Справа   №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 20 07
року

Борщівський
районний суд Тернопільської області

в складі:
головуючої                                   Денисової
Т.С.

при секретарі                                              Кінзерському
О.В.

з участю
адвоката                                      ОСОБА_1

позивачки                                                   ОСОБА_2

представників
відповідача                        ОСОБА_3.,
ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю колективного
підприємства «Світанок» про визнання незаконним наказу про накладення
дисциплінарного стягнення, зміну формулювання причини звільнення, стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за
позовом товариства з обмеженою відповідальністю колективного підприємства
«Світанок» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої
підприємству та зобов"язання повернути документи,

встановив:

Позивачка
ОСОБА_2. звернулася до суду із позовом, в якому просить поновити її на роботі
на посаді головного бухгалтера товариства та стягнути 656,81 грн. заробітної
плати за час вимушеного прогулу і 2000 грн. моральної шкоди, посилаючись на те,
що її звільнення є незаконним та безпідставним. Вказала, що про звільнення
дізналася 28 вересня 2007 року. Того ж дня їй була видана копія наказу № 26 від
7 вересня 2007 року, в якому не зазначено статті КЗпП, на підставі якої її
звільнено з роботи, а з мотивації слідувало, що звільнена за нанесену шкоду
підприємству та неналежне виконання обов"язків. В трудовій книжці,
отриманій в той же день, був зазначений наказ № 23 від 7 вересня 2007 року і
тоді ж дата виправлена інспектором по кадрах на 28 вересня 2007 року. Будучи і
7 вересня на робочому місці і 10 вересня з директором товариства в одному
судовому засіданні, ніхто з дирекції їй не повідомив про звільнення з роботи. З
10 вересня 2007 року знаходилася на лікарняному.

Незаконними
діями дирекції підприємства їй було завдана моральна шкода, що полягає в
стражданнях через порушення її законних прав, втраті нормальних життєвих
зв"язків, такий стан вимагав від неї додаткових зусиль для організації
життя.

26 листопада
2007 року позивачка подала до суду додаткову позовну заяву, в якій просить
скасувати накладене на неї наказом № 15 від 23 липня 2007 року дисциплінарне
стягнення у виді суворої догани, вказуючи, що про накладення стягнення за
самовільно здану звітність у всі інстанції без ознайомлення із нею керівника та
без його  підписів,  ігнорування
його  розпорядження,  відмову
надання

інформації,
дізналася лише 8 листопада 2007 року під час судового засідання по розгляду
первинного позову. Вважає наказ безпідставним та незаконним.

18 грудня 2007
року в судовому засіданні позивачка уточнила свої вимоги, просить змінити
формулювання причини її звільнення із ст.41 КЗпП і вважати звільненою за ст.38
КЗпП з дня постановления судом рішення, стягнути з відповідача в її користь
1390,32 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Відповідач
товариство з обмеженою відповідальністю колективного підприємства «Світанок»
звернувся в суд із зустрічним позовом, в якому просить зобов"язати позивачку
ОСОБА_2. відшкодувати матеріальну шкоду, а також повернути технічні паспорта на
автотранспорт, посилаючись на те, що ОСОБА_5., виконуючи за час роботи на
підприємстві обов"язки головного бухгалтера та завідуючої складом,
неналежно відносилася до своїх обов"язків, вчинила дії, що передбачені
кримінальним законом, заволоділа первинною бухгалтерською документацією
товариства, допустила розтрату на підприємстві.

7 та 8 листопада
2007 року відповідач подав суду заяви про уточнення вимог. Просить стягнути з
ОСОБА_2 24190,80 грн. завданої матеріальної шкоди та зобов"язати повернути
або відновити

всі
бухгалтерські документи які згідно Закону „Про бухгалтерський облік"
повинні зберігатися на підприємстві і за які безпосередньо відповідає головний
бухгалтер.

В судовому
засіданні представники відповідача ОСОБА_3. та ОСОБА_4 позні вимоги уточнили,
просять зобов"язати позивачку ОСОБА_2. повернути головну книгу
підприємства, книгу основних засобів, касові книги за 2004-2006 роки, первинні
косові документи за 2004-2006 роки, документи які б засвідчили рух готової
продукції та згідно яких документів поступали кошти за виготовлену продукцію за
2004-1 півріччя 2007 року, інвентарну справу, свідоцтво на право власності,
документи щодо залишків матеріальних цінностей та їх рух по матеріальному
складі, книги заборгованості перед дебіторами та кредиторами 2004-Іпівряччя
2007 років.

