Справа №2-1956/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2007
року        Комунарськийрайонний суд
міста Запоріжжя у складі:

головуючого-судді        Батрак І.В.

при секретарі                 Садовської Я.В.

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Запоріжжі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи Орендне підприємство Запорізьке міжміське бюро
технічної інвентаризації, Приватний нотаріус Запорізького міського
нотаріального округу Сосіменко Юрій Петрович, Приватний нотаріус Запорізького
міського нотаріального округу Малишев Роман Євгенович про визначення частки в
праві спільної сумісної власності, про визнання частково недійсним договору
купівлі-продажу 3/5 часток жилого будинку, частково недійсним договору
купівлі-продажу 2/5 часток жилого будинку та визнання права власності на 1/2
частку жилого будинку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з
позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи ОП ЗМБТІ, Приватний нотаріус Запорізького
міського нотаріального округу Сосіменко Ю.П., Приватний нотаріус Запорізького
міського нотаріального округу Малишев Р.Є. про визначення частки в праві
спільної сумісної власності, про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу
3/5 часток жилого будинку, частково недійсним договору купівлі-продажу 2/5
часток жилого будинку та визнання права власності на 1/2 частку жилого будинку
в якому вказав, що жилий будинок АДРЕСА_1 є спільним майном позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
зв'язку з тим, що це майно придбане позивачем та відповідачкою за спільні
кошти.

Про те, що
ОСОБА_2 розпорядилась  вказаним майном
без згоди позивача на користь ОСОБА_4, ОСОБА_3 позивач дізнався під час
слухання вищевказаної цивільної справи.

Так ОСОБА_1 стало відомо, що жилий будинок
АДРЕСА_1, який позивач та відповідач придбали за спільні кошти, які належали
позивачу та відповідачці ОСОБА_2,
а потім його перебудували, добудували за наші спільні кошти, оформлений на
ім.'я ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченому 24.09.2002 року
приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сосіменко Ю.П.,
р № 2424. Вказаним право чином цей будинок подарований ОСОБА_3 ОСОБА_4-батьком
ОСОБА_2

В період шлюбу
за спільні кошти позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 було придбано 3/5 частини
будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Цей
договір був зареєстрований Товарною біржею «Універсальна біржа «Хортиця»
08.10.1996 року №2784. Між позивачем та ОСОБА_2 була угода про те що цей
договір купівлі-продажу буде оформлений на її ім.'я. Під час слухання справи
позивач дізнався , що цей договір був оформлений на її батька на ОСОБА_4 Цей
договір позивач вважає був удаваною угодою та під час укладання цього договору ОСОБА_4 та ОСОБА_2мали
намір сховати договір купівлі-продажу за яким подружжя придбало майно для того
щоб в подальшому не ділити цей будинок між ним позивачем та ОСОБА_2

Під час слухання
справи за позовом ОСОБА_1
до відповідачів йому також стало відомо, що 2/5 частини цього будинку, який
також був придбаний позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 за спільні кошти на
підставі договору купівлі-продажу у ОСОБА_5 29.09.2001 року, також проти його
волі, ОСОБА_2 оформила не на своє ім.'я, як вони домовлялися а знову на ім.'я
свого батька ОСОБА_4 Цей договір купівлі-продажу був посвідчений приватним
нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Малишевим Р.Є. р № 1879.
І цей договір купівлі-продажу ОСОБА_1 вважає був удаваною угодою, ОСОБА_2 та її
батько мали намір сховати договір купівлі-продажу , по якому подружжя придбало
майно. Це відповідачка зробила з тією ж метою, щоб не ділити з позивачем цю
частку вказаного будинку.

24.09.2002 року ОСОБА_4 подарував
будинок АДРЕСА_1 доньці ОСОБА_2 - ОСОБА_3 Позивач ОСОБА_1 вважає що цей договір
носив фіктивний характер, був удаваною угодою та мав мету-не дати позивачу
можливості ділити майно, як подружжю з відповідачкою. Цей договір дарування був
посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу
Сосіменко Ю.П., р № 2424.

