Справа №2-490/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2007
року Кельменецький районний суд Чернівецької області

у складі:

головуючого
- судді:                                                      Харабари
І.В.

при
секретарі:                                                                Дєдовій
B.C.

за
участю позивачки:                                                    ОСОБА_1

представника
відповідача:                                           Кучейник
С. В.

розглянувши
в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Росошанівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області про
визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
подала до суду позовну заяву,  в якій
просить визнати за нею право власності на самочинно збудовані споруди,  а саме житловий будинок позначений в
інвентарній справі доданій до позовної заяви літерою „А" загальною площею
33, 6 м ,  житловою площею 26, 4 м2,  вартістю 7867 гривень,  сарай позначений літерою „Б" вартістю
5112 гривень,  сарай позначений літерою
„Б' " вартістю 1938 гривень,  сарай позначений
літерою „В" вартістю 560 гривень,
сарай позначений літерою „Г" вартістю 458 гривень,  ґанок позначений літерою „а" вартістю
127 гривень,  ворота позначені №1
вартістю 813 гривень,  огорожу позначену
№2 вартістю 590 гривень,  огорожу
позначену №3 вартістю 835 гривень,  що
знаходяться по АДРЕСА_1,  загальна дійсна
вартість яких становить 16362 гривні.

Представник
відповідача сільський голова с
Росошани Кучейник С. В. позов визнала з тих підстав,  що ОСОБА_1 згідно договору оренди,  який був укладений 14 вересня 2007 року між
позивачкою та Росошанівської сільською радою,
є користувачем земельної ділянки,
яка знаходиться на АДРЕСА_1 на якій розташовані самочинно збудовані
споруди,  які залишились після смерті
ОСОБА_2 Росошанівська сільська рада,  як
власник цієї земельної ділянки не заперечує щодо визнання за ОСОБА_1 права
власності на самочинне будівництво. Визнання позову не суперечить закону та не
порушує права,  свободи чи інтереси інших
осіб.

Позивачка
ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та обґрунтовуючи їх
посилалася на те,  що господарство,  яке розташоване в АДРЕСА_1,  було побудоване ОСОБА_2. Жодні документи з
приводу права власності на будинок не оформлялися. ОСОБА_2. померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно

заповіту
покійної від 09 липня 2002 року ОСОБА_2. заповіла все своє майно ОСОБА_1.
Позивачка прийняла спадщину. У зв'язку із відсутністю документів які б
стверджували право власності покійної,
позивачка не змогла оформити свої спадкові права на будинок та інші
споруди,  які залишилася після смерті
ОСОБА_2

14
вересня 2007 року позивачка уклала із Росошанівською сільською радою
Кельменецького району Чернівецької області договір оренди земельної ділянки
площею 0, 30 Га,  яка розташована в
АДРЕСА_1,  на якій розміщене вищевказане
самочинне будівництво. Позивачка,  як
користувач земельної ділянки,  на якій
розташоване самочинне будівництво,
просить визнати за нею право власності на вищевказані самочинно
збудовані споруди.

Судом
встановлено,  що 14 вересня року
позивачка ОСОБА_1 уклала з Росошанівською сільською радою Кельменецького району
Чернівецької області договір оренди земельної ділянки розміром 0, 30 Га,  в тому числі 0, 25 Га для обслуговування
житлового будинку і господарських будівель,
яка розташована в АДРЕСА_1,
строком на один рік. Таким чином позивачка згідно  ст.  93
ЗК України є її користувачем.  На даній
земельній ділянці знаходяться житловий будинок та інші споруди,  які зазначені у зведеному акті інвентарної
справи,  а саме житловий будинок
позначений в інвентарній справі доданій до позовної заяви літерою „А" загальною
площею 33, 6 м ,  житловою площею 26, 4 м
,  вартістю 7867 гривень,  сарай позначений літерою „Б" вартістю
5112 гривень,  сарай позначений літерою
„Б' " вартістю 1938 гривень,  сарай
позначений літерою „В" вартістю 560 гривень,  сарай позначений літерою „Г" вартістю
458 гривень,  ґанок позначений літерою
„а" вартістю 127 гривень,  ворота
позначені №1 вартістю 813 гривень,
огорожа позначена №2 вартістю 590 гривень,  огорожа позначена №3 вартістю 835 гривень,  загальна дійсна вартість яких становить 16362
гривні,  які були побудовані без
належного дозволу та належно затвердженого проекту,  тобто самочинно. Дане самочинне будівництво
не суперечить суспільним інтересам,  не
порушує права інших осіб,  а також
санітарні та екологічні норми і правила.

Визнання
представником відповідача позову не суперечить закону,  не порушує права та інтереси інших осіб.

Згідно
ч.5  ст.
376 ЦК України,  на вимогу власника (користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно,  яке самочинно збудоване на ній,  якщо це не порушує права інших осіб.

Враховуючи
наведене,  суд вважає,  що позов ОСОБА_1 слід задовольнити та визнати
за нею право власності на житловий будинок та господарські і побутові
споруди,  які розташовані в АДРЕСА_1.

Керуючись  ст.
ст.  376,  392 ЦК
України,   ст.   ст.
З,  8,  10,
15,  79,  88,  130,  174,
213,  214,  215 ЦПК України ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовані житловий будинок та інші
споруди,  які зазначені у зведеному акті

інвентарної
справи та розташовані по АДРЕСА_1,  а
саме на житловий будинок позначений в інвентарній справі доданій до позовної
заяви літерою „А"

9                                                 9

загальною
площею 33, 6 м ,  житловою площею 26, 4 м
,  вартістю 7867 гривень,  сарай позначений літерою „Б" вартістю
5112 гривень,  сарай позначений літерою
„Б' " вартістю 1938 гривень,  сарай
позначений літерою „В" вартістю 560 гривень,  сарай позначений літерою „Г" вартістю
458 гривень,  ґанок позначений літерою
„а" вартістю 127 гривень,  ворота
позначені №1 вартістю 813 гривень,
огорожу позначену №2 вартістю 590 гривень,  огорожу позначену №3 вартістю 835
гривень,  загальна дійсна вартість яких
становить 16362 гривні.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про
апеляційне оскарження,  якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
буде подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження,  рішення суду набере законної
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги,  рішення,
якщо його не буде скасовано,
набере законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення до Кельменецького районного суду. Апеляційна скарга на
рішення може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Кельменецький
районний суд.