Справа № 2-2413/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2007 р.   Заводський райсуд м. Запоріжжя в складі

судді:               Марченко
Н.В.

при секретарі:     Фурдак В. И.

Розглянувши відкритому
судовому засіданні в м.  Запоріжжя
цивільну справу за

позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення

боргу та розділ особистих
рахунків.

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_2. про стягнення боргу та розділ особистих рахунків
у зв*язку з тим ,  що ОСОБА_1,  мешкає в двокімнатній квартиріАДРЕСА_1 разом
з відповідачкою - дочкою ОСОБА_2. Квартира була придбана ними у 2003 році за
договором купівлі-продажу. В договорі зазначено,  що вони придбали нерухомість у частині кожен
по 1/2. У витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно та у
технічному паспорті на квартиру також визначено,  що часткою кожного є 1/2 отже квартира
належить їм на праві спільної часткової власності.

Раніше з відповідачкою вони жили окремо. У 2003 році
дочка звернулася до позивачки з проханням продати їх окремі квартири та
придбати спільну,  оскільки їй були
потрібні гроші на розвиток бізнесу. Позивачка пішла на зустріч та прийняла її
пропозицію. При придбанні спільної квартири вони домовилися,  що гроші,
отримані від продажу квартири підуть на покупку нової,  а гроші,
отримані від продажу квартири відповідачки - на розвиток бізнесу.
Одночасно вони домовилися,  що оскільки
квартира буде придбана за кошти позивачки та враховуючи її похилий вік й
те,  що позивачка пенсіонерка,  витрати на оплату квартири та комунальних
послуг візьме на себе дочка. Отже домовившись про це вони з'їхались.

Оформленням документів на квартиру займалася
відповідачка. Не повідомивши позивачку ,
ОСОБА_2. оформила особовий рахунок на її ім'я,  скориставшись її пільгами. Про це позивачка
дізналася лише в цьому році.

З бізнесом у дочки не склалося,  вона збанкротувала,  назбиравши лише боргів. Крім коштів,  залучених від продажу квартири,  вона встигла оформити декілька кредитів в
банківських установах,  які,  звичайно,
не погасила. Проживаючи в спільній квартирі з 2003 року позивачка була
впевнена,  що відповідачка виконує свою
обіцянку,  а саме сплачує квартплату та
комунальні послуги.

Про
борги за квартиру позивачка дізналася лише
тоді,  коли відключили електроенергію за
несплату. Позивачка зобов'язалася сплачувати по сто гривень з пенсії щомісяця
на погашення боргу. Всього сплатила 1221 грн. 71 коп. На сьогодні позивачка
повністю погасила заборгованість з електроенергії.

Але заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг
станом на 01.08.2007 рік складає 2783 грн. 07 коп. Самотужки такий борг вона
погасити невзмозі,  оскільки отримує
мінімальну пенсію,  інших доходів не має.

Неодноразово позивачка пропонувала дочці спільно
розрахуватися з боргами,  але на це вона
відповідала лише бійкою.

Крім того відповідачка збудувала стіну в квартирі не
погодивши з позивачкою та відповідними органами.

Відповідно до ч. 1
ст.  355 ЦК України майно,  що
є у власності двох або більше осіб (співвласників),  належить їм на праві спільної власності
(спільне майно). Частиною 1  ст.  356 ЦК України визначено,  що власність двох
чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною
частковою власністю. Згідно до ч. 1  ст.  357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються
рівними,  якщо інше не встановлено за
домовленістю співвласників або законом.

В ч.3  ст.  358 ЦК України зазначено,  що кожен із
співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі,  яка
відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників,  які володіють і користуються спільним
майном,  відповідної матеріальної компенсації.

Статтею 322 Цивільного
кодексу України встановлено,  що власник
зобов'язаний   утримувати   майно,
що   йому  належить,
якщо   інше  не встановлено договором  або законом.
Отже відповідачка повинна брати участь у сплаті квартплати та
комунальних послуг нарівно зі мною.

Відповідно до
ст.  360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві
спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на
управління,  утримання та збереження
спільного майна,  у сплаті податків,  зборів (обов'язкових платежів),  а також нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями,  пов'язаними
із спільними майном.  Позивачка просить
розділити особові рахунки на сплату квартплати та комунальних послуг.

В ч. 1  ст.  367 ЦК України встановлено,  що майно,  яке є у спільній частковій власності може
бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. В пункті 14
Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про
судову практику по справах по позовах про захист права приватної
власності" зі змінами,  внесеними
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998 року № 15
роз'яснюється,   що у випадку,  якщо об'єктом
права спільної власності є

квартира,  то вона
може бути розділена в натурі за вимогою учасника спільної власності,  якщо сторонами виділяються ізольоване житлове
й інше приміщення із самостійним виходом.

