№22-1243
Головуючий у 1 -й інстанції Білошкап О.В.
УХ ВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

16 жовтня 2007
року    Колегія суддів судової палати в
цивільних справах

Апеляційного
суду міста Києва в складі:

Головуючого   Волошиної В.М.

Суддів  Столбун В.І.,
Желепи О.В.

при секретарі  Горлатенко О.С

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва
від 31 жовтня 2006 р. в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства
закритого типу «Українська незалежна ТВ-корпорація», ОСОБА_2про захист
честі,  гідності та ділової репутації.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М.,  перевіривши матеріали справи,  обговоривши доводи апеляційної скарги,  колегія суддів,  -

Встановила:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про захист честі,  гідності та ділової репутації.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,  що 12 травня 2005 р. він був запрошений на
АТЗТ «Українська Незалежна ТВ-корпорація»,
телеканал «Інтер» для інтер'ю з приводу проблем вантажної авіації. Під
час інтерв'ю з журналістом ОСОБА_2. мова про нелегальну міжнародну діяльність у
сфері вантажних перевезень зброї,
наркотичних засобів,  підтримки
незаконних військових формувань в країнах Африки та Латинської Америки не йшла.
17 травня 2005 р. з повтором 18 травня 2005 р. на телеканалі «Інтер»
транслювалась передача під назвою «Спец.Кор» автором ведучим якої є журналіст
ОСОБА_2. Дана передача присвячена особі ОСОБА_1.,  однак створена і подана глядачам на фоні
проблем використання вантажної авіації України в міжнародній нелегальній
торгівлі зброєю і наркотичними засобами.

Дана передача була змонтована з використанням його
інтерв'ю від 12 травня 2005 р. таким чином,
що створюється помилкове враження,
немовби він коментує факти участі українців у контрабандних
авіаперевезеннях та поставках зброї нелегальним військовим формуванням
приймаючи в цьому безпосередню участь,  а
також займається авіаперевезеннями та торгівлею наркотичних засобів.

24 травня 2005 р.
та у повторі 25 травня 2005 р. на телеканалі «Інтер» транслювалась чергова
програма «Спец.Кор». Під час цієї передачі ОСОБА_2. був включений нетривалий
сюжет,  який є продовженням передачі від
17 травня 2005 р. У цьому сюжеті ОСОБА_2. веде телефонну розмову з колишнім
командиром екіпажу літака кампанії «Азов-Авіа»,
що зазнав катастрофу 04 березня 2004 р. в аеропорту м. Баку ОСОБА_3. При
цьому ОСОБА_3. стверджував,  що він,  ОСОБА_1,
відвідавши його в лікарні,  в його
присутності,  нібито,  дав вказівку представнику авіакомпанії
сфальсифікувати матеріали розслідування і перекласти вину авіакатастрофи на
нього,  як на командира екіпажу.

Під час вказаних передач відносно нього була розповсюджена інформація,  яка порочить     його
честь,   гідність  та ділову репутацію,   саме,
інформація  щодо  його

причетності до
контрабанди зброї та наркотичних засобів,
виходу його із партії СДПУ(о); щодо укладення договорів між іноземними
фірмами в офісі концерну «Титан»,
матеріалів допиту директора компанії «EAST/WEST
ALLIANCE LIMITED» щодо підпису 'договорів в офісі концерну «Титан»;
формальної діяльності компанії «EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» що він є її
власником та директором ; щодо ухилення від сплати податків ; його причетності
та причетності підприємства ЗАТ «УРАРП»,
яке він очолював до обрання його народним депутатом України ,  до авіакатастрофи в м. Баку 04 березня 2004
р. ; порушень ним та підприємствами,  які
він очолював правил авіаційних перевезень.

Тому позивач просив визнати зазначені відомості
такими,  що не відповідають
дійсності,  порочать його честь,  гідність та ділову репутацію,  зобов'язати відповідачів спростувати
недостовірну інформацію,  згідно
запропонованого ним тексту,  записати на
відео плівку зачитаний ним власний текст відповіді на поширену недостовірну
інформацію.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2006 р. в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до АТЗТ «Українська Незалежна ТВ-корпорація»,  ОСОБА_2. про захист честі,  гідності та ділової репутації відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просив рішення суду скасувати та ухвалити нове
про задоволення позовних вимог,
посилаючись на його незаконність та необґрунтованість,  невідповідність висновків суду обставинам
справи,  порушення або неправильне застосування
норм матеріального або процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,  перевіривши законність і обґрунтованість
ухваленого в цій частині рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК
України кожна особа має право звернутись до суду про захист свого
особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 201 ЦК
України особистими немайновими благами,
які охороняються цивільним законодавством,  є : здоров, я,  життя,
честь,  гідність і ділова
репутація,  ім., я /найменування/;
авторство,  свобода літературної,  художньої,
наукової і технічної творчості,  а
також інші блага,  які охороняються
цивільним законодавством.

У п.3 постанови №7 «Про застосування судами законодавства,  що регулює захист честі,  гідності і ділової репутації громадян та
організацій» Пленум Верховного Суду України роз, яснив,  що під поширенням відомостей слід розуміти
опублікування їх у пресі,  передачу по
радіо,  телебаченню,  з використанням інших засобів масової інформації,  викладення в характеристиках,  заявах,
листах,  адресованих іншим особам,  повідомлення в публічних виступах,  а також в іншій формі невизначеному числу
осіб або хоча б одній людині.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про інформацію» реалізація права на
інформацію громадянами,  юридичними
особами і державою не повинна порушувати громадські,

політичні,  економічні,
соціальні,  духовні,  екологічні та інші права,  свободи і законні інтереси інших громадян,  права та інтереси юридичних осіб.

