Справа №2-2435/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

10 жовтня 2007 року Солом'янський
районний суд м. Києва у складі: головуючого - судді - Сітайло Л.Г. при
секретарі - Гринь І.С розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до   Закритого    акціонерного   товариства
„Фірма „Авіаінвест" про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, в зв'язку з втратою працездатності, -

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2007 року позивач звернувся до суду з позовом
до відповідача про стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000грн. та додаткових
виплат, відповідно до п.7.4 Колективного договору ЗАТ „Фірма Авіаінвест" у
розмірі 122 585,10 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що 13.12.2006
року з ним стався нещасний випадок в результаті якого, він став інвалідом 2-ї
групи. Відповідно до акту розслідування нещасного випадку від 19.01.2007 року
останній визнано таким, що пов'язаний з виробництвом. Згідно з п.7.4
Колективного договору відповідача передбачено додаткові виплати, а саме виплату
одноразової допомоги у розмірі середньомісячного заробітку за кожний відсоток
втрати професійної працездатності, який відповідно зменшується в разі змішаної
відповідальності. Враховуючи, що в результаті нещасного випадку, що стався з
ним 13.12.2006 року, він втратив 55 % просить стягнути з відповідача на його
користь суму в розмірі 122 585,10 грн. Також зазначив, що діями відповідача
йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 50 000 грн., оскільки його
змусили звільнитися за власним бажання, що унеможливило отримання вихідної
допомоги. Крім того, отримана ним травма в подальшому можливо призведе до
погіршення здоров'я, оскільки на даний час він стрімко втрачає зір.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали в повному
обсязі та просили його задовольнити.

Представники
відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували та пояснили, що
посилання позивача на п. 7.4 Колективного договору та Закону України „Про
охорону праці" є необгрунтованими, оскільки зазначені норми передбачають
право, а не обов'язок роботодавця здійснювати за рахунок власних коштів
додаткові виплати. Враховуючи, що виконувана позивачем робота не відноситься до
переліку робіт з підвищеною небезпекою, а вина роботодавця у нещасному випадку
з позивачем відсутня, зазначені норми застосуванню не підлягають. Доводи
позивача щодо стягнення моральної шкоди вважають також необгрунтованими,
оскільки незважаючи на те, що травму позивачем отримано з власної вини,
комісією з питань охорони праці відповідача обов'язкову виплату позивачу,
відповідно до Постанови Правління Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України від 22.12.2005 року
№ 83 зменшено на 5%, замість 50%. Крім того, відповідачем придбавалися позивачу
необхідні ліки та сплачувалась вартість придбаних ним особисто.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи
та вивчивши письмові докази, суд. приходить до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13 грудня 2006 року в цеху
залізобетонних виробів в робочій зоні бетонораздавальника ЗАТ „Фірма
„Авіаінвест" стався нещасний випадок з ОСОБА_1.

За результатами розслідування зазначеного нещасного випадку складено акт за
формою Н-1 від 19.01.2007 року, в якому зазначено, що останній є виробничого
характеру

та стався
завдяки діям самого потерпілого, який, знаходячись в небезпечній зоні, не
використав запобіжний пояс та не подбав про особисту безпеку при роботі на
висоті.

Відповідно до довідки до акту огляд МСЕК від 02.04.07 року ОСОБА_1.
встановлено другу групу інвалідності в зв'язку з отриманням трудового каліцтва.

Статтею 9 Закону України „Про охорону праці" передбачено, що
відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я
або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від
нещасних випадків відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Роботодавець
може за рахунок власних коштів здійснювати потерпілим та ч.1енам їх сімей
додаткові виплати відповідно до колективного чи трудового договору.

Відповідно до повідомлення про наслідки нещасного випадку, що стався від
13.12.2006 року витрати підприємства, зумовлені нещасним випадком з ОСОБА_1.,
склали 7 484 грн., у тому числі за рахунок коштів Фонду соціального страхування
від нещасних випадків та професійного захворювання в сумі 7 189 грн.

Згідно з п.7.4. Колективного договору ЗАТ „Фірма „Авіаінвест" у
випадку настання втрати працездатності (інвалідності) на виробництві,
адміністрація зобов'язана потерпілому відшкодувати матеріальні збитки,
заподіяні ушкодженням здоров'я, пов'язані з виконанням трудових обов'язків, а також
моральну шкоду, заподіяну внаслідок небезпечних чи шкідливих умовах праці, на
умовах і в порядку, передбачених статтею 173 КЗпП України, положення Закону
України „Про охорону праці" і іншими законодавчими актами України, а також
виплачувати одноразову допомогу у розмірі середньомісячного заробітку за кожний
відсоток втрати ним професійної працездатності та при тимчасовій втраті
працездатності одноразову допомогу відповідно до законодавства.

Відповідно до ст.ст.10,12 КЗпП України колективний договір укладається на
основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою
врегулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження
інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. Колективний
договір укладається між власником з однієї сторони і первинними профспілковими
організаціями, або представниками, вільно обраними на загальних зборах.

Враховуючи, що в вищезазначеному колективному договорі встановлені взаємні
зобов'язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових,
соціально-економічних відносин, суд не приймає до уваги доводи представника
відповідача, що виплати такої допомоги є право роботодавця, а не обов'язок.

З довідки ЗАТ „Фірма „Авіаінвест" про середню заробітну плату ОСОБА_1.
вбачається, що середньоденна заробітна плата останнього складає 71,29 грн.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №
100 „Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати,,
середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за
фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих
робочих днів.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена
законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона
обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, на
середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що середньомісячна
заробітна плата позивача складає 1 497,09 грн. ( 71,29 грн.*21день).

Беручи до уваги, що позивачем внаслідок нещасного випадку втрачено 60 %
працездатності, однак він, посилаючись на рішення від 19.01.2007 року засідання
комісії з питань охорони праці ЗАТ „Фірма „Авіаінвест" зазначає 55 %, суд
приходить до висновку при здійсненні розрахунку виходити з 55 % втрати
працездатності.

Таким чином, підлягає
стягненню з відповідача на користь позивача сума одноразової допомоги у розмірі
середньомісячного заробітку за кожний відсоток втрати ним професійної
працездатності в розмірі 82 339,95 грн. (1497,09 грн. * 55%).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №
4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або
бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протилравність
діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що виробничу травму
позивач отримав з власної вини, відповідачем надавалася допомога останньому
щодо придбання ліків, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000 грн.

Керуючись Законом України „Про охорону праці", Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах
про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", ст. 10,12 КЗпП України, ст. ст. 57,58, 60, 88,
213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до Закритого акціонерного товариства „Фірма „Авіаінвест"
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в зв'язку з втратою
працездатності задовольнити частково.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Фірма „Авіаінвест" на
користь ОСОБА_1суму в розмірі 82 339,95 грн.

В іншій частині
позову відмовити.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Фірма „Авіаінвест" на
користь держави судовий збір в розмірі 823 грн.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Фірма „Авіаінвест" на
користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
сумі ЗО грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через
Солом'янський районний суд м. Києва протягом двадцяти днів з дня подання заяви
про апеляційне оскарження, яка подається протягом десяти днів з дня його
проголошення.