Справа
№2-560/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада    2007 року            Кельменецький районний суд
Чернівецької

області       у складі:

головуючого - судді:                                                Харабара
І.В.

при секретарі:                                                           Дедовій
B.C.

за участю позивачки:                                               ОСОБА_1

представника відповідача:                                      ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Ленковецької сільської ради Кельменецького району
Чернівецької області про визнання права власності на самочинно збудоване
нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву, в якій просить
визнати за нею право власності на самочинно збудовані споруди, а саме житловий
будинок позначений в інвентарній справі доданій до позовної заяви літерою
„А" загальною площею 38,6 м , житловою площею 24,9 м2, вартістю 7390 гривень,
сарай позначений літерою „Б" вартістю 1660 гривень, літню кухню позначена
літерою „В" вартістю 489 гривень, ґанок позначений літерою „а"
вартістю 52 гривні, ґанок позначений літерою „аі" вартістю 50 гривень,
ворота позначені №1 вартістю 535 гривень, огорожу позначену №2 вартістю 662
гривні, що знаходяться по АДРЕСА_1, загальна дійсна вартість яких становить
10838 гривень.

Представник відповідача сілький голова с. Ленківці
Кельменецького району Чернівецької області ОСОБА_2 позов визнав з тих підстав,
що ОСОБА_1 згідно договору оренди, який був укладений 8 жовтня 2007 року між
позивачкою та Ленковецької сільською радою, є користувачем земельної ділянки,
яка знаходиться на АДРЕСА_1 на якій розташовані самочинно збудовані споруди,
які залишились після смерті чоловіка позивачки ОСОБА_5.

Ленковецька сільська рада, як власник цієї земельної
ділянки не заперечує щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на самочинне
будівництво. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи
чи інтереси інших осіб.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні
вимоги та обґрунтовуючи їх посилалася на те, що житловий будинок, який
розташований в АДРЕСА_1 було куплено нею та її покійним чоловіком 16 грудня 1975
року у ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які самовільно побудували вказаний будинок у 1950-х
роках.

Жодні документи з приводу права власності на будинок не
оформлялися. Відсутні документи, які б стверджували право власності на цей
будинок покійного чоловіка ОСОБА_5. Вони із чоловіком ремонтували будинок, розбудували
господарство. ОСОБА_5 помер 8 лютого 2004 року. У зв'язку із відсутністю
документів які б стверджували право власності покійного чоловіка, позивачка не
змогла оформити свої спадкові права на будинок та інші споруди, які залишилася
після його смерті. Крім того, ОСОБА_1 з'ясувала, що вони є самочинним
будівництвом.

8 жовтня 2007 року позивачка уклала із Ленковецькою
сільською радою Кельменецького району Чернівецької області договір оренди
земельної ділянки площею 0,50 Га, яка розташована в АДРЕСА_1, на якій розміщене
вищевказане самочинне будівництво. Позивачка, як користувач земельної ділянки,
на якій розташоване самочинне будівництво просить визнати за нею право
власності на вищевказані самочинно збудовані споруди.

Судом встановлено, що 8 жовтня 2007 року позивачка
ОСОБА_1 уклала з Ленковецькою сільською радою Кельменецького району
Чернівецької області договір оренди земельної ділянки розміром 0,50 Га для
обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована в
АДРЕСА_1, строком на один рік. Таким чином позивачка згідно ст. 93 ЗК України є
її користувачем. На даній земельній ділянці знаходяться житловий будинок та
інші споруди, які зазначені у зведеному акті інвентарної справи, а саме
житловий будинок позначений в інвентарній справі доданій до позовної заяви
літерою „А" загальною площею 38,6 м2, житловою площею 24,9 м2, вартістю
7390 гривень, сарай позначений літерою „Б" вартістю 1660 гривень, літня
кухня позначена літерою „В" вартістю 489 гривень, ґанок позначений літерою
„а" вартістю 52 гривні, ґанок позначений літерою „аі" вартістю 50
гривень, ворота позначені №1 вартістю 535 гривень, огорожа позначена №2
вартістю 662 гривні, загальна дійсна вартість яких становить 10838 гривень, які
були побудовані без належного дозволу та належно затвердженого проекту, тобто
самочинно. Дане самочинне будівництво не суперечить суспільним інтересам, не
порушує права інших осіб, а також
санітарні та екологічні норми і правила.

Визнання представником відповідача позову не суперечить
закону, не порушує права та інтереси інших осіб.

Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може
визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на
ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід
задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок та
господарські і побутові споруди, які розташовані в АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 376, 392 ЦК України, ст. ст.3, 8, 10,
15, 79, 88, 130, 174, 213, 214, 215 ЦПК України ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовані
житловий будинок та інші споруди, які зазначені у зведеному акті інвентарної
справи та розташовані по АДРЕСА_1, а саме на житловий будинок позначений в
інвентарній справі доданій до позовної заяви літерою „А" загальною площею
38,6 м2, житловою площею 24,9 м2, вартістю 7390 гривень, сарай позначений
літерою „Б" вартістю 1660 гривень, літню кухню позначена літерою „В"
вартістю 489 гривень, ґанок позначений літерою „а" вартістю 52 гривні,
ґанок позначений літерою „аі" вартістю 50 гривень, ворота позначені №1
вартістю 535 гривень, огорожу позначену №2 вартістю 662 гривні, загальна дійсна
вартість яких становить 10838   гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не буде подана протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження, рішення суду набере законної після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не буде
скасовано, набере законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Кельменецького
районного суду. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного
суду Чернівецької області протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження через Кельменецький районний суд.