справа № 2-2304/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

23 листопада 2007 року                                                                          м.  Нововолинськ

Нововолинський
міський суд Волинської області в складі

головуючого
судді                                  Свередюк
А.В.

при
секретарі                                          Гнатюк
К.В.

з участю
позивачки                                ОСОБА_1

відповідача                                              ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,  - суд,

встановив:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,  мотивуючи тим,  що вони з відповідачем одружились 13 серпня
2003 року. Від шлюбу дітей не мають. Спільне подружнє життя не склалося,  в жовтні 2003 року позивачка виїхала в
Польщу,  де проживає і являється громадянкою,  фактично будь-які відносини між ними були
припинені. Відповідач відмовився проживати з нею в Польщі,  жив окремо на Україні. Шлюбні відносини між
ними припинені з жовтня 2003 року і з того часу не ведуть спільне господарство
і проживають окремо,  шлюб фактично
розпався.

На
попередньому судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала в повному
об'ємі,  пояснила,  що тривалий час з відповідачем не проживають
однією сім'єю,  шлюб носить лише
формальний характер,  примирення
неможливе.

Відповідач
ОСОБА_2 на попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному
об'ємі.

Виходячи
з наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4  ст.  130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст.  174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно
до  ст.
112 Сімейного кодексу України,
суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

Таким
чином,  визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить

2

закону,  не порушує права,  свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись  ст.
ст.  130,  ч.4
ст.  174,  212,
213,  214,  215 ЦПК України,   ст.
110,  112 Сімейного кодексу
України,  - суд,

вирішив:

Позов
задовольнити.

Шлюб,  укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  13 серпня 2003 року відділом РАЦСу
Нововолинського міського управління юстиції Волинської області,  актовий запис за № 261,  розірвати.

При
отриманні свідоцтв про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 10
(десять) грн. судового збору в доход держави.

Рішення
суду набуває законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана у строк,  встановлений статтею 294 ЦПК України,  рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Заява про апеляційне
оскарження рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.