Справа № 2-1406/2007 року
РІШЕННЯ

іменем України

16 жовтня 2007
року Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого -
судді Нестерцової Н.В. секретаря Онацької В.В. розглянувши у попередньому
судовому засіданні в м. Змієві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
оспорювання батьківства та припинення стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

8 серпня
2007 року ОСОБА_1. звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2. про оспорювання батьківства та припинення
стягнення аліментів.

У позові
він вказав, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 4
жовтня 2006 року з нього стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/6 частини заробітку /доходу/,
але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ОСОБА_1. зазначив, що при
частковому визнанні позову про стягнення аліментів, помилявся відносно свого
батьківства щодо ОСОБА_3та
обов'язку сплачувати аліменти.

ОСОБА_1народився
до реєстрації шлюбу з ОСОБА_2., заяву про визнання батьківства не писав, при
реєстрації дитини присутнім не був, тому не є батьком дитини.

5
вересня 1997 року, коли вступив до шлюбу з ОСОБА_2., змінив своє прізвище з
"ОСОБА_1" на "ОСОБА_1".

30 травня 2006
року шлюб розірвано через подружню зраду відповідача.

Позивач
вказав, що відповідач добровільно не бажає припинити стягнення аліментів на
утримання ОСОБА_3, а
оскільки він не є батьком цієї дитини, то просить суд визнати недійсним його
батьківство відносно дитини, припинити стягнення аліментів на дитину відповідно
до рішення Зміївського районного суду Харківської області від 4 жовтня 2006
року.

У
попередньому судовому засіданні ОСОБА_1.
наполягав на задоволенні позову.

Він пояснив, що
на початку липня 1996 року, коли був неповнолітнім, мав випадковий зв'язок з
відповідачем  . Навесні  1997 року відповідач вказала на свою
вагітність і походження дитини від нього. Він та ОСОБА_2. стали проживати
однією сім'єю. Коли 3.05.1997 року народилась дитина, він не перебував з
відповідачем в шлюбі.

Позивач
стверджував, що із заявою про визнання батьківства до РАЦСу не звертався, при
реєстрації народження дитини не був присутнім.

ОСОБА_2.
при реєстрації народження дитини записала батька дитини ОСОБА_3 зі своїх слів,
вказавши на ОСОБА_1.

А
колиІНФОРМАЦІЯ_2року було укладено шлюб між ним та відповідачем, то він змінив
своє прізвище " ОСОБА_1" на " ОСОБА_1" і формально,
відповідно до свідоцтва про народження дитини, став її батьком.

На думку
позивача, вказані обставини вплинули на розгляд позову ОСОБА_2. про стягнення
аліментів на утримання дитини. За невірно отриманої правової допомоги визнав
частково вказаний позов. Тепер не має підстав ставити питання про перегляд
вищезазначеного рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Навесні
2007 року ОСОБА_2. повідомила його про те, що він не є батьком дитини.

ОСОБА_1. просить суд
винести рішення про припинення стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 та
визнати його батьківство недійсним.

Відповідач
ОСОБА_2. позов визнала і пояснила, що ОСОБА_1. не є батьком її сина ОСОБА_3.

При реєстрації
народження дитини, батько цієї дитини був записаний з її слів.

Вона
визнає, що ОСОБА_1. на
момент реєстрації народження дитини будь-яких дій щодо визнання свого
батьківства не приймав.

Відповідач
погоджується з припиненням стягнення аліментів з позивача на утримання сина ОСОБА_3, просить
розглянути справу у попередньому судовому засіданні.

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК України, можливе ухвалення у попередньому судовому засіданні
судового рішення у випадку визнання позову і наявності для того законних
підстав на підставі ч.4 ст. 174 ЦПК України.

Ознайомившись
з матеріалами справи, заслухав пояснення сторін, дослідив докази, суд приходить
до наступного висновку.

Встановлено,
що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с
Левківка Зміївського району, Харківської області, що підтверджується
ксерокопією свідоцтва про народження. Батьком дитини записаний ОСОБА_1. (
а.с.18)

Відповідно
до довідки керівника органу реєстрації актів цивільного стану від 27 лютого
2007 року НОМЕР_1,ІНФОРМАЦІЯ_2року, тобто до народження дитини, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2зареєстрували шлюб. ОСОБА_1. взяв прізвище дружини - ОСОБА_1.( а.с. 9)

На
момент реєстрації народження дитини позивач мав прізвище " ОСОБА_1",
а не " ОСОБА_1", тому підтверджуються пояснення позивача і
відповідача про те, що батько дитини було записано зі слів матері відповідно до
її прізвища.

Тому за
збігом обставин, прізвище, ім'я та по батькові батька дитини, якого записано зі
слів матері, співпадає з прізвищем, ім'ям та по батькові позивача.

Відповідно
до ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються
на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів
цивільного стану.

Дитина,
яка зачата і народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від
подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу
охорони здоров'я про народження дружиною дитини. /ч.1 ст.122 СК України/

Частиною
1 ст. 125 СК України передбачено, якщо мати та батько не перебувають у шлюбі
між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та
батька дитини; 2) за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини; 3) за
рішенням суду.

У
жодному з випадків визначення походження ОСОБА_3 не встановлювалось.

Запис
про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводився на підставі ч. 1
ст.135 СК України( ч.2 ст. 55 КпШС України ред. 1969р.), а саме за вказівкою матері, що
підтвердила відповідач.

Згідно
ч. 1 ст. 136 СК
України, особа яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство,
пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису
про народження дитини.

Позивач
ОСОБА_1. не є
батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, і при реєстрації народження
дитини не записаний таким, тому у задоволенні позову в частині оспорювання
батьківства необхідно відмовити.

Враховуючи
те, що утримання ОСОБА_3 не є обов'язком ОСОБА_1., передбаченим ч.1 ст.180 СК України, його позов в частині
припинення стягнення аліментів підлягає задоволенню.

Керуючись
ст.ст. 121, 125, 136 СК України, ст.
ст. 10, 11, 60, 130, 174, 209, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1. задовольнити
частково.

Припинити
стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не
менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно
відповідно до рішення Зміївського районного суду Харківської області від 4
жовтня 2006 року ( справа № 2-1097/2006р.)

У задоволенні
іншої частини позову відмовити.

Рішення
може бути оскаржено шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10
днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду
через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржене судове рішення.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений законом, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.