№ 2-1492 2007 рік
РІШЕННЯ

Іменем України

26
жовтня 2007 року                                                                                                         м.  Зміїв

Зміївський
районний суд Харківської області

В складі:

Головуючого
судді:     Хорунжого І.Д.

при
секретарі:                                                    Дятловій
А.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У
вересні 2007 року ОСОБА_1  пред'явила
позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зареєстрованого 27 квітня 1996 року (
актовий запис №4) Мурафською сільською радою Краснокутського району Харківської
області. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. У судовому засіданні позивач наполягала на
задоволенні позовних вимог вказала,  що
подальше спільне життя з відповідачем неможливе з причини несу місництва
характерів,  на цьому грунті в сім'ї
виникають постійні сварки,  що призвело
до остаточного припинення стосунків,
разом не проживають. Дитина залишається з нею.

Відповідач
ОСОБА_2 був повідомлений про час і місце судового засідання у встановленому
порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді
справи,  що відповідає положенням  ст.
224 ЦПК України.

Суд вислухавши
пояснення позивача,  дослідивши матеріали
справи,  дійшов наступного.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Матеріалами справи
встановлено,  що сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 27 квітня   1996
року року,  який було зареєстровано Мурафською
сільською радою Краснокутського району Харківської області. ( а.с. 7).

Від вказаного
шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Сторони
фактично припинили шлюбні стосунки,
спільне господарство не ведуть,
разом не проживають.

Суперечок про
розподіл майна не має.

Згідно  ст.
112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу якщо буде встановлено,  що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з
них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

Згідно
ч.4  ст.
169 ЦПК України,  якщо суд не має
відомостей про причину неявки відповідача,
повідомленого належним чином або причину неявки буде визнано
неповажною,  суд вирішує справу на
підставі наданих даних чи доказів. ( постановляє заочне рішення).

У
відповідності до  ст.  88 ЦПК України з позивача належить стягнути
судовий збір.

Виходячи
з викладено,  суд вважає,  що позовні вимоги є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Керуючись  ст.
ст. 110-112 Сімейного кодексу України,
ст.  ст.  10, 11, 209, 212, 214-215,  224-226 ЦПК України суд,

вирішив:

Позов
задовольнити.

Шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 27 квітня 1996 року ( актовий запис №4 )
Мурафською сільською радою Краснокутського району,  Харківської області - розірвати.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1  судовий збір в розмірі 17 грн.

ОСОБА_2 від
сплати судового збору звільнити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4  ст.
295 ЦПК України.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом,  що його
ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача,  поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.