№2-1162/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

10 вересня 2007
року.   Костянтинівсьий міськрайонний суд
Донецької області

у складі:

головуючого   судді                            Янюка
Ю.Б.

при
секретарі                                      Бочарової
Т.В.

за
участю позивача                            ОСОБА_1.

представників
відповідача    ОСОБА_2.,  ОСОБА_3.

третьої
особи                                        ОСОБА_4.

представників
третіх осіб       ОСОБА_5., ОСОБА_6. ,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка справу за

позовомОСОБА_1
до Відділу державної виконавчої служби

Костянтинівського
міськрайонного управління юстиції Донецької області про

визнання дій
неправомірними,  стягнення матеріальної
та моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИВ:

15
травня 2007 року ОСОБА_1. звернулась в суд з позовом до Відділу державної
виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції (в
подальшому ВДВС) про визнання дій неправомірними,  стягнення матеріальної та моральної шкоди.
Позивачка обґрунтовувала свої вимоги тим,
що їй на праві приватної власності належить жилий будинок №АДРЕСА_1 в м.
Костянтинівка Донецької області. На присадибній ділянці також знаходяться
душ,  вбиральня та огорожа.

Рішенням
Костянтинівського міського суду від 25 червня 2001 року вона була зобов'язана
знести незаконно зведену капітальну будівлю,
- дворову вбиральню,  що
розташована за адресою: М. Костянтинівна Донецької області,  вул. АДРЕСА_1. Це рішення до 2007 року не
виконувалось,  з цього приводу
неодноразово судом розглядались позови. Причина невиконання рішення полягала в
тому,  що вбиральня,  яку вона зобов'язана знести,  була відсутня,  а на цьому місті знаходився душ. Ці обставини
встановлені актом ВДВС від 7 вересня 2001 року та рішенням Костянтинівського
міськрайонного суду від 29 липня 2005 року. Незважаючи на це,  працівники ВДВС,  отримавши дозвіл суду на примусове входження
на її подвір'я,  28 березня 2007 року
знесли будівлю,  яка фактично є не
вбиральнею,  а була душем.  Ці дії відповідача вона просила визнати
неправомірними,  та стягнути з ВДВС на її
користь матеріальну шкоду,  яка
складається з вартості душу,  в розмірі
1500грн.,  та моральну шкоду,  спричинену незаконними діями
відповідача,  в розмірі 5000грн.

В судовому засіданні
позивачка ОСОБА_1. підтримала позовні вимоги,
посилаючись на ті ж обставини,  що
й у позовній заяві.

Представники
відповідача позов не визнали і пояснили у судовому засіданні,  що 4 серпня 2001 року було відкрито виконавче
провадження за виконавчим листом про знос незаконно зведеної дворової
вбиральні,  що знаходиться на території домоволодіння
ОСОБА_1. Рішення суду тривалий час не виконувалось,  оскільки ОСОБА_1. вводила судових виконавців
в оману,  шляхом виконання певних робіт
перетворювала будівлю вбиральні в душ,
що фіксувалось державними виконавцями при виході на місце знаходження
будівлі. У зв'язку з цим державні виконавці звертались до суду з заявами про
роз'яснення порядку виконання рішення,
однак такого роз'яснення не отримали. В подальшому позивачка добровільно
рішення суду не виконала,  за що
притягувалась до адміністративної відповідальності. Для виконання рішення суду
ВДВС отримало дозвіл суду від 29 січня 2007 року на примусове входження на
подвір'я,  де мешкає позивачка,  і 28 березня 2007 року незаконно зведена
вбиральня була знесена. При виконанні рішення суду працівники ВДВС діяли
правомірно і підстав для задоволення позову немає. Тим більш,  що позивачка не навела доказів переобладнання
будівлі вбиральні в душ,  вартості
знесеної будівлі,  а також звернулась в
суд з пропуском строку на оскарження дій державного виконавця.

Третя
особа,  яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору,  на стороні
відповідача,  ОСОБА_4.,  та її представник ОСОБА_5.
вважають,  що у задоволенні позову
слід відмовити,  оскільки ВДВС,  не порушаючи вимог закону,  виконав рішення суду про знос незаконно
зведеної капітальної будівлі,  а саме
дворової вбиральні,  що розташована на
території домоволодіння ОСОБА_1. При цьому не має принципового значення
те,  чи є ця капітальна будівля душем або
вбиральнею,  оскільки у всякому разі вона
зведена незаконно.

Представник
третьої особи,  яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору,
на стороні відповідача,  -
Головного управління Державного Казначейства України в Донецькій області,  вважає,
що в задоволенні позову слід відмовити,
оскільки ОСОБА_1. в добровільному порядку не виконала рішення суду,  що дало ВДВС підстави для його виконання в
примусовому порядку.

