справа №
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня
2007  року Луцький  міськрайонний
суд   Волинської   області

у складі: головуючого - судді Крупінської С.С.,

при секретарі -                            Давидович А.А.,

з участю
:     позивачки -           ОСОБА_1,

представника
відповідача -     ОСОБА_2.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Луцької міської ради про визначення часток
в праві спільної сумісної власності,

встановив:

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про
визначення часток в праві спільної сумісної власності та визнання права
власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до
свідоцтва про право власності на житло від 16.12.1999 року АДРЕСА_1 на праві
спільної сумісної власності належить ОСОБА_3, ОСОБА_1 ОСОБА_1, ОСОБА_4 та
ОСОБА_1 та відповідно до державного акту на право власності на земельну
ділянку, площею 0,1000 га, що за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належну йому на праві спільної сумісної
власності частину АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1000 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги за законом після
смерті ОСОБА_3 є: ОСОБА_1., ОСОБА_4., ОСОБА_1. Інших спадкоємців немає. Однак,
отримати свідоцтво про право на спадкове майно, а саме на належну ОСОБА_3.
частину вище зазначеної квартири та земельної ділянки позивачка не може,
оскільки формально не визначені частки співвласників у праві спільної сумісної
власності на квартиру та земельну ділянку.

Враховуючи викладене, просить винести рішення, яким
визначити, що частки кожного з співвласників АДРЕСА_1 та земельної ділянки за
тією ж адресою в м. Луцьку становлять по 1/5 частині кожного.

Представник Луцької міської ради не заперечував проти задоволення уточнених
позовних вимог.

Треті особи без самостійних вимог ОСОБА_1., ОСОБА_4., та ОСОБА_1. не
заперечували проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача
- Луцької міської ради, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку,
що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право
власності на житло (а.с.6) від 16.12.1999 року ОСОБА_3., ОСОБА_1.ОСОБА_4., та
ОСОБА_1. на праві спільної сумісної власності належить АДРЕСА_1 та відповідно
до державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 7) належить
ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, даний факт вбачається з
свідоцтва про смерть серії І-ЕГ НОМЕР_1 ( а.с. 5 ) . Після його смерті в
відкрилась спадщина на належне йому на праві власності майно, в тому числі на
належну спадкодавцям на праві спільної сумісної власності частину АДРЕСА_1 та
земельну ділянку площею 0.1000 га за тією ж адресою в м . Луцьку.

З пояснень позивачки вбачається , що як спадкоємець першої черги за
законом, вона має право на спадкове майно, однак отримати свідоцтво про право
на спадщину, тобто на належну спадкодавцю частину вище зазначеної квартири, не
може, оскільки формально не визначені частки співвласників у праві спільної сумісної
власності на квартиру.

Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у
спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю
між ними, законом або рішенням суду.

Судом встановлено, що між співвласниками вище зазначеної
квартири не встановлено домовленості щодо визначення розміру часток у праві
спільної сумісної власності . При таких обставинах суд прийшов до висновку, що
позов слід задовольнити та встановити, що кожному із співвласників належить по
1/5 частині АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст.
10,11,60,212,215 ЦПК України, на підставі ст. 328, 370 ч.2 ЦК України, суд ,-

вирішив:

Позов
задовольнити.

Встановити, що частки ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та
ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на квартиру № 2 по вул.
Полонівській,11 в м. Луцьку та земельної ділянки площею 0,1000 га за тією ж
адресою є рівними і становлять по 1/5 частині кожного.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.