Справа
№2-355/2007рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ             УКРАЇНИ

12.09.2007 року       Комунарський районний суд міста
Запоріжжя у складі:

головуючого-судді    Батрак І.В.

при секретарі                         Садовської Я.В.

розглянувши в
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, Запорізька міська рада, Запорізьке
міське управління земельних ресурсів, Запорізька регіональна Філія державного
підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України
по земельних ресурсах» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,
встановлення та затвердження земельної межі між землекористувачами, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ЗМР, Запорізьке міське управління земельних ресурсів,
Запорізька регіональна Філія державного підприємства «Центр Державного
земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» про
усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, встановлення та
затвердження земельної межі між землекористувачами в якому вказала, що вона є
власником житлового будинку АДРЕСА_1. На сьогоднішній день між
землекористувачами земельних ділянок, що розташовані АДРЕСА_1, будинок 45,
будинок 47, будинок 49 існує спір щодо користування земельними ділянками.

Так, у серпні 2003 року на підставі скарги позивачки ОСОБА_1, щодо самозахвату її земельної
ділянки сусідами (АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3), комісією від райдержадміністрації було
обстежено земельну ділянку АДРЕСА_1.

При обстеженні земельної ділянки АДРЕСА_1 виявлені порушення будівельних
норм при забудові по межі з боку вказаних ділянок, а саме встановлена кривизна
паркану з боку ділянки АДРЕСА_2 30 см., яка виходе на ділянку АДРЕСА_1. З боку
ділянки АДРЕСА_3 кривизна виходе на ділянку №47 50 см., та 60 см., в інших місцях 20
см. По плану земельна ділянка АДРЕСА_1 має пряму межу з проходами, як з боку
ділянки №49 так і збоку ділянки ;45.

Комісією позивачці були дані рекомендації звернутися в ОП ЗМБТІ, Управління
земельних ресурсів з метою точного обміру земельної ділянки та визначення її
площі.

Спеціалістами відділу топогеодезичних вишукувань КП «Градпроект» виконані
роботи по вимірюванню земельної ділянки АДРЕСА_1, та надані до районної
адміністрації викопіювання щодо меж ділянок №45,47,49.

Згідно, прийнятого сесією Запорізького міськвиконкому рішення за №43 «Про
делегування повноважень ЗМР районним держадміністраціям щодо вирішення спорів з
приводу суміжного землекористування», Комунарською районною адміністрацією було
створена погоджувальна комісія для участі в роботі якої біли запрошені
представники ОП ЗМБТІ, представники Запорізького міського управління земельних
ресурсів та Управління архітектури та містобудування міста Запоріжжя.

12.05.2005 року виконано обстеження земельної ділянки,
про що складено акт, в якому встановлено, що площа земельної ділянки складає
576 кв.м., яка відведена згідно з чинним законодавством. У фактичному
користуванні площа земельної ділянки 591,1 кв.м. (результати контрольних
вимірювань від 13.08.2004 року, виконані топогеодезичних вишукувань КП «Град
проект». При обстеженні земельної ділянки АДРЕСА_1 виявлена кривизна з боку
ділянок АДРЕСА_3 (ОСОБА_2) та АДРЕСА_2 (ОСОБА_3) по всій довжині ділянки з

обох сторін.
Кривизна виникла внаслідок забудови сусідами ділянок АДРЕСА_3.

Позивачка також не згодна з результатами обмірів
спеціалістами відділу топогеодезичних вишукувань, ОП ЗМБТІ, вважає що сусіди з
ділянок №45 ОСОБА_2 та №49 ОСОБА_3 незаконно захватили частину її землі. По плану первинного виділення земельної
ділянки №47 вона має пряму межу з боку ділянок №№45,АДРЕСА_2.

Також за результатами експертизи, проведеної 08.06.2006 року встановлено,
що не можна визначити на місцевості межові точки між ділянками, що розташовані
АДРЕСА_1, №№49,47,45, так як ОП ЗМБТІ не має даних про розташування червоної
лінії АДРЕСА_1.

Також позивачка зазначає, що спочатку ділянки АДРЕСА_3, 47, 49 відводилися
із прямолінійними межами, що близькі к прямокутним за формою та розмір дільниці
задавався по плану, тобто на місцевості погрішності такої розбивки могли
складати до одного метра. Такий стан земельних ділянок також відображається у
плані ОПЗМБТІ (зокрема у 1996 році), відповідно до якого з боку ділянки
АДРЕСА_3 зафіксована прямолінійна межа, вдовж котрої встановлений паркан. Ця
межа проходила вдовж стіни споруди (літ. Б, ділянка №47) приблизно на відстані
одного метра.

Але на сьогоднішній день існує кривизна вищевказаних меж у зв'язку із
порушенням відповідачами норм землекористування. Крім того, вдовж гаражу позивачки
на відстані 0,5 м стояв паркан, що позволяло
її обслуговувати споруду зі сторони її ділянки. На теперішній час власник
будинку АДРЕСА_3 без згоди на то позивачки зніс паркан, що призвело до
неможливості обслуговувати гараж з сторони позивачки.

