Справа
№ 2-606/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

04 жовтня 2007 року    Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу

Дніпропетровської області в складі
головуючого судді- Соловйової Л.Я. при секретареві- Берест К.Є.

за участю
представника позивача-ОСОБА_1, відповідачки-ОСОБА_2, представника відповідачки-
ОСОБА_3

розглянув у
відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу
цивільну справу за позовом відкритого акціонерного товариства
"Енергопостачальна компанія Дніпрообленерго" в інтересах відокремленої
структурної одиниці- "Криворізьких міських електричних мереж" до
ОСОБА_2 про стягнення збитків,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідачка ОСОБА_2
в судовому засіданні позовні вимоги
не визнала. Просить суд застосувати строк позовної давності.

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення завданих збитків
в розмірі 4533 гривні 26 коп..
В судовому засіданні представник позивача -ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та пояснив, що ОСОБА_2 є
абонентом Криворізьких міських електричних мереж. 23 січня 2004 року, за її
місцем проживання по АДРЕСА_1 проведено перевірку, під час якої було
встановлено порушення п.48 ПКЕЕН, а саме: змінена схема підключення
електролічильника. Нульовий провід заземлено на опалювальну систему в спальні,
електроенергія споживалась, проте електролічильником не враховувалась. Про
виявлене порушення в присутності відповідачки-ОСОБА_2 було складено акт
-протокол № 00075069 від 23.01.2004 року. Другий екземпляр акту-протоколу вручено ОСОБА_2.
Останя ознайомилася з актом-протоколом,
отримала другий екземпляр, але від підпису в протоколі відмовилася. Разом з
цим пояснив, що договір про споживання електричної енергії між позивачем та
ОСОБА_2 не укладався, але вона є споживачем елекричної енергії і на неї
відкрито особовий рахунок. Пломби на лічильнику були цілі, не порушені.

Вважає, що позивачем строк позовної давності не пропущено, надати суду
письмові докази про те, що позов був поданий до суду вчасно- він не може.
Пояснив, що позовна заява до суду була направлена в січні 2007 року, дату
відправлення він не знає. Заяву відповідачки про застосування строку позовної
давності, вважає недоречною, оскільки в заяві не вказано, коли цей строк
пропущено.

Просить позов задовільнити і стягнути з відповідачки завдані їм збитки в
розмірі 4533 гривні 26 коп., які нараховані з моменту останьої технічної
перевірки з 07.09.2001 року по день виявлення порушення по 23.01.2004 року.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги
не визнала. При цьому, пояснила, що вона проживає в квартирі разом з чоловіком
ОСОБА_4, який є
інвалідом війни 2-ої групи, користуються пільгами по оплаті за електроенергію
(пільга щомісяця -100 % на 100 квт.). Чоловік вже два роки прикутий до ліжка.
Використовують електроенергії 65-70 квт. в місяць. В схему лічильника ні вона,
а ні її чоловік не втручалися, крадіжки електроенергії не було. Пломби на
лічильнику були цілі. Схему в квартирі перевіряючі не складали. Просить суд
застосувати строк позовної давності та відмовити позивачу в задоволенні його
позову.

Представник відповідача ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечував. Пояснив, що договір
про споживання електроенергії між позивачем та відповідачкою не був укладений.
В акті-протоколі не зазначено, що додається схема до нього. Представником
позивача не надано суду доказів, що подано позов до суду до 23 січня 2007 року,
акт-протокол про проведену
перевірку складено 23.01.2004 року, а позов в суді зареєстрований 01.02.2007
року. Просить суд, застосувати строк позовної давності та відмовити в
задоволенні позову.

