Справа
№ 2-86/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМ*ЯМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2007
року о 16.30 год. Ленінський
районний суд м. Луганська у складі:

головуючого
судді СУРНІНОЇ Л.О., при секретарі ЄСАУЛЕНКО Н.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Луганську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, ТОВ
"Житлово-експлуатаційне управління" про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1про визнання
недійсним зобов*язання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся із вказаним позовом, зазначивши, що 26.09.2004 року через роботи, які
проводили відповідачі у АДРЕСА_1, а виконував їх ОСОБА_4, спалахнув увимкнений
в мережу телефонний апарат в належній йому АДРЕСА_2У подальшому через ці роботи
виникла пожежа, яка знищила меблі та речі, що знаходилися у його квартирі.

Матеріальну
шкоду позивач оцінює у розмірі 19290 грн., і вона, на його думку, складається
із вартості знищених пожежею речей (особисті речі, меблі, електроапаратура і т.
інше) - 11 340 грн., і вартості ремонту, зробленого після пожежі - 7 950 грн.

Крім
того, діями відповідачів йому було спричинено і моральну шкоду, яку він оцінює
у 2000 грн., оскількі він боявся, переживав, втратив необхідні кошти для
існування, погіршився його стан здоров*я.

Просив
стягнути з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 на його користь матеріальну шкоду в
розмірі 19 290 грн., моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. покласти на
відповідачів судові витрати.

У
доповненнях до позовної заяви позивач, посилаючись на висновок пожежно-технічної
експертизи, вказав, що пожежа відбулася через коротке замикання під час
свердлування отвору у стіні АДРЕСА_1, квартира належить відповідачам ОСОБА_2,
під час короткого замикання не спрацювала система захисту, яка повинна була
відключити подачу електроенергії у квартирі мешканців. А оскільки електричне
забезпечення будинку і контроль за станом еклектрообладнання здійснює ТОВ
"ЖЕУ", воно також є винним у пожежі. Просив стгянути матеріальну
шкоду на його користь з ОСОБА_2 в розмірі 6000 грн., з ОСОБА_3 в розмірі 6 000
грн., з ТОВ "ЖЕУ" - 7290 грн., моральну шкоду з ОСОБА_2 в розмірі
6000 грн., з ОСОБА_3 в розмірі 6000 грн., з ТОВ "ЖЕУ" - 8000 грн.

Відповідачка
ОСОБА_2, не визнаючи позовні вимоги ОСОБА_1, звернулася до суду із зустрічною
позовною заявою про визнання недійсним зобов*язання, в обгрунтування заявлених
вимог вказала наступне.

26.09.2004 року у квартирі ОСОБА_1 по АДРЕСА_1відбулася пожежа,

і ОСОБА_1вирішив, що це вона винна у пожежі, оскільки у той же день
свердлували отвір у стіні

для подальшого вводу провода.
Через декілька днів став загальновідомим той факт, що її вини у

пожежі в квартирі позивача немає, коли відбулося розслідування причин
пожежі пожежною

службою, МНС, Ленінським РВ м. Луганська. А до цього часу
ОСОБА_1звинувачував її,

ображав, погрожував перед сусдіами, у присутності інспектора ОСОБА_6. Вона
звернулася до

інспектора із проханням їй копію акта пожежної рлужби про пожежу. Копія
була їй видана,

але тільки після того як вона написала розписку "зобов'язання"
від         27.09.2004 року під  диктовку

нотаріусаОСОБА_11у
будинку ''бізнес-центру" по вул. Совєтській у присутності інспектора
ОСОБА_6. і ОСОБА_1, які стверджували, що відносно неї буде порушено кримінальну

справу, а щоб це не відбулося, потрібно сплатити ОСОБА_1 шкоду у
розмірі 2100 доларів. Оскільки коштів у неї не було, їй порадили написати
боргове зобов*язання з відстрочкою платежу, але оформити його у нотаріуса. У
той же день вона сплатила ОСОБА_1 500 грн.

