Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20
листопада 2007 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у
складі:

головуючої -
судді Омелюх В.М. ,

при секретарі -
Короті Л.С. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні залі суду в смт. Солоне цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Солонянської райдержадміністрації,  Привільнянської сільської ради,  КСП ім.
Суворова про встановлення
факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідачів про встановлення факту прийняття
спадщини та визнання права на земельну частку (пай) після смерті матері ОСОБА_2

На
обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те,  що його мати ОСОБА_2  з 1931 року працювала у колгоспі ім.  Суворова
та була його членом до дня виходу на пенсію у 1965 році. Після реорганізації
колгоспу ім.  Суворова в КСП ім.  Суворова,  яке рішенням арбітражного суду визнано банкрутом,  його мати,
як пенсіонерка,  була зарахована
до членів КСП ім.  Суворова Солонянського
району Дніпропетровської області і членства свого не припиняла до дня своєї
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1.

У 1995
році видано державний акт на право колективної власності на землю КСП ім.  Суворова,  у списку членів КСП до якого
ОСОБА_2  була включена під № 264,  але сертифіката про право власності на
земельний пай не отримала в зв'язку зі смертю.

За життя
мати відповідно до договору дарування передала йому все своє майно. Оскільки
він проживав разом з матір'ю,  яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 то після її смерті вступив в управління та володіння
спадковим майном.  Протягом шести місяців
з дня смерті матері він користувався всім хатнім та сільськогосподарським
інвентарем.  Свої спадкові права в
нотаріальній конторі не оформляв,
оскільки фактично прийняв спадок.

ОСОБА_2  на період затвердження державного акту на
права колективної власності на землю був членом КСП і тому вона,  а тепер в порядку спадкування і він має право
на рівну з іншими членами підприємства земельну частку (пай) розміром на 5, 37
умовних кадастрових гектари,  але
реалізувати своє право не може,  тому
змушений звернутися з позовом до суду. Інших спадкоємців після померлої,  крім нього,
немає.

У
судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив встановити факт
прийняття ним спадщини протягом шести місяців з дня смерті матері,  визнати за нею право на земельний пай в    порядку
спадкування    та    зобов'язати    Солонянську

райдержадміністрацію  прийняти
рішення   про   виділення
йому земельного паю в натурі.

Представник
відповідача - Солонянської райдержадміністрації в судовому засіданні позовні
вимоги визнав та не заперечував проти встановлення факту прийняття позивачем
спадщини після померлої матері та визнання за ним права на земельну частку
(пай).

Представник
відповідача - Привільнянської сільської ради в судове засідання не з'явився.
Згідно листа просив розглядати справу у відсутність їх представника,  проти задоволення позову про встановлення
факту прийняття позивачем спадщини після померлої матері та визнання за ним права
на земельну частку (пай) не заперечували,
в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу в його відсутність
по наявним в матеріалах справи доказах.

Представник
відповідача - КСП ім.  Суворова в судове засідання
не з'явився,  так як рішенням арбітражного
суду по справі Б-152164-98 від 18.02.2001 року КСП ім.  Суворова
визнано банкрутом та ліквідовано,
хоча відповідно до листа державного реєстратора Солонянської
райдержадміністрації Дніпропетровської області державна реєстрація КСП ім.  Суворова
як юридичної особи в даний час не скасована. Згідно повідомлення
Привільнянської сільської ради за місцем знаходження юридичної особи відсутні
посадові особи та адмінбудівлі,  в
зв'язку з чим вручити судову повістку про день слухання справи не представляється
можливим,  тому суд вважає можливим
розглянути справу в його відсутність по наявним в матеріалах справи доказах.

Представник
третьої особи - відділу земельних ресурсів у судове засідання не з'явився,  згідно листа просив розглядати справу за
відсутності їх представника.

Свідок
ОСОБА_3 показала суду,  що після смерті
ОСОБА_2 ,  яка на день своєї смерті
проживала разом з позивачем,  що був її
сином та протягом шести місяців взяв собі та користувався належним померлій
майном та побутовими речами,  а також
сільгоспінвентарем та іншим майном,  яке
перейшло у його власність. Також позивач провів захоронения померлої матері та продовжує
проживати у її будинку.

Свідок
ОСОБА_4  дала суду аналогічні показання.

Суд,    заслухавши
позивача,    представника   відповідача Солонянської  райдержадміністрації,   дослідивши
надані  докази,  приходить до висновку,  що позов підлягає частковому задоволенню.