Згідно ст. 47-1 Закону України « Про інформацію» ніхто не може бути
притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними
судженнями за винятком образи чи наклепу,
є висловлювання,  які не містять
фактичних даних,  зокрема критика,  оцінка дій,
а також висловлювання,  що не
можуть бути витлумачені як такі,  що не
містять фактичні дані,  з огляду на
характер використання мовних засобів,
зокрема вживання гіпербол,
алегорій,  сатири. Оціночні
судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини ,  на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх
незаконності та безпідставності.

Таких висновків суд дійшов з дотриманням вимог
процесуального законодавства щодо всебічності й повноти з'ясування дійсних
обставин справи,  прав та обов'язків
сторін в даних правовідносинах,  належної
правової оцінки зібраних у справі доказів та вищезазначених вимог закону.

З
матеріалів справи вбачається,  що позов
до суду позивачем ОСОБА_1 був пред'явлений 13 жовтня 2005 р. /т.1 а.с.2/,  в якому він просив визнати відомості
трансляції на телеканалі «Інтер» 17 та 24 травня 2005 р. в передачі «Спецкор»
такими,  що не відповідають
дійсності,  порочать його честь,  гідність та ділову репутацію,  зобов'язати відповідачів спростувати
недостовірну інформацію,  згідно
запропонованого ним тексту,  записати на
відео плівку зачитаний ним власний текст відповіді на поширену недостовірну
інформацію. 01 червня 2005 р. представником позивача Дирда Б.А. було отримано
оригінал відеозапису інтерв'ю позивача та передачі «Спецкор». Між тим,  до суду був наданий відеозапис,  який був здійснений позивачем особисто,  за допомогою відеомагнітофону записаний на
відеокасету та наданий для демонстрації в судовому засіданні. Оригінал
відеозапису передач «Спецкор» був знищений відповідачем Акціонерного товариства
закритого типу «Українська незалежна ТВ-корпорація» за спливом 10-ти денного
строку з дня виходу передачі в ефір у відповідності до вимог ст. 35 Закону України
«Про телебачення і радіомовлення».

Таким чином,  суд першої інстанції
був позбавлений можливості встановити в судовому засіданні чи відповідає
відеозапис передачі «Спецкор» від 17 та 24 травня 2005 p.,  наданий позивачем,  змісту трансльованих на телеканалі «Інтер»
передач.

Суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив
обставини спору,  дав належну оцінку
зібраним по справі доказам і у відповідності з вимогами закону прийшов до
правильного висновку про те,  що позовні
вимоги не підлягають задоволенню,
оскільки інформація про причетність позивача до контрабанди зброї,  а саме текст: «В конце 1990-х годов Левин открыл
«целую россыпь авиакомпаний» и обратил взор на военное ведомство. И вскоре
заполучил за символическую цену в долгосрочную эксплуатацию с десяток
Ил-76,  потом еще партию и начал активно
подторговывать авиатехникой и даже оружием»,
викладено з посиланням на статтю кореспондента Інтернет -
газети «ЭХО» (Азербайджан)ОСОБА_4
«В смерти
азербайджанского летчика виноват украинский депутат»,  тому у відповідності до ст. 67 Закону України «Про
телебачення та радіомовлення» телерадіоорганізація та її працівники не
несуть  відповідальності за поширення
інформації,   що не відповідає

дійсності,  у разі,
якщо вона є дослівним відтворенням матеріалів,  поширених іншими засобами масової інформації.
Інформація про вихід позивача з партії та депутатської фракції СДПУ(о) 01
грудня 2004 року під час пленарного засідання Верховної Ради України повідомив
голова ВР України ОСОБА_5. Ця інформація була оприлюднена засобами масової
інформації,  тому суд правильно дійшов
висновку,  що вона відповідає дійсності і
не підлягає спростуванню. Правильно суд дійшов висновку,  що в авторській програмі А.Цаплієнка було
висловлено припущення,  що в офісі
концерну «Титан» укладалися договори між іноземними фірмами і воно є оціночним
судженням і не підлягає спростуванню та доведенню його правдивості.

Інформація відносно компанії «EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» та що
позивач є її власником та директором отримана із офіційних джерел від органів
державної влади (податкової міліції),
тому у відповідності до ст.302 ЦК України,  фізична особа,  яка поширює інформацію,  отриману з офіційних джерел,  не зобов'язана перевіряти її достовірність та
не несе відповідальність за її спростування.

У відповідності до ст..47-1
Закону України «Про інформацію»,
висловлювання : «Нардеп
уходит от налогов,  считают те,  кто должен их собирать по долгу службы»,  є оціночним судженням. Не надано суду доказів про
те,  що в авторській програмі була
поширена інформація про причетність позивача до авіакатастрофи в м. Баку 04
березня 2004 року.

Таким чином,
судова колегія вважає,  що доводи
апеляційної скарги є не суттєвими,
висновків суду не спростовують,
на їх правильність не впливають і не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і
процесуального права які призвели або могли призвести до неправильного
вирішення цієї справи.

Оскільки рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального
та процесуального закону,  то підстав до
його скасування та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303,  304,
307,  308,  313,
314,  315,  317, 319 ЦПК України,  колегія суддів , -

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2006 р.
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення,  однак може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної
сили до Верховного Суду України.