28.09.2004
року інспектор ОСОБА_6 видав їй копію акта про пожежу, ознайомившись з ним,
вона зрозуміла, що її обманули, виплатити гроші ОСОБА_1 вона відмовилася.
Вважає, що під час складання "зобов*язання" її обманули, щоб
зобов*язати виплатити гроші ОСОБА_1 шляхом погроз, психічного тиску, а дійсні
обставини справи не відповідають вимогам ОСОБА_1 і змісту розписки. Просила
визнати дії сторони, що змусила її до написання "Зобов*язання"
незаконними, визнати недійсним "Зобов*язання" від 27.09.2004 року,
написане нею і видане ОСОБА_1 внаслідок обману, стягнути з ОСОБА_1 на її
користь суму в розмірі 500 грн., як безпідставно отриману.

У
судовому засіданні позивач підтримав позов, дав пояснення, аналогічні його
змісту. Також вказав, що пожежа відбулася з вини відповідачів, і доказом цієї
обставин є те, що відповідачка ОСОБА_2 написала розписку-зобов*язання про
сплату йому 2100 доларів США у присутності нотаріуса та інспектора ОСОБА_6.
Просив стягнути матеріальну шкоду на його користь з ОСОБА_2 в розмірі 6000
грн., з ОСОБА_3 в розмірі 6 000 грн., з ТОВ "ЖЕУ" -7290 грн., моральну
шкоду з ОСОБА_2 в розмірі 6000 грн., з ОСОБА_3 в розмірі 6000 грн., з ТОВ
"ЖЕУ" - 8000 грн. Пояснив також, що доказів, які підтверджують
вартість ремонту, та пошкодженого майна, у нього немає, і надавати їх він не
буде. Зустрічний позов ОСОБА_2 не визнав, пояснив, що ініціатива про написання
зобов*язання була з боку ОСОБА_6. та ОСОБА_3, він, Сьомкін та ОСОБА_3приїхали
до нотаріуса ОСОБА_11, і ОСОБА_3запитала, як оформити розписку, на що нотаріус
відповів, що оформлюється не розписка, а зобов*язання, він нічого не диктував,
а тільки дав консультацію. Спеціально нотаріуса вони не обирали, а поїхали до
найближчого нотаріуса. Він також не погрожував ОСОБА_3. 500 грн. ОСОБА_3йому не
сплачувала, а сплатила електрику за заміну проводки, і придбала скло, яке було
встановлено у його квартирі.

Відповідачка
ОСОБА_2, та її представник - адвокат ОСОБА_5 у судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_1
не визнали у повному обсязі, підтримали зустрічний позов, пояснили, що вини
ОСОБА_2 у пожежі, яка відбулася 26.09.2004 року у квартири позивача, немає. Ні
технічний висновок №13/19/74 від 26.09.2004 року Головного Управління МНС
України в Луганській області, ні акт про пожежу від 26.09.2004 року не
встановлюють вини ОСОБА_2 у подях, які сталися 26.09.2004 року, тому вона не може
відповідати за шкоду. Зобов*язання, на яке посилається позивач, як на доказ
вини ОСОБА_3 у спричиненій шкоді, було написано нею в результаті шантажу та
обману з боку позивача, який погрожував ОСОБА_3 кримінальною відповідальністю,
крім того, на час написання зобов*язання ОСОБА_3не була ознайомлена ні з
висновком Головного Управління МНС України в Луганській області, ні з актом про
пожежу.

Відповідач
ОСОБА_3, присутній
у судовому засіданні 23.02.2005 року, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав,
пояснив, що три роки тому вони розлучилися з ОСОБА_2, і з того часу він у
квартирі не проживає. Зазначив, що коли він проживав у квартирі, то
неодноразово були перепади напруги в електричній мережі, згорали електроприбори
та провід з першого по четвертий поверхи. У подальших судових засіданнях
відповідач ОСОБА_3. не був присутнім без повідомлення причин своєї неявки,
враховуючи думку сторін, суд вважає можливим розглянути справу у його
відсутність, на підставі наданих доказів.

Третя
особа- ОСОБА_4 у судовому засіданні 23.02.2005 року пояснив, що 26.09.2007 року
він на прохання ОСОБА_2 свердлив ртвір для проводу на схрдинковому майданчику,
місце для отвору йому вкзада ОСОБА_2, а їй - електрик, отвір він просвердлив не
до кінця, посипалися іскри, і він перестав свердлити. Світла, у квартирі
ОСОБА_2 це було, також почали звертатися сусіди, що у них щось згоріло у
квартирі. Він такрж бачив, що з квартири ОСОБА_1йшов дим, але через, що
відбулася ржежа, він не зває. У подальших судових засіданнях ОСОБА_4 не був
присутнім, надав заячу про розгляд справи за його відсутністю.

