Справа №2-2322/07
РІШЕННЯ

Іменем України

18 жовтня 2007 року
Новозаводський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого - судді
Філатової Л.Б.,

при секретарі Бабіч О.М., з
участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_5, представника
третьої особи на боці відповідача КП «Ремонтно-будівельна дільниця»
Чернігівської міської ради - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання такою, що втратила право на користування
житловим приміщенням і про надання житлового приміщення,

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3
звернулись з позовом до ОСОБА_5 про визнання її такою, що втратила право на
користування жилим приміщенням НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 в місті Чернігові і надання
їм цього житлового приміщення. Заявлені вимоги позивачі обґрунтовують тим, що
вони є мешканцями житлового приміщення НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 в місті Чернігові,
площею 12 квадратних метрів, наймачем цього приміщення являється ОСОБА_1
Вказують, що наймач суміжного житлового приміщення НОМЕР_1, площею 18
квадратних метрів, ОСОБА_5, яка не мешкає в цьому приміщенні з грудня 2004
року, забрала свої речі, залишила квартиру. Вважають, що відповідачка в порядку
ст. 71 ЖК України має бути визнана такою, що втратила право на користування
житловим приміщенням і це приміщення, зважаючи на зміст ст. 54 ЖК України має
бути надано в їх користування. При цьому позивачі зазначають, що знаходяться на
обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов - ОСОБА_1 є постраждалою
внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи і
учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії, ОСОБА_3 є інвалідом дитинства
3 групи.

В судовому засіданні
позивачі заявлені позовні підтримали в повному обсягу і виклали пояснення
зазначені в позовній заяві. Не заперечують, що мати відповідачки періодично раз
в півроку відвідувала квартиру, останній раз в квітні 2007 року. Доповнили, що
ОСОБА_5 в період проживання загальною кухнею не користувалась, чи є в її кімнаті
особисті речі їм не відомо. Вважають, що вказане житлове приміщення має бути
надано саме їм в користування.

Відповідач в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги не визнала в повному обсягу і суду пояснила,
що в кімнаті проживає, там знаходяться її особисті речі, в тому числі і плита
та туалетні належності. Вказала, що за характером роботи - працює в місті
Києві, іноді приїзжає додому пізно або взагалі ночує у подруги в Києві і
приїздить лише в вихідні дні. Зазначила, що з позивачами напружені стосунки,
оскільки у них є намір заволодіти її кімнатою. Звернула увагу, що оплату за
житло здійснює своєчасно, іншого ніж спірне житла не має, вказана кімната є
постійним місцем проживання.

Представник третьої особи
на боці відповідача - КП «Ремонтно-будівельна дільниця» Чернігівської міської
ради вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вказане
житло перебуває на їх балансі і до виключної компетенції КП відноситься
визнання особи такою, що втратила право на користування цим житлом. Зазначив,
що оплату за житло відповідачка здійснює своєчасно і в повному обсязі,
відомостей про її непроживання тривалий час у спірній кімнаті у КП не має.

2

Допитані в судовому
засіданні в якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 - мешканці будинку
АДРЕСА_1 в місті Чернігові суду пояснили, що ОСОБА_5 бачили останній раз
близько 2 років тому, обурені, що відповідачка не приймає як матеріальної так і
особистої участі в громадському житті мешканців будинку - не прибирає приміщень
загального користування, не здає грошей на громадські потреби. Вказали, що в
спірній кімнаті не були, чи є там особисті речі ОСОБА_5 не знають. Свідок
ОСОБА_7 доповнила, що в 2006 році один раз бачила, що двері кімнати ОСОБА_5
відкриті.

Допитаний в судовому
засіданні в якості свідка ОСОБА_9 - до 01.01.2007 року директор підприємства
ВАТ «Чернігівдезактиваціябуд», на балансі якого до 01.03.2007 року перебував
будинок АДРЕСА_1
в місті Чернігові, мешканець вказаного будинку, суду
пояснив, що ОСОБА_5 неодноразово зверталась до нього як посадової особи з
приводу приватизації кімнати, вирішувала питання оплати за житло і неодноразово
бачив її в цьому будинку, в тому числі і протягом останнього року.