З метою виявлення дійсної кривизни між земельними
ділянками АДРЕСА_3,47,49 ТОВ «Ом Сервіс» проведені геодезичні виміри ділянки
АДРЕСА_1, про що складений відповідний план.

Зазначеним геодезичним планом відображається наявність порушень
відповідачами раніше встановлених прямолінійних меж.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, представники позивача ОСОБА_6,
ОСОБА_7 підтримали позовні вимоги та просять суд усунути перешкоди ОСОБА_1, в
користуванні земельною ділянкою, убрати паркани з боків сусідів ОСОБА_2,
ОСОБА_3, визначити порядок користування земельними ділянками та встановити та
затвердити межі ділянки АДРЕСА_1 до плану.

В судовому засіданні пояснили що позивачка є власником 3А частин будинку
АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, по 1/8 частині вказаного будинку
належить ОСОБА_4, ОСОБА_8. На сьогоднішній день між землекористувачами будинків
45,47,49 існує спір с приводу
користування земельними ділянками. За результатами проведеної експертизи від
08.06.2006 року встановлена кривизна між будинками. Існує протокол
погоджувальної комісії щодо спору з приводу суміжного землекористування
АДРЕСА_1 відповідно до висновків комісії між ділянками №45,47,49 фактично існує
кривизна межі, та запропоновано відновити межу по існуючим крайнім точкам та
встановити паркан. На цей час позивачка не має можливості обслуговувати споруду
зі своєї земельної ділянки, що порушує її права як власника.

Відповідач ОСОБА_2, представник відповідача ОСОБА_9 в
судовому засіданні з позовом не згодні та суду пояснили, що відповідно до ч.3
ст.158 ЗК України встановлено, що земельні споруди у межах населених пунктів
щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян,
та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо
розмежування меж районів у містах вирішуються виключно органами місцевого
самоврядування. Тому суд не може вирішувати спір щодо суміжного
землекористування шляхом встановлення та затвердження меж земельної ділянки.

Висновки будівельно-технічної експертизи не можуть
прийматися в якості доказу порушення прав землекористування позивачки, оскільки
основою для поновлення втрачених меж є виключно дані Державного земельного
кадастру - єдиної державної системи земельно-кадастрових робіт, яка встановлює
процедуру визнання факту виникнення або припинення

права власності і
права користування земельними ділянками та містить сукупність відомостей і
документів про місце розташування та правовий режим цих ділянок, їх оцінку,
класифікацію земель, кількісну та якісну характеристику, розподіл серед
власників землі та землекористувачів (ст.193 ЗК України).

Так відповідач ОСОБА_2 придбав житловий будинок АДРЕСА_3
за договором купівлі-продажу від 09.08.1978 року. Як вибачається із даного
договору, на момент його укладання на земельній ділянці знаходився житловий
будинок (літ. А-1), сарай (літ. Б), вбиральня (літ. у) та паркан №1. У
матеріалах справи також міститься копія заяви ОСОБА_8 від 25.04.1990 року, у
якій він не заперечує проти побудови гаражу, сараю та підвалу на земельній
ділянці АДРЕСА_3. Тобто за період з 1966 року по 2006рік склався певний порядок
фактичного використання земельних ділянок землекористувачами ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 при якому всіх суміжних землекористувачів влаштовувало місце
розташування об'єктів нерухомості.

Враховуючи наведене межі мають бути встановлені органом місцевого
самоврядування та за фактичним використанням земельних ділянок. Позивачкою не
доведений факт порушення її прав.

Відповідач ОСОБА_3, представник відповідача ОСОБА_10 з позовом не згодні та суду пояснили, що позивачка не
визначилася з позовними вимогами, вони не конкретні, не зазначено хто буде
виправляти кривизну, та це не прерогатива суду.

Представник ОП ЗМБТІ пояснив, що плану земельних ділянок немає, немає
прив'язок меж до нерухомого майна немає. Документів немає, є фактичне
користування земельною ділянкою. Позивачка також в своїх вимогах не визначилася
стосовно усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, саме з якого боку
порушення. В задоволенні позову просить відмовити.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, в судове засідання не з'явилися, з матеріалів
справи вибачається, що ОСОБА_4 надала довіреність позивачці ОСОБА_1 для
представництва її інтересів у суді. Третя особа ОСОБА_5 надіслала до суду
телеграму в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги
ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі.

Представник третьої особи ЗМР (в особі Запорізького міського Управління
Земельних ресурсів) Ярош О.М. з позовом не згодна та суду пояснила, що
відповідно до Земельного кодексу лише ЗМР може встановлювати та затверджувати
межі земельних ділянок, також у позивачки є надлишок земельної ділянки. Жодна з
трьох земельних ділянок не внесена в земельний кадастр.

