Спр. № 2-143707
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
жовтня 2007 року.                           Тячівський
районний суд Закарпатської області в

складі:
головуючого судді Розман М. М.

при секретарі
Цех Г.М.  розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про    відшкодування матеріальної
та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернувся
в суд з позовом до ОСОБА_2про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В
позовній заяві зазначив , що внаслідок ДТП, яка сталася 29 січня 2007 року з
вини відповідача він отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої травми правого
колінного суглобу з розривом внутрішнього меніска, що привело до розриву після
травматичного синовівіту та часткової контрактури суглобу з порушенням рухової
функції.

Внаслідок
спричинення тілесних ушкоджень йому було заподіяно значну матеріальну і
моральну шкоду.

Зокрема , ним
було витрачено 577.68 гривень на купівлю лікарств , 62 гривні на придбання
милиць, що підтверджує касовими і товарними чеками.

Крім того , ним
витрачено 1220 гривень оплати за перевезення його в Усть - Чорнянську лікарню ,
Тячівську ЦРЛ , в смт.  Дубове та в
приміщення Лопухівської сільської ради до слідчого. За час перебування на
лікуванні втратив середній заробіток в сумі 750 гривень. А також ним понесено
витрати в сумі 500 гривень за надання правової допомоги адвокатом , всього на
загальну суму 3009.68 гривень

Також йому
заподіяно і моральну шкоду , яка полягає у фізичному болю та стражданнях, які
він зазнав внаслідок ДТП
, через що у нього значно погіршився стан здоров'я , постійно болить нога ,
змушений неодноразово звертатися до лікарів , має утруднене пересування до
цього часу.

Просить стягнути
з відповідача на його користь 3009.68 грн. на відшкодування майнової шкоди та
10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В судовому
засіданні позивач і його представник заявлені вимоги підтримали повністю
посилаючись на викладені в письмовій заяві обставини і просять позов
задовольнити.

Відповідач в
судовому засіданні позов визнав частково і пояснив , що дійсно внаслідок
дорожньої пригоди позивачеві заподіяно шкоду. Однак вимоги позивача щодо
відшкодування матеріальної і моральної шкоди вважає завищеними. Визнає його
матеріальні витрати на придбання милиць , медичні препарати , зазначені у товарному
чеку №32 від 11 травня 2007 року, вартість правової допомоги адвоката, за
проїзд в смт.  Усть-Чорну не більше 20
гривень, в с.  Лопухово не більше 20 гривень , в смт.  Дубове не більше 70 гривень , в м.  Тячів не більше 100 гривень.За втрачений позивачем
середній заробіток він отримав оплату за період непрацездатності. Позовні
вимоги в відшкодування моральної шкоди визнає на суму 1000 гривень.

Заслухавши
пояснення сторін , дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного
висновку.

З постанови
Тячівського районного суду від 27 червня 2007 року в судовому засіданні
встановлено , що ОСОБА_2було пред'явлено обвинувачення в тому , що він
29.01.2007 року, близько 01.00 год,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2109»
без реєстраційних документів, рухаючись в с
Лопухово по вул.  Червоноармійській,
з центри села, навпроти будинку № 3, грубо порушив вимоги п. п. 5.1, 10.1,
12.1, 12.3, 12.4, 13.1 Правил дорожнього руху України, зміст яких полягає в
тому, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не
повинні створювати небезпеку для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян,
завдавати матеріальних збитків; перед початком руху, перестроюванням та
будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним
і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; під час вибору в
установлених межах безпечної швидкості повинен урахувати дорожню обстановку, а
також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб
мати змогу постійно контролювати його рух; у разі виникнення небезпеки для руху
або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможній виявити, він повинен негайно
вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або
безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди; водій залежно від
швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і
стану транспортного засобу, повинен дотримуватися безпечної дистанції та
безпечного інтервалу, - не впорався з керуванням та виїхав на праве узбіччя
дороги, де скоїв наїзд на ОСОБА_1, який стояв там разом з друзями, спричинивши
йому тілесне ушкодження у вигляді тупої травми правого колінного суглобу з
розривом внутрішнього меніска, що привело до розвитку післятравматичного
синовіту та часткової контрактури суглобу з порушенням рухової функції, які
відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Органом
досудового слідства дії ОСОБА_2 кваліфіковано за  ст.
286 ч. 1 КК України -порушення правил безпеки дорожнього руху особою,
яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості
тілесне ушкодження.

Цією ж
постановою суду звільнено ОСОБА_2від кримінальної відповідальності за  ст.
286 ч.1 КК України , а кримінальну справу щодо нього закрито , що не є
реабілітуючою обставиною

Крім цього ,
згідно до  ст.  14 Закону України « Про амністію «від 19
квітня 2007 року амністія не звільняє від обов'язку відшкодувати заподіяну
злочином шкоду.

