Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

31
жовтня 2007 року                                                     Ковельський
міськрайонний суд

Волинської
області в складі: головуючого - судді Наваляного А.Д.

з участю
секретаря Федорук Г.Б.

позивача -
ОСОБА_1.

відповідача -
ОСОБА_2.

розглянувши
під час попереднього судового засідання у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м.  Ковель цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,
-

встановив:

Сторони
перебувають в шлюбі з 24.10.1981 року,
який зареєстровано Ситовичівською сільською радою,  Ковельського району,  Волинської області,  актовий запис № 12. Від шлюбу подружжя мають
діти,  які на даний час є повнолітніми.
Причиною звернення позивача з позовом про розірвання шлюбу стало те,  що з 1999 року сторони не проживають
разом,  не підтримують подружніх
відносин,  не ведуть спільне
господарство,  відповідачка проживає на
території іншої держави. Вважає,  що шлюб
існує лише формально й зберегти сім"ю неможливо,  а тому прохає шлюб розірвати.

Позивач
в судовому засіданні позов підтримала повністю,
з підстав,  викладених у
заяві,  прохає його задовольнити,  витрати пов"язані з оформленням
розірвання шлюбу в органах РАЦСу прохає віднести за її рахунок.

Відповідач в
судовому засіданні позов визнав,  не
заперечує проти його задоволення.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  дослідивши матеріали цивільної справи,  приходить до висновку,  що позов підставний та підлягає до
задоволення.

Відповідно
до ч.4  ст.  130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст.  174 ЦПК України. Згідно ч.4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно
до ч.2  ст.  112 СК України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу,  якщо буде
встановлено,  що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

Як
встановлено у судовому засіданні,
сторони фактично не підтримують подружніх стосунків,  з часу подання позову позитивних змін у сім'ї
не відбулося. Крім того,  позивач настоює
на розірванні шлюбу аргументуючи тим,  що
шлюб розпався остаточно,  а збереження
шлюбу суперечить її інтересам.

За таких
обставин суд приходить до висновку,  що
шлюб між сторонами слід розірвати.

Витрати,  пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в
органах РАЦСу слід покласти на позивача,
- за її клопотанням.

Судові витрати
слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
88,  130,  174,
209,  212,  214-215 ЦПК України,   ст.
ст.  ПО,  112 Сімейного кодексу України,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Розірвати
шлюб між ОСОБА_1та ОСОБА_2,
зареєстрований 24.10.1981 року Ситовичівською сільською радою,  Ковельського району,  Волинської області,  актовий запис № 12.

При
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з позивача
-ОСОБА_1державне мито в сумі 17 (сімнадцять) гривень,  відповідача -ОСОБА_2від сплати звільнити.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня його проголошення та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.