Спр. №
РІШЕННЯ

Іменем України

12 жовтня 2007 року Оболонський районний суд м.  Києва в

складі головуючого                 Шевченко     Л.В.

при
секретарі                            Бондаренко   Н.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення боргу за
договором позики та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором
позики та відшкодування моральної шкоди.

Свої
позовні вимоги він обґрунтував тим,  що
30.11.2006 року відповідач позичив у нього 4000 доларів США,
що еквівалентно 20000 грн.,  та взяв на себе зобов'язання поставити
йому,  позивачу,  будівельну цеглу виходячи з розрахунку 750
грн. за 1000,  починаючи поставку з
07.12.2006 року.

Однак,  до даного часу відповідач йому цеглу не
поставив,  грошей не повернув,  на його претензії не реагує,  що завдає йому також моральну шкоду,  яку він оцінює в 2000 грн.

В
судовому засіданні позивач свій позов підтримав і просить його задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_2 позов не визнав та пояснив,  що
він як фізична особа не брав у позивача позику,
а брав кошти в сумі 20000 грн. 30 листопада 2006 року на поставку
позивачу будівельної цегли як директор приватного підприємства
"Глорія",  яким він був на той
час.  З листопада 2006 року і до березня
2007 року завод по виготовленню цегли не працював,  тому тільки в березні місяці 2007 року
позивачу пропонувалось отримати цеглу по раніше обумовленій вартості на умовах
самовивозу,  про що було видано видаткову
накладну № ВН-23 від 16.03.2007 р. Позивач же до керівництва ПП
"'Глорія" з даного приводу не звертався до цього часу,  а він,
ОСОБА_2 з квітня 2007 року в ПП "Глорія" не працює.

Вислухавши
пояснення сторін,  показання
свідків,  дослідивши матеріали
справи,  суд визнає,  що позов не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так,  з наданої позивачем розписки від 30.11.2006
року не вбачається,  що це договір
позики,  а вбачається,  що 4000 доларів США позивач передав
директору ПП "Глорія" для поставки йому будівельної цегли по ціні 750
грн. за одну тисячу і що поставка буде розпочата з 07.12.2006 року (а.с.  5).

Тобто,  відповідач ОСОБА_2 не брав в борг для
особистих потреб у ОСОБА_1 коштів. Дану обставину підтвердили в судовому
засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Як
вбачається з пояснень відповідача та показань свідків підприємство по
виготовленню цегли дійсно не працювало,
як на день одержання директором ПП "Глорія" коштів на поставку
цегли 30.1 1.2006 року,  так і протягом
п'яти місяців поспіль.

Зазначені
пояснення відповідача підтверджуються довідкою № 247 від 30.07.2007 року
(а.с.  40).

Відповідач
по справі ОСОБА_2не працює директором ПП "Глорія" з 01 квітня 2007
року згідно рішення власника ОСОБА_5. (а.с.
39).

Згідно
видаткової накладної № ВН-23 від 16 березня 2007 року позивач ОСОБА_1 є
одержувачем цегли керамічної по ціні 750 грн. за одну тисячу,  всього на 20 000 грн. (а.с.  38). Вказану цеглу позивач може отримати по
даній накладній в любий час у приватному підприємстві "Глорія".

Таким чином,  суд вважає,
що позивач вказав неналежного відповідача і не відповідні даній ситуації
правові підстави.

На
підставі вищевикладеного,  керуючись  ст.
ст.  15,  60,
212,  213,  214,
215,  218 ЦПК України,   ст.
ст.  625,  1050 ЦК
України,  суд,

ВИРІШИВ:

В позові
ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення боргу за договором позики та відшкодування
моральної шкоди відмовити.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м.
Києва шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст.  295 ЦПК України.