Справа №2-п-4342/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

18 жовтня 2007 року                                                             місто
Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого - судці Слюсарчук
Н.Ф.

з участю секретаря с/з                             Хоцької Л.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони
перебувають в шлюбних відносинах з 1999 року. 12 липня 2003 року шлюб було
зареєстровано офіційно. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб у обох сторін перший.

Позивач
06.08.2007 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої дитини з тих підстав, що спільне життя з
відповідачем не склалося. Сторони не дійшли взаємної згоди та мають різні
погляди на сімейне життя, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного
господарства, відповідач з 2004 року має стосунки з іншими жінками, веде спосіб
життя, який є неприйнятним для позивача. Позивач вважає, що подальше збереження
сім'ї неможливо, оскільки фактично шлюб не існує. Окрім того, позивач зазначає,
що відповідач в добровільному порядку не надає ніякої допомоги на утримання
дитини, а тому вона просить стягнути на її користь на утримання неповнолітньої
дитини аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача
щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного
віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини.

В судовому
засіданні позивач позов підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві,
просила розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього на її користь
аліменти на утримання неповнолітньої дитини
в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з
дня подання заяви і до повноліття дитини.

Відповідач в
судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позов
визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів
у розмірі, зазначеному позивачем не заперечує.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.
4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Заслухавши
пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні було встановлено, що сторони подружніх відносин не
підтримують, не мають ніяких спільних інтересів, не ведуть спільного
господарства, відповідач має стосунки іншими жінками. В зв'язку з цим суд не
знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких
обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно і її
збереження є неможливим та недоцільним для сторін.

Окрім того,
судом було встановлено, що в період шлюбу позивача з відповідачем народився син
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого відповідач в добровільному порядку
не надає ніякої допомоги, хоча інших утриманців у нього немає. У відповідності
до ст.183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти
на дитину, визначається судом.

2

Вирішуючи питання про розмір
стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на
утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
відповідача щомісячно і до повноліття сина,
але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину з урахуванням
певного її віку.

Витрати по
отриманню свідоцтва про розірвання шлюбу суд покладає на відповідача в розмірі
15 (п'ятнадцять) грн.

Враховуючи
інтереси неповнолітньої дитини, суд залишає її на подальше проживання при
матері.

Керуючись ст.ст. 110,112,180,182,183 СК України, ст.ст. 10,11,60,212-215
ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб
між громадянкою України ОСОБА_1, 1980 року народження та громадянином України
ОСОБА_2, 1981 року народження, який зареєстровано Житомирським міськвідділом
РАЦСу 12.07.1997 року за актовим записом НОМЕР_1.

Неповнолітню
дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на подальше проживання при матері.

Стягувати з
ОСОБА_2, 1981 року народження, уродженця м. Одеси на користь ОСОБА_1аліменти на
утримання неповнолітнього сина -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини
всіх видів заробітку відповідача щомісячно і до повноліття дитини, але не менше
ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину з урахуванням певного її віку,
починаючи з 06.08.2007 року, тобто з дня звернення до суду позивача.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн.

Допустити
негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Витрати,
пов'язані з отриманням в органах РАЦСу свідоцтва про розірвання шлюбу в розмірі
15 (п'ятнадцять) грн. покласти на відповідача, позивача від витрат звільнити.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський
районний суд м. Житомира шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення
суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення та апеляційної скарги протягом
20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.