100, 106, 232, 237-1 КЗпП
України,  - суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1до Міністерства праці та
соціальної   політики   України,
Ізюмського   казенного   приладобудівного   заводу
про

перерахування
заробітної плати та матеріального відшкодування і відшкодування моральної шкоди
відмовити.

Судові витрати
по справі покласти за рахунок держави.

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський
міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст.  295 ЦПК України.