Справа НОМЕР_5/2007p.
РІШЕННЯ

іменем  України

02
листопада 2007 року. Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в
складі: головуючого судді Білокур В.І.,
при секретарі Сірій І.В.,  з
участю адвокатів ОСОБА_9,  ОСОБА_10
,  розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Прилуки цивільну справу об"єднаної в одне провадження за
позовом :

·   ОСОБА_1
до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожно-транспортної
пригоди,

·   ОСОБА_3
до ОСОБА_4,  треті особи на стороні
відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди
заподіяної внаслідок дорожно-транспортної пригоди,

-             зустрічним позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2,

третя особи на стороні відповідача ОСОБА_3,  про відшкодування матеріальної та

моральної шкоди заподіяної дорожньо-транспортної
пригоди,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із зазначеними позовними заявами про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди,  яка мала місце 13.04.2007року о
15 годині 25 хвилин на перехресті вулиць Гвардійська - Перемоги в м. Прилуки
при слідуючих обставинах:

ОСОБА_2,  керуючи автомобілем
"ВАЗ-21053" д.н.з. НОМЕР_1 здійснював рух по вул.  Перемоги в м.
Прилуки Чернігівської області зі сторони педагогічного училища.
Наближаючись до регульованого світлофором перехрестя із вул. Гвардійська,  він порушив вимоги п.8.7.3 "є"
Правил дорожнього руху виїхавши на перехрестя вулиць Перемоги -Гвардійська на
заборонений сигнал світлофора (поєднання червоного і жовтого),  внаслідок чого допустив зіткнення з
автомобілем „ВАЗ-111830" д.н.з.(транзитний) НОМЕР_2 під керуванням водія
ОСОБА_4,  і в подальшому,  виїхавши на смугу зустрічного руху водій
ОСОБА_2 здійснив наїзд на стоячий автомобіль „ВАЗ-21043" д.н.з.НОМЕР_3 під
керуванням водія ОСОБА_5. В результаті даної дорожньо-транспортної
пригоди,  унаслідок зіткнення
вищевказаних транспортних засобів - всі вони отримали механічні пошкодження.

До суду
звернулися із окремими позовними заявами :

· ОСОБА_1
до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про стягнення з них
в солідарному порядку 3357, 32грн. матеріальної шкоди та 1700грн. моральної
шкоди заподіяної внаслідок дорожно-транспортної пригоди,  а також 200грн. в рахунок відшкодування
вартості проведення експертного автотоварознавчого дослідження та судових
витрат по справі НОМЕР_4;

· ОСОБА_3
до ОСОБА_4,  треті особи на стороні
відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення 5945, 47грн. матеріальної шкоди та
1500грн. моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожно-транспортної
пригоди,  а також понесені судові витрати
по справі НОМЕР_5;

-               ОСОБА_4 подав
зустрічний позов до ОСОБА_2,  третя особи
на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення

9327, 10грн. матеріальної шкоди та 2000грн. моральної
шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-

транспортної пригоди,
а також понесені судові витрати по справі.

1

Ухвалою суду від 07.09.2007року були об"єднані в одне провадження
матеріали вищеуказаних цивільних справ як такі,
що випливають із одних і тих же правовідносин (ДТП),  взаємних вимог та участі одних і тих же сторін,  а об"єднаній в одне провадження
цивільній справі присвоєний загальний НОМЕР_5 за 2007р. (а.с. 35).

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1(його представник),  ОСОБА_3,
ОСОБА_4підтримали свої вимоги за наведених вище підстав,  а відповідачі (деякі із них поєднані в одній
особі як позивач-відповідач) ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4не визнали заявлених
до них позовних вимог. При цьому,  на
обґрунтування своїх вимог та заперечень кожна сторона надала відповідні пояснення,  де позивачі вказують про законність та
доведеність своїх вимог,  а відповідачі
їх заперечують та указують про відсутність своєї вини у спричиненні
матеріальної та моральної шкоди відповідно до розвитку та наслідків
дорожньо-транспортної пригоди,  яка мала
місце 13.04.2007року 15 години 25 хвилин на перехресті вулиць Гвардійська
-Перемоги в м. Прилуки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6
пояснив,  що 13.04.2007 року він був
пасажиром у автомобілі „ВАЗ-111830" д.н.з.(транзитний) НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_4. Здійснювали
рух по вул. Гвардійській в м.  Прилуки і
на перехрестя з вул. Перемоги в'їзджали на зелений мигаючий сигнал світлофора.
Коли ж їх автомобіль був майже на середині перехрестя,  з лівої сторни їх вдарив автомобіль
"ВАЗ-21053" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2,  який проїхав на заборонений сигнал
світлофора.

Свідки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили,  що 13.04.2007року дорожньо-транспортна
пригода відбулась з вини водія автомобіля „ВАЗ-111830" д.н.з.(транзитний)
НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4.

Суд,  вислухавши пояснення
сторін,  свідків та дослідивши наявні
докази по даній справі приходить до наступного:

Як засвідчують матеріали перевірки Прилуцького МРВ УМВС даної
дорожньо-транспортної пригоди (відмовний матеріал №733) - саме водій ОСОБА_2
винен у розвитку та наслідках такої ДТП,  оскільки він,
керуючи автомобілем"ВАЗ-21053" д.н.з. НОМЕР_1 порушив вимоги
п.8.7.3"е" Правил дорожнього руху України,  тобто,
проїхав на заборонений сигнал світлофора (поєднання червоного і жовтого)
на перехресті вул.  Перемоги - вул.  Гвардійська. Внаслідок цього порушення
ОСОБА_2 допустив зіткнення з автомобілем „ВАЗ-111830" д.н.з.(транзитний)
НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4який закінчував проїзд цього перехрестя,  а потім,
виїхавши на смугу зустрічного руху зіткнувся зі стоячим автомобілем
„ВАЗ-21043" д.н.з.НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 який рухався в
зустрічному напрямку по вул. Перемоги,
але зупинився чекаючи дозволеного сигналу світлофора перед перехрестям
із вул .Гвардійська.

Саме тому,  лише на водія ОСОБА_2
було складено Протокол про порушення правил дорожнього руху і вчинення
адміністративного правопорушення за  ст.
124 КУпАП,  а в діях інших
водіїв-учасників розглядуваної ДТП
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не було установлено жодних порушень правил дорожнього
руху України і таких Протоколів на них не складалось.

По результатах розгляду в Прилуцькому міськрайсуді справи про
адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 прийняте судове рішення - Постанова
судді Прилуцького міськрайсуду від 04.10.2007року - за яким визнаний винним
ОСОБА_2 в порушенні п.8.7.3."е" Правил дорожнього руху України,  тим самим скоїв адміністративне
правопорушення передбаченого  ст. 124
Кодексу України про адміністративні правопорушення,  але в зв"язку з закінченням на момент
розгляду справи строків,
передбачених  ст. 38 КУпАП,  провадження у адміністративній справі
закрито,  без накладення
адміністративного стягнення на правопорушника.

Тому,  вирішуючи спір у даній справі
про доведеність винності відповідача ОСОБА_2 у даній ДТП суд керується
вимогами ч.3  ст. 61 ЦПК України про
те,  що обставини,  встановлені судовим рішенням у цивільній,  господарській або адміністративній
справі,  що набрало законної

2

сили,  не доказуються при розгляді
інших справ,  у яких беруть участь ті
самі особи або особа,  щодо якої
встановлено ці обставини. Відповідно ж до вимог ч.4  ст. 61 ЦПК України суд приймає цю обставину
як підставою для звільнення від доказування,
оскільки Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є
обов"язковою для суду,  що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої винесено постанову суду,
з питань,  чи мали місце ці дії та
чи вчинені вони цією особою. На цих підставах,
у даній цивільній справі суд вважає доведеною винність відповідача
ОСОБА_2 у здійсненому порушенні правил дорожнього руху України,  які перебувають у прямому причинно-наслідковому
зв"язку із цією ДТП
та наступившими наслідками - пошкодженням автомобілів марки „ВАЗ-111830"
д.н.з.(транзитний) НОМЕР_2 який на законних підставах перебував у позивача
ОСОБА_4,  та автомобіля марки
„ВАЗ-21043" д.н.з.НОМЕР_3 який на законних підставах перебував у позивача
ОСОБА_1.

Виходячи із вищевикладеного,  при вирішенні
спору у даній справі слід керуватися положеннями матеріального права -  ст. 1188 ЦК України,  оскільки ДТП відбулася і
збитки позивачам заподіяні унаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки,  а тому,  суд керується ч.1п.1 зазначеної норми закону
про те,  що така (шкода) відшкодовується
на загальних підставах,  а саме: -
шкода,  завдана одній особі з вини іншої
особи,  відшкодовується винною особою.

При цьому суд вважає безпідставними посилання позивачів
ОСОБА_1 і ОСОБА_4 на  ст. 1187 ЦК України як
підставу до задоволення його вимог і ця норма закону не підлягає
застосуванню,  бо ДТП відбулася
унаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки.

Відповідальність ОСОБА_2 за позивними вимогами ОСОБА_1 і ОСОБА_4 має бути
покладена на загальних підставах ( ст.
ст. 1166,  1188 ЦК України),  оскільки доведено саме його винність у
скоєнні такої ДТП
13.04.2007року та наявністю причинно-наслідкового зв"язку поміж
його необережними діями і наступившими наслідками.

Таким чином суд приходить до висновку,
що саме цей відповідач ОСОБА_2 своїми діями заподіяв позивачам ОСОБА_1 і
ОСОБА_4 матеріальну та моральну шкоду,  а
тому він повинен нести відповідальність по відшкодуванню такої відповідно до
вищеуказаних норм діючого законодавства та керівних роз"яснень п.4 абз.2
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992року №6 (із наступними
змінами) "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" судом установлено,
що саме ОСОБА_2 був уповноважений власником автомобіля (ОСОБА_3) та
фактично здійснював експлуатацію зазначеного вище автомобілю як джерела
підвищеної небезпеки на час скоєння ним ДТП.

