Справа №2-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

16 жовтня 2007
року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:        головуючого судді  Пелеп Ю.К.

при
секретарі                              Григор'євої
С. В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Красноармійську справу за позовом

ОСОБА_1до
Красноармійської міської ради про
визнання права власності,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Красноармійської міської ради про визнання права власності на
житловий будинок. В обґрунтування заявлених вимог пояснив,  що ІНФОРМАЦІЯ_1помер його батько - ОСОБА_2,  який постійно проживав за адресою:АДРЕСА_1.
Після його смерті відкрилася спадщина на вказане домоволодіння,  яке складається з житлового будинку з
прибудовою та тамбуром,  літньої кухні з
тамбуром,  погріба,  убиральні,
чотирьох сараїв,  колодязю,  вимощення,
воріт та огорожі.

Будинок
належав померлому ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу недобудованого
житлового будинку від 17.01.1959 року,
засвідченого Красноармійською державною нотаріальною конторою за
реєстраційним номером 392 від 17.01.1959 року,
рішення виконкому Красноармійської міської ради від 23.08.1963
року,  згідно якого йому було надано
право добудівлі купленого недобудованого житлового будинку зі зносом гаражу та
літньої кухні,  проекту планування і
забудови земельної ділянки та будівництва будинку від 30.12.1963 року,  технічного паспорту на домоволодіння по
АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_2
Правовстановлюючий документ на будинок батько не оформив,  в Б ТІ право власності не зареєстрував.

В даний
час він не може отримати в БТІ витяг з реєстру прав власників,  який підтверджує право власності померлого на
вказаний будинок,  та не може оформити
право на спадщину у нотаріуса,  оскільки
договір купівлі-продажу недобудованого житлового будинку не є
правовстановлюючим документом.
Вважає,  що є єдиним спадкоємцем
зазначеного будинку,  оскільки на момент
смерті батька він постійно проживав разом з дружиною в цьому будинку,  а отже,
вступив в володіння спадковим майном.
Інших спадкоємців у померлого немає,
тому він просить в судовому порядку визнати за ним право власності на
зазначений житловий будинок.

В судовому
засіданні позивач підтримав позовні вимоги в обсязі заявленого позову.

Представник
відповідача - Красноармійської міської ради позовні вимоги визнав,  вважає їх обґрунтованими.

Виходячи
з наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі підлягає задоволенню за
наявності для того законних підстав.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  судом встановлено,  що ІНФОРМАЦІЯ_1помер ОСОБА_2,  який є рідним батьком позивача ОСОБА_1 (а.с. 7).

Після
смерті ОСОБА_2 залишилося
спадкове майно,  яке складається з
житлового будинку з прибудовою та тамбуром,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 66.5 кв.м. ,
літньої кухні з тамбуром,
погріба,  убиральні,  чотирьох сараїв,  колодязю,
вимощення,  воріт та огорожі (а.
с.  14-16).

Факт,  що зазначений будинок належав померлому ОСОБА_2,  підтверджується договором купівлі-продажу недобудованого
житлового будинку від 17.01.1959 року,
засвідченого Красноармійською державною нотаріальною конторою за
реєстраційним номером 392 від 17.01.1959 року (а.с. 9),  рішенням виконкому Красноармійської міської
ради депутатів трудящих Донецької області від 23.08.1963 року про дозвіл ОСОБА_2 добудови
житлового будинку по АДРЕСА_1 зі зносом гаражу та літньої кухні (а.с. 10),  проектом планування і забудови земельної
ділянки та будівництва будинку від 30.12.1963 року (а.с. 11-13).

Згідно
довідки Красноармійської державної нотаріальної контори на вказане спадкове
майно,  що залишилось після смерті ОСОБА_2,  спадкова справа не відкривалась (а.с. 23).

З
ч.1  ст. 549 ЦК України
вбачається,  що спадкоємець прийняв
спадщину,  якщо він фактично вступив в
управління чи володіння спадковим майном.

В
судовому засіданні встановлено,  що
позивач разом зі своєю дружиною на момент смерті ОСОБА_2 проживав в будинку по АДРЕСА_1,  та здійснював догляд за ним,  а отже,
фактично вступив в володіння спадковим майном.

Відповідно
до  СТ. 1296 ЦК України
спадкоємець,  який прийняв спадщину,  може одержати свідоцтво про право на
спадщину.

Позивач
не може отримати свідоцтво про право на спадщину та витяг з реєстру прав
власників,  оскільки договір
купівлі-продажу будинку від 17.01.1959 року не є правовстановлюючим документом.

Одним із
правовстановлюючих документів,
передбачених Тимчасовим Положенням про порядок реєстрації прав власності
на нерухоме майно,  затверджених наказом
Міністерства Юстиції України від 18.02.2002 року № 157/6445 є рішення суду про
визнання права власності на об'єкт нерухомого майна.

Згідно  ст.  13
Закону України «Про власність» об'єктами права приватної власності є житлові
будинки,  квартири,  а також інше майно споживчого і виробничого
призначення.

Позивач
є єдиним спадкоємцем майна,  що
залишилося після смерті його батька ОСОБА_2
Інших спадкоємців немає.

Згідно  СТ. 1268 ч.5 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту
відкриття спадщини. У такий спосіб позивачу належить вся спадщина.

Суд
вважає,  що за позивачем необхідно
визнати право власності на житловий будинок,
розташований за адресою:АДРЕСА_1.

Керуючись  ст.
ст. 174,  208,  209,
212-215 ЦПК України,   ст. 13
Закону України «Про власність»,
CT.CT.549 ч.1,  1268 ч. 5,  1296 ЦК України,  суд,  -

ВИРІШИВ.

Визнати
за ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_2,
право власності на домоволодіння,
загальною площею 66.5 кв.м. ,
розташоване за адресою:АДРЕСА_1,
з усіма господарськими будівлями та спорудами.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до Апеляційного суду
через Красноармійський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному
суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.