Справа №2-4804/06  рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2007
року                                                                                        м.
Харків

Орджонікідзевський
районний суд м. Харкова в складі:

головуючого -
судді Лігус С.М.

при секретарі
-  Міняйло В.В., Шматько Т.М.

адвокатів -  ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши  у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
домоуправління будинками № 35, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання
права власності на 1/2 частину квартири та зустрічному позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, домоуправління будинками № 35, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_7, про
визнання права власності на квартиру,

встановив:

Позивач ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ЖБК «Топаз» та третьої особи ОСОБА_5 про
визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 посилаючись на те ,
що цю квартиру він придбав з ОСОБА_2, своїм братом , матір'ю ОСОБА_8 у спільну
власність та спільне користування тому кожному із них повинно належати по 1/3
частині в спільній власності, а після смерті матері ОСОБА_8 в порядку
спадкування за законом йому повинна належати 1/6 частина цієї квартири як
спадкоємцю першою черги. Відповідач ОСОБА_2 визнати його позов не бажає ,
вважає , що квартира є тільки його власністю, в результаті чого позивач був
змушений звернутися із позовом до суду.

В судовому засіданні
позивач ОСОБА_1 підтримав свій позов та дав пояснення, що з 1973 року постійно
проживає в спірній квартирі, а з 1977 року в спірній квартирі до теперішнього
часу проживає його родина, іншого житла у нього немає, відповідач не проживає в
спірній квартирі, має інше житло, проживає в іншому місті зі своєю сім'єю

Відповідач
ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом, де просив визнати за ним прав
власності на 1/2 частину спірної квартири, але змінив позов, та просить визнати
за ним право власності на всю квартиру та дав пояснення, що тільки він є
власником квартири, оскільки тільки він є членом житлового будівельного
кооперативу.

Судом в судовому
засіданні було змінено неналежного відповідача - ЖБК «Топаз», належним -
домоуправління будинками № 35, який подав суду заяву, просив розглядати справу
без його участі.

Третя особа
ОСОБА_5 пояснила, що після укладення шлюбу з ОСОБА_1 в 1977 році та народження
доньки , вона проживала в квартирі АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8
однією сім'ю та із спільного бюджету виплачували пайові внески за квартиру, які
виплатили в березні 1989 року.

Третя особа
ОСОБА_7 підтримала позовні вимоги ОСОБА_2

Суд, вислухавши
позивача, відповідача, їх представників, третіх осіб, свідків, дослідивши
матеріали справи, вважає , що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а
зустрічний позов ОСОБА_2 - частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
ч.1 ст.112, ч.1 ст.113 Цивільного кодексу України ( в редакції 1963 рок ) у власності двох
або більше осіб може бути спільне майно на праві спільної власності . В разі
спору - спір вирішується судом.

Відповідно до
п.69 ст.15 Закону України „По власність" право власності на квартиру в
будинку ЖБК виникає внаслідок повного внесення пайового внеску. Якщо, право
власності мали і інші особи - члени сім'ї, крім членів ЖБК,  право власності на квартиру виникає у всіх

2

учасників спільної власності на пай їхніх відповідно до
розміру їхніх часток у загальній сумі пайового внеску.

Судом
встановлено, що членом ЖБК «Топаз», який в теперішній час входить до складу
домоуправління будинками № 35, в 1973 році став ОСОБА_2 на 3-х кімнатну
квартиру на сім'ю з чоловік: ОСОБА_2, ОСОБА_1 - брат, ОСОБА_8 - матір.

1974 року був
внесений перший пайовий внесок на 3-х кімнатну квартиру складом сім'ї із 3-х
чоловік в сумі 5880руб. 08 коп. із спільних
грошей на ім'я відповідача ОСОБА_2. (т.1, а.с.7).

Після одержання
житлової площі на основі ордеру від 23 квітня 1975 року вони втрьох поселились
в квартирі АДРЕСА_1, а в зв'язку з забудовою території будинок став значитися
під № 1 «Г». Після заселення квартири всі члени сім'ї були зареєстровані в ній
, а після одруження позивача була зареєстрована і його дружина -

- ОСОБА_5. Після народження доньки в сім'ї
позивача ОСОБА_1 в 1978
році зареєстрована

в квартирі і
донька. Остільки всі повнолітні члени сім'ї працювали , мали заробітну плату ,
то в

березні 1989
року виплатили повну вартість квартири 12789 руб. 26 коп.

ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_8 , але у сторін склався порядок користування житловою площею,
вони оплачують комунальні послуги за квартиру.

Третя особа -
ОСОБА_5 також пояснила , що після укладення шлюбу з ОСОБА_1 в 1977 році та
народження доньки , вона проживала в квартирі АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2, ОСОБА_8 однією сім'ю та із спільного бюджету виплачували пайові внески
за квартиру, які виплатили в березні 1989 року.

Із довідки
домоуправління будинками № 35 від 19.09.2006 р. видно, що в ЖБК «Топаз»
особистий рахунок на квартиру відкритий на ім'я ОСОБА_2 пайові внески за
квартиру внесені в період з 27 листопада 1974 року по березень 1989 року ,
повна вартість квартири складала 12780 руб.
26 коп.( т.1, а.с.7).

Із ордера на
квартиру АДРЕСА_1 виданого 23 квітня 1975 року видно, що житлова площа
видавалась із розрахунку на 3-х чоловік

- позивача, відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (т.1,
а.с.9).

