Справа
№2-157/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2007
року      Приморський районний суд м.  Одеси в складі:

головуючого
судді          Загороднюка В. І.

при секретарі      Сребняк І.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності
на частку в квартирі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулись до суду з позовом до відповідачки та просить визнати за ним право
власності на 293/1000 частини АДРЕСА_1при цьому він посилається на те,   що з 21.01.1995 р. він перебуває у шлюбі з
відповідачкою. 5.02.2000 р. з відповідачкою на Одеській муніципальній біржі
було укладено договору купівлі - продажу 586/1000 часток АДРЕСА_1. Спірна
частка квартири оформлена на відповідачку,
оскільки на час укладення правочину в нього були відсутні особисті
документи. На цей час відповідачка заявляє йому,   що спірна частина квартири належить лише
їй,   та вимагає звільнити квартиру.
Разом з тим віє вважає,   що зазначена
частина квартири є спільною сумісною власністю подружжя,   тому йому належить 1Л частина придбаної
частки квартири,   тобто 293/1000,   на яку просить визнати за ним право
власності.

У судовому
засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідачка
позов визнала частково,   посилаючись на
те,   що позивачу може належати лише одна
третя частина квартири,   оскільки
сторони мають неповнолітню дитину,
інтереси якої мають бути враховані.

Вислухавши
пояснення сторін дослідивши матеріали справи,
суд вважає,   що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено,   що сторони перебувають в
зареєстрованому шлюбі з 21.01.1995 р.

(а.с.  4) 5.02.2000 p.,
тобто в період шлюбу з відповідачкою було укладено
договір купівлі - продажу 586/1000 АДРЕСА_1 на Одеській муніципальній біржі.
(а.с.  9,   10)

Приймаючи
до уваги,   що сторони повністю виконали
всі умови правочину,   тобто сплатили
продавцю гроші,   поселились в зазначену
квартиру,   зареєструвавши її в ОМБТІ та
РОН,   зазначений правочин у
відповідності до  ст.  200 ЦК
України є дійсним.

Оскільки
на період укладення договору купівлі продажу сторони перебували в шлюбі,   то у відповідності до  ст.  60
СК України придбана частка квартири є спільною сумісною власністю подружжя.
Тобто кожній із сторін належить відповідно до
ст.  70 СК України половина від
придбаного майна: 586/1000 : 2 = 293/1000 частин квартири.

Судом
при розділі спільного майна подружжя не можуть бути враховані інтереси
неповнолітньої дитини сторін,   тобто
сина ОСОБА_3 1996 р.н. З підстав на які

3

посилається   відповідачка,    тобто
,    що   позивач
повинен   сплачувати   на
його утримання аліменти,  оскільки
аліменти на користь дитини вже стягненні.

(а.с.31)
Керуючись  ст.   ст.
60,  70 СК України,   ст.
ст.  213 - 215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Розділити
майно подружжя та визнати за ОСОБА_1,
ОСОБА_2 право власності за кожним на 293/1000 частинАДРЕСА_1

Рішення
може бути оскаржено,  про що протягом
десяти днів з дня проголошення про що подається заява про апеляційне оскарження
ухвали суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  або в термін десяти днів з дня
проголошення,  без подання попередньої
заяви про оскарження.