справа №2-1517/07
РІШЕННЯ

Іменем України

17 жовтня 2007 року                                                                             м.  Запоріжжя

Заводський районний суд м.  Запоріжжя
у складі:

Головуючого судді    Забіяко Ю.Г.

при секретарі              Вінник Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати
аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернулася
до суду ІНФОРМАЦІЯ_1р. до суду з позовом до ОСОБА_2  про стягнення
пені за прострочення сплати аліментів у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_2 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те,  що Постановою Заводського районного суду М.
Запоріжжя від ІНФОРМАЦІЯ_3р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання неповнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н.,  у розмірі 1/4
частини усіх доходів,  починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_5р.
до його повноліття. Станом на ІНФОРМАЦІЯ_6р. зроблено розрахунок заборгованості
по аліментам за період з ІНФОРМАЦІЯ_7р. по ІНФОРМАЦІЯ_6р.,  яка склала ІНФОРМАЦІЯ_8 ґрн. Неодноразові
усні та письмові вимоги щодо погашення заборгованості по аліментам відповідачем
залишені без задоволення,  відповідач
ніде не працює та від сплати аліментів ухиляється,

В судовому засіданні позивач та представник позивача
позов підтримала на підставах,  які
викладені в позові та заперечувала проти перерахунку заборгованості по
аліментам,  складеному державним
виконавцем від ІНФОРМАЦІЯ_9р.

Відповідач з позовом був не згоден,  пояснив,
що він працює,  але довідок
державному виконавцю не надавав,  з
розрахунком суми заборгованості по аліментам не згоден.

Суд,  вислухавши
пояснення позивача та його представника,
відповідача,  вислухавши показання
свідка,  вивчивши і дослідивши письмові
матеріали справи,  аналізуючи і оцінюючи
всі надані сторонами докази в їх сукупності,
приходить до висновку,  що позов
підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Статтею 196 СК України передбачено,  що одержувач аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за
кожний день прострочення,  якщо
заборгованість виникла з вини особи,  яка
зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду.

Пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України передбачено,
що до позовних вимог про стягнення неустойки (пені) застосовується
позовна давність в один рік.

Щодо заперечень позивача проти неправильного розрахунку
державного виконавця щодо розміру заборгованості по аліментам станом на
ІНФОРМАЦІЯ_9р.,  то згідно положень
статті 195 СК України,  частини 3 статті
74 Закону України „Про виконавче провадження",  розмір заборгованості визначається державним
виконавцем.  Тільки,  якщо заінтересована особа не погоджується з
розміром заборгованості,  визначеним
державним виконавцем,  вона має право
оскаржити його постанову до суду в порядку,
передбаченому розділом У11 ЦПК України. Порядок примусового виконання судових
рішень на підставі виконавчих документів встановлено Законом України «Про
виконавче провадження»,  відповідно до
якого вирішення питання щодо процедури стягнення присуджених аліментів,  визначення заборгованості з їх виплати та її
погашення за рахунок боржника є компетенцією державного виконавця,  на виконанні в якого знаходиться виконавчий
документ.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами
справи,  що на примусовому виконанні
Заводського районного відділу державної виконавчої служби знаходиться
виконавчий лист НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3р.,
виданий Заводським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н.,  у розмірі 1/4 частини усіх доходів,  починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_5р. до його
повноліття.

Станом на ІНФОРМАЦІЯ_6р. зроблено розрахунок
заборгованості по аліментам за період з ІНФОРМАЦІЯ_7р. по ІНФОРМАЦІЯ_6р.,  яка склала ІНФОРМАЦІЯ_8 грн.

Згідно розрахунку заборгованості боржника по аліментам
станом на ІНФОРМАЦІЯ_9р. за період з ІНФОРМАЦІЯ_7р. по ІНФОРМАЦІЯ_6р. вона
склала з урахуванням добровільно сплачених сум ІНФОРМАЦІЯ_10 грн.

Як пояснив державний виконавець,  ним було зроблено перерахунок заборгованості
у зв'язку з представленими документами з місця роботи відповідача на підставі
ч.2  ст. 195 СК України,  а саме якщо платник аліментів не працював на
час виникнення заборгованості,  але
працює на час визначення її розміру,
заборгованість визначається із заробітку (доходу),  який він одержує. Перший розрахунок невірний,  оскільки він був зроблений на підставі
ч.3  ст. 195 СК України,  а саме із розрахунку середньої заробітної
плати працівника для даної місцевості. Крім цього пояснив,  що згідно розрахунку від ІНФОРМАЦІЯ_9р.
заборгованість за весь період складає ІНФОРМАЦІЯ_10 грн.,  а за період з ІНФОРМАЦІЯ_11р. по
ІНФОРМАЦІЯ_12р.,  тобто за один рік до
пред'явлення позову складає ІНФОРМАЦІЯ_13 грн.

Тобто,  щодо
стягнення пені за прострочення сплати аліментів,  суд бере до уваги розрахунок заборгованості
державного виконавця від ІНФОРМАЦІЯ_9р.,
який ніким не оскаржено в установленому порядку,  згідно якого станом на ІНФОРМАЦІЯ_9р.
заборгованість відповідача складає ІНФОРМАЦІЯ_10 грн.

З урахуванням наведеного суд вважає,  що з відповідача повинно бути стягнена пеня
за прострочення сплати аліментів за заборгованість за період з ІНФОРМАЦІЯ_11р.
по ІНФОРМАЦІЯ_12р.,  тобто за один рік до
пред'явлення позову,  яка складає
ІНФОРМАЦІЯ_13 грн. і ця пеня складає ІНФОРМАЦІЯ_14 грн.
(ІНФОРМАЦІЯ_13грн.х1%х30дн.=ІНФОРМАЦІЯ_14грн.).

На підставі викладеного та керуючись  ст. 196 СК України,   ст. 258 ЦК України,   ст.  ст. 57-60,
88,  209,  212-215 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення
сплати аліментів у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_14 коп.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовити.

Стягнути в дохід держави з ОСОБА_2  судовий збір у розмірі 42, 50 грн. та
покласти на відповідача витрати з інформаційно-технічного забезпечення у справі
у сумі 22, 50 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Запорізької області через Заводський районний суд м.  Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  або
в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження,  але
апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений  ст. 294 ЦПК
України,  рішення набирає законної сили
після закінчення цього строку.