Справа №2-230/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11
червня 2007 року                                                                         смт.  Ріпки

Ріпкинський
районний суд Чернігівської області у складі: головуючої - судді Павленко
О.В.,  при секретарі - Якуб А.В.,

за участю
позивачки - ОСОБА_1 ,  відповідача
ОСОБА_2,  розглянувши у відкритому
судовому засіданні   в смт.  Ріпки справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
перерахунок аліментів та їх стягнення,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягнути аліменти у
новому розмірі у відповідності із змінами в законодавстві,  мотивуючи свої вимоги тим,  що вона має неповнолітніх дітей ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1народження та ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2народження,  батьком яких у свідоцтві про народження
зазначений відповідач,  вказавши,  що згідно виконавчого листа Ріпкинського
районного суду відповідач сплачує аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3
частини його заробітку,  але цей розмір
нижчий ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного
віку,  як передбачено  ст.
182 СК України,  а тому позивачка
просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини його
заробітку,  але не менше ніж тридцять
відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У
судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд їх
задовольнити.

Відповідач
позовні вимоги не визнає.

Заслухавши
пояснення позивачки,  відповідача,  дослідивши матеріали справи,  суд вважає,
що позов не підлягає задоволенню.

У
судовому засіданні встановлено,  що
згідно виконавчого листа Ріпкинського районного суду з ОСОБА_2,  1968 року народження,  уродженця с Олександрівка Тамбовської області РФ на користь
ОСОБА_1стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_3народження та дочки ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_4народження в розмірі 1/3 частини
всіх видів заробітку щомісячно,  але не
менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на кожну
дитину,  починаючи з 15.11.2000 року і до
їх повноліття (а.с.  2).

Згідно  ст.
182 Сімейного кодексу України,
мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,  ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Відповідно
до вимог  ст.  74 ЗУ «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21
квітня 1999 року,  систематичний контроль
за правильним і своєчасним відрахуванням утриманих сум аліментів стягувачам
зобов'язаний здійснювати державний виконавець.

Виходячи
з положень п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,  материнства та стягнення аліментів» № 3 від
15.05.2006 року,  зміна законодавства в
частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою
для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

За таких обставин,  суд приходить
до висновку,  що в задоволенні позову необхідно
відмовити.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.  182
Сімейного кодексу України,   ст.  74 ЗУ
«Про виконавче провадження» № 606-XIV
від 21 квітня 1999 року,   ст.  ст.
4,  8,  10,
57,  209,  212, 215, 218 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1в
задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області через
Ріпкинський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.