Представники
ТОВ "ЖЕУ" , залученого до участі у справі у якості співвідповідача,
ОСОБА_12, ОСОБА_13., ОСОБА_14 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не
визнали, вказали, що вини ТОВ "ЖЕУ" у спричиненні шкоди позивачу немає, оскількі роботи із
свердління отвору на сходинковому майданчику у будинку» де мешкає позивач, вони
не проводили, а такі роботи велись ОСОБА_4на прохання ОСОБА_2, що призвело до
замкнення і виникнення, у подальшому, пожежі, що підтверджується висновком
пожежно-технічної експертизи №750/20. Ні ОСОБА_4, ні ОСОБА_2 не зверталися до
ТОВ "ЖЕУ" перед виконанням зазначених робіт з приводу визначення
місця для свердління отвору. Також вказали, що їх організація з приводу
обслуговування елктричної мережі взаємодіє з ТОВ "ЛЕО" на підставі
договору №969/2002 р. В ТОВ
"ЛЕО" є план еклектромережі будинку, де мешкають сторони, штатний
електрик ТОВ "ЖЕУ" взаємодіє з контролером ТОВ "ЛЕО", ні до
ТОВ "ЛЕО", ні до ТОВ "ЖЕУ" заявок з приводу пошкодження
електропроводки не надходило, тому неможливо говорити про те, що вона була у
пошкодженому стані до пожежі 26.09.2007 року. Крім того, позивачем
необгрунтовані вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди, ніяких
доказів тієї обставини, що в результаті пожежі згоріло його майно, позивач не
надав.

Заслухавши
пояснення сторін, свідків ОСОБА_6., ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9експерта ОСОБА_10,
дослідивши надані сторонами докази, матеріал №ПР 237-05 про відмову у порушенні
кримінальної справи, матеріал №7099 про відмову у порушенні кримінальної справи
за фактом возгорания по АДРЕСА_1 суд вважає пред*явлені ОСОБА_1 позовні вимоги,
як і зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2, такими, що не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Як
встановлено у судовому засіданні, 26.09.2004 року у АДРЕСА_2, яка належить
позивачу за первісним позовом, трапилася пожежа, однією із припускаємих причин
виникнення якої, є виконання у квартирі відповідачкі (також за первісним
позовом) робот по свердлуванню отвору у стіні третьою особою - ОСОБА_4

В
результаті пожежі було пошкоджено квартиру позивача, а також майно, що в ній
знаходиться.

Незважаючи
на тривалий розгляд спору, заявленого позивачем за первісним позовом, судом не
встановлена безперечна причина виникнення пожежі у його квартирі, при цьому
судом принято до уваги
всі обставини, які були досліджені у судовому засіданні, як пояснення свідків,
так і письмові докази, надані сторонами, а саме: висновок пожежно-технічної
експертизи №750/20 від 27.05.2005 року; надані матеріали про відмову у порушенні
кримінальної справи за фактом пожежі, яка трапилася, а також за заявами,
наданими згодом ОСОБА_2.

Таким
чином, в результаті аналіза всіх матеріалів справи і досліджених судом доказів,
встановлено наступне.

Безпосередньо
після пожежі на місце події прибули співробітники СДПЧ-1, у тому числі і
лейтенант внутрішньої служби, інспектор СДДЧ-1, допитаний судом у якості свідка
ОСОБА_6ОСОБА_6, посилаючись на п. 1.29 Правил пожежної безпеки, пояснював, що
телефонний адаптер, який знаходився у квартирі позивача, повинен бути
відключен, і дане обладнання не повинне залишатися без нагляду; як на версії возгорания він також
посилався на перепади у електромережі. Як вказував ОСОБА_6, версія про
причинний зв*язок виконання робіт у квартирі ОСОБА_3 з наступною пожежею
виникла у нього після бесіди із самою ОСОБА_2, яка сама прийшла до думки про
такий можливий зв*язок. Також пояснив суду, що дійсно внаслідок замикання
електропроводки у квартирі ОСОБА_3 був перепад напруги, проте посилався на те,
що він не може стверджувати, що у події є беззаперечна вина ОСОБА_3. Як варіант
возгорания він
припускає також перегрів якогось прилада. Вказував, що на час огляду місця
події електропроводки знаходилася у безладі, вона була залита водою.

