Справа №2-2511/2007
РІШЕННЯ

Ім'ям
України

«11» жовтня 2007 р.                                                                               м
істо Запоріжжя

Хортицький
районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого
- судді Ями Д.М. ,

при
секретарі Жукові О.О.,

за
участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Державного підприємства "Донецький навчальний центр розвитку
персоналу" про стягнення заборгованості з заробітної плати,  середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні,  винагороди у
зв'язку з виходом на пенсію,  спонукання
до видачі трудової книжки та довідки персоніфікованого обліку,  відшкодування моральної шкоди,

установив:

20.08.2007
р. ОСОБА_1 3вернувся до суду з позовом до ДП "Донецький навчальний центр
розвитку персоналу". В позові зазначив,
що 30.11.2006 р. його було звільнено з посади ІНФОРМАЦІЯ_1,  правонаступником якого є відповідач. Проте на
цей час позивачеві не виплачено заборгованість із заробітної плати в сумі
4.202, 05 грн. та не повернуто трудову книжку. Посилаючись на норми  ст.   ст.  47,  116,
117,  235,  237-1 КЗпП,
просить стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість,  6.094, 08 грн. середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні,  300
грн. винагороди у зв'язку з виходом на пенсію,
зобов'язати видати трудову книжку і довідку персоніфікованого
обліку,  а також відшкодувати моральну
шкоду,  спричинену порушенням його
трудових прав,  у сумі 1.000 грн.

Представник
відповідача в судове засідання не з'явився. Вимоги  ст.  76
ЦПК щодо виклику відповідача виконані,
внаслідок чого суд вважає можливим застосувати правила ч. 4  ст.
169 ЦПК та постановити у справі заочне рішення.

Суд
вважає позовні вимоги такими,  що
підлягають частковому задоволенню,  з
наступних підстав.

У
відповідності до ч. 1  ст.  47 КЗпП власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову
книжку і провести з ним розрахунок у строки,
зазначені в  ст.  116 КЗпП.

Згідно
ч. 1  ст.
116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум,  що належать йому від підприємства,  провадиться в день звільнення.

У
відповідності до ч. 1  ст.  117 у випадку невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки,  зазначені в
ст.  116 КЗпП,  при відсутності спору про їх розмір
підприємство,  установа,  організація повинні виплатити працівникові
його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При
наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або
уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в
тому разі,  коли спір вирішено на користь
працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково,  то розмір відшкодування за час затримки визначає
орган,  який виносить рішення по суті
спору.

У
відповідності до  ст.  237-1 КЗпП відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі,  якщо порушення його законних прав призвели до
моральних страждань,  втрати нормальних
життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого
життя.

Встановлено,  що ОСОБА_1 працював на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1
згідно з контрактом,  що був укладений
19.12.2002 р. (а.с.  19-20).

Наказом
Міністра промислової політики України № 181-Д від 16.11.2006 р. (а.с.  9) ОСОБА_13вільнено з посади за власним
бажанням,  дію контракту припинено. П. 20
цього ж наказу правонаступника ліквідованого підприємства - ДП "Державний
навчальний центр" -зобов'язано провести з позивачем остаточний розрахунок.

2

Сума
заборгованості із заробітної плати розрахована позивачем правильно,  з урахуванням часткового погашення боргу у
сумі 5.291, 57 грн.,  що відбулося за
період з 04.01 по 19.07.2007 р. (а.с. 21).

Оскільки
середній заробіток позивача складав 677, 12 грн. на місяць,  то за час затримки розрахунку при звільненні
йому належить виплатити: 677, 12 х 9 місяців (16.11.2006 р. - 16.08.2007 р.)
6.094, 08 грн.

У
відповідності до п. 20 контракту від 19.12.2002 р. у разі
виходу керівника на пенсію йому виплачується грошова допомога у розмірі його
посадового окладу. Згідно пп. а) п. 17 контракту посадовий оклад ОСОБА_1
складав 300 грн. Ця сума також позивачеві не виплачена.

Вирішуючи
питання про розмір суми відшкодування моральної шкоди,  суд виходить з того,  що в результаті тривалої затримки виплати
належної йому заробітної плати позивач вочевидь пережив стрес,  пов'язаний з погіршенням матеріального
стану,  і це порушило його звичний уклад
життя. Проте з урахуванням тривалості та характеру вимушених змін у звичному
укладі життя позивача,  а також вчинення
відповідачем дій,  спрямованих на
поновлення порушених прав (часткове погашення заборгованості) суд вважає за
необхідне в цій частині позов задовольнити частково на суму 500 грн.

На підставі
викладеного,  керуючись ч. 1  ст.
47,  ч. 1  ст.
116,  ч. 1  ст.
117,   ст.  237-1 КЗпП України,   ст.
ст.  10, 11,  59,
60,  ч. 4  ст.
169,  212,  213,
214,  224,  225,
226 ЦПК України,  суд

вирішив:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з Державного підприємства "Донецький навчальний центр розвитку
персоналу" на користь ОСОБА_1:

4.202
грн. 05 коп.3аборгованості з заробітної плати,

6.094
грн. 08 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

300
грн. грошової допомоги у зв'язку з виходом на пенсію,

500
грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди,

всього
стягнути 11.096 грн. 13 коп.

Зобов'язати
Державне підприємство "Донецький навчальний центр розвитку персоналу"
видати ОСОБА_1 трудову книжку на довідку персоніфікованого обліку.

В
іншій частині позову відмовити.

Стягнути
з Державного підприємства "Донецький навчальний центр розвитку
персоналу" на користь держави ПО грн. 21 коп. судового збору,  а також 37 грн. 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. Заява про апеляційне оскарження може бути подана протягом 10 днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга повинна бути подана протягом 20 днів
з дня подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне
рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача. Заява про
перегляд заочного рішення повинна бути подана протягом 10 днів з дня отримання
копії рішення.