ОСОБА_2  з 1931 року до виходу на пенсію по старості у
1965 році працювала та була членом колгоспу ім.
Суворова,  що підтверджується як
архівною довідкою (с. 15),  книгою обліку
членів колгоспу та їх сімей (а.с. 16-17),
так і матеріалами пенсійної справи (а.с. 19-21). Колгосп ім.  Суворова
згідно Статуту (а.с. 28-30) у 1995 році був реорганізований у КСП ім.  Суворова,  державна реєстрація якого в даний час не скасована (а.с.
54),  членство в якому вона зберегла до
дня свої смерті. ОСОБА_2  на період
видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП ім.  Суворова
була членом КСП та як його член була включена до списку членів КСП (а.с.
42-44),  доданого до державного акту на
право колективної власності на землю КСП ім.
Суворова СЛ І-ДП
№000088 (а.с. 40-41),  який було видано
25.12.1995 року,  значиться під №
264,  що підтверджується і довідкою
Солонянского районного

відділу
земельних ресурсів (а.с 13),  тому відповідно до  ст. 2 Указу Президента України "Про
порядок паювання земель,  переданих у
колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям"
від 08.08.1995 року,   ст. 5 Закону
України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" вона мала
право на земельний пай як член КСП на день передачі земель в колективну
власність,  але сертифікат про право на
земельну частку їй видано не було,  в
зв"язку з чим це право необхідно поновити в судовому порядку.

ОСОБА_2  згідно свідоцтва про смерть (а.с. 11) померла
ІНФОРМАЦІЯ_1,  актовий запис НОМЕР_1 від
9 липня 1996 року по відділі РАГС Солонянської держадміністрації,  в зв'язку з чим відкрився спадок на майно
померлої,  відповідно до вимог  ст. 524-527 ЦК України 1963 року,
який діяв на день виникнення спірних правовідносин.

Позивач
прийняв спадщину як шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим
майном,  так і шляхом подачі протягом
шестимісячного терміну з дня смерті спадкодавця до нотаріальної контори заяви
про прийняття спадку,  в зв'язку з чим
Солонянською районною державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова
справа №549/2003 та 17 жовтня 2003 року видано свідоцтво про право на спадщину
(а.с. 34-37). З урахуванням вказаного,
суд приходить до висновку,  що
відсутні підстави для встановлення в судовому порядку факту прийняття позивачем
спадщини після померлої матері,  оскільки
спадкові права позивачем оформлено через нотаріальну контору,  тому в задоволенні позову в цій частині
необхідно відмовити,  так як відповідно
до  ст. 256 ЦПК України в порядку
окремого (не позовного) провадження розглядаються цивільні справи про
підтвердження наявності чи відсутності юридичних фактів,  що мають значення для охорони прав та
інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи
майнових прав. Інших спадкоємців за законом чи заповітом на день відкриття
спадщини померлої немає.

У
відповідності до  ст.   ст.
529,  549 ЦК України 1963
року,  до позивача,  як спадкоємця першої черги,  переходить право на спадкування всього майна
спадкодавця,  в т.ч.1 земельної частки
(паю),  на яку мала право померла
ОСОБА_2,  в зв'язку з чим позовні вимоги
про визнання права на земельний пай в порядку спадкування підлягають
задоволенню.

Оскільки
за позивачем судом визнається право на земельний пай в порядку
спадкування,  суд вважає необхідним для
реалізації цього права позивачем,
зобов"язати Солонянську райдержадміністрацію прийняти рішення про
виділення йому земельного паю в натурі,
оскільки саме до компетенції вказаного відповідача в даний час віднесено
вирішення цього питання,  відповідно
до  ст. 116, 122, 125, 126 Земельного
кодексу України.

Керуючись  ст. 5 Земельного кодексу України від 13
березня 1992 року;  ст.  ст. 1,
2 Указу Президента "Про порядок паювання земель,  переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995р,   ст. 5 Закону України "Про колективне
сільськогосподарське
підприємство";
статутом   КСП   ім.

Суворова;  ст.
ст. 116, 122, 125, 126 Земельного
кодексу України 2002 року;  ст.
ст. 529, 549 ЦК
України 1963 року;  ст.
ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 234, 256-259 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до Солонянської райдержадміністрації,
Привільнянської сільської ради,
КСП ім.  Суворова про встановлення
факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай)
задовольнити частково.

Визнати
за ОСОБА_1 в порядку спадкування право на земельну частку (пай) померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 члена КСП ім.  Суворова Солонянського району
Дніпропетровської області ОСОБА_2 розміром 7, 09 умовних кадастрових гектари
вартістю 66196 гривень.

Зобов"язати
Солонянську районну державну адміністрацію прийняти рішення про виділення
земельного паю в натурі ОСОБА_1,
відмовивши в задоволенні іншої частини позову.

Стягнути   з
КСП   ім.    Суворова   Солонянского   району Дніпропетровської області на
користь ОСОБА_1 661 (шістсот шістдесят одну) гривню 96 копійок судових витрат
та 1 (одну)   гривню  50  копійок  витрат
на  інформаційно-технічне забезпечення.

Рішення
може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного суду через районний суд
шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення заяви про
апеляційне оскарження та протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про
апеляційне оскарження поданням апеляційної скарги.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження протягом строку,
встановленого для подачі заяви про апеляційне оскарження.