Справа № 2-о-115/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2007 року місто Лозова

Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судовим засіданням - судді Жмуд Н.М., народних засідателів : Нестеренко О.Б., Мельник К.О., за участю секретаря судових засідань - Клименко О.В., за участі помічника прокурора Лозівської міжрайонної прокуратури Харківської області - Бухан В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області в місті Лозова Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1; заінтересовані особи : Комунальне підприємство Панютинської селищної Ради "Панютинське виробниче управління житлово-комунального господарства", ОСОБА_2 " про визнання фізичної особи безвісно відсутньою",

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2007 року ОСОБА_1., звернувся до суду з заявою про визнання ОСОБА_3 безвісно відсутньою, посилаючись на те, що він з нею перебував в зареєстрованому шлюбі в період з 1976 р. по 12 жовтня 2004 p.. Від цього шлюбу вони мають двох дітей: доньку ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5, які вже повнолітні. Проживали сім'єю в квартирі АДРЕСА_1. їх квартира приватизована. Заявник, його колишня дружина та їх двоє дітей являються співвласниками даної квартири. Донька ОСОБА_4 у 2002 році виписалася з квартири і проживає у цивільному шлюбі, але місце ї проживання заявнику невідоме. Син ОСОБА_5, залишився прописаним у вказаній квартирі, але фактично він мешкає за межами Харківської області. Під час шлюбу, ОСОБА_3, стала вести аморальний спосіб життя, зловживати спиртними напоями, у жовтня 1999 року вона була звільнена з роботи та після того вона ніде не працювала. У жовтня 2004 року, шлюб між заявником та ОСОБА_3., було розірвано в органах РАЦСу, але рішення суду про розірвання шлюбу було винесено ще у 1996 році. У 1998 році ОСОБА_3., забрала з собою доньку, всі свої речі, які вважала необхідними і стала жити з чоловіками, які вели такий же як і вона спосіб життя. У 2003 році заявник забрав від неї доньку, тому, що та стала вести такий же спосіб життя як і її мати, намагався, щоб донька стала нормальною людиною. Після того, як донька вийшла заміж, заявник відносини з нею не підтримує. До 2003 року ОСОБА_3. іноді, приблизно раз в півроку з'являлася в квартирі у заявника, але з 2003 року ОСОБА_3. про себе ніяких відомостей не дає. Заявник звертався за допомогою по її розшуку до спільних знайомим, сам їздив в місто Харків та місто Павлоград, намагався її розшукати, але місце її перебування не з'ясував.

На підставі викладеного заявник прохає суд, визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутньою.

У судовому засіданні, 07 листопада 2007 року, заявник, підтримав вимоги викладені в заяві та наполягав на задоволенні його вимог у повному обсязі, пояснивши, що з ОСОБА_3. він перебував в зареєстрованому шлюбі в період з 1976 р. по 12 жовтня 2004 p.. Від цього шлюбу вони мають двох дітей: доньку ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5, які вже повнолітні. Сім'єю вони проживали в квартирі АДРЕСА_1. їх квартира приватизована. Заявник, його колишня дружина та їх двоє дітей, являються співвласниками даної квартири. ОСОБА_3 під час шлюбу стала вести аморальний спосіб життя , зловживати спиртними напоями, у жовтня 1999 року була звільнена з роботи та після того вона ніде не працювала. У жовтня 2004 року, шлюб між ним та ОСОБА_3., було розірвано в органах РАЦСу, але рішення суду про розірвання шлюбу було винесено ще у 1996 році. У 1998 році ОСОБА_3. забрала з собою доньку, всі свої речі, які вважала необхідними і стала жити з чоловіками, які вели такий же як і вона спосіб життя. До 2003 року ОСОБА_3. іноді, приблизно раз в півроку з'являлася в квартирі у нього, але з 2003 року ОСОБА_3. про себе ніяких відомостей не дає. Він звертався за допомогою по її розшуку до спільних знайомим, сам їздив в місто Харків та місто Павлоград, намагався її розшукати, але місце її перебування не з'ясував.

У судовому засіданні інтереси заінтересованої особи - Комунального підприємства Панютинської селищної Ради "Панютинське виробниче управління житлово-комунального господарства" представляв Найпак B.C., який діє на підставі довіреності від 25 жовтня 2007, що не суперечить положенням законодавства України, оскільки, відповідно до ч.1 ст.38 ЦПК України - сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження, крім справ про усиновлення, можуть брати участь у цивільній справі особисто або через свого представника. Частиною З даної статті встановлено, що юридичних осіб представляють їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники. Згідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.

Представник заінтересовані особи, вказав, що знаходить заяву ОСОБА_1. такою, що підлягає задоволенню, оскільки його дружина дійсно не проживає в квартирі АДРЕСА_1, про що співробітниками їх підприємства неодноразово були складені акти.

У судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2. не з»явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, але надав нотаріально посвідчену заяву (а.с.№26) в якій прохав розгляд справи вести у його відсутність, у зв"язку зі знаходженням за межами Харківської області, проти задоволення заявлених вимог не заперечував.

Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Судове засідання проводилося за участі Бухан В.Г. - помічника Лозівського міжрайонного прокурора Харківської області, залученого судом до участі у справі на підставі положення ст.36-1 Закону України "Про прокуратуру" та ст. 45 ЦПК України, яким з огляду на обставини справи, дано усний висновок, про можливість визнати ОСОБА_3 безвісно відсутньою.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_1 перебував з ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі до 12 жовтня 2004 року, про що свідчить ксерокопія свідоцтва про розірвання шлюбу ( а.с№ 14).

Від даного шлюбу вони мають двох повнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, 1981 року народження та доньку ОСОБА_4 , 1976 року народження.

Згідно довідки з місця реєстрації (а.с.№22) та ксерокопії паспорту (а.с.№5-7) вбачається, що заявник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 він проводить оплачує комунальні послуги, тому станом на 06 листопада 2007 року заборгованості по квартирній платі він не має, що підтверджується довідкою виданою Комунальним підприємством Панютинської селищної Ради "Панютинське виробниче управління житлово-комунального господарства" (а.с. №49).

Як вбачається з особового рахунку НОМЕР_1 (а.с.№17) та ксерокопії свідоцтва про право власності на житло (а.с.№16) квартира АДРЕСА_1 є приватизованою, та належить на праві спільно-сумісної власності: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Квартиронаймачем являється ОСОБА_1., а інші зареєстровані в зазначеній квартирі.

Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Факт відсутності відомостей про місце перебування ОСОБА_3. в місці її постійного проживання АДРЕСА_1 більш ніж протягом одного року підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: згідно довідки, виданої Панютинською селищною радою міста Лозова, Харківської області (а.с№ 22) та актами, складеними співробітниками Комунального підприємства "Панютинське виробниче управління житлово-комунального господарства" (а.с.№ 18,19, 20), встановлено, що ОСОБА_3, дійсно, з 30 липня 1991 року і до теперішнього часу, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, але за адресою своєї реєстрації, не проживає з 25 грудня 2003 року.

Згідно довідки № 318/12 виданої Державним підприємством "Укрспецвагон" (а.с.№ 23) підтверджується, той факт, що ОСОБА_3 працювала в Державному підприємстві "Укрспецвагон" на посаді комірника РМЦ з 23 липня 1979 року по 26 листопада 1999 року.

У своїх поясненнях у судовому засіданні 07 листопада 2007 року, заявник вказав, що в органи міліції з заявою про розшук ОСОБА_3. , він не звертався, оскільки сам приймав міри до розшуку своєї колишньої дружини.

За клопотанням заявника, у судовому засіданні, 07 листопада 2007 року, в якості свідка ОСОБА_6, яка будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень (а.с.№51) та підписавши розписку (а.с.№51), вказала, що заявника і його колишню дружину ОСОБА_3, вона знає досить давно, оскільки вона є їх сусідкою, і проживають вони в одному багатоквартирному будинку. Свідок ОСОБА_6 вказала, що вона майже вже на протязі п»яти останніх років не бачила ОСОБА_3.,. оскільки остання не проживає за місцем своєї реєстрації і місце її знаходження їй не відоме. ОСОБА_6. зазначила, що дійсно їй відомо, що заявник неодноразово приймав міри до розшуку ОСОБА_3., але все виявилося марним.

За клопотанням заявника, в якості свідка, 07 листопада 2007 року було допитано ОСОБА_7, яка будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень (а.с.№50), вказала, що вона знає ОСОБА_3. , оскільки вони є сусідами, однак остання, за місцем постійного проживання в квартирі АДРЕСА_1, не з»являється вже майже п'ять років, де вона може знаходитися, їй особисто, не відомо. Про обставини, що могли загрожувати її життю, нещасний випадок, або про вчинення нею кримінального злочину їй не відомо. Свідок ОСОБА_7 вказала, що їй відомо, що ОСОБА_1., самостійно проводить оплату комунальних послуг за квартиру, утримує житло.

Відповідно до вищевикладеного, необхідно вказати, що згідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що іде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про ОСОБА_3. були 25 грудня 2003 року, то початком її безвісної відсутності слід вважати 01 січня 2004 року.

Задоволення заяви ОСОБА_1. має для нього юридичне значення.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_3 безвісно відсутньою.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, ч.1 ст. 11, 15,57,42,45,60,79,88, 174,208-210,212,213-215, 218, 248, 249 ЦПК України; суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1; заінтересовані особи: Комунальне підприємство Панютинської селищної Ради "Панютинське виробниче управління житлово-комунального господарства", ОСОБА_2 " про визнання фізичної особи безвісно відсутньою" - задовольнити.

Визнати безвісно відсутньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку села Бунакове, Лозівського району, Харківської області.

Початком безвісної відсутності ОСОБА_3 вважати 01 січня 2004 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.