Вислухавши
пояснення осіб,  які беруть участь у
справі,  дослідивши письмові докази,  суд вважає,
що у задоволенні позову ОСОБА_1. слід відмовити з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що рішенням Костянтинівського
міського суду від 25 червня 2001 року був задоволений позов ОСОБА_4. до
ОСОБА_1.,  яка була зобов'язана знести
незаконно збудовану,  з порушенням
Державних будівельних норм 360-92,
капітальну будівлю,  - дворову
вбиральню,  розташовану по вул. АДРЕСА_1
в м. Костянтинівка Донецької області (а.с. 9). Це рішення ОСОБА_1. не
оскаржувалось і вступило в законну силу 6 липня 2001 року. Вказаним рішенням
суду встановлено,  що домоволодіння
ОСОБА_4. та ОСОБА_1. межують між собою і

поблизу жилого
дому ОСОБА_4. ОСОБА_1. самовільно звела дворову вбиральню з порушенням
будівельних норм і правил.

4 серпня
2001 року державним виконавцем ВДВС було відкрито виконавче провадження за
виконавчим листом про знос незаконно зведеної дворової вбиральні,  що знаходиться на території домоволодіння
ОСОБА_1. (а.с. 56-а).

З акту
державного виконавця від 7 вересня 2001 року вбачається,  що на території домоволодіння ОСОБА_1.,  на відстані 9 метрів 30 сантиметрів від вікон
сусідського будинку та 1 метру від межі,
знаходиться самовільно зведена будівля,
яка має суцільну підлогу (а.с. 59),
що дало державному виконавцю підставу для сумніву в призначенні цієї
будівлі (а.с. 59-60) і направленню в суд листа для роз'яснення виконання
рішення (а.с. 61). Акт аналогічного змісту складений 21 грудня 2001 року (а.с.
62) і знову направлений в суд лист про роз'яснення виконання рішення (а.с. 63).

2
березня 2004 року до надання роз'яснень суду виконавче провадження було
зупинено (а.с.  12),  і,  не
отримавши роз'яснень суду,  на підставі заяви
ОСОБА_4.,  виконавче провадження було
поновлено 13 липня 2004 року (а.с. 64). Крім того,  ОСОБА_4.
в липні 2004 року звернулась в суд з позовом до ВДВС про стягнення моральної
шкоди у зв'язку з невиконанням вказаного рішення суду. Рішенням Костянтинівського
міськрайонного суду від 29 липня 2005 року в задоволенні цього позову було
відмовлено (а.с.  13),  воно вступило в законну силу 11 листопада
2005 року (а.с.  15). Відмовляючи у
задоволенні позову ОСОБА_4.,  суд вказав
в рішенні,  що будівля надвірної
вбиральні не знаходиться на місці,
зазначеному в рішенні суду від 25 червня 2001 року.

В
подальшому державним виконавцем складений акт від 1 червня 2006 року про
те,  що надвірна вбиральня по вказаній
адресі не знесена (а.с. 67),  ухвалою
суду від 29 січня 2007 року ВДВС був наданий дозвіл на примусове входження на
подвір'я позивачки (а.с.  17),  і 28 березня 2007 року надвірна
вбиральня,  що зведена з порушенням
державних будівельних норм була знесена (а.с. 70).

З
наведених документів вбачається,  що при
виконанні рішення суду була знесена капітальна будівля,  що знаходилась біля межі з домоволодінням
ОСОБА_4. і саме про цю будівлю,  що є
дворовою вбиральнею,  йдеться в рішенні
Костянтинівського міського суду від 25 червня 2001 року.

Встановивши
порушення будівельних норм при зведенні позивачкою надвірної вбиральні,  суд у цьому рішенні вказав спосіб усунення
цих порушень у вигляді саме її зносу. При цьому будь-якої альтернативи,  в тому разі зміни призначення цієї будівля
шляхом переобладнання,  в рішенні не
передбачалось. Проведена БТІ технічна інвентаризація знесеної будівлі в якості
літнього душу не може вплинути на правомірність дій ВДВС,  оскільки позивачкою не було отримано дозволу
відповідних органів архітектури на переобладнання приміщення надвірної будівлі
в літній душ (а.с. 50-51),  що також
передбачає дотримання санітарно-будівельних норм.

На
підставі викладеного суд вважає,  що при
виконанні вказаного рішення суду ВДВС не порушило норм Закону України "Про
виконавче провадження",  в тому разі
ст. 76 цього Закону,  якою передбачені умови виконання рішень,  за якими боржник зобов'язаний особисто
вчинити певні дії.

Керуючись
Законом України "Про виконавче провадження",   ст.
ст. 212-215 ЦПК України,  -

ВИРІШИВ:

Відмовити
в задоволенні позовуОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби
Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області про
визнання дій неправомірними,  стягнення
матеріальної та моральної шкоди

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження до Костянтинівського міськрайонного суду протягом
десяти днів з дня проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
складено та надруковано у нарадчій кімнаті.