Справа № 2-2523/2007 рік
РІШЕННЯ

Іменем   України

16 жовтня 2007 року        Ірпінський міський суд Київської
області в складі:

головуючого                              судді
Кашперської Т.Ц.,

при секретарі                             Зозуля
Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Ірпінського міського суду Київської області при попередньому розгляді справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільній сумісній
власності,  -

встановив:

В вересні 2007 року позивач звернулася до суду із позовом
про визначення часток у праві спільної сумісної власності на житло. В позові
посилалась на те,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер її чоловік і батько відповідача ОСОБА_3,
до його смерті вони разом проживали в АДРЕСА_1,  яка належала їм трьом на праві спільної
сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1
від ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на майно у
вигляді частки вищезазначеної квартири,
вона позбавлена змоги отримати свідоцтво про право на спадщину,  оскільки для встановлення спадкової маси
необхідно визначити частки власників квартири,
частка якої є спадковою. Вважає,
що,  оскільки квартира належить на
праві спільної сумісної власності їй,  її
дочці ОСОБА_2 і спадкодавцю ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності і оскільки
в них була домовленість,  що частки в
праві власності є рівними,  то спадщина
відкрилася на 1/3 частини квартири. В зв'язку із викладеними обставинами
просила визначити частки в праві спільної сумісної власності на АДРЕСА_1,  визнавши,
що частка в праві власності на вказану квартиру кожного із її власників
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складає 1/3
частину квартири.

В попередньому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її
представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали в повному обсязі,  просили позов задовольнити і постановити
рішення в попередньому судовому засіданні.

Відповідач в попереднє судове засідання не
з'явилася,  надала суду заяву,  в якій позов визнала і не заперечувала проти
його задоволення.

Виходячи з наведеного,
суд вважає,  що рішення у справі
можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно
до ч. 4  ст.  130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст.  174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4  ст.  174
ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд,  заслухавши
пояснення позивача та її представника,
вивчивши письмові докази по справі,
вважає заявлений позов таким,  що
підлягає до задоволення,  виходячи із
наступного.

Так,  в судовому
засіданні встановлено,  що на підставі
свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року,  виданого на підставі розпорядження
виконавчого комітету Ірпінської міської ради НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_3
року,  зареєстрованого в БТІ м.  Ірпеня ІНФОРМАЦІЯ_4 р. за НОМЕР_3,  на праві спільної сумісної власності сторонам
у справі ОСОБА_1,  ОСОБА_2 і
ОСОБА_3,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 p.,  належить АДРЕСА_1. Наведені обставини підтверджуються
копією свідоцтва про право власності,
копією витягу з розпорядження (а. с.
8 - 9).

Відповідно до  ст.  368 ЦК України,  спільна власність двох і більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною
власністю. Відповідно до  ст.  370 ЦК України у разі виділу части із
майна,  що є у спільній сумісній
власності,  вважається,  що частки кожного із співвласників в праві
спільної сумісної власності є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю між ним,  законом або рішенням суду.

Судом під час розгляду справи було встановлено,  що АДРЕСА_1 належить на праві спільної
сумісної власності ОСОБА_1,  ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1,  виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 року виконавчим
комітетом Ірпінської міської ради відповідно до розпорядження від ІНФОРМАЦІЯ_3
року НОМЕР_2,  свідоцтво зареєстроване в
БТІ м.  Ірпеня ІНФОРМАЦІЯ_4 р. за
НОМЕР_3.

Оскільки учасники спільної сумісної власності отримали
квартиру на підставі Закону України „Про приватизацію державного житлового
фонду",  володіли та користувалися
нею в рівних частках,  суд визначає,  що частки кожного із співвласників становлять
по 1/3 частині вищезазначеної квартири.

Таким чином,  суд задовольняє заявлені позивачем позовні
вимоги в повному обсязі.

Оскільки суд задовольняє заявлені позовні вимоги в
повному обсязі,  суд стягує із
відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 30 грн.

Оскільки відповідач є особою,  що постраждала від наслідків катастрофи на
Чорнобильській АЕС,  суд звільняє його
від сплати судового збору в доход держави.

На підставі
ст.   ст.  355,
356,  357,  368,
370 ЦК
України,
керуючись  ст.  ст.
10,  11,  60,
209, 212, 214-215, 256 - 259 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у праві
спільній сумісній власності задовольнити.

Визначити частки в праві спільної сумісної власності на
АДРЕСА_1.

Визнати,  що частка
в праві власності ОСОБА_1 в праві спільної сумісної власності на АДРЕСА_1
складає 1/3 частину квартири.

Визнати,  що частка
в праві власності ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на АДРЕСА_1
складає 1/3 частину квартири.

Визнати,  що частка
в праві власності ОСОБА_3,  померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року в ІНФОРМАЦІЯ_5,  в
праві спільної сумісної власності на АДРЕСА_1 складає 1/3 частину квартири.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в
розмірі 30 грн.

Копію рішення направити для
відома відповідачу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження,  але
апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений  ст.  294 ЦПК України,  рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.