Під час
спільного життя позивач та відповідачка значно перебудували спірний будинок за
спільні кошти, відремонтували його, вклали великі кошти. В зв'язку з цим
позивач вважає цей будинок їхнім з ОСОБА_2 спільним майном та належить їм
порівну.

Те, що цей
будинок придбаний позивачем та ОСОБА_2 підтвердили колишні власники цього
будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_5, це підтверджується висновком судово-будівельної
експертизи, яка була поведена ОП ЗМБТІ. Зараз будинок коштує 195749 гривен. 3/5
частини будинку коштують по цінам 2005 року утому вигляді в якому вони були в
1996 році 21229 гривен, 2/5 частини будинку коштують в цінах 2005 року у тому
вигляді, в якому вони були у 2001 році-14152 гривні. Тобто вартість будинку
зросла з 35381 грн до 195749 грн, в 5,5 разів.

Позивач також
звертає увагу, що саме він з сім'єю, а не ОСОБА_4
мешкали у цьому будинку, що також вказує на те, що будинок був придбаним
позивачем та ОСОБА_2

Позивач вважає,
що нотаріус Сосіменко Ю.П. не мав права посвідчувати договір дарування жилого
будинку АДРЕСА_1, в зв'язку з тим що купівля 3/5 частин жилого будинку АДРЕСА_1
у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не була нотаріально посвідчена відповідно до вимог СТ..227
ЦК України (в редакції 1963 року), та крім того без згоди позивача ОСОБА_4
також не мав права продати це майно, бо позивач вкладав в нього свої кошти під
час купівлі, а потім пізніше під час перебудов.

Тобто під час
посвідчення цієї угоди був порушений закон.

Також таке
швидке переоформлення спільного майна відповідачкою ОСОБА_2 з свого ім'я на
ім.'я своїх родичів пов'язано з її бажанням залишити все майно нажите ними під
час шлюбу собі та перешкоджати розділу цього майна між ними.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_8 позовні вимоги
підтримали у повному обсязі та суду пояснили, що позивач ОСОБА_1 перебував в
зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 з

04.05.1993 року.
Відповідно до рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжі від
01.03.2004 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу між позивачем та ОСОБА_2 в книзі
реєстрації зроблено актовий запис №180 від 17.05.2004 року.

Спочатку вони
проживали у місті Івано-Франківську, потім відповідачка подзвонила та сказала,
що можна купити будинок у місті Запоріжжі та в 1996 році вирішили переїхати
жити у місто Запоріжжя. Частину грошей за будинок було надано зразу, а інша
частина була надана прикрасами (діамантові сережки та кільце). Спочатку вони
купили 3/5 частини спірного будинку у ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а потім 2/5 частини
купили у ОСОБА_5

При задатку він
не був присутнім, але гроші на придбання частини будинку він передавав своїм
братом ОСОБА_9.

Будинок був
куплений без вікон та дверей, без води та газу. За час спільного життя будинок
був перебудований в декілька етапів Так в 2001 році був поміняний дах. Потім
були поставлені нові вікна, проведена вода, підключено опалення, покладений
фундамент, ремонт і досі триває.

В 1997 році вони
усією сім'єю позивач, відповідачка, ОСОБА_3, ОСОБА_10, брат позивача переїхали проживати у будинок та
проживали там до жовтня 2003 року. Про те що будинок був оформлений на ім.'я
батька відповідачки він дізнався після розірвання шлюбу. Коли вони вирішили
придбати будинок мова йшла про оформлення будинку на відповідачку ОСОБА_2.
Однак вона оформила будинок не на себе а на ім.'я свого батька ОСОБА_4

