Справа №2-661/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
листопада 2007 р.                                                              Каланчацький
районний суд

Херсонської
області

в складі
головуючого судді                                                     Прудкої
Л.Г.

при
секретарі                                                                            Шаховій
О.В.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в смт.
Каланчак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новокиївської сільської
ради Каланчацького району про визнання права власності на нерухоме майно та
земельну ділянку (пай),

встановив:

Позивачка
ОСОБА_1  звернулась до суду з
позовом,  в якому просить визнати за нею
право власності на прийняте у спадок нерухоме майно померлого чоловіка
ОСОБА_2,  а саме: житловий будинок
АДРЕСА_1,  та земельну ділянку (пай)
площею 9, 8704 га.,  відповідно до
свідоцтва на право приватної власності на землю НОМЕР_1,  зареєстрованого згідно акту реєстрації на
землю № 130 від 30.03.2001 року.

Свої
вимоги позивачка мотивує тим,  що їй та
її чоловікові в 1959 році як переселенцям та робітникам радгоспу „Правда"
був виділений за плату житловий будинок з господарськими забудовами і
спорудами,  які розташовані на
присадибній ділянці розміром 0, 57га. Після смерті чоловіка в будинку проживає
одна позивачка.

Однак з
причин правової необізнаності та відсутності будь-яких суперечностей відносно
вказаного майна чоловік позивачки не звернувся до державних органів,  в тому числі і в державну нотаріальну
контору,  та не отримав свідоцтво на
право власності на нерухоме майно. Після смерті чоловіка ОСОБА_2,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,  позивачка,
яка є спадкоємцем,  продовжує жити
в спірному будинку,  фактично прийнявши
спадщину. Разом з тим вона не має змоги нотаріально оформити спадщину за
законом,  оскільки відсутні
правовстановлюючі документи на ім'я її чоловіка на нерухоме майно.

Відповідач
позов визнає. Представник відповідача пояснив,
що спірний житловий будинок сільська рада не визнавала безхазяйним і не
заперечує проти визнання права на нього за позивачкою,  яка є спадкоємицею після смерті
чоловіка,  також Новокиївська сільська
рада не вчинила будь-яких дій направлених на позбавлення права власності на
земельну ділянку (пай).

Виходячи
з наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч. 4  ст.  130 ЦПК України,  при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку,  встановленому  ст.  174 цього Кодексу. Згідно ч. 4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того

законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом
встановлено,  що після смерті чоловіка
ОСОБА_2,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,  залишилася спадщина,  яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1
з господарськими забудовами та спорудами та земельна ділянка (пай) площею 9,
8704 га. Вказану спадщину позивачка прийняла шляхом фактичного вступу у володіння
та користування спадковим майном.  Разом
з тим,  позивачка не має змоги належне
оформити спадщину,  оскільки за життя її
чоловіка не були виготовлені правовстановлюючі документи на будинок і на даний
момент така можливість відсутня.

З
моменту смерті чоловіка ОСОБА_2 відповідач у справі не заявив будь-яких
претензій щодо володіння та управління позивачкою майном покійного.

В
зв'язку з тим,  що між позивачем та
відповідачем відсутній спір щодо права на спадщину,  суд вважає,
що позов підлягає задоволенню.

Керуючись  ст.
ст.  1233,  1234,
1235 ЦК України,     ст.
ст.  130,  174 ЦПК України,  суд

вирішив:

Позов
ОСОБА_1   задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право на спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_2 та визнати за
ОСОБА_1 право власності на спадкове майно,
в саме: будинок АДРЕСА_1,  у
відповідності до технічного паспорту на житловий будинок,  та земельну ділянку (пай) площею 9, 8704 га.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до 23 листопада 2007 року через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження та поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги,  або в порядку ч.
4  ст.
295 ЦПК України.