Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
червня 2007 року                      Ріпкинський
районний суд Чернігівської області

у складі:
головуючого - судді Жовток Є.А. при секретарі Нерус Н.І. з участю сторін,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернулась до суду з позовом,  зазначивши,
що має у власності земельну ділянку розміром 0, 15 га.,  яка призначена для обслуговування житлового
будинку та розташована по АДРЕСА_106.11.2006 року співвласниця
АДРЕСА_2ОСОБА_2звернулася до Ріпкинського районного суду з позовом до
ОСОБА_1  про відновлення межі,  виклавши свої вимоги у формі звинувачення
ОСОБА_1 у самовільному переносі огорожі та самовільному захваті земельної
ділянки,  приєднавши до позовної заяви
план землекористування ОСОБА_1,  який
позивач вважає конфіденційним документом.
ОСОБА_1  вказує,  що безпідставні звинувачення,  тривалий розгляд справи,  багаточисельні клопотання ОСОБА_2залучення до
участі у справі третьої особи і свідка,
а також призначення судової експертизи,
завдали їй нервові струси,
фізіологічні та психологічні розлади. Таким чином,  позивач зазначає що їй була завдана моральна
шкода,  на відшкодування якої
ОСОБА_1,  посилаючись на  ст.  ст.
23,  1167 ЦК України,  просить
стягнути з ОСОБА_2 5000 грн.

В
судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги,  зазначивши,
що вона страждає рядом тяжких хронічних захворювань,  з приводу чого перебуває на обліку в медичних
закладах,  являється інвалідом.  Починаючи з 1995 року відповідач ОСОБА_2разом
зі своїм чоловіком,  шляхом самовільного
здійснення прибудови до квартири,
зведення стіни та господарської будівлі,
порушують правила добросусідства. Восени 2006 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_1  в якому
вказала,  що є користувачем прибудинкової
земельної АДРЕСА_2що не відповідає дійсності. ОСОБА_2 без згоди ОСОБА_1  приєднала до справи план землекористування
останньої та безпідставно просила відновити межу,  яка поділяє земельні ділянки АДРЕСА_1 При
розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 судом було проведено сім
засідань,  залучалася третя особа та
свідок,  проводилася експертиза. За
результатами розгляду провадження по справі було

закрито у
зв»язку з відмовою ОСОБА_2 від позовних вимог. Внаслідок безпідставного
звернення ОСОБА_2 до суду з позовом та тривалого розгляду справи,  ОСОБА_1
переносила душевні страждання,  у
неї погіршився стан здоров»я.

Відповідач
в судовому засіданні позовних вимог не визнала,
зазначивши,  що зверталась до суду
з позовом до ОСОБА_1,  вважаючи що її
право порушено,  однак згодом відмовилась
від своїх вимог,  в результаті чого
провадження по справі було закрито.

Заслухавши
пояснення сторін,  допитавши свідка,  дослідивши матеріали справи,  суд приходить до висновку,  що позовні вимоги ОСОБА_1  задоволенню не підлягають.

Як
встановлено в судовому засіданні,
06.11.2006 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1  про відновлення межі,  яка поділяє земельні АДРЕСА_1  зазначивши,
що ОСОБА_1  самовільно перемістила
межу вглиб земельної ділянки ОСОБА_2 До позовної заяви ОСОБА_2 додала копію
плану землекористування ОСОБА_1
05.03.2007 року по справі було проведено судову будівельно-технічну
експертизу,  якою встановлено,  що лінія межі між земельними ділянками
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в цілому відповідає Державному акту на право приватної
власності на землю ОСОБА_1  Стіна
незаконно зведеної прибудови ОСОБА_2 розташована по лінії межі земельних
ділянок,  цегляна стіна,  зведена ОСОБА_2,  розташована впритул до огорожі ОСОБА_1,  а господарські будівлі ОСОБА_2,  розташовані на відстані 0, 3 м.  від лінії межі земельних ділянок,  що є порушенням Державних будівельних
норм.  02.04.2006 року ОСОБА_2 подала до
суду заяву,  в якій відмовилась від свої
вимог до ОСОБА_1,  а 03.04.2007 року
провадження по справі було закрито судом у зв»язку з відмовою позивача від
заявлених вимог. Ухвала суду про закриття провадження по справі набрала
чинності.

Суд
приходить до висновку,  що ОСОБА_2
відмовилась від заявлених до ОСОБА_1
вимог,  після ознайомлення з
висновком судової будівельно-технічної експертизи,  яка була проведена після звернення з позовом
до суду.

У
відповідності до ч.1  ст. 3 ЦПК
України,  кожна особа має право
звернутися до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів.

В
судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила,  що
не мала наміру звертатись до ОСОБА_1  із
заздалегідь безпідставним позовом.

Таким
чином,  ОСОБА_2 звертаючись до суду
реалізувала своє право,  надане їй діючим
законодавством.

Згідно
ч.3  ст. П ЦПК України,  особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Цивільний
процесуальний кодекс України не передбачає можливості покладення обов»язку
відшкодування моральної шкоди внаслідок необгрунтованих дій позивача.

Згідно
ч.3  ст. 89 ЦПК України,  у разі закриття провадження по справі,  а також у разі залишення заяви без розгляду,  відповідач має право заявити вимоги про
компенсацію здійснених ним витрат,
пов»язаних з розглядом справи,
внаслідок необгрунтованих дій позивача.

З
пояснень сторін,  а також з матеріалів
цивільної справи № 2-10/07 вбачається,
що витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,  а також витрати по оплаті експертизи,  несла ОСОБА_2

У
відповідності до ч.1  ст.  1167 ЦК України,  на яку посилається ОСОБА_1
при зверненні до суду,  моральна шкода завдана фізичній
або юридичній особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою,  яка її
завдала,  за наявністю її вини.

Таким
чином,  зі змісту наведеної норми
вбачається,  що умовами для покладення на
особу обов»язку по відшкодуванню моральної шкоди,  є винна неправомірна дія або бездіяльність.

Оскільки
ОСОБА_2 звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1  діяла в межах прав,  наданих їй
ст. 3 ЦПК України,  підстави для
покладення на неї обов»язку по відшкодуванні моральної шкоди відсутні.

Суд
вважає небгрунтованими доводи позивача про те,
що ОСОБА_2 використала проти неї документ,  котрий містить конфіденційну інформацію,  чим також завдала моральну шкоду.

По
справі встановлено,  що ОСОБА_2
звертаючись до суду,  надала копію плану
землекористування ОСОБА_1  В той же час,  в судовому засіданні ОСОБА_1  не довела,
що наданням вказаного документа та використанням його під час розгляду
справи,  їй завдано моральної шкоди.

У
відповідності до п.18  ст. 4 Декрету КМУ
«Про державне мито»,   ст. 88 ЦПК
України,  ОСОБА_1  підлягає звільненню від сплати судового збору
як особа,  потерпіла від аварії на ЧАЕС.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
ст. 10,  57,  209,
212,  215,  218 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позову ОСОБА_1до ОСОБА_2про відшкодування моральної шкоди -
відмовити.

Звільнити
ОСОБА_1  від сплати судового збору як
особу,  потерпілу від аварії на ЧАЕС.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано до апеляційного суду
Чернігівської області через Ріпкинський районний суд протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області
через Ріпкинський районний суд протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.