Справа №2-373007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17 жовтня 2007 р. Святошинський районний
суд м.  Києва в складі:

головуючої
- судді:                                                                    Т.О.Величко,

при
секретарі:                                                                            І.О.Коробій,

розглянувши у
відкритому   попередньому судовому
засіданні в м.  Києві   цивільну

справу за
позовом

ОСОБА_1до
ОСОБА_2про розірвання

шлюбу,  суд,  -

ВСТАНОВИВ:

Сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 квітня 1997 р.

Від
шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1року народження.

Позивач
просить суд розірвати шлюб з відповідачкою,
посилаючись на те,  що спільне
життя з відповідачкою не склалося,
виявилося що вони різні люди,  що
у них різні погляди на життя. З 2005 року вони не підтримують сімейних
стосунків,  не проживають разом,  не ведуть спільного господарства та бюджету.
Оскільки шлюбні стосунки припинені і шлюб існує формально та подальше
збереження шлюбу не можливе,  позивач
просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою.

Позивач
в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити,  посилаючись при цьому на обставини справи
викладені в позовній заяві.

Відповідачка
проти заявлених позовних вимог не заперечувала,
вказувала,  що дійсно з 2005 р.
вони з позивачем проживають окремо,  не
підтримують сімейно-шлюбних стосунків,
не ведуть спільне господарство,
спільного бюджету не мають,  та
зазначала що її цікавить майбутнє їх дитини та її місце проживання,  оскільки вони проживають в однокімнатній
квартирі,  у приватизації якої окрім неї
брали участь ще чотири особи.

Позивач
зазначав,  що на даний час спору про
місце проживання у них не має оскільки їх син проживає разом з відповідачкою в
цій квартирі,  а він наймає житло.

Відповідно
до ч.3  ст. 105 СК України,  шлюб припиняється внаслідок його розірвання
за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно
до ч.2  ст. 112 СК України,  суд,
постановляє рішення про розірвання шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

Суд,  заслухавши пояснення позивача,  відповідача,
аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності,  та надані сторонами пояснення по справі,  за своїм внутрішнім переконанням,  що ґрунтується на всебічному,  повному,
об»єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі
доказів,  враховуючи те,  що в судовому засіданні достовірно,  встановлено,
що причини,  що спонукали сторони
на розірвання шлюбу є обгрунтованими,  що
подальше спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливе,  а тому позов підлягає задоволенню,  сторони фактично з 2005 р. не підтримують
шлюбних стосунків,  не ведуть спільного
господарства,  позивач наполягає на
розірванні шлюбу посилаючись на те,  що
подальше спільне проживання з відповідачкою та збереження шлюбу неможливе.

Керуючись  ст.
ст.  104,  105,
110,  112 Сімейного Кодексу
України,   ст.  ст. 10,
11,  60,  61,
130, 174, 212-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Шлюб,  зареєстрований 04 квітня 1997 р. в відділі
реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції
м. Києва між ОСОБА_1 та ОСОБА_2про що є актовий запис № 289 -РОЗІРВАТИ.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути на користь
держави з ОСОБА_2. 17 ( сімнадцять ) грн.,
ОСОБА_1. від сплати державного мита звільнити.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду м.
Києва через Святошинський районний суд м.  Києва,
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом
десяти днів з дня його проголошення,  та
подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження рішення.