РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

19
червня 2007 року                                                                                        м.  Миколаїв

Центральний
районний суд м.  Миколаєва у складі:

головуючого
-                                                                                               судді
Подзігун Г.В.

при
секретарі -                                                                                              Вельдяєвій
Л.М.

за
участю представника позивача                                                              Дмітрієвої
Т.М.

відповідачки                                                                                                  ОСОБА_1

представника
відповідачки                                                                          ОСОБА_2 ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Миколаєві цивільну справу за позовом
Державного підприємства „Суднобудівний завод імені 61 комунара" до
ОСОБА_1про відшкодування матеріальної шкоди,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду із позовом до відповідачки,
в якому просить стягнути матеріальну шкоду у розмірі 24217 грн. 84
коп.,  яка заподіяна підприємству
працівником та судові витрати у розмірі 272 грн. 18 коп.

У
судовому засіданні представник позивач підтримала позовні вимоги у повному
обсязі,  посилаючись на обставини що
викладені у позовній заяві.

Відповідачка
та її представник вимоги позову визнали частково та просили про зменшення
розміру покриття шкоди.

Вивчивши
доводи поову,  вислухавши пояснення
сторін та вивчивши матеріали справи,
судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як
вбачається із матеріалів позову,
відповідачка знаходиться у трудових відносинах з позивачем з 17.06.1976
року. Наказом №1 від 14.01.1991 року ОСОБА_1 переведена на посаду комірника та
працює комірником кладової №321 корпусного виробництва.

03.07.2002
року між сторонами укладений договір про повну матеріальну відповідальність.

З
10.01.2006 року по 12.01.2006 року на підставі наказу №5 від 10.01.2006 року
„Про проведення вибіркової ревізії матеріальної кладової 321 корпусного
виробництва" була проведена інвентаризація в матеріальної кладової цеху
№3,  якою була виявлена недостача
проволоки „Філкорд" діаметром 1.2 мм
в кількості 1088 кг.

Як
пояснила відповідачка,  03.01.2006 року
її стало відомо про крадіжку проволоки,
яка знаходилась на зберіганні у кладової цеху №3,  після чого вона звернулась до ВОХР ДП
„Суднобудівний завод імені 61 комунара". При проведенні перевірки слідів
злому не виявлено.

10.10.2006
року винесено постанову про відмову у порушенні кримінальної справи за фактом
крадіжки.

20.10.2006
року винесено постанову про відмову у в порушенні кримінальної справи по факту
службової недбалості кладовщика
цеха №3 ДП „Суднобудівний завод імені 61 комунара" ОСОБА_1

Згідно
довідки наданої позивачем (а.с. 7) сума заподіяної підприємству шкоди складає
24217, 84 грн.,  з якої вартість
проволоки складає 10000, 76 грн.,  сума НДС 2018, 15 грн.
При цьому позивачем застосований коефіцієнт рівний 2.

Однак із
вказаною сумою погодитися не можна,
оскільки позивачем не додано жодного доказу на підтвердження
правомірності застосування коефіцієнту при нарахуванні суми шкоди. Крім
того,  податок на додану вартість,  сплачений при придбанні матеріальних
цінностей,  які згодом були
втрачені,  не включається до собівартості
запасів,  а тому він не може
враховуватися при визначенні розміру шкоди.

Тому суд
вважає,  що позивачем значно завищена
сума шкоди,  дійсний розмір якої складає
10000, 76 грн.

Враховуючи
вищевикладене,  на підставі вимог  ст. 134 КЗпП України,  суд дійшов висновку,  що відповідачка не забезпечила цілості
майна,  переданого її для
зберігання,  тому вимоги позову
обґрунтовані. При цьому,  на підставі ч.2  ст. 137 КЗпП України та п.19 Постанови
Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про
відшкодування шкоди,  заподіяної
підприємствам,  установам,  організаціям їх працівниками",  враховуючи розмір середнього заробітку
відповідачки,  що складає 519 грн. та
часткове знаходження на її утриманні сина ОСОБА_3.,  якій навчається на 3 курсі денного відділення
Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ та не працює,  суд вважає можливим зменшити розмір покриття
шкоди до 7000 грн.

У
відповідності із  ст.  ст.
81, 88 ЦПК України,  із
відповідачки слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 70 грн. 00
коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі
30 грн. 00 коп.

Таким чином
позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись  ст.
ст.  14,  209,
212-215 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
Державного підприємства „Суднобудівний завод імені 61 комунара" до
ОСОБА_1про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з   ОСОБА_1на користь   Державного підприємства „Суднобудівний завод
імені 61 комунара"   матеріальну
шкоду у розмірі   7000 грн. та судові
витрати у розмірі 100 грн.,  всього 7100
грн. 00 коп. У іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом
двадцяти днів після подачі заяви з надісланням особою,  яка її подає,
копії апеляції до апеляційної інстанції.