Справа № 2-230/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2007 року Семенівський районний суд Чернігівської області в
складі головуючого -судді Висоцької Н.В.,
при секретарі Фільчаговій Г.В.,
розглянувши у судовому засіданні позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5,  ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної
шкоди,  заподіяної підприємству,  сумісний позов третьої особи ,  яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_7 до
ОСОБА_5,  ОСОБА_6про відшкодування
матеріальної шкоди,  заподіяної
підприємству , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом,
посилаючись на те,  що 11.07.2007
року в магазині «Екскорт»,  де він
здійснює підприємницьку діяльність,  була
проведена інвентаризація матеріальних цінностей,  та було виявлено недостачу товару на суму 10
553 гривні 69 копійок. Так як в даному магазині працювало п'ять продавців,  з якими заключено договір про колективну
(бригадну) матеріальну відповідальність від 01.12.2006 року,  було видано відповідне розпорядження по
відшкодування шкоди всіма членами бригадної відповідальності в рівних частках.
Згідно трудового договору № 32 від 23.03.2007 року також працювала продавець
ОСОБА_2,  яка відмовилась підписати акт
контрольної перевірки товарно-матеріальних цінностей від 11.07.2007 року,  про що було складено відповідний акт. В
подальшому ОСОБА_2 відмовилась відшкодувати нестачу товарно-матеріальних
цінностей. Також ОСОБА_4. працювала продавцем продовольчих та непродовольчих
товарів на підставі трудового договору № 21 від 20.2.2007 року,  яка в добровільному порядку відшкодувала
шкоду в розмірі 1090 гривень 53 копійки,
решту шкоди 1020 гривень 21 копійка зобов'язалась відшкодувати в строк
до 20.10.2007 року,  про що власноручно
написала розписку від 23.07.2007 року. Просить суд стягнути суму завданих збитків
з відповідачів.

До суду звернулась третя особа,  яка
заявляє самостійні вимоги ОСОБА_7 ,
посилаючись нате,  що 11.07.2007
року в магазині «Ескорд»,  де вона
здійснює підприємницьку діяльність,  була
проведена інвентаризація матеріальних цінностей. Згідно акту інвентаризації від
11.07.2007 року в по її відділу виявлено незабезпечення матеріальних цінностей
у формі нестачі товару на суму 4221 гривня 48 копійок. В зв'язку з виявленням
незабезпеченням матеріальних цінностей,
на підставі договору про колективну (бригадну) матеріальну
відповідальність від 01.12.2006 року,
так як на даному об'єкті працювало дві відповідальні особи,  вона зробила відповідне розпорядження про відшкодування
заподіяної матеріальної шкоди підприємству відповідальними членами колективу в
рівних частках на кожного члена колективу,
а саме по 2110 гривень 74 копійки. Відповідачка по справі ОСОБА_5  згідно трудового договору № 140 від
01.12.2006 року працювала продавцем продовольчих та непродовольчих товарів
добровільно частково відшкодувала шкоду у розмірі 1166 гривень 89 копійок та
зобов'язалась покрити решту непокритої шкоди у сумі 943 гривні 85 копійок.
Відповідачка по справі ОСОБА_6.  згідно
трудового договору № 66 від 29.05.2007 року працювала продавцем продовольчих та
непродовольчих товарів добровільно частково покрила шкоду у зобов'язалась
покрити решту непокритої шкоди у сумі 1209 гривні 29 копійок. Стягнути з
відповідачів ОСОБА_5  та ОСОБА_6.  заподіяну матеріальну шкоду підприємству.

В судовому засіданні позивачОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі,  вважає,
що відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_4. завдано йому збитків під час
виконання трудових обов'язків,  просить
суд позов задовольнити,  а також стягнути
з відповідача ОСОБА_2 витрати пов'язані з розглядом справи в суді.

Третя особа,  яка заявляє самостійні
вимоги,  ОСОБА_7 та представникОСОБА_1
сумісний позов підтримали та показали,
що відповідачами ОСОБА_5  та
ОСОБА_6.  завдано збитків під час
виконання трудових обов'язків,  просить
суд позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2,  ОСОБА_4.  та представник відповідачів ОСОБА_8.
первісний позов ПП ОСОБА_1  не визнали та
показали,  що відповідно до трудових
договорів є продавцями тютюнових та горілчаних виробів,  відсутні підстави для відшкодування ними
недостачі продуктів харчування,  які
належать ПП ОСОБА_7 ,  з якою не
перебували у трудових відносинах.