Із показань свідка ОСОБА_6 слідує, він працює
електромонтером КМЕМ. Разом з іншим електромонтером та контролером вони
проводили перевірку приборів обліку електроенергії в квартирі відповідачки. За
допомогою прибору „Дятел" було виявлено, що здійснена перефазіровка. Де
саме була здійснена перефазіровка під кожухом в лічильнику, чи на площадці в
під"їзді, він пояснити не може тому, що не встановлювали цього. Потім він
пішов по квартирі і побачив дріт, який одним кінцем був прикручений до батареї,
інший кінець був захований. Після цього, викрутили пробки на електролічильнику,
вставили провід в розетку і таким чином показали відповідачці, що лічильник не
крутиться, а електроенергія споживається. Склали акт про виявлене порушення,
схему. В подальшому пояснив, що він не пам"ятає, де вони складали схему.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він разом з ОСОБА_6 та
ОСОБА_8 здійснювали перевірку правил користування електроенергією у квартирі
відповідачки. Під час такої перевірки було встановлено, що пломби на лічильнику
цілі, диск лічильника крутився, світло горіло. За допомогою спеціального
приладу виявили, що з одного боку лічильника йшов сигнал. ОСОБА_6 залишився
біля лічильника, а він пройшов по квартирі і побачив дріт, який був вставлений
в розетку, інший кінець дроту було прикручено до системи опалення. Після цього,
він в присутності абонента вставив провід в розетку, викрутив пробку і диск на
лічильнику перестав крутитися, а світло в квартирі продовжувало горіти. Також
пояснив, що перефазіровка була здійснена на сходовій клітині під'їзду.

Дослідивши
зазначені докази, суд вважає встановленими наступні обставини.

ОСОБА_2 є побутовим споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1,
особовий рахунок відкрито на останю, де зазначено, що проводилась перевірка
07.09.2001 року, контрольне зняття показів лічильника проводилося 03.01.2002
року та 09.12.2003 року, технічна перевірка- 23.01.2004 року, складено акт-протокол 23.01.2004 року
(а.с.9).

Згідно копії акту-протоколу
№ 00075069 від 23.01.2004 року, слідує, що контролером Криворізьких міських
електричних мереж: ОСОБА_8 та електромонтерами: ОСОБА_7, ОСОБА_6 в
присутності ОСОБА_2 складено даний акт-протокол
про порушення п.48 Правил користування електроенергією та зазначено, що змінена
схема підключення електролічильника. Нульовий провід заземлено на опалювальну
систему в спальні, електроенергія споживалась, проте електролічильником не
враховувалась. Останя з актом-протоколом
ознайомлена, другий екземпляр акту-протоколу
отримала, але від підпису в акті-протоколі відмовилася. Проте, що
складалась схема в акті-протоколі не зазначено (а.с.7). На аркуші справи №10
знаходиться схема заземлення нульового проводу, в якому підпис відповідачки
відсутній.

Із ксерокопії посвідчення Б № 442864 від 02.08.2002 року, слідує, що ОСОБА_4
є інвалідом 2-ої групи і має право на пільги, встановлені законодавством
України для ветеранів війни-інвалідів війни (а.с.29). Із довідки від
3.04.2007р. видно, що ОСОБА_4 зареєстрований по АДРЕСА_2, є чоловіком
відповідачки (а.с.28).

Як вбачається із довідки про оплату за використану електроенергію станом на
23.01.2004р. -оплата за використану електроенергію споживачкою ОСОБА_2 не
проводилась (а.с.8).

Вказаним обставинам відповідають правовідносини, які регулюють
відшкодування завданих збитків.

Пунктом п.37 Правил користування електричною енергією для
населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 року за № 1357,
встановлено, що електропостачальник, тобто позивач має право перевіряти
справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та
проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання
електричної енергії поза приладами обліку. Проте, позивач своїм правом на
укладення договору з відповідачкою та перевірки приладів обліку відповідно до
договору не скористався.