Позивачка
ОСОБА_2. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і пояснила, що ніхто з
дирекції пояснення в неї щодо виявлених порушень трудової дисципліни не
відбирав і не пропонував надати. Наказ № 15 їй ніхто не оголошував. Вважає, що
обидва накази були винесені задніми числами, перший щоб посилити дію другого, а
другий після того як вона перебувала з 10 вересня на лікарняному. Ніякої перевірки
дирекцією підприємства по фактах, викладених у наказах проведено не було. Книга
наказів не пронумерована, не прошнурована, частина аркушів з текстами наказів
наклеєна поверх листків книги, номера наказів не послідовні. Відсутність статті
на підставі якої її звільнено, розбіжність в номері наказу, текст якого їй 28
вересня 2007 року видано на руки, дописка статті в оригіналі наказу, що видно
неозброєним оком, виправлення 'в даті звільнення в трудовій книжці свідчать про
те, що наказ в порядку, передбаченому законом оформлений не був. В липні і
серпні 2007 року вона двічі подавала заяву про звільнення за згодою сторін,
однак директор одну заяву втратив, а по другій видав наказ, в якому ставив
умови, які вона має виконати перед звільненням. За час роботи з нею не був
укладений договір про повну матеріальну відповідальність, а тому відповідати за
шкоду, як зазначено в наказі, вона не може. Сама ж сума шкоди визначена лише 6
листопада під час розгляду справи в суді, інших розрахунків дирекція не
проводила. Накази складає і оформляє ОСОБА_3., який немає ні юридичної, ні
економічної освіти.

Це свідчить про
те, що згідно наказу № 15 до неї було застосовано стягнення у виді суворої
догани, яке трудовим законодавством не передбачено. Усі звіти, на які
посилаються в наказі представники відповідача, підписані директором і їх доводи
є безпідставними. Ставлення новоствореної дирекції до неї є упередженим від
першого дня роботи. 14 травня 2007 року ОСОБА_3., тепер заступник директора,
заподіяв їй тілесні ушкодження, через що вона перебувала на лікарняному. За час
роботи вона не ухилялася від виконання функціональних обов"язків, навчала
членів дирекції як вести бухгалтерію, вчасно здавала звіти.

Через негативну
статтю звільнення вона не змогла працевлаштуватися за фахом, стати на облік в
центрі зайнятості як безробітня, змушена була вишукувати кошти для
матеріального забезпечення сім"ї. Переживала, так як звільнення по
негативним мотивам стало для неї несподіваним. Перенесла душевні страждання,
змушена доводити свою правоту, погано спить.

Зустрічний позов
вона не визнає, оскільки він є безпідставний. Ніякі документи з підприємства
вона не забирала, в наявності їх немає, а тому повернути не може. При зміні
директора та членів дирекції усі кабінети адмінкорпусу були опечатані. Опис
документації та майна проводився лише новоствореною дирекцією без участі
попередніх керівників підприємства. Сума шкоди визначена дирекцією не
обгрунтована, документально не підтверджена, це є лише видумка ОСОБА_3.

Представники
відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_3. в судовому засіданні первинний позов не визнали
і пояснили, що позивачка з часу обрання нової дирекції товариства неналежно
виконувала покладені на неї обов"язки головного бухгалтера, завідуючої
складом, агресивно та вороже ставилася до членів нової дирекції, свідомо
наносила шкоду підприємству. Подаючи звітність за другий квартал 2007 року,
ОСОБА_2. не надала директору роз"яснень щодо складеного звіту і без його
відому здала звітність в усі інстенції. Директор згодом змушений був підписати
усі звіти і поставити печатки. В багатьох звітах позивачка вказувала неправдиву
інформацію про відсутність заборгованості на підприємстві по заробітній платі.
14 травня 2007 року ОСОБА_2. не надала комісії для інвентаризації бухгалтерську
документацію за попередні роки, намагалася викрасти книгу нарахування
заробітної плати за 2004-2005 роки, не передала технічні паспорта на чотири
вантажних автомобілі та автобус, незаконно нараховувала та виплачувала
працівникам заробітну плату, відпускні, будучи завскладом не представила
облікові документи по обігу та залишку матеріальних цінностей, в результаті
чого була виявлена нестача п"яти швейних машинок.

Зустрічний позов
представники відповідача підтримали і пояснили, що розмір заподіяної
матеріальної шкоди у сумі 24190,80 грн. включає витрати на виготовлення нових
техпаспортів на автомобілі, неотриману вигоду через невикористання
автотранспорту, нездачу в оренду приміщень, суму нестачі по складах, суму зайво
отриманої ОСОБА_2. заробітної плати, суму компенсації за затримку виплати
заробітної плати за 1-ІІ квартали, суму штрафних санкцій за невчасно здану
звітність та помилки в звітах. Ще в травні позивачка отримала в БТІ технічну
документацію на будівлі та споруди підприємства і не повернула.

Вислухавши
пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, докази, надані
сторонами в повному обсязі, суд вважає, що позов ОСОБА_2 до товариства з
обмеженою відповідальністю колективного підприємства «Світанок» про визнання
незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення, зміну формулювання
причини звільнення, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди слід задоволити частково, а у задоволенні
зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю колективного
підприємства «Світанок» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,
завданої підприємству та зобов"язання повернути документи відмовити,
виходячи з наступного.

Наказом від 30
серпня 2005 року № 12-0 параграф 2 ОСОБА_2. прийнято на роботу в
Мельниця-Подільське колективне підприємство „Світанок" інспектором по
кадрах за сумісництвом з 1 вересня 2005 року з оплатою праці згідно штатного
розпису.

З 4 серпня 2006
року з доплатою 20% мінімальної заробітної плати до основної ставки інспектора
кадрів, ОСОБА_2., інспектора відділу кадрів, призначено завідуючою складом
(наказ від 1 серпня 2006 року № 11-0 параграф 2).

Наказом від 25
вересня 2006 року № 15-0 ОСОБА_2. прийнято на роботу з 25 вересня 2006 року в
Мельниця-Подільське колективне підприємство ТзОВ „Світанок" інспектором
відділу кадрів з виконанням обов"язків завідуючої складом з оплатою праці
згідно штатного розпису.

З 20 грудня 2006
року, згідно наказу від 20 грудня 2006 року № 20-0 на ОСОБА_2. на час декретної
відпустки ОСОБА_6. призначено головним бухгалтером КП „Світанок" з правом
другого підпису та оплатою праці згідно штатного розпису.

Наказом від 23
липня 2007 року № 15 на головного бухгалтера ОСОБА_2. накладено дисциплінарне
стягнення - сувору догану, за те, що самовільно, обманним шляхом здала
квартальну звітність по всіх інстанціях без ознайомлення директора та
обгрунтування вказаних нею показників, без підпису та печатки директора, за те,
що постійно ігнорує розпорядження директора, відмовляється надавати інформацію,
перекручує її стосовно фактичного фінансового стану підприємства.

Як передбачено
ст.14 9 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни
письмові пояснення.

Як пояснила в
судовому засіданні позивачка, про накладене стягнення дізналася при ознайомлені
в суді з книгою наказів підприємства. Пояснення з приводу зазначених у наказі
фактів порушення трудової дисципліни вона не давала.

Представники
відповідача в судовому засіданні визнали, що пояснення у позивачки не
відбирали.

Посилання
представників відповідача на той факт, що наказ позивачці оголошувався, однак
вона від підпису відмовилася, суд до уваги не бере, оскільки ними не
представлено відповідних доказів.

Окрім цього,
підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є
порушення трудової дисципліни.

Представниками
відповідача в судовому засіданні не представлено доказів щодо наявності фактів
порушення позивачкою трудової дисципліни.

Посилання
представників відповідача на той факт, що позивачка без відому директора здала
звітність, спростовуються їхніми ж поясненнями щодо того, що звіти були надані
позивачкою директору для ознайомлення, після здачі у відповідні органи директор
підписав їх і поставив печатку. Позивачка пояснила, що за порушення строків
подачі звітності підприємство могло бути оштрафовано. Ніяких зауважень щодо
зданих звітів підприємству не надходило, шкоди завдано не було.

З огляду на
наведене, суд вважає, що наказ про застосування до ОСОБА_5 дисциплінарного
стягнення - суворої догани, яке як вид не передбачене діючим законодавством, є
безпідставним, винесеним з порушенням порядку застосування дисциплінарного
стягнення, а тому незаконним.

Згідно наказу №
23 від 7 вересня 2007 року ОСОБА_2. звільнено з роботи на підставі ч.1,2 ст.41
КЗпП України за неналежне виконання обов"язків головного бухгалтера та
завідуючої матеріальним складом, а також за дії, що нанесли матеріальну шкоду
підприємству.

Як пояснила
позивачка в судовому засіданні та встановлено з запису в книзі наказів, наказ
їй був оголошений 28 вересня 2007 року і того ж дня видана копія наказу.

Посилання
представників відповідача на той факт, що наказ позивачці оголошувався 7
вересня 2007 року, однак вона від підпису відмовилася, суд до уваги не бере,
оскільки суду не представлено відповідних доказів.

Сторони визнали,
що 7 вересня 2007 року усі троє знаходилися з 15.00 год. в судовому
засіданні по розгляду цивільної справи.

З 10 по 25
вересня 2007 року позивачка перебувала на лікарняному, про що свідчить листок
непрацездатності серії ААХ № 464639.

Позивачка
пояснила, що вийшла на роботу в понеділок 28 вересня і тоді ж їй було
повідомлено про звільнення і видана копія наказу. В копії наказу, що
встановлено і з самого документу, номер значиться не 23, а 26, відсутній запис
статті КЗпП, на підставі якої її звільнено, а в трудовій книжці дату звільнення
виправлено з 07 на 28.

У відповідності
до ст.149 КЗпП у позивачки пояснення щодо фактів порушення дисципліни, які
зазначені в наказі, дирекцією не відбиралися.

Окрім цього,
підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є
порушення трудової дисципліни.

Зокрема, в
наказі зазначено, що за час виконання обов"язків завідуючої складом,
ОСОБА_5. не вівся облік матеріальних цінностей, виготовленої продукції, облік
заборгованності по виплаті заробітної плати в книгах нарахування, кошти за
виготовлену продукцію не поступали в касу, в звітності за 1-й квартал 2007 року
про нарахування єдиного податку умисно приховувалися рух коштів по касі, ІІ-й
квартал 2007 року умисно не здала звітність по Ф-1ДФ, у звітності по всіх
фондах за ІІ-е півряччя 2007 року сфальсифіковано дані щодо заборгованості по
виплаті заробітної плати та інші показники фінансово-господарської діяльності;
нею було винесено з підприємства і не повернуто всю бухгалтерську документацію
по 1 січня 2007 року (головна книга, книга основних засобів, касові книги,
первинні касові документи та інші.

Представниками
відповідача в судовому засіданні не доведено в чому конкретно проявилось
порушення, що стало приводом до звільнення ОСОБА_2.

Акт № 1 дирекції
Мельниця-Подільського колективного підприємства „Світанок" по розрахунку
шкоди, заподіяної ОСОБА_2. підприємству складений 6 листопада 2007 року, після
винесення наказу про звільнення.

10 липня 2007
року позивачкою подавалася заява про звільнення з роботи за згодою сторін.

В наказі від 17
липня 2007 року № 14 зазначено звільнити гол.бухалтера ОСОБА_2. після
проведення аудиторської перевірки фірмою „Західаудит", після 26 липня 2007
року.

Позивачкою 17
серпня 2007 року вдруге була подана заява про звільнення за згодою сторін, на
що директором підприємства був прийнятий наказ від 20 серпня 2007 року № 20, в
якому ставилась умова - після передачі позивачкою бухгалтерських документів та
іншої документації, яка в неї є, матеріальних цінностей по складах, які
рахуються за нею, як завскладом, передачі матеріальних цінностей та проведення
інвентаризації основних засобів, дачі письмових пояснень стосовно відсутності
документів.

Як встановлено в
судовому засіданні, по акту від 27 серпня 2007 року позивачка передала
ОСОБА_7., як пояснила позивачка, усі наявні в її розпорядженні, бухгалтерські
документи. Також надала письмове пояснення 31 серпня 2007 року, в якому
вказала, що наявні в її розпорядженні документи по акту передала ОСОБА_7 щодо
документів до 1 січня 2007 року, всі знаходилися до 15 травня 2007 року в
архівній кімнаті.

В акті про
початок проведення аудиторської перевірки фірмою „Західаудит" від 30 липня
2007 року міститься письмове пояснення ОСОБА_2 щодо того, що попереднім
бухгалтером ОСОБА_6. офіційно по акту бухгалтерські документи їй не були
передані, а знаходилися вони в архівній кімнаті.

При проведенні
перевірки по заяві директора КП „Світанок щодо відсутності бухгалтерських та
установчих документів підприємства від 1 серпня 2007 року, працівниками
Борщівського РВ УМВСУ встановлено, що усі необхідні бухгалтерські документи
знаходилися в архівній кімнаті адмінбудинку. З 14 травня по 24 червня 2006 року
ОСОБА_5. перебувала на лікарняному, ключі від кабінетів бухгалтерії та первинні
документи за перший квартал 2007 року залишила директору ОСОБА_4

У відповідності
до ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений
на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган
письмово за два тижні.

Згідно ст.4 7
КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов"язаний в день
звільнення видати працівникорі належно оформлену трудову книжку і провести з
ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України.

Суд, проаналізувавши
докази по справі, вважає, що звільнення з роботи за ст.41 п.1,2 КЗпП України
роботодавцем проведено з порушенням норм трудорвого законодавства: відсутні
доповідні про порушення трудової дисципліни, не дотримано вимог ст.ст.47, 148,
149 КЗпП України.

З огляду на
наведене, суд вважає, що наказ про звільнення ОСОБА_2 з роботи за ст.41 ч.1,2
КЗпП України є безпідставним, винесеним з порушенням порядку застосування
дисциплінарного стягнення, а тому незаконним.

Враховуючи
вищенаведене, а також заяви позивачки від 17 липня та 17 серпня 2007 року та її
подальше волевиявлення щодо звільнення з роботи, суд вважає, що слід змінити
підстави формулювання звільнення ОСОБА_2 із ст.41 п.1,2 на ст.38 КЗпП України
за власним бажанням з 18 грудня 2007 року, тобто , з моменту винесення судового
рішення.

У відповідності
до ст.235 п.2 КЗпП України суд вважає за необхідне стягнути із відповідача в
користь позивачки 1390 грн. 32 коп. заробітної плати за час вимушеного прогулу,
виходячи з розрахунку, що середньомісячна заробітна плата становить 850 грн., а
середньоденна 19,31 грн. (19.31 х 44 дні = 1390,32 грн.)

Суд також
вважає, що незаконним звільненням з боку відповідача, позивачці заподіяно
моральну шкоду, оскільки вона змушена шукати іншу роботу, не змогла зареєструватися
в центрі зайнятості як безробітня та отримувати допомогу, змінилися її життєві
умови.

З огляду на
наведене розмір відшкодування моральної шкоди слід визначити в розмірі 500 грн.

В своїх
зустрічних вимогах про відшкодування шкоди представники відповідача посилаються
на факти та розмір шкоди, зазначені в акті № 1 дирекції Мельниця-Подільського
колективного підприємства „Світанок" по розрахунку шкоди, заподіяної
ОСОБА_2. підприємству від б листопада 2007 року.

Відповідно  до
ст.135-3  КЗпП  України
розмір  заподіяної підприємству
шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних  бухгалтерського обліку,  виходячи з балансової вартості (собівартості)
матеріальних цінностй за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами.

В судовому
засіданні представниками відповідача не обгрунтували жодного факту, зазначеного
в акті, не надали доказів щодо наявності шкоди, заподіяної ОСОБА_2. та її вини
в заподіяні шкоди.

Також
представниками відповідача в судовому засіданні не доведено, що позивачкою утримуються
документи, які стосуються фінансово-господарської діяльності підприємства.

А тому, з огляду
на наведене, суд вважає, що зустрічні позовні вимоги про відшкодування
матеріальної шкоди, завданої підприємству та зобов"язання повернути
документи слід відмовити за безпідставністю.

На підставі
ст.ст.2,3,5-1,21,36 ч.1 п.1,38 ч.1,41 ч.1 п. 1,2, 47, 130,
135-1,135-3,138,139,147,14 9,235,236,237-1 КЗпП України, п.п.8,12,22,27,28,32
постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року
"Про практику розгляду судами трудових спорів", керуючись
ст.ст.10,11,60,212 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою відповідальністю колективного підприємства «Світанок»
про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення, зміну
формулювання причини звільнення, стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Скасувати наказ
товариства з обмеженою відповідальністю колективного підприємства «Світанок»
про накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у виді суворої догани від
23 липня 2007 року № 15, як незаконне.

Змінити
формулювання причин звільнення ОСОБА_2 і вважати її звільненою за ст.38 КЗпП
України за власним бажанням з 18 грудня 2007 року.

Стягнути з
товариства з обмеженою відповідальністю колективного підприємства «Світанок» в
користь ОСОБА_2 1390 (тисячу триста дев"яносто) гривень 32 коп.
заробітньої плати за час вимушеного прогулу, зробивши відповідні відрахування,
та 500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні
інших позовних вимог відмовити.

В задоволенні
позову товариства з обмеженою відповідальністю колективного підприємства
«Світанок» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої
підприємству та зобов"язання повернути документи відмовити.

Стягнути з
товариства з обмеженою відповідальністю колективного підприємства «Світанок» 68
грн. судового збору, 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи, перерахувавши їх УДК
у Борщівському районі, номер рахунку 0030, найменування рахунку
Борщівський район 22050000,, МФО
838012, код одержувача 23588869, призначення платежу: *;101;-; оплата
витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у Борщівському
районному суді.

Інші витрати,
понесені сторонами, покласти на них у межах, в яких вони їх понесли.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його
проголошення через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської
області на апеляційну скаргу протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження в такому ж порядку.