Справа №2-397607р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
жовтня 2007 р.
Святошинський районний суд м.
Києва в складі:

головуючої
- судді:                                                                  Т.О.Величко,

при
секретарі:                                                                            І.М.
Коробій,

розглянувши у
відкритому попередньому  судовому
засіданні в м.  Києві

цивільну справу
за позовом

ОСОБА_1до   ОСОБА_2 про

розірвання
шлюбу,  суд,  -

ВСТАНОВИВ:

Сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 грудня 1995 р.

Від
шлюбу сторони мають неповнолітнього дочку - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження.

Позивачка
просить суд розірвати шлюб з відповідачем,
посилаючись на те,  що з березня
2007 року вони припинили шлюбно-сімейні стосунки,  з цього ж часу не ведуть спільного
господарства. Через постійні сварки вони втратили почуття поваги один до одного
і примирення між ними неможливо.

У
попередньому судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги та
просила їх задовольнити,  посилаючись при
цьому на обставини справи викладені в позовній заяві,  а також додатково пояснювала,  що вони з відповідачем не зійшлися характерами
у зв»язку з різними поглядами на життя,
та через інші дуже особисті причини,
про що вона не хоче говорити у судовому засіданні та категорично
наполягала на розірванні шлюбу.

Відповідач
письмових заперечень проти позову не надав. У попередньому судовому засіданні
позов визнав. Проти заявлених позовних вимог не заперечував,  пояснень не надавав,  зазначав,
що між ним і позивачкою ще можливе примирення.

Відповідно
до   ч.3
ст. 105 СК України,  шлюб
припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі
рішення суду.

Згідно
до ч.2  ст. 112 СК України,  суд,
постановляє рішення про розірвання шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

На
підставі зазначеного,  аналізуючи зібрані
по справі докази в їх сукупності,  та
надані сторонами пояснення по справі,  за
своїм внутрішнім переконанням,  що
ґрунтується на всебічному,  повному,  об»єктивному та безпосередньому досліджені
наявних у справі доказів,  враховуючи
те,  що в судовому засіданні достовірно
встановлено,  що позивач від позову не
відмовляється,  відповідач позов
визнав,  що подальше спільне життя
подружжя та збереження сім»ї не можливе,
а тому позов підлягає задоволенню,
сторони фактично з березня 2007 року не живуть разом,  не ведуть спільного господарства,  не підтримують шлюбних стосунків,  позивачка наполягає на розірванні шлюбу
посилаючись на те,  що подальше спільне
проживання з відповідачем та примирення між ними і збереження шлюбу неможливе.

Керуючись  ст.  ст.
104,   105,      110,
112    Сімейного Кодексу України,

ст.  ст.
10,  11,
60,  61,  130, 174,
212-215 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Шлюб,  зареєстрований 23 грудня 1995 р. у відділі
реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м.  Києва між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ,  про що є актовий запис № 1793 - РОЗІРВАТИ.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути на користь
держави з ОСОБА_1. 17
(сімнадцять ) грн.,  ОСОБА_2. від сплати
державного мита звільнити.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду м.
Києва через Святошинський районний суд м.  Києва,
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом
десяти днів з дня його проголошення,  та
подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження рішення.