РІШЕННЯ                                                                                                 Справа
№2-1560/07

ІМЕНЕМ                                                                       УКРАЇНИ

11 жовтня 2007
року Придніпровський районний суд м.
Черкаси в складі: Головуючого-судді: Бондаренко СІ. При секретарі:
Кияниченко Л.С.  Розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Черкаської міської ради , ОСОБА_2третя особа   ОСОБА_3про
визнання   права   власності
на   самочинне будівництво ,  зустрічну позовну заяву ОСОБА_2до Черкаської
міської ради , ОСОБА_1третя особа ОСОБА_3, ОСОБА_4про визнання права власності
на самочинне будівництво ,  суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в Придніпровський районний суд м.  Черкаси з позовом до Черкаської міської ради
, ОСОБА_2третя особа ОСОБА_3про визнання права власності на самочинне
будівництво ,  мотивуючи свої вимоги тим
,  що позивачу належить на праві
власності 31/100 частини будинку з надвірними спорудами що розташований в
АДРЕСА_1,  третій особі належить У2
частини земельної ділянки площею 624, 1 кв.м.
Дане нерухоме майно отримані позивачем та третьою особою у власність в
порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 Відповідачу ОСОБА_2. належить на праві
власності 31/100 частина будинку з надвірними спорудами що розташований в
АДРЕСА_1та 1/2 частина земельної ділянки. Інша частина будинку в частці 19/50
належить ОСОБА_4 До 1984 року АДРЕСА_1належав ОСОБА_6,  після смерті якої ОСОБА_7успадкував 31/50
частина будинку ,  а ОСОБА_8  19/50 . Рішенням Придніпровського районного
суду м.  Черкаси від 21.03.1986 року був
проведений реальний розподіл будинку та надвірних споруд ,  а рішенням цього ж суду від 18.11.1986 року
проведений поділ земельної ділянки між ОСОБА_7
та ОСОБА_8  і згідно плану поділу
надвірні споруди Д, д, К, 3-1, з, В були залишені ОСОБА_7  після смерті якого його частина будинку з
надвірними спорудами перейшла у спадок ОСОБА_5,
а після її смерті -ОСОБА_1
та відповідачу . 19/50 частин ОСОБА_8
продала ОСОБА_4 Ще в 1973 році ОСОБА_7
та ОСОБА_5 провели самочинне будівництво літньої кухні 3-1 з прибудовою
«з» на Уг якої позивач просить визнати право власності.

ОСОБА_2 звернулась в
Придніпровський районний суд м.  Черкаси
з зустрічним позовом до Черкаської міської ради , ОСОБА_1третя особа ОСОБА_3,
ОСОБА_4про визнання права власності на самочинне будівництво ,  мотивуючи вимоги тим ,  що самочинно збудована літня кухня 3-1 з
прибудовою з в 1973 році з дозволу ОСОБА_7
та ОСОБА_5 були побудовані позивачем по зустрічному позову та її
чоловіком ,  а тому просить визнати право
власності на літню кухню 3-1 з прибудовою з що розташовані за адресою АДРЕСА_1

В
судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1- ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_9
первісні позовні вимоги підтримали ,
зустрічні позовні вимоги визнали частково та пояснили ,  що будівництво спірної будівлі проводилось
ОСОБА_7  та ОСОБА_5

Відповідач
ОСОБА_2 та її
представник ОСОБА_10 зустрічні позовні вимоги підтримали ,  первісні позовні вимоги не визнали та
пояснили ,  що спірне приміщення
будувалось ОСОБА_2 та її
чоловіком.

Представник
Черкаської міської ради ,  будучи
належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи ,  в судове засідання не зявився ,  а тому суд ухвалив розглядати справу без
участі представника Черкаської міської ради.

Третя
особа ОСОБА_4 вважає ,  що повинні бути
задоволені зустрічні позовні вимоги оскільки ОСОБА_2в спірному приміщенні
проживає.

Суд,  вислухавши доводи та пояснення осіб які беруть участь у справі ,  свідків ОСОБА_11 ,  ОСОБА_12 які пояснили ,  що спірну будівлю не будувала ОСОБА_2свідків
ОСОБА_13,  ОСОБА_14 які пояснили ,  що спірну будівлю будувала ОСОБА_2 ,
дослідивши письмові матеріали справи ,
приходить до висновку що позовні вимоги по первісному позову підлягають
до повного задоволення ,  позовні вимоги
по зустрічному позову до часткового задоволення.

Відповідно
до довідки ЧООБТІ від 16 січня 2007 року будинок розміщений за адресою
АДРЕСА_1зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_2в частці 31/100
,  ОСОБА_4в частці 19/50 , ОСОБА_1 в
частці 31/100.

Кожна із
сторін не заперечує того факту ,  що
спірна літня кухня 3-1 з прибудовою з була побудована під час того коли ОСОБА_7  та ОСОБА_5 були одружені,  а власником будинку та відповідно
користувачем земельної ділянки на якій розташоване спірне приміщення була
ОСОБА_6 і дане право в частці 3150 перейшло після смерті останньої до
ОСОБА_7,  а відповідно до частини 1  ст. 61 ЦПК України обставини ,  визнані сторонами та іншими особами ,  які беруть участь у справі,  не підлягають доказуванню.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року
№7 «Про практику застосування судами законодавства,  що регулює право приватновласності громадян
на жилий будинок» відповідно до  ст. 12
Закону України "Про власність" у приватній власності громадян можуть
знаходитись жилі будинки,  збудовані на
відведеній у встановленому порядку земельній ділянці або придбані на законних
підставах,  наприклад,  за договором купівлі-продажу,  міни,
дарування,  за правом спадщини.

Оскільки
згідно зі  ст. 17 ЗК і  ст. 14 Закону України "Про
власність" земельна ділянка для будівництва жилого будинку і господарських
будівель надається громадянину у приватну власність,  участь інших осіб у будівництві не створює
для них права приватної власності на жилий будинок,  крім випадків,  коли це передбачено законом.

Згідно
зі статтями 16 і 17 Закону України "Про власність",  таке право,
зокрема,  виникає,  коли будівництво велось подружжям в період
шлюбу - жилий будинок у зв'язку з цим є їх спільною сумісною власністю,  або велось за рахунок спільної праці членів
сім'ї - жилий будинок стає їх спільною сумісною власністю,  якщо інше не було встановлено письмовою
угодою між ними.

Інші
особи,  які приймали участь у будівництві
жилого будинку (його купівлі) не на підставі угоди про створення спільної
власності,  яка відповідає законодавству,  вправі вимагати не визнання права власності
на будинок,  а відшкодування своїх затрат
на будівництво (купівлю будинку),  якщо
допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно.

Таке ж
право за цих умов належить членам сім'ї власника жилого будинку,  якщо вони приймали участь лише у будівництві
підсобних будівель (літньої кухні,
сараю,  тощо) і підсобних
приміщень або коли їх затрати на ремонт жилого будинку перевищували покладений
на них  ст. 156 ЖК обов'язок.

Позивач
по зустрічному позову ,  як підставу
своїх вимог вказує що саме вона провела будівництво спірного приміщення ,  а тому воно належить їй на праві
власності,  що напряму протирічить
розясненням вище вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду ,  а тому по таких підставах її позовні вимоги
не можуть бути задоволені ,  оскільки по
таких підставах вона має право лише на відшкодування своїх затрат.

Після
смерті ОСОБА_7,  його частку 31/50
частину будинку з надвірними спорудами розташованих в АДРЕСА_1  як спадщину прийняла його дружина ОСОБА_5,  що підтверджується свідоцтвом про право на
спадщину від 12 серпня 1988 року ,  а
після смерті останньої власниками 31/50

частину
будинку з надвірними спорудами розташованих в АДРЕСА_1в рівних частках ,  тобто по 31/100 кожний ,  стали спадкоємці ОСОБА_1та ОСОБА_2.

Частиною
1  ст. 1216 ЦК України
встановлено ,  що спадкування є перехід
прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи , яка померла
(спадкодавця),  до інших осіб
(Спадкоємців).

З вище
вказаної норми Закону слідує ,  що право
передбачене частиною 5  ст. 376 ЦК України ,  а саме на вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме
майно,  яке самочинно збудоване на
ній,  якщо це не порушує права інших осіб
,  перейшло в рівних частках до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,  оскільки якби за життя спадкодавець ОСОБА_5
скористалась даним правом ,  то ОСОБА_1 та ОСОБА_2 успадкувалиб спірне
приміщення в рівних частках.

Виходячи
з того ,  що за висновком Управління
містобудування та архітектури ,  про
порушення ДБН не зазначено ,  а тому
судом не встановлено що літньою кухнею з прибудовою літ. 3-1, з порушуються
права інших осіб ,  суд вважає можливим
визнати на дане самочинне будівництво право власності в рівних частках за ОСОБА_1та ОСОБА_2

Враховуючи вище викладене ,
керуючись  ст.  ст.
10, 60, 212, 213, 215, 223 ЦПК України ,
на підставі  ст. . ст. 376, 1216 ЦК України ,  п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України
від 4 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства,  що регулює право приватновласності громадян на
жилий будинок» ,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1до
Черкаської міської ради , ОСОБА_2третя особа ОСОБА_3про визнання права
власності на самочинне будівництво задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_3 право
власності на Уг частину літньої кухні 3-1 з прибудовою «з» ,  відповідно до технічного паспорта на житловий
будинок розташований по АДРЕСА_1

Зустрічну
позовну заяву ОСОБА_2до Черкаської міської ради , ОСОБА_1третя особа ОСОБА_3,
ОСОБА_4про визнання права власності на самочинне будівництво задовольнити
частково.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на Уг частину літньої кухні 3-1 з прибудовою «з»
,  відповідно до технічного паспорта на
житловий будинок розташований по АДРЕСА_1

В іншій
частині позовних вимог ОСОБА_2відмовити. Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подано  протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. На рішення може бути подано апеляційну
скаргу протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження .