Справа № 2о-56/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2007 р.                                          Каланчацький
районний суд

Херсонської області в
складі: головуючого судді Прудкої Л.Г.

при секретарі Шаховій О.В.

розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 про встановлення
факту належності

правоустановлюючого
документу,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася
до суду з заявою,  в якій просить
встановити,  що трудова книжка від
ІНФОРМАЦІЯ_1року,  свідоцтво про
одруження НОМЕР_1 та довідка про присвоєння ідентифікаційного коду належать їй.

Мотивуючи свої вимоги,  заявник вказує,  що в зв»язку з вирішенням питання про
нарахування їй пенсії за віком вона звернулась до управління Пенсійного фонду
України в Каланчацькому районі,  надавши
необхідні документи. Однак виявилось,  що
в документах її прізвище вказано по-різному: в паспорті вона «ОСОБА_1»,  трудовій книжці - «ОСОБА_1»,  довідці про присвоєння ідентифікацйного коду
- «ОСОБА_1»,  свідоцтві про одруження
-«ОСОБА_1». Неправильне оформлення запису не дає підстав для призначення їй
відповідної пенсії. Виправити помилку в трудовій книжці немає можливості,  оскільки підприємства вже не існує.

Представник заінтересованої
особи не заперечує проти встановлення зазначеного юридичного факту.

Судом встановлені такі обставини
та відповідні їм правовідносини.

Згідно  ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про
встановлення належності правоустановлюючих документів особі,  прізвище,
ім»я,  по-батькові,  місце і час народження якої,  зазначені в документах,  не збігаються з ім»ям,  по-батькові,
прізвищем,  місцем і часом
народження цієї особи,  вказаними у
свідоцтві про народження або паспорті.

Судом встановлено,  що дійсно в трудовій книжці прізвище заявниці
вказано «ОСОБА_1»,  довідці про
присвоєння ідентифікаційного коду -«ОСОБА_1»,
Свідоцтві про одруження - «ОСОБА_1»,
що не співпадає з записом прізвища в паспорті - ОСОБА_1. Вказана помилка
перешкоджає заявниці оформити пенсію. Суд вважає,  що заява підлягає задоволенню в частині
встановлення належності заявниці трудової книжки та довідки,  оскільки всі інші дані,  зазначені в інших правоустановлюючих
документах,  співпадають з даними
паспорту,  крім того,  зазначені правоустановлюючі документи видано
їй.

Разом з тим,  в задоволенні вимоги про встановлення
належності заявниці свідоцтва про одруження слід відмовити,  оскільки відповідно до ч.3

ст. 256 ЦПК
України справи про встановлення факту належності особі свідоцтв,  що їх видають органи державної реєстрації
актів цивільного стану,  судовому
розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Керуючись  ст. 234,
256,  259 ЦПК України,  суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про
встановлення факту належності правоустановлюючого документу задовольнити
частково.

Встановити,  що трудова книжка від ІНФОРМАЦІЯ_1 року,  видана на ім»я ОСОБА_1,  та довідка про присвоєння ідентифікаційного
коду,  видана на ім»я ОСОБА_1,  належать ОСОБА_1.

В задоволенні решти частини
заяви   відмовити.

Рішення може бути оскаржене
в апеляційному порядку до 18 листопада 2007 р. через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.