Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27
листопада 2007 року                                                Ковельський
міськрайонний суд

Волинської
області в складі: головуючого - судді Наваляного А.Д.

з участю
секретаря Федорук Г.Б.

позивачів -
ОСОБА_2

представника
позивачів - ОСОБА_3

відповідачів -
ОСОБА_4,  ОСОБА_3

представника
третьої особи - Артишук О.Ю.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_5,  третьої особи яка не
заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів - відділ державної виконавчої
служби Ковельського міськрайонного управління юстиції до ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_6 про визнання права власності на автомобіль та виключення його з
акту опису та арешту майна,  -

встановив:

ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_5 звернулись в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4,
ОСОБА_6 про визнання права власності на автомобіль та виключення його з
акту опису та арешту майна. В обгрунтування заявлених вимог позивачі
вказують,  що на виконання вироку
Ковельського міськрайонного суду від 09.01.2007 року постановлено звернути в
рахунок погашення збитків потерпілим ОСОБА_4,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 автомобіль марки "ГАЗ-24",  державний реєстраційний НОМЕР_1,  який належав їх батьку - ОСОБА_3.  Вказує,
що власником даного транспортного засобу,  згідно свідоцтва про реєстрацію була їх матір
- ОСОБА_8,  яка загинула ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після смерті матері відкрилась спадщина на майно власником якого вона була.
Спадкоємцями першої черги за законом є позивачі по справі,  як діти померлої а також відповідач
ОСОБА_3,  як чоловік. Оскільки на
автомобіль накладено арешт,  що фактично
обмежує права позивачів на прийняття спадщини,
яка відкрилась після смерті ОСОБА_8,
у зв'язку із чим ставлять питання про визнання права власності на
спадкове майно та виключення його з акту опису та арешту.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та представник позивачів позовні вимоги
підтримали повністю,  з підстав,  викладених у заяві,  прохають позов задовольнити.

Позивачі
ОСОБА_5,  ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явились,  подали суду письмові заяви
у якій прохають справу слухати у їх відсутності,  вказують,
що заявлений позов підтримують в повному обсязі та прохають його
задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав,
вказав,  що спадщину,  яка відкрилась після смерті його дружини
приймати не бажає та не заперечує проти прийняття спадщини в повному обсязі
його дітьми,  а позивачами по справі.

Відповідач
ОСОБА_4 в судове засідання не з"явився,
подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності,  заявлений позов підтримує,  не заперечує проти його задоволення (а.
с.  89).

Відповідач
ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась,
про причини неявки суд не

повідомила,  хоч завчасно і належним чином була
повідомлена про час та місце слухання справи.

Представник
третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів -відділу
ДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції позов визнала,  не заперечує проти задоволення позову.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  дослідивши матеріали цивільної справи
приходить до висновку,  що позов
підставний та підлягає до задоволення.

Судом
встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно
до  ст.
321 ЦК України
право власності є непорушним; ніхто не може бути позбавленим цього права чи
обмежений у його здійснені.

Статтею
346 ЦК України
передбачено,  що право власності
припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язанням власника.

Відповідно
до вироку Ковельського міськрайонного суду від 09.01.2007 року по кримінальній
справі про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.2
ст. 286 КК України постановлено звернути в рахунок погашення збитків
потерпілим ОСОБА_4,  ОСОБА_6 та ОСОБА_7
автомобіль марки "ГАЗ-24",
державний реєстраційний НОМЕР_1,  який належав підсудному ОСОБА_3.

З копії
свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу слідує,  що власником автомобіля марки
"ГАЗ-24",  державний
реєстраційний НОМЕР_1
була дружина відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_8.

Копією
свідоцтва про смерть підтверджується факт,
що ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як
встановлено в судовому засіданні право на спадщину за законом виникло у
спадкоємців першої черги - чоловіка померлої,
а відповідача по справі ОСОБА_3
та дітей,  а позивачів по справі.
Вказані обставини стверджуються письмовими доказами у справі та позивачами не
заперечені. Сторонами стверджено,  що
інших спадкоємців за законом після померлої немає.

Відповідно
до  ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи,  яка померла (спадкодавця ),  до інших осіб ( спадкоємців).

Статтею
1217 ЦК України
передбачено,  що спадкування здійснюється
за заповітом або за законом,  а з аналізу
змісту  ст.   ст.
1222,  1241 ЦК України
вбачається,  що спадкування за законом
має місце лише тоді і в тому обсязі,  в
якому воно не змінено заповітом,  крім
випадків права на обов'язкову частку у спадщині,  незалежно від заповіту.

За
змістом  ст.  1226 ЦК
України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних
підставах.

Статтею
1268 ЦК України
передбачено,  що спадкоємець за заповітом
чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно
до ч.3  ст.  1268 ЦК
України спадкоємець,  який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким,  що прийняв спадщину,  якщо протягом встановленого законом
шестимісячного строку для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї.

На
момент відкриття спадщини позивачі проживали разом із спадкодавцем; про відмову
від спадщини не заявляли,  інший
спадкоємець ОСОБА_3 спадщину,  яка
відкрилась після смерті його дружини приймати не бажає та не заперечує проти
прийняття спадщини в повному обсязі позивачами по справі.

Враховуючи
встановлені факти та відповідні їм правовідносини,  суд приходить до висновку про підставність
вимог позивачів щодо визнання за ними права власності на транспортний засіб в
порядку спадкування.

Відповідно
до  ст.
59 Закону України "Про виконавче провадження" особа,  яка вважає,
що майно,  на яке накладено
арешт,  належить їй а не боржнику,  може завернутися до суду з позовом про
визнання права на майно і про звільнення його з-під арешту.

Оскільки в
судовому розгляді встановлено,  що спірне
майно належало ОСОБА_8

та
ОСОБА_3  на праві спільної власності
подружжя,  а ОСОБА_8 померла,  після її смерті відкрилась спадщина та
враховуючи,  що стягнення не може бути
звернуто на спадкове майно за зобов'язаннями відповідача ОСОБА_3 ,  - суд приходить до висновку про підставність
вимог позивачів у частині виключення спадкового майна з акту опису та арешту.

Судові витрати
віднести за рахунок позивачів,  - за їх
клопотанням.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
15,  30,  62,
75,  212,  215,
218 ЦПК України,  на підставі  ст.
321,  346 ЦК України,   ст.
59 Закону України " Про виконавче провадження",  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину автомобіля марки
"ГАЗ-24",  державний
реєстраційний НОМЕР_1,  - в порядку спадкування,  після смерті ОСОБА_8.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину автомобіля марки
"ГАЗ-24",  державний
реєстраційний НОМЕР_1,  - в порядку спадкування,  після смерті ОСОБА_8.

Визнати
за ОСОБА_5 право власності на 1/3 частину автомобіля марки
"ГАЗ-24",  державний
реєстраційний НОМЕР_1,  - в порядку спадкування,  після смерті ОСОБА_8.

Виключити
автомобіль марки "ГАЗ-24",
державний реєстраційний НОМЕР_1 з акту опису та звільнити вказане майно з-під арешту.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня його проголошення та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.