Відповідачі ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6.  та представник відповідачів ОСОБА_8. сумісний
позов ПП ОСОБА_7  не визнали та показали,  що під час виконання трудових обов'язків для
збереження ТМЦ не були забезпечені належні умови,  так як в магазині здійснюється підприємницька
діяльність двома підприємцями. В магазині не були забезпечені умови для
зберігання товарно-матеріальних цінностей. Просять суд відмовити в задоволенні
позову.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні показала,   що вона є

завідуючою магазину «Екскорт»,
дійсно під час проведення інвентаризації матеріальних цінностей 11.07
2007 року було виявлено недостачу товару на суму 10 553 гривні 69 копійок,  яка була розподілена відповідно до кількості
працюючих в цей період. Суму недостачі вона відшкодувала в повному об'ємі.
•Зважає,  що наявні підстави для
задоволення позовів.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9.  показала,
що їй відомо про факт перебування в магазині ОСОБА_5  та ОСОБА_4. після закінчення робочого
часу,  з якою метою вони заходили до
магазину їй не відомо.

Суд,  вислухавши сторони,  третю особу ,
яка заявляє самостійні вимоги,
представника відповідачів,
свідків,  вивчивши матеріали
справи,  вважає за необхідне первісний
позов задовольнити частково,  в
задоволенні сумісного позову третьої особи,
яка заявляє самостійні вимоги -відмовити,  за наступних підстав. По справі за первісним
позовом встановлено,  що 11.07.2007 року
в магазині « Екскорт»,  де позивач
ОСОБА_1  здійснює підприємницьку
діяльність,  була проведена
інвентаризація матеріальних цінностей та було виявлено недостачу товару на суму
10 553 гривні 69 копійок. Так як в даному магазині працювало п'ять
продавців,  з якими заключено договір про повну колективну відповідальність від 01.12.2006 року,  було видано відповідне розпорядження СПД
ОСОБА_1  по відшкодування шкоди всіма
членами колективної (бригадної) відповідальності в рівних частках. Згідно
трудового договору № 32 від 23.03.2007 року також працювала продавець
ОСОБА_2,  яка відмовилась підписати акт
контрольної перевірки товарно матеріальних цінностей від 11.07.2007 року,  про що було складено відповідний акт. В
подальшому ОСОБА_2 відмовилась відшкодувати нестачу товарно-матеріальних
цінностей. Продавець ОСОБА_4. працювала продавцем продовольчих та
непродовольчих товарів,  на що
посилається позивач ОСОБА_1,  на підставі
трудового договору № 21 від 20.2.2007 року,
яка в добровільному порядку відшкодувала шкоду в розмірі 1090 гривень 53
копійки,  решту шкоди 1020 гривень 21
копійка зобов'язалась відшкодувати в строк до 20.10.2007 року,  про що власноручно написала розписку від
23.07.2007 року.

Згідно позову третьої особи,  яка
заявляє самостійні вимоги,  ОСОБА_7
,  11.07.2007 року в магазині
«Ескорд»,  де вона здійснює
підприємницьку діяльність,  на підставі
договору оренди приміщення від 01.01.2007року,
була проведена інвентаризація матеріальних цінностей. Згідно акту
інвентаризації від 11.07.2007 року по її відділу виявлено незабезпечення
матеріальних цінностей у формі нестачі товару на суму 4221 гривня 48 копійок. В
зв'язку з виявленням незабезпеченням матеріальних цінностей,  на підставі договору про колективну
(бригадну) матеріальну відповідальність від 01.12.2006 року,  так як на даному об'єкті працювало дві
відповідальні особи,  зробила відповідне
розпорядження про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди підприємству
відповідальними членами колективу в рівних частках на кожного члена колективу,  а саме по 2110 гривень 74 копійки.
Відповідачка по справі ОСОБА_5  згідно
трудового договору № 140 від 01.12.2006 року працювала продавцем продовольчих
та непродовольчих товарів добровільно частково відшкодувала шкоду у розмірі
1166 гривень 89 копійок та зобов'язалась відшкодувати решту непокритої шкоди у
сумі 943 гривні 85 копійок. Відповідачка по справі ОСОБА_6.  згідно трудового договору № 66 від 29.05.2007
року працювала продавцем продовольчих та непродовольчих товарів добровільно
частково відшкодувала шкоду та зобов'язалась відшкодувати решту непокритої
шкоди у сумі 1209 гривні 29 копійок.

Судом оцінено всі докази в сукупності,
досліджений акт контрольної ревізійної інвентаризації ТМЦ від 11.07.2007
року з зазначенням суми недостачі на суму 10 553 гривні 69 копійок. Типовий
договір про колективну (бригадну) відповідальність між СПД ОСОБА_1  з працівниками ОСОБА_5  та ОСОБА_6. ,
ОСОБА_3,  ОСОБА_2,  ОСОБА_4.
від 01.12.2006 року ,  між СПД
ОСОБА_7  та ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6. . Зрівняльні відомості № 7 від
12.07.2007 року по СПД ОСОБА_7  та
ОСОБА_10,  описові відомості №1 - №
4,  які в своїй сукупності доводять факт
недостачі ТМЦ,  разом з тим суд приходить
до висновку,  що відповідно до вимог
статті 134 КЗпПУ працівники несуть матеріальну відповідальність у повному
розмірі,  заподіяних з їх вини
підприємству,  установі,  організації у випадках,  коли між працівником і підприємством,  установою,
організацією відповідно до
ст.  135-1 КЗпПУ укладено
письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності
за незабезпечення цілості майна та інших цінностей,  переданих йому на зберігання або для інших
цілей.  ст.  130 КЗпПУ передбачає,  що працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду заподіяну підприємству,  установі,
організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.
Притягнення до відповідальності можливе за наявності порушення працівником
трудових обов'язків,  наявність прямої
дійсної шкоди,  причинний зв'язок між
порушенням і шкодою та вина працівника. За таких умов працівник не може бути
притягнутий до відповідальності,  якщо
він не порушив свої трудові обов'язки,
загальним правилом є обов'язок працівника бережливо ставитись до майна
підприємства,  установи,  організації і вживати заходів до запобігання
шкоди. П. 2 ППВСУ від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» заподіяна особі і майну
громадянина або заподіяна майну юридичної особи,  підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою,  яка її заподіяла,  за умови,
що дії останньої були неправомірними,
між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний створити працівникам умови
необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їм
майна,  що передбачає  ст.
131 КЗпПУ.

Пленум ВСУ п.3 постанови від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику
у справах про відшкодування шкоди,
заподіяної підприємствам,
установам,  організаціям їх
працівниками» роз'яснив,  що якщо шкоду
заподіяно кількома працівниками,  в
рішенні суду має бути зазначено,  які
конкретно порушення трудових обов'язків допустив кожен працівник,  ступінь його вини та пропорційна їй частка
загальної шкоди,  за яку до нього може
бути застосовано відповідний вид і межі матеріальної відповідальності.
Аналогічно це питання вирішується ч. 5
ст.  135 -3 КЗпП. По даній справі
встановлено,  що позивачем та третьою
особою,  яка заявляє самостійні
вимоги,  не дотримані дані вимоги в
частині визначення межі відповідальності осіб,
які уклали договір про повну колективну відповідальність,  а саме відповідачі ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6.
та ОСОБА_3. укладали даний договір як з Бондаренко С. П.,  так і з ОСОБА_7 ,  з якою не перебували у трудових відносинах.
Відповідачі ОСОБА_2,  ОСОБА_4.  уклали договір про колективну (бригадну)
матеріальну відповідальність тільки з ОСОБА_7 . В судовому засіданні було
встановлено,  що товарно-матеріальні
цінності Бондаренко С. П. та ОСОБА_7
знаходились в одному приміщенні магазину та підсобному приміщенні,  при цьому продавці обох підприємців мали
необмежений доступ до товарів підприємця,
у трудових відносинах з яким не перебували. Судом встановлено,  що відповідачі в однаковій мірі порушували
свої трудові обов'язки в частині незбереження майна позивача та третьої
особи,  яка заявляє самостійні
вимоги,  так як допускали порушення,  а саме не повною мірою вживали заходів щодо
запобіганню шкоди. Під час судового розгляду справи було встановлено,  що від магазину було в наявності два
комплекти ключів,  один з яких перебував
у продавців обох підприємців та передавався без належного контролю,  а саме жодні двері не містили замка з
контролем,  в судовому засіданні як
позивачі,  так і відповідачі підтвердили
факт,  що не можливо сказати чи
відкривались замки магазину в період між змінами. Крім того один комплект
ключів зберігався у завідуючої магазином «Ескорд» ОСОБА_3.. Встановлено
також,  що замки змінювалися,  у кого зберігались інші комплекти ключів не
встановлено. Клопотань до суду про допит осіб,
які здійснюють охорону даного магазину не надходило. Також
встановлено,  що працівники приватного
підприємця Бондаренко С. П.,  що підтверджено
звітами по касовому апарату даного магазину,
а саме видачу даного звіту біля 20 години,  що свідчить про факт перебування працівників
в магазині за межами робочого часу,  так
як робочий час вказаний у договорі становить до 18 години. За межами робочого
часу працівник звільняється від виконання не тільки трудового обов'язку виконувати
роботу відповідно до трудового договору,
але і від виконання абсолютної більшості інших трудових обов'язків,  покладених на нього правилами внутрішнього
трудового розпорядку. Тому працівник не може нести відповідальності за
несхоронність майна,  яке йому передано
для зберігання,  у період після
закінчення робочого часу і до його початку. Якщо збереження майна в цей період
не забезпечене,  працівник може бути
притягнутий до матеріальної відповідальності тільки за умови ,  що він порушив свої трудові обов'язки (не
здав після закінчення робочого часу ТМЦ під охорону,  не закрив речі у приміщеннях). В судовому
засідання позивач ОСОБА_1  вказав ,  що об'єкт,
а саме магазин «Ескорт» знаходиться під охороною. За таких умов суд з
врахуванням показів свідків,  матеріалів
справи приходить до висновку,  що в
даному випадку з врахуванням обставин,
за яких було заподіяно шкоду,  а
саме яка стала наслідком не лише винної поведінки працівника,  але й відсутності умов,  що забезпечують збереження матеріальних
цінностей,  розмір відшкодування повинен бути
зменшений,  що передбачено  ст.
137 КЗпПУ до середньої заробітної плати працівників,  як СПД ОСОБА_1,  так СПД ОСОБА_7 .

