Справа №2-426/2007
РІШЕННЯ

Іменем        України

26 жовтня 2007 р.                                                                                  смт.  Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді             Вадовської
А.В.,

при секретарі                  Кравець
Л.В.,

за участю відповідача    ОСОБА_1

представників                 ОСОБА_2
,  ОСОБА_3  ,
ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду смт.   Доманівка цивільну справу за позовомОСОБА_5
до ОСОБА_1 про стягнення неустойки та судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

Відповідач
по справіОСОБА_1та його представникОСОБА_4 у судовому засіданні  позов
не  визнали,   заперечували
проти його  задоволення.

Позивач
ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1.   про стягнення неустойки,  посилаючись на те,  що рішенням Доманівського районного суду 3
липня 1991 р. з відповідача стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1/4
частини від усіх видів прибутків до її повноліття. До 2002 р. відповідач
сплачував аліменти,  а з 2002 р. до
виповнення повноліття аліменти не сплачував. Внаслідок чого у позивача виникло
право на стягнення з нього неустойки,
розмір якої за підрахунками позивача за період з 01.04.2006 р. до
01.04.2007 р. склав 1903,  43 грн.
Реалізуючи своє право на стягнення неустойки,
позивач просила стягнути на її користь з відповідача 1903, 43 грн.
неустойки та судові витрати на загальну суму 131 грн.

У
судовому засіданні позивач особистої участі не приймала.

Представники
позивача ОСОБА_3  таОСОБА_2   позов підтримали у повному обсязі,  наполягали на повному задоволенні позовних
вимог.

Представник
позивачаОСОБА_2   суду пояснила,  що внаслідок несплати відповідачем аліментів
на утримання позивача виникла заборгованість. Позивач навчається,  а тому заборгованість по сплаті аліментів
негативно відображається на її матеріальному забезпеченні. Відповідач мав
можливість сплачувати аліменти,  проте
ухилявся від своєчасної їх сплати,  а
тому повинен відшкодувати на користь позивача неустойку в розмірі 1903, 43 грн.
та понесені судові витрати на суму 131 грн. На момент розгляду справи в суді
відповідач повністю сплатив заборгованість.

Представник
позивача ОСОБА_3  суду пояснила,  що розрахунок неустойки взятий за період з
01.04.2006 р. по 01.04.2007 р. з урахуванням того,  що 29.09.2006 р. позивачеві виповнилося 18
років. Розмір неустойки обрахований виходячи з мінімального розміру аліментів і
за вказаний період склав 1903, 43 грн.

Відповідач
ОСОБА_1   суду пояснив,  що заборгованість по сплаті аліментів виникла
внаслідок важкого матеріального стану: у зв'язку з тим,  що він не має постійного місця роботи з 2002 р.,
на його утриманні перебуває неповнолітня дочка

від другого
шлюбу,  належну йому земельну частку
(пай) протягом останніх двох років не використовував (пар),  підприємницькою діяльністю не займається.

Представник
відповідачаОСОБА_4 у судовому засіданні просила суд відмовити позивачеві у
задоволенні позову,  оскільки
заборгованість виникла не з вини відповідача,
а внаслідок його важкого матеріального стану,  тому підстав для задоволення позову,  на її думку,
не має.

Допитаний
в якості свідка заступник начальника відділу ДВС Доманівського РУЮ ОСОБА_6 суду
пояснив,  що станом на 01.10.2007 р. за
відповідачем рахується заборгованість по сплаті аліментів на загальну суму
1697, 37 грн.

Заслухавши
пояснення відповідача,
представників,  свідка,  дослідивши матеріали справи,  суд приходить до висновку,  що позов підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав:

У
судовому засіданні встановлено,  що
згідно рішення Доманівського районного суду від 03.07.1991 р. з відповідача
стягнуто аліменти в розмірі 1А частини всіх видів заробітку на утримання
дочкиОСОБА_5 до її
повноліття,  тобто до 29.09.2006 p.,
що підтверджується копією виконавчого листа.

Згідно
розрахунку заборгованості по аліментах,
виконаного заступником начальника ДВС у Доманівському районі,  заборгованість станом на 01.10.2007 р.
складає 1697, 37 грн. Як вбачається з цього ж розрахунку відповідач 04.05.2006
р. та 30.09.2006 р. сплатив 116 грн. та 250 грн. відповідно.

Згідно  ст.
196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи,  яка зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду,  одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно
до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про
застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ
щодо батьківства,  материнства та
стягнення аліментів» передбачена  ст. 196
СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку відповідальність,  якщо заборгованість утворилася з незалежних
від нього причин,  зокрема,  у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної
плати,  затримкою або неправильним перерахуванням
аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час
прострочення сплати аліментів.

Таким
чином,  посилання відповідача на
відсутність коштів,  як на причину
виникнення заборгованості,  не є
підставою для звільнення його від відповідальності за прострочення сплати
аліментів.

Виходячи
з мінімального розміру аліментів та враховуючи часткову сплату аліментів,  розмір неустойки склав 1680, 77 грн.,  з них:

-    за квітень 2006 р. 432, 04 грн. за 276
днів,  за травень 2006 р. 119, 89 грн. за
299 днів,  за червень 2006 р. 425, 29
грн. за 269 днів,  за липень 2006 р. 376,
28 грн. за 238 днів,  за серпень 2006 р.
327, 27 грн. за 207 днів.

Враховуючи
матеріальний та сімейний стан відповідача,
суд відповідно до ч.2  ст. 196 СК
України вважає за можливе зменшити розмір неустойки до 800 грн.

Керуючись  ст.
ст. 5,  6,  8,  10,  11,
60,  209,  212,
214-215 ЦПК України,   ст. 196 СК
України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користьОСОБА_5 931 (дев'ятсот тридцять одну) грн.,  з них: 800 (вісімсот) грн. неустойки,  51 (п'ятдесят одну) грн. судового збору,  30 (тридцять) грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи та 50 (п'ятдесят) грн. витрат на правову допомогу.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через
Доманівський районний суд Миколаївської області у порядку і строки,  передбачені
ст.  ст. 294,  295 ЦПК України.