Справа №2-435/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 серпня 2007 року                                                                                        м.Теребовля

Теребовлянський районний
суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді
Янішевської Л.С., при секретарі Пасько Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м.Теребовля цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
майна подружжя, визнання за нею права власності на 14 частину житлового
будинку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в
якій просить поділити майно подружжя, визнавши за нею право власності на 1/2
частину житлового будинку, розміщеного в АДРЕСА_1.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з
мотивів, викладених у позовній заяві. Зокрема, позивачка зазначила, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року вона уклала шлюб із ОСОБА_2 Під час спільного подружнього
життя ними збудовано житловий будинок по АДРЕСА_1, однак право власності на
нього зареєстровано лише за відповідачем.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав і не заперечує проти
поділу житлового будинку та визнання за позивачкою права власності на 1/2 його
частину. Крім того, у судовому засіданні відповідач пояснив, що вказаний
житловий будинок збудований ним спільно із позивачкою після укладення з нею
шлюбу.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позов
підлягає до задоволення, оскільки відповідач позов визнав і суд встановив
наступні факти.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано
шлюб, який в подальшому, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 року розірвано.

Рішенням виконавчого комітету Теребовлянської міської
ради від ІНФОРМАЦІЯ_3 року НОМЕР_1 встановлено факт належності на житловий
будинок із господарськими будівлями в АДРЕСА_1за ОСОБА_2.

Згідно з інформацією Теребовлянського районного бюро
технічної інвентаризації від ІНФОРМАЦІЯ_4 року НОМЕР_2 домоволодіння в АДРЕСА_1
належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Відповідно до ст.60,69 Сімейного кодексу України, ч.3
ст.368 ЦК
України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України, ч.1,2
ст.372 вказаного Кодексу майно, що є у спільній сумісній власності, може бути
поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є
у спільній сумісній власності,

вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред"явити позов про
визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Аналізуючи зазначені обставини, визнання відповідачем у
судовому засіданні пред"явленого позову, яке не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до переконання, що
позовні вимоги ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, визнання за нею права
власності на 1/2 частину житлового будинку слід задоволити.

Судові витрати ОСОБА_1
просить покласти на неї.

Керуючись статтями 10,60,174,179 ЦПК України, ст.
60,69,70 Сімейного кодексу України, ст.368,372,392 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину
житлового будинку по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.