Вислухавши позивачів,
відповідача, представника третьої особи на боці відповідача, свідків, дослідивши
матеріали справи: особові рахунки на квартири 502/3 і 502/2 (а.с.9,10), акт,
затверджений начальником управління праці та соціального захисту населення
Новозаводської у місті Чернігові ради від 16.08.2007 року обстеження
житлово-побутових умов ОСОБА_3 (а.с.11), лист КП «Ремонтно-будівельна дільниця»
на адресу ОСОБА_1 (а.с.12), відповідь Чернігівської міської ради на адресу
ОСОБА_1 (а.с.13), довідки МСЕК (а.с.14, 15), посвідчення учасника ліквідації
аварії на ЧАЕС (а.с.16), довідку про взяття на квартирний облік (а.с.П),
посвідчення потерпілої від аварії на ЧАЕС (а.с.18), архівну довідку (а.с.19),
акт про непроживання, складений ОСОБА_1, ОСОБА_10 і ОСОБА_8 06.08.2007 року
(а.с.20), довідки ВАТ «Облтеплокомуенерго», ВАТ «Чернігівгаз», КП
«Чернігівводоканал» про відсутність у ОСОБА_5 заборгованості по оплаті за
надані послуги (а.с.40, 42, 43), довідку КП «РБД» про відсутність у ОСОБА_5
заборгованості по оплаті за житло (а.с.41), складений КП «РБД» акт від
17.09.2007 року про наявність в кімнаті НОМЕР_1 особистих речей і меблів
ОСОБА_5 (а.с.44), довідку АКБ «ТАС-Комерцбанк» від 16.10.2007 року, лист
Чернігівської   облдержадміністрації   на
адресу   ВАТ   «Чернігівдізактиваціябуд»   від

2005
року, досудове
попередження ОСОБА_5 від ВАТ «Чернігівобленерго» від 19.09.2007 року, відповідь
прокуратури міста Чернігова на звернення ОСОБА_1 від

2006
року, довідку
ВАТ «Чернігівобленерго» від 09.10.2007 року про розмір спожитої електроенергії,
суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. При цьому суд виходить
з наступного:

ОСОБА_1 є наймачем квартири
НОМЕР_2 будинку АДРЕСА_1 в місті Чернігові, де також зареєстровані ОСОБА_3 і
ОСОБА_2 (а.с.10), а ОСОБА_5 являється наймачем суміжної квартири НОМЕР_1
(а.с.9), вказаний будинок з 01.03.2007 року перебуває на балансі КП
«Ремонтно-будівельна дільниця» Чернігівської міської ради (а.с.37).

В судовому засіданні було
встановлено, що в спірній кімнаті 502/3 будинку АДРЕСА_1 в місті Чернігові
знаходяться особисті речі ОСОБА_5, що крім її пояснень, підтверджується поясненнями
представника третьої особи на її боці та актом (а.с.44) і не спростовується
жодним представленим позивачами доказом. При цьому наданий позивачами акт
(а.с.20) суд не приймає в якості доказу у даній справі, оскільки як самі
позивачі, так і допитані свідки вказали, що в спірній кімнаті не були.

Заборгованостей по оплаті
за спірну кімнату і надані комунальні послуги ОСОБА_5 не має, що крім її
пояснень підтверджується наданими довідками (а.с.40-43).

Пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 щодо непроживання відповідачки в спірному житлі
близько двох років суд не може покласти в основу рішення, оскільки ці свідки
вказували, що не бачили ОСОБА_5, однак, при цьому зазначали, що не

3

бувають постійно вдома - працюють, відвідують села, в
спірному житлі вони не були, обурені відношенням ОСОБА_5 до громадського життя
мешканців будинку.

Крім того, будинок АДРЕСА_1 в місті Чернігові перебуває на балансі Комунального
підприємства «Ремонтно-будівельна дільниця» Чернігівської міської ради (а.с.
12,37), який в даному випадку виступає наймодавцем спірного житла і який
заперечує проти визнання ОСОБА_5 такою, що втратила право на користування
житлом, позивачі не є учасниками відносин з приводу найму спірної кімнати, а
отже в задоволенні позову слід відмовити виходячи ще й з цієї підстави.

При прийнятті рішення суд
також враховує, що відповідно до ст. 54 ЖК України умовою виникнення у
позивачів права на отримання жилого приміщення є його звільнення. В даному ж
випадку житлове приміщення на яке претендують позивачі не є вільним.

Виходячи з наведного вище,
суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі ст.ст. 57-64,
208,209, 212-215, 218, 292 ЦПК України, ст.ст.54, 71 ч.1,72 ЖК України,
враховуючи п.4, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від
12.04.1985 року із наступними змінами та доповненнями "Про деякі питання,
що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", суд,
-

Вирішив:

В задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання такою, що втратила
право на користування житловим приміщенням і про надання житлового приміщення -
відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено
до апеляційного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження на протязі
10 днів з наступною подачею апеляційної скарги через Новозаводський районний
суд м. Чернігова на протязі двадцяти днів після подання заяви.