Всі члени сім'ї
- ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8 працювали, мали постійну заробітну плату та в
березні 1989 року виплатили повну вартість квартири - 12789 руб. 26 коп. Це
підтверджується довідкою ВАТ «Харківський верстатобудівний завод» від
06.10.2006 року з якої вбачається, що позивач там працював з 1972 року до 1990
року, мав заробітну плату, міг виплачувати пайові внески за квартиру, (т.1,
а.с.8,79-85).

Із довідки
домоуправління будинками № 35 від 19.09.2006 року видно що позивач, відповідач
ОСОБА_2 , їх мати ОСОБА_8 були зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 після
одержання квартири в 1975 році , ОСОБА_5. та її донька -після реєстрації шлюбу
та народження дитини, (т.1, а.с.8 ).

Із довідки
Державного інституту «Діпрохімреактив» від 25.10.2006 року, ЗАТ «Електричні
низьковольтні апарати та системи» від 25.10.2006 року, ДП завод «Електроважмаш»
від 23.10.2006 року , заводу «Південкабель» від 12.10.2006 року видно, що
ОСОБА_5. також працювала і мала заробітну плату, яка була спільним бюджетом
сім'ї. (т.1,а.с.84)

Свідки ОСОБА_9,
та ОСОБА_10 підтвердили, що їм відомо от ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що
вона жила однією сім'єю з синами, які постійно давали їй гроші на продукти
харчування і оплату за квартиру, вона вела спільний сімейний бюджет.

Згідно довідки
харківської філії обласного управління Державного ощадного на ім'я ОСОБА_8 в
Ощадбанку 30 квітня 1971 року було відкрито рахунок НОМЕР_1, з якого за її
дорученням 19.09.1973 року позивач ОСОБА_2 зняв 3000 руб., а на другий день -      20 вересня 1973 року був внесений перший
пайовий внесок за спірну квартиру.( т.2, а.с. 17-22).

Із квитанцій за
2003-2006 p.p. вбачається, що
комунальні послуги за спірну квартиру оплачуються позивачем ОСОБА_1 .(т. 1,
а.с. 13-57).

Таким чином ,
суд вважає, що позов ОСОБА_1 в частині визнання за ним права власності на 1/3
частину квартири АДРЕСА_1 , як придбану у спільне користування та спільну
власність підлягає задоволенню, остільки квартира була придбана спільно разом з
ОСОБА_2 та ОСОБА_7

3

З доводами
відповідача ОСОБА_2 про що, тільки він є власником спірної квартири, тому, що
тільки він є членом житлового кооперативу і пайові внески внесені на його ім'я
погодитися не можна, оскільки вони    не
відповідають вищенаведеним матеріалам справи та дослідженим судом доказам.

Щодо позову
позивача про визнання права власності в порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_8 на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , то він також є
доведеним і підлягає задоволенню. Оскільки спірна квартира є спільною власністю
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8, то кожний із них має право на 1/3 частину цієї
квартири. ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

На основі ч.1
ст. 529 ЦК України
в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в
рівних частинах діти, дружина і батьки померлого.

Із свідоцтва про
народження ОСОБА_1 від 20 квітня 1942 року видно, що його матір'ю була ОСОБА_8,
а із копії свідоцтва про смерть від 07 листопада 2006 року НОМЕР_2, видно, що
вона померла ІНФОРМАЦІЯ_1.(т.1, а.с.6,151).

Про те , що
позивач прийняв спадщину за законом , свідчать дії, указані в ст. 548 , ч.1 ст.
549 ЦК України
в редакції 1963 p.,
а саме, згідно довідки домоуправління будинками № 35 від 19.09.2006 року,
із якої видно, що на момент смерті ОСОБА_8 спадкоємці ОСОБА_1 , ОСОБА_2
проживали разом з нею в спірній квартирі, користуються квартирою та оплачують
за неї комунальні послуги. Інших спадкоємців немає. Частка ОСОБА_8 в спільному
майні складала 1/3 , а тому її частка повинна бути поділена між спадкоємцями в
рівних частинах , тобто 1/3 : 2 = по 1/6 частині кожному.

Оскільки судом
встановлено, що сторонам належить по 1/3 частині спірної квартири, як набутої у
спільну власність, та вони в рівних долях отримали спадщину після матері
ОСОБА_8 - по 1/6 частини спірної квартири, то за відповідачем ОСОБА_2 суд
визнає право власності на спірну квартиру в розмірі 1/2 частини, задовольнивши
частково його позов.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 529,548,549 ЦК України в редакції 1963 року, ст. 355 ЦК України в
редакції 2005 року ст.ст. 10,11,209,212,214,215,224 ЦПК України, суд -

вирішив :

Позов
ОСОБА_1  задовольнити. Позов ОСОБА_2   задовольнити частково.

Визнати за
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8 право власності по 1/3 частині за кожним квартири
АДРЕСА_1, як набуту у спільну власність та спільне користування.

Визнати право
власності за ОСОБА_1 на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті матері ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати право
власності за ОСОБА_2 на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті матері ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційний суд Харківській області  шляхом подання заяви в районний суд про
апеляційне оскарження в термін 10 днів з моменту проголошення рішення та
подання апеляційної скарги в термін 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.