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  відповідачка в повному об'ємі відмовилась від
відшкодування шкоди на суму 2110 гривень 74 копійки,  з врахуванням викладених обставин та
наведених доказів суд приходить до висновку про задоволення позову частково на
суму середньої заробітної плати (згідно відомості на заробітну плату по СПД ОСОБА_1  за червень 2007 року) на суму 379 гривень 96
копійок.

Відповідачка ОСОБА_4 згідно наданих матеріалів частково відшкодувала збитки
на суму 1090 гривень 53 копійки (залишок невідшкодованої шкоди складає 1020
гривень 21 копійки згідно розписки),  за
таких умов збитки,  які підлягають відшкодуванню
даною відповідачкою,  відшкодовані в
повному об'ємі,  а саме згідно відомості
на заробітну плату повинні становити 379 гривень 96 копійок,  тому позов не підлягає задоволенню в цій
частині про відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної підприємству.

Як вбачається з позовної заяви третьої особи,  яка заявляє самостійні вимоги,  ОСОБА_7 відповідачка ОСОБА_5 згідно наданих
матеріалів частково відшкодувала збитки на суму 1166 гривень 89 копійок
(залишок невідшкодованої шкоди складає 943 гривні 85 копійок згідно
розписки),  за таких умов збитки,  які підлягають відшкодуванню даною
відповідачкою,  відшкодовані в повному
об'ємі,  а саме згідно відомості на
заробітну плату повинні становити 381 гривня 64 копійки,  тому позов не підлягає задоволенню в цій частині.

Відповідачка
ОСОБА_6 згідно наданих матеріалів частково відшкодувала збитки на суму 901
гривня 45 копійок (залишок невідшкодованої шкоди складає 1209 гривень 29
копійок згідно розписки),  за таких умов
збитки,  які підлягають відшкодуванню
даною відповідачкою,  відшкодовані в
повному об'ємі,  а саме згідно відомості
на заробітну плату повинні становити 381 гривня 64 копійки,  тому позов не підлягає задоволенню в цій
частині про відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної підприємству.

Судом не
взяті до уваги розписки відповідачів,
так як з врахуванням правовідносин суд прийшов до висновку про
відшкодування збитків всіма членами бригадної (колективної) матеріальної
відповідальності в межах місячного заробітку згідно відомостей про заробітну
плату по СПД ОСОБА_1  та СПД ОСОБА_7  за червень 2007 року. За таких умов суд
вважає,  що первісний позов СПД ОСОБА_1  необхідно задовольнити частково,  в задоволенні сумісного позову третьої
особи,  яка заявляє самостійні вимоги,  СПД ОСОБА_7
відмовити.

Витрати
на інформаційно-технічне забезпечення та державне мито розподілити відповідно
до вимог ЦПК України пропорційно задоволених вимог.

Керуючись  ст.
ст.  21,  130-138 КЗпП України,  Постановою Пленуму ВСУ від 29 грудня 1992
року № 14 "Про судову практику у справах про відшкодування шкоди,  заподіяної підприємствам,  установам ,
організаціям їх працівниками",
ст.  ст.  10,
11,  209,  214,
215,  217,  218 ЦПК України,  суд ,
-

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6про відшкодування
матеріальної шкоди,  заподіяної
підприємству - задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь СПД ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 379 (триста
сімдесят дев'ять) гривень 96 копійки.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь СПД ОСОБА_1 у відшкодування витрат за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 06 (шість) гривень.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь СПД ОСОБА_1 у відшкодування витрати за державне мито в
сумі 10 (десять) гривень.

В решті позову
відмовити,  за відсутності підстав
задоволення.

В
задоволенні сумісного позову третьої особи,
яка заявляє самостійні вимоги,
ОСОБА_7 до ОСОБА_5,  ОСОБА_6про
відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної підприємству - відмовити за відсутністю підстав задоволення.

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження до Семенівського районного суду Чернігівської області
протягом десяти днів з дня проголошення рішення та шляхом подачі апеляційної
скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.