Представник Запорізької регіональної Філії державного
підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті
України по земельних ресурсах» Сизих Л.Ю. з позовом не згодна та суду пояснила,
оскільки сторони по справі не є власниками або користувачами спірних земельних
ділянок, тобто не мають правовстановлюючих документів на землю, згідно з вимогами
ст.125 ЗК України, то відомості про дані земельні ділянки, їх межі та осіб у
державному реєстрі земель відсутні. Тому відновити межі земельної ділянки у
відповідності до ст.107 ЗК України не можливо, тому що основою для їх
відновлення є дані земельно-кадастрової документації, яка відсутня.

У відповідності до ст.106 ЗК України, тільки власник
земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки
сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у
випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Види межових знаків і порядок відновлення меж визнаються центральним
органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, їх представників,
представників третіх осіб, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_1 є власником
34 частин будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від
25.11.1993 року р № 3-3215, свідоцтва про спадщину від 25.11.1993 року р
№3-3217.

1/8 частина будинку АДРЕСА_1 належить ОСОБА_11 на
підставі рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 10.01.1996
року.

1/8 частина будинку АДРЕСА_1 належить ОСОБА_12 на
підставі договору купівлі-продажу від 22.10.1965 року р № 1 -6482.

Власником житлового будинку АДРЕСА_3 є відповідач ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі-продажу від 09.08.1978 року, р.№ 2764.

Власником будинку АДРЕСА_2 є відповідач ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу 1 -3186 від 31.10.2003 року.

На сьогоднішній день між землекористувачами земельних ділянок, що
розташовані АДРЕСА_1, будинок 45, будинок 47, будинок 49 існує спір щодо
користування земельними ділянками.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи
від 08.06.2006 року фактична площа земельної ділянки АДРЕСА_1 складає 590 кв.м.
Надлишки земельної ділянки складають 14 кв.м.

Фактична площа земельної ділянки будинку АДРЕСА_2 складає 612 кв.м.
Надлишки земельної ділянки складають 36 кв.м.

Фактична площа земельної ділянки АДРЕСА_3 складає 564 кв.м., та вона не
змінялася.

Відповідно обмірів кварталу №517 міста Запоріжжя від
05.07.1953 року ділянка АДРЕСА_3 мала такі розміри: з сторони вулиці
Закарпатської пряма лінія, розміром 16,0 кв.м., з сторони ділянки АДРЕСА_1
пряма лінія, розміром 36,0 кв.м., з сторони ділянки АДРЕСА_4 пряма лінія,
розміром 36,0 кв.м., з сторони вулиці Кедрової в місті Запоріжжі-пряма лінія,
розміром 16,0 кв.м., площею 576 кв.м.

Не можна визначити на місцевості межові точки між ділянками, що розташовані
АДРЕСА_1, №№49,47,45, так як ОП ЗМБТІ не має даних про розташування червоної
лінії АДРЕСА_1.

Рішень виконкому про зміну площі, конфігурації та
розмірів сторін земельних ділянок №№ 45,47,49 в ОП ЗМБТІ не надходило. Місце
розташування меж земельних ділянок жилих будинків №№45,47,49 відповідно
досліджених документів неоднозначно. Конфігурація фактичної межі між ділянками
не відповідає межі ділянок поквартальної зйомки.

На час виділу земельних ділянок, будівель не було, прив'язки від будівель
до межі ділянки визначити неможливо. Щоб вирішити питання на користь якого
жилого будинку виникла кривизна, необхідно дослідження усього кварталу, а також
данні про розташування червоної лінії від жилих будинків-даними якими ОП ЗМБТІ
не розполагає. З боку земельної ділянки №47 ОСОБА_1 є надлишки 14 кв.м. та з
боку земельної ділянки №49 ОСОБА_3, також є надлишки земельної ділянки у
розмірі 36 кв.м.

Таким чином суд вважає що позивачка не надала суду доказів порушення її
межі земельної ділянки з боку відповідачів. Ні один з сторін не є власником
земельної ділянки, в них відсутні правові документи на земельну ділянку, у
сторін є надлишки земельної ділянки, та між землекористувачами ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 встановлений фактичний порядок користування земельними
ділянками ще з попереднім сусідом власником ОСОБА_13.

Відповідно до ч.3 ст.158 ЗК України, органи місцевого самоврядування
вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок,
що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами
правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Таким чином позовні вимоги стосовно встановлення та затвердження межі
земельної ділянки АДРЕСА_1 мають бути встановлені органом місцевого самоврядування
та за фактичним використанням земельних ділянок та не підлягає розгляду в суді.

З урахуванням наданих позивачем та дослідженим судом
доказів, вимоги позивача ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною
ділянкою встановлення та

затвердження
земельної межі між землекористувачами є необгрунтованими та такими що не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.
10, 60, 131, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 106,158,185 ЗК України

суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, Запорізька міська рада, Запорізьке міське управління
земельних ресурсів, Запорізька регіональна Філія державного підприємства «Центр
Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних
ресурсах» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, встановлення
та затвердження земельної межі між землекористувачами відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Запорізької області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду
протягом десяти днів з дня проголошення рішення, та подання апеляційної скарги
на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.