справа №2-о-6/2007 г. Додаткове
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27
вересня 2007 року

Орджонікідзевский
районний суд м Харкова  у складі:

Головуючого
- судді Саркісян О.А.

народних
засідателів : Клушиної С.І., Полковниченко Ю.О.

при секретарі -
Дяченко Д.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до
заінтересованої особи - відділу РАГСу Орджонікідзевського району м.Харкова про
винесення додаткового рішення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник
звернувся до суду з заявою про оголошення свого діда ОСОБА_2 померлим,
посилаючись на те, що в жовтні 1932 року він був розкуркулений, заарештований,
знаходився у в*язниці в м.Лубни Полтавської області. З січня 1933 року про
нього немає ніяких відомостей. Заявник просить встановити день його вірогідної
смерті - січень 1933 року.

В
судовому засіданні заявник уточнив свої вимоги і зважаючи на вимоги закону щодо
встановлення дня вірогідної смерті просить суд винести рішення і оголосити діда
померлим, що необхідно йому для вирішення питання про спадщину після
реабілітації діда.

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 23.01.2007 року вимоги
заявника були задоволені, ОСОБА_2 був визнаний померлим.

ОСОБА_1
звернувся з заявою про винесення додаткового рішення та вказати, що його дід
ОСОБА_2 помер в січні 1933 року.

Ухвалою
Орджонікідзевського райсуду
м.Харкова від 13.03.2007 року було відмовлено в задоволенні заяви про
винесення додаткового рішення, але ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 23.04.2007 року ця ухвала була скасована з тих підстав, що заявник
письмово не уточнив свої вимоги, а тому слід розглянути його вимоги про
оголошення діда померлим саме в січні 1933 року та винести з цього приводу
додаткове рішення.

В даному
судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги про визнання ОСОБА_2 померлим
в січні 1933 року.

Представник
заінтересованої особи в судове засідання не з*явився, повідомлявся, про причини
неявки до суду не повідомив.

Суд,
вислухавши заявника, перевіривши матеріали справи, вважає, що в задоволенні вимог
про оголошення ОСОБА_2 померлим саме в січні 1933 року слід відмовити виходячи
з наступного:

Відповідно
до ст..46 ЦК України
фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного
проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років.
Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішення суду
про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй
смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку
або у зв"язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її
вірогідної смерті.

Як
встановлено судом заявник є онуком ОСОБА_2 /а.с.13-14/.

З
пояснень заявника, висновку від 08.06.2006 року /а.с.21/, письмового пояснення
ОСОБА_4 /а.с.12/ вбачається, що ОСОБА_2, 1879 року народження проживав з сім*єю
в с.Радивонівка Великобагачанського району Полтавської області і в 1932 році
був розкуркулений, його судили і вислали з села..

Заявник
пояснив, що зі слів родичів йому відомо, що дід відбував покарання у в'язниці в
м.Лубни Полтавської області. Старший син ОСОБА_2 - ОСОБА_5, 1910 року
народження, якого

2

зараз
немає в живих, в листопаді 1932 року мав побачення з батьком у в'язниці, а
коли приїхав вдруге в квітні 1933 року, то його вже не було в живих.

Даних про
реєстрацію смерті ОСОБА_2 до теперішнього часу немає, не дивлячись на зусилля
заявника з*ясувати цкй факт, про що свідчать копії відповідей /а.с.9-10,17/.

Відповідно до
рішення від 30.06.2006 року Великобагачанської районної комісії з питань поновлення
прав реабілітованих Полтавської області встановлено факт розкуркулення сім'ї
ОСОБА_2 і визначено суму грошової компенсації за вилучене майно, яке належить
сплатити його спадкоємцю - заявнику по справі після надання ним свідоцтва на
спадщину/а.с.7-8/.

Оголошення
померлою діда необхідно заявнику для оформлення спадкових прав.

На підставі
вищевикладеного судом було зроблено висновок про задоволення вимог заявника та
оголошення діда померлим.

Разом з тим,
матеріали справи не містять жодного доказу, який би давав суду підстави вважати
, що ОСОБА_2 вірогідно помер в січні 1933 року.

Посилання
заявника на відповіді з державних установ та пояснення ОСОБА_4 не підтверджують
його вимоги, оскільки довідки з управління СБУ в Харківській області та
Державного архіву Полтавської області свідчать про те, що будь-яких даних за
ОСОБА_2 не мають /а.с.9-10/, а ОСОБА_4 пояснила тільки те, що востаннє бачила
ОСОБА_2 осінню 1932 року, коли його розкуркулили.

Те, що дід
відбував покарання у в"язниці і його восстанє бачили в січні 1933 року,
відомо суду тільки зі слів заявника, а йому - зі слів інших осіб і ніякими
доказами не підтверджуються.

На підставі
зазначеного, керуючись ст..
46 Цивільного Кодексу України, ст..
220 ч.1 п.1 Цивільного процесуального Кодексу України, суд ,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні
вимог ОСОБА_1 про оголошення померлим ОСОБА_2, 1879 року народження, який
мешкав в Полтавській області, Великобагачанський район, с.Радивонівка саме в
січні 1933 року - відмовити.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційний суд Харківської області шляхом подання заяви
в районний суд про апеляційне оскарження в термін 10 днів з моменту
проголошення рішення та подання апеляційної скарги в термін 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження..