Справа   №2-1629/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

03 травня 2007р.

Заводський
районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П.,
при секретарі Іваненко Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Миколаєва цивільну справу
за позовом Служби у справах неповнолітніх адміністрації Заводського району
виконавчого комітету Миколаївської міської ради в інтересах
неповнолітньоїОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про відновлення
житлових прав,

ВСТАНОВИВ:

Служба у
справах неповнолітніх адміністрації Заводського району виконавчого комітету
Миколаївської міської ради звернулося до суду в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_1. з позовом до ОСОБА_2.,
ОСОБА_3.,  ОСОБА_4. про примусове
виселення останніх разом з малолітньою дитиною ОСОБА_5.,  1990р.н. з квартири АДРЕСА_1 без надання
іншого житлового приміщення та про вселення неповнолітньої ОСОБА_1. в
вищевказану квартиру.

Представник
позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідачі
ОСОБА_2.,  ОСОБА_3.,
ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги визнали.

Представник
третьої особи ЖЕД №7 ЖКП "Заводське-2" у судовому засіданні позовні
вимоги підтримали.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд вважає,  що позовна заява підлягає задоволенню.

У
судовому засіданні встановлено,
ОСОБА_2.,  на підставі листа
міського Управління по вирішенню житлових проблем №519/51 від
26.05.1998р.,  отримала право тимчасового
проживання (з метою попередження самозаселення) у квартирі АДРЕСА_1 в М.
Миколаєві. В зазначеній квартирі,  окрім
ОСОБА_2.,  проживають її повнолітні
доньки - ОСОБА_3. та ОСОБА_4. разом з малолітньою дитиною ОСОБА_5, 1999р.н.

Але
вищевказана квартира закріплена рішенням Миколаївської міської ради №32 від
26.01.2001р.,  за неповнолітньою ОСОБА_1.
Неповнолітня ОСОБА_1,  навчалася в
школі-інтернаті №5,  в якому знаходилася
на повному державному забезпеченні. Після закінчення школи-інтернату у дівчини

виникла
необхідність проживати у власному житлі. Однак,
ОСОБА_2. перешкоджає їй в реалізації законного права вільно володіти та
розпоряджатися АДРЕСА_1

Судом
встановлено,  що Служба у справах
неповнолітніх зверталася з письмовим листом-попередженням до ОСОБА_2. з вимогою
добровільно звільнити займану квартиру,
проте відповідач до цього часу не звільнив займану квартиру та продовжує
в ней проживати
разом зі своєю родиною.

Таким
чином,  відповідно до Закону України
"Про органи та служби у справах неповнолітніх та спеціальні установи для
неповнолітніх",  Закону України
"Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту
дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування" та  ст.
ст. 71, 98, 99 Житлового Кодексу,
суд вважає,  що дана позовна заява
підлягаю задоволенню.

Керуючись  ст.
ст.  10, 60, 212, 213, 215 ЦПК
України,  суд

ВИРІШИВ:

Позовну
заяву Служби у справах неповнолітніх адміністрації Заводського району
виконавчого комітету Миколаївської міської ради в інтересах
неповнолітньоїОСОБА_1 - задовольнити.

Висилити
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4 разом з малолітньою дитиною
ОСОБА_5,  1999р.н. з квартири АДРЕСА_1 в
м. Миколаєві без надання іншого житлового приміщення.

Вселити
неповнолітню ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1в
квартиру АДРЕСА_1 в м. Миколаєві.

Рішення
набуває законної сили через 10 днів після його проголошення. Рішення може бути
оскаржено в Миколаївський апеляційний суд через Заводський районний суд м.
Миколаєва в порядку визначеної  ст. 294
ЦПК України.