Вважає що
спірний будинок є спільним майном подружжя, так як при покупці 3/5 частин
будинку позивач хоча і не був присутнім, однак гроші а саме 3000 доларів США за частину будинку
АДРЕСА_1 віддавав його брат а не ОСОБА_4.
Також позивач потім віддавав подавцям останню суму грошей. Потім будинок
був подарований ОСОБА_4 дочці відповідачки ОСОБА_3 Вважає що угода є удаваною,
так як відповідачка ОСОБА_2 мала намір приховати той факт що будинок оформлений
на її батька, та уникнути в подальшому розподілу спільного майна, та ці плани
вона вигадувала певний час. Факт що будинок був перебудований позивачем
підтвердив також свідок ОСОБА_11, та підтверджується висновком судової
будівельно-технічної експертизи від 27.09.2006 року відповідно до якої спірний
будинок був значно перебудований. В зв'язку з тим, що є самовільно побудовані
споруди до участі у справі була залучена ЗМР.

Також договір
дарування 3/5 частин спірного будинку не міг бути посвідчений нотаріусом, так
як сам договір купівлі-продажу був зареєстрований Товарною біржею «Універсальна
біржа «Хортиця».

Просить суд
визнати частково недійсним договору купівлі-продажу 3/5 часток жилого будинку
АДРЕСА_1, частково недійсним договору купівлі-продажу 2/5 часток спірного жилого
будинку та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку жилого будинку
АДРЕСА_1.

ВідповідачОСОБА_2,
представник відповідачки ОСОБА_12, з позовом не згодні, просять відмовити в
його задоволенні та в судовому засіданні пояснили, що у шлюбі з позивачем вона
перебувала з 1993 року по 2003 рік. В 1992 році позивач проживав в квартирі її
дочки ОСОБА_3 в місті Івано-Франківську, приїхав з Вірменії, постійного місця
роботи він не мав. її дуже допомагали батьки, сама вона працювала на заводі
«Позейтрон» та батько завжди хотів щоб вона з дочкою проживали у місті
Запоріжжі. Батько почав домовлятися про покупку будинку та їх переїзд до місця
Запоріжжя. В 1996 році коли усі документи були готові батько ОСОБА_4 в жовтні 1996 року
купив за власні кошти 3/5 частин будинку АДРЕСА_1. З згоди виконкому
Івано-Франківська була продана квартира
дочки та вони переїхали до міста Запоріжжя. Коли був договір
купівлі-продажу 2/5 частин спірного будинку у ОСОБА_5 за кошти батька був присутній брат позивача. Потім батько
оформив договір дарування спірного будинку дочці ОСОБА_3 На цей час в будинку
АДРЕСА_1 проживає позивач ніхто не має права попасти у будинок, там поміняні
замки та поставлена охорона. Спірний будинок не є спільним майном подружжя,
будинок був придбаний за кошти батька ОСОБА_4, який на той час працював та мав
хорошу пенсію. Також ні позивач ОСОБА_1 ні відповідач ОСОБА_2не є стороною
жодного з договорів.

Відповідачка
ОСОБА_3, представник відповідача ОСОБА_13 з позовом не згодні просять відмовити
в його задоволенні та суду пояснили, що позивачу ОСОБА_1 було відомо , що дід
ОСОБА_4 подарував ОСОБА_14 будинок. Ні позивач ні відповідач не мають права
оскаржувати вищевказані угоди купівлі-продажу будинку, договір дарування
будинку, так як вони не є сторону у договорах. Доказів того, що майно є спільно
набутим позивачем суду не надано, лише його пояснення що він перебував у шлюбі
з відповідачкою. Тек що
позивач вклав кошти в перебудування будинку можливо розцінити як набуття ним
права на проживання у цьому будинку.

Відповідач ОСОБА_4, представник
відповідача ОСОБА_13 з позовом не згодні та суду пояснили, що до покупки
будинку ОСОБА_4 готувався
давно, так як хотів забрати дочку та онуку в Запоріжжя. Кошти для покупки
будинку він мав. Будинок перебудовували спільними силами, він, дружина, позивач
ОСОБА_1, наймали
хлопців з церкви. Він також допомагав грошима, знімав з книжки, з рахунку. На
той час заробітна плата була 1027 рублів та пенсія 1000 доларів США. Просить
суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_5 суду пояснив, що
в 2001 році він проживав в будинку АДРЕСА_1, та являвся власником 2/5 частин
будинку. Позивач ОСОБА_1 та
відповідачка ОСОБА_2 проживали у 3/5 частинах вищевказаного будинку. В 2001
році влітку позивач запитав у нього про продаж його частини будинку, на що він
відповів що подумає. Через 2-3 місяці він підшукав собі житло та заяви про свій
намір продати свою частину будинку. Угоду купівлі-продажу оформляли у
приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Малишева Р.Є.
При оформлені договору купівлі-продажу були присутні він, ОСОБА_4 та брат позивача
ОСОБА_15. Гроші усю суму привіз брат позивача, та він возив їх до нотаріальної
контори. Сам позивач не був присутнім при оформлені договору купівлі-продажу.

Відповідач ОСОБА_7 суду пояснила,
що в 1990 році помер її батько та спадкоємцями після його смерті були вона та
її сестра ОСОБА_6 Спадщину вони оформили через шість місяців. В 1993році її
сусід ОСОБА_4 сказав
що він хоче купити частину будинку. Приходив він два рази. В 1996 році він ще
раз приходив, потім приходила ОСОБА_2 та ОСОБА_16 та говорили що бажає
переїхати до міста Запоріжжя з сім'єю. Вони вирішили продати свою частину
будинку, та 03.09.1996 року ОСОБА_2 з братом відали завдаток та повідомили що
будуть завозити меблі з Івано-Франківська. Вона приїхала 08.10.1996 року з
сестрою та відбулася купівля-продаж 3/5 частин будинку на Товарній біржі
«Універсальна біржа «Хортиця». При цьому були присутні ОСОБА_2, її сестра
ОСОБА_6, ОСОБА_4,
ОСОБА_1. До неї підходив ОСОБА_1 та казав що не всі кошти зразу віддадуть, та
ОСОБА_2 дала коштовності. Оформляли будинок на ОСОБА_4, розраховувався також
він і всі про це знали. Через три місяці частину боргу повернув ОСОБА_1. ОСОБА_4 казав що потім
він хоче оформити будинок на ОСОБА_3, так як в шлюбі дочка недавно, невідомо як
будуть далі жити.

Представник
третьої особи ОП ЗМБТІ Опанасенко В.Л. при винесенні рішення наполягається на
розсуд суду, та суду пояснив, що жилий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за
ОСОБА_3 на підставі договору дарування посвідченого

Сосименко Ю.П.
приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 24.09.2002
року, р № 2424.

Третя особа
приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Сосименко Ю.П. в
судове засідання не з'явився надіслав до суду заяву та просить розглянути
справу в його відсутність та пояснив, що договір дарування майна ОСОБА_4  ОСОБА_3 був посвідчений ним з дотриманням
вимог закону України «Про нотаріат» та Цивільного законодавства та в наступний
час вищевказаний договір знаходиться в державному нотаріальному архіві.

Третя особа
приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Малишев Р.Є в
судове засідання не з'явився надіслав до суду заяву та просить розглянути
справу в його відсутність.

Відповідач
ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася та з слів сестри ОСОБА_7 вона тяжко
хвора та зі станом здоров'я не може бути присутньою на судовому засіданні.
Сторони не наполягали на виклику відповідача ОСОБА_6

Вивчивши
матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків
ОСОБА_9, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_11, суд вважає позов таким що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у
судовому засіданні відповідно договору купівлі-продажу нерухомості №2784
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продали а ОСОБА_4 купив 3/5 частини жилого будинку АДРЕСА_1,
на земельній ділянці, площею 815 кв.м. Цей договір був зареєстрований Товарною
біржею «Універсальна біржа «Хортиця» 08.10.1996 року №2784. Вищезазначений
договір був зареєстрований в ОП ЗМБТІ.

Відповідно до
договору купівлі-продажу від 28.09.2001 року ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_4 купив
приналежні продавцю на праві власності 2/5 частини будинку АДРЕСА_1. Вказаний
договір був посвідчений Малишевим Р.Є., приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу Запорізької області р № 1879, та в подальшому був
зареєстрований в ОП ЗМБТІ.