Сукупність вищевикладених обставин з виниклих правовідносин та правові
норми вказують на обов"язок саме цього відповідача ОСОБА_2 безпосередньо
нести відповідальність за наслідки дії джерела підвищеної небезпеки,  а відтак виключає відповідальність іншого
співвідповідача - ОСОБА_3 - у задоволенні вимог до якої зі сторони позивача
ОСОБА_1 слід відмовити,  як безпідставно
заявлених до цієї відповідачки.

Також є безпідставними і не обґрунтованими на законі позовні вимоги ОСОБА_3
до відповідача ОСОБА_4,  оскільки,  як указано вище є відсутньою вина цього
відповідача у причинах та наслідках розглядуваної судом дорожньо-транспортної
пригоди від 13.04.2007року.

Вирішуючи ж питання про розмір стягнень із відповідача ОСОБА_2 на
відшкодування позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_4 матеріальної шкоди,  суд знаходить підтвердженим в судовому
засіданні заподіяння такої у розмірі:

·  3357грн.
32коп. на відшкодування позивачу ОСОБА_1 матеріального збитку від пошкодження
автомобіля „ВАЗ-21043" реєстраційний номерНОМЕР_3,  що підтверджується висновком спеціаліста
НОМЕР_6 з експертного автотоварознавчого дослідження,  з врахуванням 1097грн. 31коп. відшкодованих
страховою компанією,  (а.с. 12 -
справаНОМЕР_4).

·  9327грн.
10коп. на відшкодування позивачу ОСОБА_4 вартості відновлювального ремонту
автомобіля „ВАЗ-111830" д.н.з.(транзитний) НОМЕР_2,  що підтверджується висновком спеціаліста НОМЕР_7з
експертного автотоварознавчого дослідження. (а.с. 20-зворот).

З

В судовому засіданні
позивачі ОСОБА_1 та
ОСОБА_4просили стягнути з відповідача заподіяну їм моральну шкоду на
1700грн. перший позивач і 2000грн. другий позивач яку обґрунтовували тим
об"ємом фізичних та моральних страждань,
що отримані кожним із них із-за пошкодження транспортних засобів та
необхідності їх відновлювального ремонту,
унаслідок чого неможливо було тривалий час використовувати за
призначенням,  було отримано нервові
потрясіння після цієї ДТП
та порушення звичного способу та умов проживання позивачів.

Однак,  суд приходить до висновку
частково задовольнити вимоги обох позивачів про стягнення морального
відшкодування,  а саме,  стягнути з відповідача ОСОБА_2 по 500 грн. на
користь кожному позивачу (ОСОБА_1 і ОСОБА_4),  що буде
достатнім розміром відшкодування такої шкоди немайнового характеру та
відповідатиме вимогам розумності і справедливості при визначенні дійсного
розміру такої шкоди.

Задовольняючи таким чином вимоги позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_4,
суд за правилами
ст.   ст.  79,
86,  88 ЦПК України вважає необхідно
стягнути на їх користь з відповідача ОСОБА_2 на відшкодування понесених судових
витрат,  а саме :

·   на
відшкодування позивачу ОСОБА_1 200грн. витрат за послуги
спеціаліста-автотоварознавця по визначенню розміру завданих збитків автомобіля
„ВАЗ-21043",  68 грн. судового збору
сплачених при зверненні до суду і 30 грн. на інформаційно-технічне забезпечення,  а всього стягнути 298грн.. (а.с.  16, 28, 29).

·   на
відшкодування позивачу ОСОБА_4350грн. витрат за послуги
спеціаліста-автотоварознавця по визначенню розміру завданих збитків автомобіля
„ВАЗ-111830",  93грн. 27коп.
судового збору сплачених при зверненні до суду і ЗО грн. на інформаційно-технічне
забезпечення,  а всього стягнути 473грн.
27коп.. (а.с. 10, 11, 16).

На
підставі наведеного та вимог  ст.   ст.
1166,  1167,  1188 ЦК
України,  п. 8.7.3."є"
Правил дорожнього руху України,
керуючись  ст.  ст.
10,  15,  59,
60,  61,  88,
213 - 215,  294 ЦПК України,  суд-

ВИРІШИВ:

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 -3357грн. 32коп. на відшкодування матеріального
збитку унаслідок пошкодження автомобіля „ВАЗ-21043" реєстраційний
номерНОМЕР_3,  - 500 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди,  - 298грн.
на відшкодування понесених судових витрат по справі,  а всього 4155 (чотири тисячі сто п'ятдесят
п'ять) грн. 32 коп..

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 -9327грн. 10коп. на відшкодування матеріального
збитку унаслідок пошкодження автомобіля „ВАЗ-111830" д.н.з.(транзитний)
НОМЕР_2,  - 500 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди,  -473грн.
27коп. на відшкодування понесених судових витрат по справі,  а всього 10300 (десять тисяч триста) грн. 37
коп..

ОСОБА_1
в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 -відмовити,  як безпідставно заявлених до цього
відповідача.

ОСОБА_3
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 -відмовити,  як безпідставно заявлених до цього
відповідача.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження до Прилуцького міськрайонного
суду протягом десяти днів з дня його проголошення та подання апеляційної скарги
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.