Згідно до  ст.
1166 ЦК України майнова шкода , завдана неправомірними рішеннями , діями
чи бездіяльльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи , а
також шкода , завдана майну фізичної або юридичної особи , відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Фізична або
юридична особа , яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я
фізичній особі , згідно до  ст. . 1195
цього Кодексу , зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток ( дохід)
втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності
, а також відшкодувати додаткові витрати , викликані необхідністю посиленого
харчування , придбання ліків , протезування, стороннього догляду тощо.

А згідно до  ст. . 1167 ЦК України моральна шкода ,
завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями , діями чи
бездіяльністю , відшкодовується особою , яка її завдала за наявністю її вини.

Згідно до  ст.  23
ЦК України особа
має право на відшкодування моральної шкоди , завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях , яку фізична
особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних
стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою
щодо неї.

Статтею 1187 ЦК
України встановлено , що шкода , завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою , яка на відповідній правовій основі володіє
транспортним засобом.

Таким чином, суд
вважає, що у зв'язку з протиправною винною поведінкою відповідача у відношенні
до позивача , внаслідок чого йому заподіяно тілесні ушкодження середнього
ступеню важкості , позивач на підставі вказаних норм закону має право на

відшкодування з боку відповідача моральної та
матеріальної шкоди , в тому числі втраченого заробітку і додаткових витрат.

Згідно до  ст.  60
ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази , згідно
до  ст. . ст.  58 , 59 цього Кодексу , повинні бути
належними і допустимими.

Обставини ,
визнані сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі, згідно
до  ст.
61 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Відповідно до
поданого позивачем листка непрацездатності № НОМЕР_1 він перебував на лікуванні
з 29 січня 2007 року по 24 люте 2007 року.

Його середній
заробіток згідно до довідки Брустурянського ЛМГ від 14.05.2007 року становить
750 гривень та йому нарахована 402 гривні 14 копійок , відповідно втрачений
заробіток становить 750-402.14=347.86 гривень.

Витрати на
придбання лікарських препаратів згідно до товарного чеку № 32 від 11 травня
2007 року становлять 519.98 гривень , а на придбання милиць 62 гривні , що
стверджується товарним чеком від 8 квітня 2007 року.

Розмір витрат на
проїзд потерпілого під час лікування , підтверджені письмовою розпискою водіїв
ОСОБА_31 ОСОБА_4 суд бере до уваги в межах визнаних відповідачем сум , а саме:
проїзд в смт.  Усть-Чорну 20 гривень , в с Лопухово 20
гривень , дві поїздки в смт.  Дубове по
70 гривень кожна , три поїздки в м.
Тячів по 100 гривень кожна , на загальну суму 20+20 + (2x70) + (3X100),
всього 480 гривень.

Також підлягають
відшкодуванню витрати потерпілого по оплаті правової допомоги адвоката за
участь в кримінальній та цивільній справі на суму 500 гривень.

Таким чином ,
суд вважає , що матеріальна шкода , яка підлягає відшкодуванню з відповідача на
користь позивача становить 347.86 + 519.98 + 62 + 480 +500 , всього 1909.84
гривні.

При вирішенні
позовних вимог про відшкодування моральної шкоди , суд враховує , що
протиправними діями відповідача заподіяно позивачу тілесні ушкодження , що
привело до зазнання ним фізичного болю і страждань, душевних страждань , втрати
нормальних життєвих зв'язків , їх тривалість , а тому , з врахуванням вимог
розумності і справедливості, суд вважає за можливе позов в частині
відшкодування заподіяної моральної шкоди задовольнити частково, на суму 4 000
гривень , яка є необхідною і достатньою для відновлення його нормальних
життєвих зв'язків.

Судові витрати в
частині сплати судового збору і витрат на інформаційно-техгічне забезпечення
розгляду цивільної справи покласти на відповідача.

Керуючись  ст. .
ст.  4 , 10 , 60 , 61 , 209 , 213-215 ЦПК
України , на підставі  ст. хт. 23 , 1166
,1167 ,1187 ,1195 ЦК України,
суд,

РІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2на користь ОСОБА_11909 ( одну тисячу дев»ятсот дев»ять) гривень 84
копійки в відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 4 000 (чотири тисячі)
гривень в відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Стягнути з
ОСОБА_2на користь держави 250 гривень судового збору та 30 гривень витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський
районний суд шляхом подання заяви про його апеляційне оскарження протягом 10
днів з дня його оголошення, з наступним поданням апеляційної скарги протягом 20
днів.