Справа № 2-335/2007 рік
Машівський районний суд Полтавської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2007
року.   Машівський районний суд
Полтавської області

у складі:

головуючого -
судці                                                               Кравець
С.В.

при секретарі                                                                          Кульчицькій
І.М.

з участю:
позивача                                                                 ОСОБА_1

представника
відповідача                                                     ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Машівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_3про стягнення боргу, треті особи на стороні позивача орган
опіки та піклування при Селещинській сільській раді та служба в справах
неповнолітніх Машівської райдержадміністрації,

ВСТАНОВИВ:

09
серпня 2007 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись
на те, що з 21 жовтня 2000 року по жовтень 2006 року перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3., після чого помирилися та проживали без
реєстрації шлюбу по АДРЕСА_1разом з їхньою донькою ОСОБА_4, 2001 року
народження. Влітку 2007 року відповідач разом з батьками вирішив взяти кредит в
банку під заставу будинку, але у них виникли складнощі, оскільки позивачка та
її дочка були в ньому зареєстровані. З метою додержання житлових і майнових
прав дитини, вони 06.07.2007р. звернулися в Селещинську сільську раду, де в
присутності її працівників, відповідач написав розписку про те, що у разі
отримання ним кредиту, він без будь-яких зобов'язань з боку позивачки надає їй
15 000 грн. Після цього, позивачка разом з дочкою знялися з реєстрації за
вказаною адресою і прописалася у будинку її батьків, як квартиронаймачі. Але
відповідач взятих зобов'язань не виконав в порушення вимог ст. 527 ЦК України в
зв'язку з чим позивач просить стягнути з нього суму боргу в розмірі 15 000 грн.
та судові витрати.

В
судовому засіданні позивач наполягає на задоволенні позову з підстав,
викладених у позовній заяві, представник відповідача позов заперечує, оскільки
розписка написана під тиском, і крім цього, відповідно до ст. 11 ЦК України вона не
є правочином. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, але
направили заяви з проханням справу слухати без їх участі.

Суд,
заслухавши пояснення сторін, свідків, перевіривши матеріали справи та
дослідивши надані сторонами докази прийшов до наступного висновку.

В
судовому засіданні встановлено, що 06.07.2007р. відповідач написав розписку
згідно якої у разі отримання ним кредиту в банку «Аваль» ( з уточненням в
будь-якому банку ), він без будь-яких зобов'язань передає ОСОБА_1, 15 000 грн.
( а. с. 37 ).

26.07.2007р.
відповідач уклав кредитний договір з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» ( а. с. 31,
32), забезпеченням якого є майнове право на будинок АДРЕСА_1, який належить на
праві власності ОСОБА_3, що підтверджується договором іпотеки від 27.07.2007 р.
та копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно ( а. с. 33-35, 24 ).

Згідно
довідок Селещинської сільської ради відповідач зареєстрований та проживає по
АДРЕСА_1 ( а. с. 14 ), а позивачка була зареєстрована за вказаною адресою з
09.12.2000 р. по 10.07.2000 р.,
а в даний час проживає та зареєстрована по АДРЕСА_2разом з дочкою ОСОБА_4 ( а.
с. 15, 8 ). Вказане підтверджується і копією паспорта позивачки (а. с. 6-7).

В
судовому засіданні, допитані за клопотанням позивачки свідки ОСОБА_5. та
ОСОБА_6., кожна окремо, показали, що в їх присутності була написана розписка
ОСОБА_3про те, що він дає ОСОБА_1 15 000 грн. Умовою написання вказаної
розписки було те, що позивачка повинна була виписатись з будинку його батьків
разом з дитиною. Відповідач сам був ініціатором написання вказаної розписки, і
ніякого примусу до нього ніким не застосовувалось. Після її підписання він вніс
дописку в неї іншою ручкою.

2

Згідно
повідомлень органу опіки та піклування та служби в справах неповнолітніх,
зняття з реєстрації по АДРЕСА_1малолітньої ОСОБА_4, 2001 року народження та
реєстрація її по АДРЕСА_2в цьому селі прав дитини не порушує ( а. с. 51, 53 ).

Посилання
представника відповідача на те, що вказана розписка написана під тиском з боку
позивачки та внесення в неї виправлення наступного дня, спростовується
показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні. Вказаних заперечень
представник не довів, чим не виконав вимоги ст. 10 ЦПК України відповідно до
якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно
до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» - діти - члени сім'ї
наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним
приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно
до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України
- підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є: договори та
інші правочини.

За
змістом ч.1, 6 ст. 203 ЦК
України - правочин не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним засадам суспільства і якщо він вчиняється
батьками, то не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно
ч.1, 2 ст. 207 ЦК України
- правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони а також, якщо він підписаний стороною ( сторонами ).

Відповідно
до ч.1 ст. 527 Цивільного кодексу України - боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено
договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Таким
чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до
висновку, що між сторонами укладена письмова угода, написана відповідачем,
змістом якої є те, що позивачка добровільно відмовляється від своїх майнових прав
та дитини на житло в будинку по АДРЕСА_1в обмін на 15 000 грн., які повинен
сплатити відповідач. Вчинення такого правочину законом не заборонено і його
укладення не порушує нічиїх прав та обов'язків.

За таких
обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню зі
стягненням з відповідача на користь позивачки боргу в розмірі 15 000 грн.

Відповідно
до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено, то з відповідача на користь
позивачки підлягає стягненню сплачений нею при подачі позову до суду судовий
збір в розмірі 150 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в розмірі 30 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 208 грн.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства»,
ст. ст. 11, 203, 207, 527 ЦК
України, ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1до ОСОБА_3про стягнення боргу, треті особи на стороні позивача орган
опіки та піклування при Селещинській сільській раді та служба в справах
неповнолітніх Машівської райдержадміністрації - задоволити.

Стягнути
з ОСОБА_3на користь ОСОБА_1борг в розмірі 15 000 грн., витрати по сплаті
позивачем судового збору в розмірі 150 грн., 30 грн. - витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 208 грн. - витрат на
правову допомогу, а всього 15 388 грн.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.