Справа№2о-17/2007р.
РІШЕННЯ Іменем
України

18
червня 2007 року Крюківський райсуд
м.Кременчука.Полтавськоі області, в складі: судді- Усенко Т.І. при
секретарі-Марченко М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу
за заявою фізичноі особи ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання
на території України

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася з заявою до суду, згідно якої прохала
постановити рішення, яким встановити факт її постійного проживання на території
України з 1985 року по 1998 рік, а саме за адресою: АДРЕСА_1 і зокрема за цією
адресою в 1991 році на момент проголошення незалежності України /24 серпня 1991
року/ та на момент набрання чинності Закону України « Про громадянство України»
/13 листопада 1991 року/.

В свои заяві
заявниця вказала, що з 1985 по 2003 рік фактично проживала в АДРЕСА_1, до
продажу будинку і переїзду у М.Кременчук, але прописана була лише по 1998 рік,
так як прописалася в АДРЕСА_2 за місцем проживання своєї матері ОСОБА_2 у
зв»язку з необхідністю тимчасового догляду за нею, так як вона хворіла, померла
мати 22 січня 2005 року. На даний час чоловік і діти є громадянами України, а
вона 19 березня 2002 року одержала паспорт громадянки Російської Федерації і
для переоформлення паспорта громадянки РФ
на паспорт громадянки України їй необхідно підтвердити, що на момент
оголошення незалежності України - 24 серпня 1991 року постійно проживала на
території України або на момент набрання чинності Закону України « Про
громадянство» проживала в Україні і не була громадянкою іншої держави.

Підтвердити факт проживання на території України в 1991 році пропискою не
може, поскільки будинкова книга за адресою АДРЕСА_1 знищена новими мешканцями
будинку, але в неї є в наявності інші належні докази та покази свідків.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 свою заяву підтримала і пояснила
суду, що періодично з 1998 року до 2006 року вимушена була їздити до матері в
рік не більше 20 днів, в зв»язку з хворобою останньої, і прописалася там тільки
тому, що мати в квартирі була прописана з її сином і останній мав намір продати
цю квартиру без її згоди і позбавити житла бабусю, а її прописка не давала
змоги це зробити. В даний час, в 2006 році ,вона виписалася з м.Лисьва, Росія,
а квартира в Росії залишилася сину, а її мати мала можливість до смерті
проживати в своїй квартирі.

Заінтересована особа - Відділ громадянства, іміграції та
реєстрації фізичних осіб КМУ УМВС України у Полтавській області в судове
засідання повторно не з»явився, про день слухання справи їм відомо, причину
неявки не повідомили. 17 квітня 2007 року в судовому засіданні в.о. начальника
ВГІРФО Кременчуцького МУ з заявою погодився, але вважав, що на той час
недостатньо необхідних доказів для встановлення факту і пропонував зробити
запити до паспортного відділу Кіровського району М.Кіровограда про
прописку-виписку заявниці та про дані старої будинкової книги також по
М.Кіровограду, що судом було зроблено.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 пояснили суду,що заявниця з 1985 року по
1998 рік постійно проживала у АДРЕСА_1, але тимчасово виїжджала в Росію до
матері.

Свідок ОСОБА_6, згідно протоколу судового засідання від
14 травня 2007 року Кіровського районного суду М.Кіровограда, пояснив суду, що
дійсно ОСОБА_1 постійно проживала у М.Кіровограді, а її мати проживала у Росії,
можливо вона туди і їздила.

На підставі вищевикладеного, матеріалів справи, судом встановлено, що
заявниця ОСОБА_1 / до шлюбу - ОСОБА_1 / народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 там же
одружилася з ОСОБА_5 та народила двох дітей, 1981 та 1982 року народження .

В 1985 році сім»я заявниці переїхала на постійне місце проживання в
М.Кіровоград, купили житловий будинок в АДРЕСА_1 і договір купівлі-продажу
оформили на ім»я заявниці, що підтверджується довідкою нотаріуса
Кіровоградського міського нотаріального округу.

Сім»я заявниці проживала в цьому будинку і була прописана з 1985року по
2003 рік, а сама заявниця фактично постійно в цей час проживала за цією
адресою, але в 1998 році виписалася з М.Кіровограда і 24 березня 1998 року
прописалася в АДРЕСА_2, Росія, за місцем проживання її матері ОСОБА_2, і у
зв»язку з необхідністю тимчасового догляду за нею, так як вона хворіла. 22
січня 2005 року її мати померла.

Заявниця на той час проживала на підставі паспорта громадянки СРСР і 19
березня 2002 року одержала паспорт громадянки Росії, в зв»язку з пропискою.

В кінці 2003 року сім»я заявниці за договором купівлі-продажу придбала
будинок в АДРЕСА_3 і з М.Кіровограда переїхали проживати у м.Кременчук, де
проживають по даний час.

Чоловік та діти заявниці є громадянами України, а
заявниця має громадянство Росії з 2002 року, для переоформлення паспорта
громадянки України їй необхідно підтвердити, що вона на 24 серпня та 13
листопада 1991 року проживала в Україні і не була громадянкою іншої держави.

Про те, що сім»я заявниці складом сім»і 4 особи проживала в М.Кіровограді
підтверджується довідкою ВАТ «Спецекскавація» М.Кіровограда- за місцем роботи
її чоловіка ОСОБА_5 де він працював майстром будівельної дільниці з 4 березня
1985 року по 1 вересня 2001 року і дані про даний склад сім»і значилися в
карточці обліку кадрів.

Факт проживання в М.Кіровограді заявниці в період з 1985 по 2003 рік також
підвердили свідки по справі- ОСОБА_6, ОСОБА_3 , ОСОБА_5,. ОСОБА_7 в суді.а
також письмові покази свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 від 28 жовтня 2006 року,
ОСОБА_3 від 29 листопада 2006 року.

Факт постійного проживання на період 1991 року в М.Кіровограді
підверджуеться також квитанціями про сплату внесків заявницею по довгостроковим
видам страхування, які вона вносила по страховим свідоцтвам обох дітей в
інспекцію держстрахування Ленінського району м.Кіровограда.

Згідно листа начальника ВГІРФО Кіровського В.М. Кіровоградського MB
УМВС України в Кіровоградській області від 28 квітня 2007 року вказано, що
дійсно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 1
березня 1985 року по 11 лютого 1998 року та знята з реєстраційного обліку до
М.Кременчука, Полтавської області. Стара домова книга була зіпсована і 25
червня 2004 року теперішній власник будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_9 зареєстрував нову
домову книгу на будинок за вищевказаною адресою.

Поскільки в добровільному порядку підвердити факт проживання на Україні
заявниця відповідними документами не змогла, вона вимушена була звернутися до
суду.

Згідно ст. 256 ЦПК України судовим порядком можуть бути встановлені факти,
від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав
громадян.

Згідно ст. 3    п.2 Закону України    « Про громадянство» від    18 січня
2001 року з доповненнями від 5 квітня та 16 червня 2005 року про
належність до громадянства України вказано,
що   громадянами   України
є   усі   громадяни
колишнього   СРСР,   які
на  момент проголошення    незалежності України, тобто на 24 серпня
1991 року постійно проживали на території України і крім того не були
громадянами іншої держави.

В суді достовірно встановлено, що з 1985 року по 1998 рік заявниця постійно
проживали в АДРЕСА_1 і не була громадянкою іншої держави, тобто є законні
підстави для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 на території
України на момент проголошення незалежності України.

Керуючи ст. ст. 10,11,60,212-215 , 256-259 ЦПК України, Законом України «
Про громадянство України» від 18 січня 2001 року з змінами та доповненнями, суд

Рішив:

Заяву
ОСОБА_1  задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на
території України з 1985 по 1998 роки за адресою АДРЕСА_1, тобто на момент
проголошення незалежності України та на момент набрання чинності Закону України
« Про громадянство України».

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом 10
днів з дня проголошення рішення суду.

На рішення суду може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження через
Крюківський райсуд м.Кременчука.