Крім цього, відповідно до п.38 вищезазначених Правил,
електропостачальник зобов'язаний не менеш як один раз на 6 місяців проводити
контрольне знімання показань приладів обліку у споживачів відповідно до
затверджених графіків. Як вбачається із копії особового рахунку відкритого на
ОСОБА_2 - остання технічна перевірка електроприладів у абонента за адресою:
АДРЕСА_1 була проведена 07.09.2001 року. Зняття показань лічильника було лише:
03.01.2002 року і 09.12.2003 року. Відомостей про причини не своєчасності
зняття показань лічильника в особовому рахунку -не зазначено. Графіків
проведення технічних перевірок приладів обліку - не надано. Також інших
доказів, які свідчили б про поважні причини несвоєчасних перевірок лічильника
та мереж абонента ОСОБА_2, позивачем за період з 07.09.2001 року по 23.01.2004
року суду не надано.

Згідно п.п.42,48 Правил, споживач електричної енергії
зобов'язаний забезпечити збереження приладів обліку та пломб на них, а також
споживач несе відповідальність за порушення правил користування електричною
енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до
електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Разом з цим встановлено, що прилад обліку електроенергії
та пломби на ньому не пошкоджені, виявлений провід перевіряючими не оглядався
та не вилучався, справність електролічильника не перевірялась, перевірючі самі
продемонстрували спосіб у який можна викрадати електроенергію та факт штучного
заземлення дроту розцінили як розкрадання.

Пояснення свідка ОСОБА_6 щодо виявленння одного кінця дроту на опалювальній
системі, а іншого кінця прихованим- протирічать поясненням свідка ОСОБА_7, який пояснював
навпаки, що виявили один кінець дроту в розетці, а інший був на батареї
опалювальної системи. До таких пояснень свідків, суд відноситься критично і не
може їх взяти до уваги. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що
самовільного підключення відповідачкою до електричних мереж і споживання
електричної енергії без приладів обліку не встановлено, позивачем не надано
суду доказів на підтвердження безоблікового споживання відповідачкою
електроенергії. Викладені в акті-протоколі від 23.01.2004 року обставини є
припущеннями й об"єктивно не встановлені.

Судом встановлено, що відповідачкою ОСОБА_2 подана в суд заява про
застосування позовної давності. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Акт-протокол складено
23.01.2004 року, а до суду позивач звернувся лише 01.02.2007 року. Інших
доказів про поважність причин пропущення позовної давності позивачем не надано.
З заявою або клопотанням про можливість відновлення строку позовної давності
судом з поважних причин, позивач та його представник до суду не звертався. На
підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк
позовної давності і відповідно до ст.267 ч.4 ЦК України, сплив позовної
давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою також
для відмови у позові.

За таких оставин, необхідно відмовити позивачу у стягненні з відповідачки
судового збору в розмірі 51 гривні та інформаційно-технічних витрат,
пов"язаних з розглядом справи в суді в розмірі 30 гривень.

Керуючись ст.ст.610-611, 1166 ЦК України, ст.257,
267 ч.4 ЦК України,
п.37,38, 42, п.48 Правил користування електричною енергією для населення,
затверджених Постановою КМУ № 1357 від 26 липня 1999 року, ст.ст. 10,11,60, 88,
212 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відкритого акціонерного товариства
"Енергопостачальна

компанія
Дніпрообленерго" в інтересах відокремленої структурної
одиниці-"Криворізьких міських електричних мереж" до ОСОБА_2 про
стягнення збитків в сумі 4533 гривні 26 коп. - відмовити.

Відмовити відкритому акціонерному товариству
"Енергопостачальна компанія Дніпрообленерго" в інтересах
відокремленої структурної одиниці- "Криворізьких міських електричних
мереж" в стягненні з ОСОБА_2 на користь Криворізьких міських електричних
мереж ВАТ „ЕК „Дніпрообленерго" судового збору в розмірі 51 гривня та
понесених витрат по оплаті інформаційно-технічних витрат в розмірі ЗО гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не подано. Заява
подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга
подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо
заяву подано, але скарга не надійшла в зазначений строк, рішення набирає
законної сили після закінчення 20-денного строку. У разі подання апеляційної
скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом. Заяви та скарги подаються до апеляційного суду
Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу.