Номер справи:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2007 року Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого
судді                                 Покидюка
М.В.

при секретарі                                                               Боймиструк О.Ф.

з участю позивача                                                        ОСОБА_1

відповідачки                                                                ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про розірвання шлюбу.

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2007 року ОСОБА_1звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 26 лютого 1989 року в Старочорторийській
сільській раді Маневицького району Волинської
області вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них
народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, та дочка ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_2народження, дочка ОСОБА_4є неповнолітньою.

Подружнє життя з чоловіком не склалося, в сім'ї часто почали виникати
конфлікти, немає порозуміння по сімейних
питаннях, подружжя втратили повагу одне до одного. Через це дальше
збереження сім'ї стало неможливим.

Посилаючись на зазначені обставини, просила шлюб з відповідачем розірвати, залишивши
дочку проживати з нею.

Позивачка ОСОБА_1в судовому засіданні з мотивів, викладених в'заяві,
позовні вимоги підтримала, вважає що дальше
збереження сім'ї з чоловіком є неможливим, шлюб носить формальний характер, а тому просить його розірвати, а дитину
залишити проживати з нею.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову не заперечує, визнає позовні вимоги дружини
і оскільки позивачка настоює на розірванні шлюбу, то він з цим погоджується, не
заперечує проти залишення дочки проживати з нею.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає
позов підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що
мають істотне-значення.

Враховуючи, що сторони не бажають зберегти сім'ю і для цього не приймають
ніяких заходів, що вони в даний не підтримують нормальних сімейних відносин, не
Заперечують проти розірвання шлюбу, а тому суд вважає, що дальше збереження
подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між
ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам дитини, а тому є всі підстави шлюб розірвати і залишити дитину проживати з
гіозивачкою.

При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з відповідача
ОСОБА_2 в доход держави 17 грн.,судових витрат.

Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в
доход держави 8,50 грн. судового збору, крім того, з
відповідача на користь позивачки слід також стягнути 7,50 грн., сплачених нею,
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи

2

судом.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 110,112 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Шлюб зареєстрований 26 лютого 1989 року в Старочорторийській
сільській раді Маневицького району Волинської області, актовий запис № 2, між
ОСОБА_2та ОСОБА_1розірвати, від шлюбу є одна неповнолітня
дитина.

Неповнолітню дочку ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_2народження, залишити
проживати з позивачкою ОСОБА_4

При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 17 (сімнадцять) грн. судових
витрат, позивачку від сплати звільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави
8 (вісім) грн. 50 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 (сім) грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення та апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, з подачею
і" копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст.295 ЦПК України.