Згода між нами не досягнута,  але позивачка вважає,  що має право на встановлення справедливого
порядку користування житловим приміщенням.

Частиною 2
ст.  48 Закону України "Про
власність" визначено,  що власник
може вимагати усунення будь-яких порушень його права і відшкодування завданих
цим збитків.

Відповідно до ч.1
ст.  1166 ЦК України майнова шкода,
завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі
особою,  яка її завдала.

Згідно до  ст.  540 ЦК України якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька
боржників,  кожний із кредиторів має
право вимагати виконання,  а кожний з
боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці. За електроенергію
позивачка сплатила 1221 грн. 71 коп.,
отже частина відповідачки дорівнює половині від суми - 610 грн. 85
коп.3аборгованість за оплату житлово-комунальних послуг становить на 01.08.2007
року 2783 грн. 07 коп.,  відповідно
частка ОСОБА_2. складає 1391 грн. 53 коп.

Статтею 1212 ЦК України встановлено,  що особа,  яка набула майно або зберегла його у себе за
рахунок іншої особи (потерпілого) без достатніх правових підстав,  зобов'язана повернути потерпілому це майно.
Відповідно до зазначених положень законодавства позивачка має право на повернення
відповідачкою половини коштів,  сплачених
мною за користування спільним майном.

В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги
,  відповідачка визнала позов тільки в
частині стягнення з неї половини розходів за сплачену електроенергію 610, 85
грн.

Вислухавши сторони ,
дослідивши докази по справі,  суд
вважає позов таким,  що підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1а,  мешкає в
двокімнатній квартиріАДРЕСА_1 разом з відповідачкою - дочкою ОСОБА_2. Квартира
була придбана ними у 2003 році за договором купівлі-продажу. В договорі
зазначено,  що вони придбали нерухомість
у 1/2 частині кожен . У витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно
та у технічному паспорті на квартиру також визначено,  що часткою кожного є 1/2 отже квартира
належить їм на праві спільної часткової власності,  що підтверджено (а.с. 13-16).

Особистий рахунок оформлено на позивачку. По боргам за
електроенергію. Позивачка сплатила 1221 грн. 71 коп.,  що підтверджено відповідними квитанціями (а.с.  8-11). Оскільки сторони несуть солідарну
відповідальність по боргам за квартплату та комунальні послуги згідно до  ст.  64
ЦК
України і даний борг погашений ,  то в силу
ст. 544 ЦК
України боржник ,
що виконав солідарне забов*язання має право

зворотної вимоги до кожного з залишившихся солідарних боржників в рівній
частці. Таким чином ,  суд вважає,  що в цій частині позов підлягає задоволенню і
з відповідачки належить стягнути половину боргу заплаченого за електроенергію в
сумі 610, 85 грн.

Суд вважає ,  що в
частині задоволення позову про стягнення з ОСОБА_2. половини боргу по
квартплаті в сумі 1391, 53 грн. позов не підлягає задоволенню ,  оскільки як видно з пояснень сторін цей борг
не погашений позивачкою тому вона не має права вимагати сплати на її користь
половини суми боргу. Дана заборгованість виникла у сторін перед КП ВРЕЖО №4
тому право вимагати відшкодування цих сум має тільки ВРЕЖО №4,  що надавало житлово-комунальні послуги.

В частині встановлення прядку користування житловим
приміщенням - двокімнатною квартирою АДРЕСА_1в м. Запоріжжі позов також не
підлягає задоволенню з тих підстав ,  що
долі сторін в квартирі не виділені в натурі ,
а оплачувати проведення експертизи з розділу житлового приміщення в
натурі або про встановлення порядку користування житловим приміщенням не згодна
жодна сторін ,  та проти призначення
такої експертизи заперечують. При таких обставинах судом не можуть бути
задоволені позовні вимоги про встановлення порядку користування житловим
приміщенням.  В частині забов*язання
відповідачки узаконити зроблену нею перегородку в кімнаті,  то для вирішення питання про переобладнання
житлового приміщення існує певний порядок і тільки в разі виникнення спору,  з таким питанням можливо звернутись до суду.
Також суду невідомо ,  чи мала
відповідачка право з технічної точки зору будувати цю перегородку. Тому в цій
частині позов також

задоволенню не підлягає.

Керуючись  ст.   ст.
208, 209,  212-215 ЦПК
України,   ст.
ст.  64 ЖК України,   ст.  544 ЦК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 610 грн. 85 коп.

У задоволенні решти
позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження,  але
апеляційна скарга не була подана в строк 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження рішення суду набирає чинності після закінчення цього
строку.

Заяву про апеляційне оскарження може бути подано протягом
10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.