Також
судом був допитав електромонтер ТОВ
"ЖЕУ" - ОСОБА_8 , який також був присутнім ж у квартирі позивача
після пожежі, так і оглянув електропроводку у будинку, в якому знаходилася
квартира позивача. На його думку, визначити дійсну причину пожежі було важко,
коли він оглядав, електропроводку у квартирі ОСОБА_3, він встановив, що дійсно
було перебито

провід, який
йшов в її квартиру, у тому місці, де відбулося свердління отвору, такі роботи
неможна було проводити. Незважаючи на те, що він спеціаліст у галузі
електричних мереж, він не може сказати, чи був пов*язан "кидок" у
електропроводці (замикання) з возгораниям
у квартирі ОСОБА_1, також
вказував, що проводка будинку не розрахована на навантаження, яке трапилося під
час спірних подій; вважає, що під час короткого замикання у квартирі повинен був
спрацювати автомат, який повинен знаходитися у квартирі позивача. На весь
під*їзд будинку автомати не були встановлені, були тільки запобіжники і у
щитовій один запобіжник на час огляду був перегорівший.

Після
допиту вищевказаних свідків, за клопотанням позивача, судом була призначена
пожежно-технічна експертиза, яка була проведена 27.05.2005 року, на третьому
аркуші якої зазначено, що експерту, за його клопотанням, позивачем ОСОБА_1 була
надана інструкція з експлуатації многофункціонального телефона "МЕЛТ-21",
в якій вказано, що адаптер призначен для роботи у цілодобовому режимі, що не
передбачає відключення його від мережі, навіть на випадок тривалої відсутності
людей. Також у своєму висновку експерт вказав, що "під час судового
розгляду не встановлено фактів наявності невиправностей технічного характеру у
роботі телефонного апарату напередодні пожежі" і дана обставина дала
можливість експерту однозначно стверджувати, що виникнення пожежі внаслідок
невиправностей телефонного адаптера виключено. Також експертом був дан аналіз
поясненням свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8, і експерт посилався на пояснення свідка
ОСОБА_8 у той частині, що свідок повідомив про те, що замикання могло трапитися
від перебитого проводу і при цьому міг відбутися кидок великого току, при цьому
експертом не були взяті до уваги показання свідка ОСОБА_8 у решті їх частині (у
тому числі вказані вище) і не проаналізовані.

В
результаті дослідження, яке проводилося, експерт дійшов висновку про те, що:
"свердлування отвору в стіні; коротке замикання, яке при цьому трапилося;
вихід із робочого стану електричних приладів у квартирах №№ 142, 155, 130;
загорання адаптера телефона
у квартирі №131 - трапилися у один і той же час і мають причинний
зв*язок."

У
зв*язку із питаннями, які виникли по наданому пожежно-технічному висновку, у
судове засідання був запрошен
експерт ОСОБА_10, який
вказав на те, що йому не ставилося питання про стан електричної мережі у
під*їзді будинку, де виникла пожежа; у зв*язку з чим він не сміг відповісти, у
якому ж стані знаходилася електрична мережа на час пожежі. Не досліджувалося
ним питання і про те, чи вплинув стан електромережі на причину пожежі.

Однак, у
зв*язку з тим, що експертом була дана однозначна відповідь про причину пожежі і
причинний зв*язок всіх подій, що мали місце, і він не звертався до суду із
клопотанням про неможливість дати висновок, на думку суду, наданих йому
матеріалів було достатньо.

У той же
час суд вважає, що даний висновок не може бути безперечним доказом вини
відповідачів як ОСОБА_2, так і ТОВ "ЖЕУ" у пожежі, яка трапилася, з
урахуванням досліджених судом доказів - показань свідків Сьомкіна і ОСОБА_8,
наданих матеріалів про відмову у порушенні кримінальної справи за фактом
пожежі, яка трапилася. Також судом взято до уваги те, що експертом за власною ініціативою
була витребувана інструкція з експлуатації многофункціонального телефона "МЕЛТ-21",
вона проаналізована, у той же час факт того, чи належить ця інструкція тому
телефону, який знаходився у квартирі позивача, залишився поза увагою експерта.