Згідно договору
дарування від 24.09.2002 року ОСОБА_4,
перебуваючи при здоровому розумі та в ясній пам'яті, розуміючі значення
своїх дій та діючи добровільно, подарував, а ОСОБА_3, прийняла в дар належний
йому на праві власності жилий будинок АДРЕСА_1.

Вказаний будинок
був придбаний на кошти ОСОБА_4, договори були оформлені на ім.'я відповідача та
про це знав ОСОБА_1 який був
присутнім при покупці 3/5 частин спірного будинку.

Так свідок ОСОБА_19
суду пояснила, що відповідачка ОСОБА_2її дочка. Свідок пояснила, що її чоловік
знайшов будинок АДРЕСА_1 та дав завдаток і повідомив дочці щоб вона переїжджала
до Запоріжжя. Тоді дочка продала квартиру в Івано-Франківську та переїхала до
міста Запоріжжя її чоловік працював та в них були кошти на придбання будинку.
Потім вони робили ремонт у будинку, допомагали усі, наймали людей. Потім
чоловік вирішив оформити будинок на онуку ОСОБА_17. Частину грошей заплатив
чоловік, частину грошей дала дочка з продажу квартири Івано-Франківську.

Свідок ОСОБА_9
суду пояснив, що позивач його рідний брат. Його брат працював, їздив з товаром
в Польщу, Румунію, торгував на ринку, був приватним підприємцем. З
відповідачкою у них були спільні кошти. В 1996 році вони переїхали до міста
Запоріжжя у будинок який ними був придбаний. Ремонт у будинку був проведений за
кошти ОСОБА_1. Він возив батька відповідачки ОСОБА_4 щоб купити частину
будинку, та він сам віддавав гроші продавцю будинку.

Свідок ОСОБА_18
суду пояснила, що позивач її син, відповідачка невістка. Вона знає, що   син та невістка за спільні кошти купили
будинок АДРЕСА_1. Вона кожний рік приїжджала до них у гості та бачила що ремонт
будинку робив син та робочі яких вона годувала.

Суд критично
ставиться до пояснень свідків ОСОБА_9, ОСОБА_18 так як свідки є рідними людьми
позивача-матір'ю та братом та є зацікавленими особами.

Свідок ОСОБА_11
суду пояснив, що позивач його сусід. Йому відомо, що сусіди переїхали жити до
будинку у 1998 році, відомо, що будинок купив ОСОБА_1 за 6000 доларів США спочатку одну
частину потім другу. В перебудові будинку він участі не приймав, однак бачив у
2003 році що вже і дах новий і коридор, бачив як позивач розраховувався з
робітниками.

Суд також
критично ставиться дол. пояснень свідка так як свідок не був присутнім при
укладенні договорів купівлі-продажу, хто розраховувався за куплений будинок він
не знає, бачив що раніше жила там сім'я позивач, відповідачка, діти та брат
позивача.

Таким чином, суд
вважає що позивачем ОСОБА_1 не надано суду доказів що придбаний спірний будинок
АДРЕСА_1 був придбаний ним та відповідачкою ОСОБА_2 за спільні кошти та є їх
спільною власністю. Ні ОСОБА_1
ні ОСОБА_2 не є сторонами у договорах купівлі-продажу частин спірного
будинку, та при таких обставинах суд вважає позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст.
10,60,131,214, 215,218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи Орендне підприємство Запорізьке міжміське бюро
технічної інвентаризації, Приватний нотаріус Запорізького міського
нотаріального округу Сосіменко Юрій Петрович, Приватний нотаріус Запорізького
міського нотаріального округу Малишев Роман Євгенович про визначення частки в
праві спільної сумісної власності, про визнання частково недійсним договору
купівлі-продажу 3/5 часток жилого будинку, частково недійсним договору
купівлі-продажу 2/5 часток жилого будинку та визнання права власності на 1/2
частку жилого будинку відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області
через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги