СПРАВА 2-2871/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 грудня 2007 року                                                                                   м.
Житомир

Корольовський районний суд
м. Житомира в складі:

головуючого-судді
Гансецької І.А.

при секретарі Будяшевській
Д.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за
позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» про скасування наказу і стягнення коштів
та за позовом ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом і в
обґрунтування позовних вимог зазначила,
що з ІНФОРМАЦІЯ_2 року працювала у відповідача на посаді ІНФОРМАЦІЯ_3.
Наказом НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року була звільнена з роботи за п.2  ст. 41 КЗпПУ,
в зв»язку з втратою довіри. Звільнення за цією статтею вважає незаконним
з тих підстав,  що вона не обслуговувала
безпосередньо грошові та матеріальні цінності. Просила змінити формулювання
звільнення з  ст. 41 п.2 на  ст. 38 КЗпПУ,
стягнути з відповідача на її користь кошти,  недоплачені при звільненні,  середній заробіток за весь час затримки по
день фактичного розрахунку,  оскільки в
день звільнення з нею не було проведено повного розрахунку та директор ТОВ
«ІНФОРМАЦІЯ_1» відмовився видати їй копію наказу про звільнення з роботи і
довідку про роботу в товаристві.

Позивач ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» звернувся до ОСОБА_1 з
позовом,  в обґрунтування якого
зазначив,  що відповідачка працювала в
товаристві ІНФОРМАЦІЯ_3.  В її обов»язки
входило також нарахування заробітної плати в зв»язку з відсутністю посади
касира. В червні 2007 року аудиторською перевіркою було виявлено ряд порушень у
нарахуванні і отриманні нею заробітної плати та індексації. Просив стягнути з
ОСОБА_1 надлишково нараховану і отриману нею заробітну плату в розмірі 9218, 12
грн.,  індексацію заробітної плати в розмірі
3006, 27 грн.,  а всього 12224, 39грн. та
сплачені судові витрати.

Враховуючи,  що
обидва позови взаємопов»язані між собою,
судом вони були об»єднані в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свої позовні
вимоги і уточнила,  що просить стягнути з
відповідача 1461, 37 грн. недоплачених при звільненні,  які включають відпускні за 10 днів 2006
року,  відпускні за 20 днів 2007 року і
зарплату за червень; середній заробіток з червня по листопад 2007 року в
розмірі 8896, 37грн.,  та відшкодувати
10000 грн. моральної шкоди і 1700 грн. витрат на правову допомогу.

Позов ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1»
ОСОБА_1 не визнала.

Представник ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» в судовому засіданні не
визнав позов ОСОБА_1 та підтримав в повному обсязі свої позовні вимоги.

Заслухавши пояснення сторін,  вивчивши матеріали справи суд приходить до
висновку про те,  що позов ТОВ
«ІНФОРМАЦІЯ_1» підлягає задоволенню в повному обсязі,  а позов ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно наказу директора ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» НОМЕР_2 від
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_5 року була прийнята на посаду
ІНФОРМАЦІЯ_3 товариства з окладом 670, 0 грн. Такий же оклад в ІНФОРМАЦІЯ_3
передбачено і штатним розписом,
затвердженим директором ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» в січні 2003 року. За час
роботи в

відповідно до наказів директора товариства від
ІНФОРМАЦІЯ_6р. НОМЕР_3,  від
ІНФОРМАЦІЯ_7р. НОМЕР_4,  від ІНФОРМАЦІЯ_8
р. НОМЕР_5. З травня 2005 року оклад ІНФОРМАЦІЯ_3 не змінювався і становив 820
грн. ОСОБА_1 нараховувала собі заробітну плату,
з окладу в 970 грн. на підставі вказаних та ще трьох наказів директора
ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» від ІНФОРМАЦІЯ_9р. НОМЕР_6,
від ІНФОРМАЦІЯ_10р. НОМЕР_5 ,  від
ІНФОРМАЦІЯ_11 р. НОМЕР_7,  які ним не
підписані.

Опитаний в якості свідка в судовому засіданні директор
товариства пояснив,  що не видавав та не
підписував накази про підвищення головному бухгалтеру окладу
ІНФОРМАЦІЯ_9р.,  ІНФОРМАЦІЯ_10р. і
ІНФОРМАЦІЯ_11 р. Про їх існування дізнався під час проведення аудиторської
перевірки в червні 2007 року.

Опитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_1
пояснила,  що зазначені накази були
підписані директором,  звідки взялись
непідписані їй не відомо.

Суд критично ставиться до таких пояснень ОСОБА_1,  оскільки вони спростовуються власноручно
написаним нею листом до державної інспекції праці у Житомирській області,  в якому вона обґрунтовує причини непідписання
директором наказів і просить дати висновок чи є посадовим злочином факт
підвищення заробітної плати по непідписаним наказам,  відповіддю заступника начальника інспекції
праці області,  про безпідставне
нарахування заробітної плати по підвищених посадових окладах,  а також тим,
що ОСОБА_1 приховувала від директора товариства розмір свого заробітку і
не надавала йому на підпис видаткові касові ордери,  по яких отримувала заробітну плату. Так,  не були підписані керівником вказані ордери
за травень 2003р.,  квітень,  липень,
серпень,  жовтень,  листопад,
грудень 2004 p.,  червень,
2005р.,  квітень,  травень,
червень,  липень,  серпень, вересень, жовтень, листопад,  грудень 2006р.,  січень, лютий 2007 р.

Відповідно до висновку аудиторської перевірки від
11.06.2007 року ОСОБА_1 було нараховано собі надлишкову заробітну плату в
розмірі 9218, 12 грн. та індексацію доходів в сумі 3006, 27 грн.

Враховуючи викладене,
суд вважає обгрунтованим і таким,
що відповідає вимогам закону наказ НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року про
звільнення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 за вчинення дій,  які дають підстави для втрати довіри до неї.
Посилання ОСОБА_1 на те,  що вона не є
особою,  яка безпосередньо обслуговує
грошові або матеріальні цінності є безпідставним,  оскільки судом встановлено,  що вона особисто нараховувала заробітну плату
всім працівникам товариства,  отримувала
кошти в банку,  перевозила їх разом з
керівником,  розподіляла та видавала
працівникам.  Дані факти підтверджуються
показами самої позивачки,  показами
допитаних свідків та повідомленнями з Житомирської філії АК Промінвестбанку. В
зв»язку з наведеним,  підстав для зміни
формулювання звільнення не вбачається.

Разом з тим,  судом
встановлено,  що в порушення вимог  ст.
116 КЗпПУ ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» не було проведено повний розрахунок з
ОСОБА_1 в день звільнення,  хоча в цей
день вона знаходилась на роботі.

Представник ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» не надав суду доказів
того,  що товариством приймались якісь
заходи для виплати ОСОБА_1 всіх належних їй сум.  22.06.2007 року їй направлявся лист з
пропозицією з»явитись в бухгалтерію лише для перерахунку заробітної плати і
тільки 13.07.2007 року ОСОБА_1 поштовим переказом було направлено розрахункові
кошти в розмірі 1041, 52грн. При цьому,
товариством безпідставно було утримано з ІНФОРМАЦІЯ_3 882, 36 грн. на
погашення заборгованості по акту аудиторської перевірки.

Приймаючи до уваги наведене,  суд стягує з ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» на користь
ОСОБА_1 882, 36 грн. утриманих в червні та 882, 36 грн. середнього заробітку за
період з 15.06.2007 по 13.07.2007 p.,  з розрахунку:

882, 36грн. :20 робочих
днів=44, 118грн.

44, 118x10 робочих днів червня ( з 15.06.2007 по
30.06.2007 ) + 44, 118x10 робочих днів липня (з 01.07.2007 по 13.07.2007) =
882, 36грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо відшкодування моральної шкоди
суд залишає без задоволення з тих підстав,
що наказ про звільнення судом визнано таким,

встановленого  ст.  116 КЗпПУ строку,
проте цей строк не був тривалим.
Крім зазначеного,  суд при
вирішення питання відшкодування моральної шкоди враховує розмір шкоди, '
спричинений товариству самою ОСОБА_1,  а
також той факт,  що саме її дії стали
причиною її звільнення.

Без задоволення суд залишає і вимоги ОСОБА_1 щодо
відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 1700 грн.,  оскільки особа,  яка надавала їй правову допомогу,  тобто її представник,  не надав суду доказів,  що він є фахівцем у галузі права і за законом
має право на надання правової допомоги,
відповідно до вимог  ст. 56 ЦПК
України.

Позов ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» суд задовольняє в повному обсязі
і стягує з ОСОБА_1 надлишково нараховану і отриману заробітну плату в розмірі
9218, 12 грн. та надлишково нараховану і отриману індексацію заробітної плати в
розмірі 3006, 27 грн.,  що
підтверджується висновком аудиторської перевірки від 11.06.2007 року.
Застосування при цьому строку позовної давності відповідно до вимог Цивільного
Кодексу за заявою представника ОСОБА_1 суд вважає безпідставним і керується
вимогами ч.3 ст. 233 КЗпПУ,  згідно яких
для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях
стягнення з працівника матеріальної шкоди,
заподіяної підприємству,
установі, організації,
встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником
шкоди.

Керуючись  ст.  ст. 41,
233, 237-1 КЗпПУ,   ст.  ст.
15, 30, 62, 202, 203 ЦПК України,
суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково. Стягнути з ТОВ
«ІНФОРМАЦІЯ_1» на користь ОСОБА_1 882, 36 грн. середнього заробітку та 882, 36
грн.,  утриманих в ОСОБА_1 , на погашення
заборгованості в червні 2007 року ,  а
всього 1764, 72грн.

В решті вимог позов
залишити без задоволення.

Позов ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» 9218, 12 грн. надлишково
нарахованої і отриманої заробітної плати,
3006, 27 грн. надлишково нарахованої і отриманої індексації заробітної
плати,  152, 25 грн. сплачених судових
витрат,  а всього 12376, 64 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  яку може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано.Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у встановлений законом строк,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення,  якщо
його не скасовано,  набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.