Крім того,
були передчасними посилання експерта на те, що "під час судового розгляду
не встановлено фактів наявності невиправностей технічного характеру у роботі
телефонного апарата напередодні пожежі", оскільки факти могли бути
встановлені тільки рішенням суду. Таким чином, з урахуванням вимог ст. 66 ЦПК
України, суд вважажє, що зроблені експертом висновки їм недостатньо
обгрунтовані.

З
урахуванням вищенаведеного, вимог ст. 60 ЦПК України, суд вважає, що позивачем
не надано достатньої кількості безперечних доказів вини відповідачів ОСОБА_2 у
спричиненій йому як матеріальної, так і моральної шкрди. Проаналізовані ж судом
докази (наведені вище), є суперечливими.

Не встановлено в ході судового розгляду і вини
ТОВ "ЖЕУ" у спричиненні позивачу матеріальної і моральної шкоди.
Викладені в уточненій позовній заяві, пред*явленій до ТОВ "ЖЕУ",
вимоги позивача про те, що пожежа виникла внаслідок короткого замикання і не

спрацювала
система захисту електрообладнання, яка повинна відключити подачу елекроенергії,
також свого підтвердження в ході судового розгляду не знайшли.

Не
надані позивачем і докази сумам спричиненої йому як матеріальної, так і
моральної шкоди, його посилання як на докази на акт про пожежу від 26.09.2004
року і зобов*язання ОСОБА_3 такими судом визнани бути не можуть, оскільки вони,
перш за все, не містять в собі безперечних доказів сумам шкоди і, крім того,
оспорюються стороною відповідачів (за первісним позовом).

Також
судом взяті до уваги пояснення лейтенанта внутрішньої служби, інспектора
СДПЧ-1, допитаного судом у якості свідка - ОСОБА_6., який з приводу суми
спричиненої шкоди ОСОБА_1 пояснював, що ця сума була приблизною, визначалась
вона шляхом візуального огляду і зі слів господаря квартири, на його думку у
написанні зобов*язання про суму шкоди перш за все був зацікавлен сам ОСОБА_1
Крім того, у складеному акті про пожежу (у наданих варіантах ксерокопій, у тому
числі і засвідчених належним чином), є виправлення з суми "2000 гри."
на суму "20 000 гри."

Не
можуть бути задоволені судом і зустрічні вимоги ОСОБА_2 про визнання недійсним
зобов*язання, оскільки у судовому засіданні не встановлено обставин, які
вказують на те, що під час дачі такого зобов*язання ОСОБА_2 навмисно була
введена ОСОБА_1 у оману відносно обставин, які мають суттєве значення для цієї
угоди. Як слідує з досліджених обставин взаємовідносин ОСОБА_3 і ОСОБА_1у
момент видачі зобов*язання, яке в теперішній час оспорюється, готувався цей
документ ОСОБА_2 добровільно, що підтвердив у судовому засіданні і приватний
нотаріус ОСОБА_11, ним ОСОБА_3 була лише надана усна консультація з приводу
форми складання документа. Не встановлено судом і того, що ця угода була
укладена ОСОБА_2 під впливом насильства і доводи, викладені нею у позові про
те, що вона зазнала обвинувачен і образ з боку позивача і його доньки, які
погрожували їй перед сусідами і у присутності інспектора Сьомкіна, свого
підтвердження у судовому засіданні не знайшли. Також судом прийнято до уваги
постанову про відмову у порушенні кримінальної справи від 24.06.2005 року по
поданій ОСОБА_2 заяві на неправомірні дії ОСОБА_6., в якій викладені обставини
видачі ОСОБА_2 зобов*язання, що нею оспорюється, і дана постанова ОСОБА_2 не
була оскаржена.

Керуючись
ст. ст. 10, 11,
59, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.
ст. 230, 231, 1166, 1167 ЦК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4,
ТОВ "Житлово-ексшгуатаційне управління" про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1про визнання
недійсним зобов*язання відмовити за необґрунтованістю.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської
області через суд Ленінського района
м. Луганська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження, та поданням після цього протягом двадцяти днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч. 4 ст. 295 ЦПК України.