Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня
2007 року                    Таращанський районний суд Київської області в
складі:

головуючого: Бабоїд О.М.

при секретарі: Овчаренко Н.В.

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні
м. Тараща цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Петрівської сільської ради Таращанського району
Київської області про визнання права власності на
спадкове майно ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позовні вимоги
підтримала і, будучи допитаною в якості
свідка у відповідності зі ст. 62 ЦПК України, пояснила, що 15 жовтня 1999 року
її батько ОСОБА_2 склав заповіт,
посвідчений секретарем виконавчого комітету Петрівської сільської ради Таращанського району Київської області,
зареєстрований в реєстрі за № 80, яким все
своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, в тому числі
належний йому житловий будинок з
господарськими будівлями та сертифікат на право на земельну частку (пай)
НОМЕР_1 у землі, яка перебуває у
колективній власності КСП «ім. Мічуріна» Таращанського району Київської
області, розміром 5,11 в умовних кадастрових гектарах, заповів їй. ІНФОРМАЦІЯ_1
її батько ОСОБА_2 помер і після його
смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з
господарськими будівлями, розташованого АДРЕСА_1, площею 67,4 кв.м., вартістю 16943 грн, правана
земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного пайового селянського
підприємства «ім. Мічуріна» Петрівської сільської ради Таращанського району Київської області, розміром
5,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в
натурі (на місцевості), права на майновий пай у загальному пайовому фонді сільськогосподарського підприємства «ім. Мічуріна»
с Петрівське
Таращанського району Київської області в сумі 2716 грн, станом на 01.01.2001 року та грошових внесків з
відповідними процентами та компенсаціями в Ощадному банку № 2876/05 с Петрівське Таращанського району Київської області на
особистому рахунку НОМЕР_1 НОМЕР_2. Спадкоємцем за заповітом є вона, інших
спадкоємців за законом та за заповітом немає.

07  серпня
2001 року державний нотаріус Таращанської державної нотаріальної контори видала
їй

свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на земельну частку (пай), а 10 липня 2002 року - на майновий

пай та грошові внески з відповідними процентами та
компенсаціями. У видачі свідоцтва про право на

спадщину за заповітом на житловий
будинок вона їй відмовила, оскільки відсутні правовстановлюючі

документи на будинок.

Виконавчий комітет Петрівської сільської ради
Таращанського району Київської області рішенням № 34 від 16.08.2007 року на підставі записів в погосподарській
книзі № 3 визнав за ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок, розташований АДРЕСА_1. Факт належності її батькові ОСОБА_2
даного житлового будинку стверджується витягом з погосподарської книги Петрівської сільської ради за 2001 - 2005 роки,
особовий рахунок НОМЕР_3, згідно якого ОСОБА_2 був головою двору в будинку, розташованому АДРЕСА_1, та довідкою
№ 02 - 16/247 від 20.09.2007 року, виданою виконкомом
Петрівської сільської ради про те, що ОСОБА_2 до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав
та був зареєстрований АДРЕСА_1 і мав власний житловий будинок.

В зв'язку з тим, що вона прийняла спадщину після
смерті батька, просить суд визнати за нею право на

спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, яка

складається з житлового будинку з господарськими
будівлями, розташованого АДРЕСА_1, площею
67,4 кв.м., вартістю 16943 грн.

Судові витрати бере на себе.

Представник відповідача позов визнав та, будучи допитаним
в якості свідка у відповідності зі ст. 62 ЦПК України, пояснив, що не заперечує проти визнання за
позивачкою права на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями,
розташованого АДРЕСА_1, площею 67,4 кв.м., вартістю 16943 грн, оскільки даний
будинок дійсно належав її батькові,
проте не було своєчасно оформлено право власності на нього.

Відповідно
до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову судове рішення ухвалюється при
проведенні попереднього судового засідання в порядку, встановленому ст. 174
цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Судом
встановлено, що 15 жовтня 1999 року батько позивачки ОСОБА_2 склав заповіт,
посвідчений секретарем виконавчого комітету Петрівської сільської ради
Таращанського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 80, яким
все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, в тому числі
належний йому житловий будинок з господарськими будівлями та сертифікат на
право на земельну частку (пай) НОМЕР_1 у землі, яка перебуває у колективній
власності КСП «ім. Мічуріна» Таращанського району Київської області, розміром
5,11 в умовних кадастрових гектарах, заповів позивачці. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько
позивачки ОСОБА_2 помер і після його смерті відкрилася спадщина, яка складається
з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого АДРЕСА_1, площею
67,4 кв.м., вартістю 16943 грн, права на земельну частку (пай) у землі, яка
перебуває у колективній власності колективного пайового селянського
підприємства «ім. Мічуріна» Петрівської сільської ради Таращанського району
Київської області, розміром 5,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення
меж цієї частки в натурі (на місцевості), права на майновий пай у загальному
пайовому фонді сільськогосподарського підприємства «ім. Мічуріна» с Петрівське
Таращанського району Київської області в сумі 2716 грн, станом на 01.01.2001
року та грошових внесків з відповідними процентами та компенсаціями в Ощадному
банку № 2876/05 с Петрівське
Таращанського району Київської області на особистому рахунку НОМЕР_1 НОМЕР_2.
Спадкоємцем за заповітом є позивачка, інших спадкоємців за законом та за
заповітом немає.

07
серпня 2001 року державний нотаріус Таращанської державної нотаріальної контори
видала позивачці свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну
частку (пай), а 10 липня 2002 року - на майновий пай та грошові внески з
відповідними процентами та компенсаціями. У видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на житловий будинок вона їй відмовила, оскільки відсутні правовстановлюючі
документи на будинок.

Виконавчий
комітет Петрівської сільської ради Таращанського району Київської області
рішенням № 34 від 16.08.2007 року на підставі записів в погосподарській книзі №
3 визнав за ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий
будинок, розташований АДРЕСА_1. Факт належності батькові позивачки ОСОБА_2
даного житлового будинку стверджується витягом з погосподарської книги
Петрівської сільської ради за 2001 - 2005 роки, особовий рахунок НОМЕР_3,
згідно якого ОСОБА_2 був головою двору в будинку, розташованому АДРЕСА_1, та
довідкою № 02 - 16/247 від 20.09.2007 року, виданою виконкомом Петрівської
сільської ради про те, що ОСОБА_2 до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав та був
зареєстрований АДРЕСА_1 і мав власний житловий будинок. З цього випливає, що і
будинок після його смерті переходить у власність спадкоємця - позивачки в
порядку спадкування за заповітом.

Таким
чином, позивачка своєчасно прийняла спадщину і є спадкоємцем за заповітом після
смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

За таких
обставин позов підлягає задоволенню.

Вказані
обставини встановлено з пояснень сторін, допитаних в якості свідків, матеріалів
справи, вивчених в судовому засіданні.

Судові витрати
позивачка бере на себе.

Керуючись ст.
ст. 10, 11,62, 130, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 1223, 1235,
1268, 1270, 1273 - 1275 ЦК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями,
розташованого АДРЕСА_1, площею 67,4 кв.м., вартістю 16943 грн.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області
через Гаращанський суд шляхом подачі в 10 -денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.