Справа № 2о-62/
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

04 вересня 2007 року                                                     Совєтський районний суд

Автономної Республіки Крим

у складі:        головуючого                                                    - судді Авраміді Т.С.

при секретарі                                                    - Сек А.О.

за участю:     заявника                                                                - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Совєтський Автономної Республіки Крим цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Управління
Пенсійного фонду України у Совєтському районі Автономної Республіки Крим, про встановлення факту належності правовстановлюючого
документу,

ВСТАНОВИВ;

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свої вимоги тим,
що Управлінням Пенсійного фонду України у Совєтському районі АР Крим їй було
відмовлено у призначенні пенсії за віком за тих
підстав, що у її правовстановлюючих документах маються різночитання, а саме: відповідно паспорту вона є "ОСОБА_2", проте у трудовій книжці, яку видано 25 грудня
1971 року Андіжанським облкниготоргом на посаду завідувачки
магазином її вказано як "ОСОБА_3", після
реєстрації шлюбу її прізвище,у книжці змінено на "ОСОБА_1". На
підставі викладеного просить встановити факт належності їй вищезазначеної
трудової книжки.

Заявник - ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала заяву про встановлення факту належності їй трудової книжки, при цьому пояснив,
що вона у 1971 році була прийнята на роботу Андіжанським
облкниготоргом на посаду завідувачки магазином №6, де їй було видано трудову книжку на її дівоче прізвище
"ОСОБА_4", у яку згодом внесено зміну на підставі свідоцтва
про шлюб на прізвище у шлюбі "ОСОБА_1", однак при заповненні трудової книжки було скоєно помилки, у зв'язку з чим
управлінням Пенсійного фонду України в
Совєтському районі припинені нарахування та виплата пенсії, на підставі чого просила заяву задовольнити у повному обсязі,
оскільки це надасть їй можливості отримати пенсію за віком.

Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного Фонду України в
Совєтському районі АР Криму судове засіданні не з'явився, про дату, час і місце
розгляду справи було сповіщено належним
чином, направлено до суду заяву, в якої міститься прохання ухвалити рішення на розсуд суду та розглянути справу за їх
відсутністю, що суд вважає можливим відповідно до
положень ст.ст. 158 ч.2,169 ЩІК України.

Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали
справи, встановив наступне: відповідно паспорту
НОМЕР_1, який видано Совєтським РВ ГУ
МВС України в Криму від 14 серпня 1997 року, заявник є «ОСОБА_2». Як свідчить свідоцтво про шлюб НОМЕР_2, яке видано виконавчим комітетом П-ташскої
сільської Ради Мархаматского району від 12 червня 1980 року дошлюбне прізвище
заявника - "ОСОБА_4", що, також відповідає свідоцтву про народження
заявника НОМЕР_3 від 28 грудня 1954 року. Проте у трудової книжці, яка була
видана 25 грудня 1971 року Андіжанським облкниготоргом на ім'я заявника на її дівоче прізвище «ОСОБА_4», та у
яку згодом у відповідності до вищезазначеного свідоцтва про шлюб внесено зміни:
прізвище змінено

2

на «ОСОБА_1»
маються різночитання, а саме, ім'я вказано як "ОСОБА_3", по батькові "ОСОБА_1". Факт належності правовстановлюючого
документу - трудової книжки заявнику підтверджується
ідентичністю дівочого прізвища заявника, прізвища, привласненого після укладення шлюбу із ОСОБА_5, дати народження, з дівочим
прізвищем, прізвищем після укладення шлюбу та датою народження, які вказані у
інших вищезазначених правовстановлюючих документах заявника, а також схожістю
ім'я та по батькові, які вказані у правовстановлюючих документах
заявника.

, Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 показали, що заявника знають давно, оскільки по сусідству мешкали у
Узбекистані, заявник дійсно з 1971 року працювала у книжному
магазині у якості продавця. Підстав для сумніву у правдивості
показань свідків у суду не має.

Аналізуючи сукупність досліджених доказів, виходячи з того, що іншим
способом не можливо встановити факт належності
заявнику трудової книжки, яка видана 25 грудня 1971 року Андіжанським облкниготоргом, цей факт підтверджується
дослідженими у судовому засіданні доказами, та
показаннями свідків, встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє їй скористатися належним
правом на отримання пенсії, тому заява ОСОБА_1
про встановлення факту належності правовстановлюючого документу
обгрунтована і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст.256 ч.1 п.6 ЦПК України, керуючись ст.ст.10,14,
60,158, 169,212-218,259 ЦПК України, суд

В И Р ї Ш Ж Мі

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що трудова книжка, яка видана 25 грудня 1971 року
Андіжанським облкниготоргом на ім'я ОСОБА_3,
належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки: с.Кушчі Мархшатс'ького.
району Андіжанської області

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення через Совєтський районний суд Автономної Республіки
Крим заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку, встановленому ч.4 ст. 295 ЦПК
України.

Рішення набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку, передбаченого для подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву
про апеляційне оскарження не було
подано, та десятиденного строку для подання апеляційної скарги, який
вираховується з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.