Справа №2-4215/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2007
року                                                                           м.
Запоріжжя

Комунарський
районний суд м. Запорожжя в складі:

головуючого
судді:                                                                                 Дзярук
М.П.,

при секретарі:                                                                                         Кожушаній
Є.С.,

за участю
позивачів ОСОБА_1,ОСОБА_2,
представника відповідача Фоломєєвої Л.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1,ОСОБА_2 до Запорізької міської
ради про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за
заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1,ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом до ЗМР про визнання права власності на жилий
будинок в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що у 1924 році
дід та бабка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вступили у шлюб. Від шлюбу мали доньку ОСОБА_5,
дітьми якої є позивачі. Дідові на праві власності належав будинок АДРЕСА_1. Дід
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, баба -ІНФОРМАЦІЯ_2. Після їх смерті залишилося спадщина у
вигляді спірного будинку. їх мати постійно проживала в будинку, була прописана,
а тому прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим
майном. 02.08.2001р. ОСОБА_5 залишила заповіт, згідно якого все своє майно
заповіла в рівних частках дітям - позивача. Після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3
позивачі в передбачений законом термін звернулися до нотаріальної контори з
заявами про прийняття спадщини за заповітом, однак у видачі свідоцтва їм було
відмовлено, оскільки мати за життя не оформила спірний будинок на себе. Просять
суд визнати за ними право власності на спірний будинок на 1/2 частку кожному.

В судовому
засіданні позивачі підтримали позовні вимоги в повному обсязі, а також
доповнили заяву і просять суд ще визнати факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після
смерті батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Представник
відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Вислухавши
пояснення позивачів, представника відповідача, дослідивши інші докази, що є в
справі, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Судом
встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_5 є донькою
ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Згідно оціночного акту на домоволодіння АДРЕСА_1 власником
його є ОСОБА_3, користувачем ОСОБА_5 Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді
спірного домоволодіння, яке фактично прийняла ОСОБА_5, оскільки постійно проживала
в ньому. Відповідно до копії свідоцтв про народження та копії свідоцтва про
шлюб ОСОБА_1 таОСОБА_2 є дітьми ОСОБА_5, тобто спадкоємцями першої черги.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла, що підтверджено копією свідоцтва про смерть.
Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді спірного домоволодіння.
Відповідно до складеного ОСОБА_5 заповіту від 02.08.2001р. остання все свої
майно залишила своїм дітям - позивачам по справі в рівних частках. Згідно
наданої до суду копії спадкової справи після померлої ОСОБА_5 з заявами про
прийняття спадщини по заповіту після померлої звернулися ОСОБА_1 таОСОБА_2,
інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися.

Дані обставини
повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Відповідно до ст.. 548 ЦК України (1963р.)
для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина
визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст.. 525 ЦК України (1963р.)
часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ч.1
ст. 549 ЦК України (1963р.) дією, що свідчить про прийняття спадщини є
фактичний вступ в управління та володіння майном протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини. Згідно ст.. 553 ч.2 ЦК України (1963р.) вважається, що відмовився
від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про
прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Таким чином, суд вважає, що
оскільки після смерті ОСОБА_3, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично в управління
спадковим майном вступила його донька ОСОБА_5, то вона є такою, що прийняла
спадщину у вигляді домоволодіння АДРЕСА_1.

Оцінивши докази
в їх сукупності та згідно з п.1 ст. 1269 ЦПК України суд приходить до висновку,
що ОСОБА_1 таОСОБА_2 як спадкоємці за заповітом, подавши до нотаріальної
контори в передбачений законом термін заяви про прийняття спадщини після
померлої ОСОБА_5, прийняли спадщину і за ними необхідно визнати право власності
на спірне домоволодіння в рівних частках.

На підставі
викладеного і керуючись 525, 548, 549, 553 ЦК України (1963р.), ст. 1269 ЦК України, ст. ст. 208, 209, 212-215, 256-259 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов
ОСОБА_1 таОСОБА_2 задовольнити повністю.

Встановити факт
прийняття ОСОБА_5 спадщини у вигляді домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1в порядку
спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за
ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський
районний суд м. Запоріжжя шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня його проголошення та подання апеляційної скарги на
рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.