Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06
вересня 2007 року                                         Комсомольський
міський суд

Полтавської
області

в складі
суду: головуючий суддя                       Бутенко
С. Б.

при
секретарі                                                      Ісаєвій
Л.І.

за участю: позивача                                            ОСОБА_1.

відповідача                                                          ОСОБА_2.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в залі суду в м.  Комсомольську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У серпні
2007 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з
ОСОБА_2,  що його зареєстровано Комсомольським
міським відділом ЗАГС 24 липня 1993 року за актовим записом № 255.

Свої
вимоги позивач мотивував тим,  що спільне
життя з відповідачкою не склалося і подальше збереження шлюбу є неможливим і
буде суперечити його інтересам,  оскільки
він проживає однією сім'єю з іншою особою,
з якою має наміри укласти новий шлюб. Спільне господарство з
відповідачкою не ведеться з березня 2007 року,
угоди щодо утримання та виховання їхньої дитини - ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 між ними досягнуто.

В
судовому засіданні ОСОБА_1. позовні вимоги підтримав повністю,  просив про задоволення позову.

Відповідач
ОСОБА_2. позов визнала повністю,  на
розірвання шлюбу згідна. Обставини,
викладені в позовній заяві не заперечувала,  клопотання про дослідження доказів по справі
не заявляла.

Відповідно
до ч. 4  ст.  130,
ч. 4  ст.  174 ЦПК України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того законних підстав у попередньому судовому
засіданні ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом
встановлено,  що сторони зареєстрували
шлюб 24 липня 1993 року,  про що в книзі
реєстрації актів про укладення шлюбу Комсомольським міським відділом ЗАГС було
зроблено актовий запис за № 255. З березня 2007 року сторони припинили подружні
відносини. Миритись вони не бажають,  їх
сім'я фактично розпалась. Суд вважає,  що
збереження сім'ї сторін неможливо,  а
тому шлюб необхідно розірвати.

Оскільки
визнання позову відповідачем не суперечить закону,  не порушує права,  свободи чи інтереси інших осіб,  суд вважає,
що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього
судового засідання.

На
підставі викладеного та керуючись ч.3
ст.  105,  ч. 1
ст.  110,   ст.
112,  ч. 2  ст.
114 Сімейного Кодексу України,
ст.  ст.  130,
174,  213,  215, 223 ЦПК України,  суд,

рішив:

Позов ОСОБА_1задовольнити
повністю.

Шлюб між
ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_2,  уродженцем м.
Кяхта Бурятської АРСР,  та
ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_3,  уродженкою с Низи Кременчуцького району
Полтавської області,  зареєстрований 24
липня 1993 року Комсомольським міським відділом ЗАГС за актовим записом № 255 -
розірвати.

При
реєстрації розірвання шлюбу стягти з ОСОБА_1в дохі держави державне мито в
розмірі 8 грн. 50 коп.,  ОСОБА_2 від
сплати державного мита звільнити.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження або закінчення строку подання апеляційної скарги,  якщо заяву або апеляційну скаргу не було
подано.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано апеляційному суду
Полтавської області через Комсомольський міський суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається в такому ж
порядку протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.