Справа №2-315/
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20 вересня 2007 року                                                                Совєтський
районний суд

Автономної Республіки Крим

у складі:     головуючого                   - судді Авраміді Т.С.

при секретарі                  - Сек А.О.

за участю: позивача                          -
ОСОБА_1

відповідача                     - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
смт.Совєтський Автономної Республіки Крим цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам у сумі 1479 гривень 03
копійки та неустойки у сумі 2322 гривні 03 копійки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення
заборгованості по аліментам у сумі 1479 гривень 03 копійки та неустойки у
сумі 2322 гривні 03 копійки. Позовні вимоги мотивовані тим, що за рішенням
Совєтського районного суду ОСОБА_2 сплачував аліменти на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 13 жовтня 2006 року державним виконавцем винесено
постанову про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу №2-1279
від 26.10.2004 року. Відповідно довідці ДВС в Совєтському районі заборгованість за виконавчим листом на день
повноліття сина склала суму у розмірі 1479 гривень 03 копійки, яку
просить стягнути з ОСОБА_2 Крім того, на підставі ст.196 СК України просить
стягнути неустойку (пеню) у розмірі одного відсотку від суми несплачених
аліментів за кожний день прострочення, яка за розрахунком позивачки становить
14 гривень 79 копійок, та за період з 12
лютого 2006 року до 16 лютого 2007 року складає суму 2322 гривень 03 копійки.

У судовому
засіданні позивач - ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, та просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь
заборгованість по сплаті аліментів у сумі 1479 гривень 03 копійки, а
також суму неустойки (пені), розмір якої за 157 днів прострочення складає 2322
гривні 03 копійки, а взагалі 3801 гривня 06 копійок, пояснив, що відповідач на
теперішній час має господарство, а також
випасає худобу та отримує за випас гроші у сумі 50 гривень на день.

Відповідач -
ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав частково, та не оспорював свого
обов'язку по утриманню дитини, але пояснив що на даний час він ніде не працює,
живе за рахунок тимчасових заробітків, господарства не має, оскільки віддав
його позивачу під час розірвання шлюбу, у зв'язку з чим у нього не має грошей,
щоб сплатити ОСОБА_1 заборгованість по
сплаті аліментів а також пеню за прострочення їх виплати.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали, вивчивши обставини справи встановив
наступне:

Рішенням
Совєтського районного суду АР Крим від 26 жовтня 2004 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 стягнуто аліменти
на утримання неповнолітньої дитини: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 50 гривень
щомісячно, починаючи з 14 жовтня 2004 року до його повноліття.

2

З матеріалів
справи випливає, що постановою державного виконавця ДВС в Совєтському районі від 13 вересня 2006 року виконавче
провадження по примусовому виконанню виконавчого документу: виконавчому листу
№2-1279 - закінчено у зв'язку з закінченням строку, при цьому, як свідчить
наявна у матеріалах справи довідка ДВС у Совєтському районі від 13 вересня 2006
року, борг по вищезазначеному виконавчому листу №2-1279 від 26.10.2004
року станом на день повноліття дитини -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, складає 1479 гривень 03 копійки.

Відповідно до
вимог ст.194 ч.4 СК України заборгованість по аліментам стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, у
в'язку з чим, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 у даній частині позову про стягнення
заборгованості у сумі 1479 гривень 03 копійки підлягає задоволенню у
повному обсязі, оскільки судом у безперечному порядку
встановлено наявність у відповідача ОСОБА_2 заборгованості по сплаті аліментів
у зазначеному розмірі, що також не оспорював відповідач у судовому засіданні.

Статтею 196 ч.1
СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення
сплати аліментів у вигляді стягнення одержувачем аліментів неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено у судовому засіданні,
заборгованість, яка утворилася з вини ОСОБА_2 по сплаті аліментів на день
повноліття сина - ОСОБА_3, тобто на 12
вересня 2006 року, складає 1479 гривень 03 копійки, тому розмір неустойки
(пені), який складає один відсоток від суми несплачених аліментів за
кожен день прострочення, становить 14 гривень 79
копійок, при цьому заявлений позивачем період з 12 вересня 2006 року до 16
лютого 2007 року складає 157 днів, у зв'язку з чим загальна сума
неустойки (пені) за вказаний період складає 2322 гривня 03 копійки, а саме
14,79грн.х157днів=2322,03грн., що також відповідає наданому позивачем розрахунку заборгованості та неустойки
(пені) по аліментам. На підставі викладеного позовні вимоги позивача у
даній частині позову обґрунтовані, але підлягають частковому задоволенню, на
підставі ст.194 ч.2 СК України, оскільки, вирішуючи питання про
відповідальність ОСОБА_2 за прострочення сплати аліментів, суд з урахуванням
матеріального стану відповідача, який на теперішній час ніде не працює, живе за
рахунок тимчасових заробітків, на території
Пушкінської сільської Ради Совєтського району, де мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, не має паю, земельної ділянки та підсобного господарства, що підтверджено наявними у матеріалах справи
довідками, виданими виконавчим комітетом Пушкінської сільської Ради
Совєтського району АР Крим від 11 вересня 2007 року, вважає можливим зменшити розмір неустойки (пені) та
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) у розмірі 1400
гривень. Відповідно до ст.60 ЦПК України позивач не надала суду доказів про те,
що відповідач здійснює випас худоби та має матеріальне становище, яке дозволяє
йому сплатити неустойку у повному обсязі.

З відповідача в
силу ст.88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 51 гривня, а також витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7 (сім)
гривень 50 копійок.

На підставі ст.ст. 180-182, 194, 196 СК України, керуючись ст.ст. 5, 10,
14, 57, 60, 81, 88, 208, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1 Іозов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.Шипуново
Шипуновського району Алтайського краю, на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів на утримання
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 1479 (одна тисяча чотириста
сімдесят дев'ять) гривень 03 копійки, а також неустойку (пеню) у розмірі 1400
(одна тисяча чотириста) гривень, судовий збір у розмірі 51 (п'ятдесят одна)
гривня, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі
07 (сім) гривень 50 копійок, а взагалі 2937 (дві тисячі дев'ятсот тридцять сім)
гривень 53 копійки.

3

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим шляхом Подачі в десятиденний строк з дня
проголошення через Совєтський районний суд Автономної Республіки Крим заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або в порядку, встановленому
ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку,
передбаченого для подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, та двадцятиденного строку для подання апеляційної скарги,
який вираховується з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.