Справа№2-1505
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07        листопада 2007 року   Тульчинський районний суд Вінницької області

В        складі головуючого судді        Носова В.К.

при секретарі                                         Грабовській
Н.В.

Розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Тульчині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до суду з даним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим,  що 10
вересня 2007 року між нею та відповідачкою було досягнуто домовленості про
купівлю-продаж 1/2 частини житлового будинку № 13,  який в цілому складається з веранди,  кухні,
коридору та чотирьох кімнат,
загальною площею 96, 7 кв. м. ,
житловою 72, 1 кв. м. ,  з
господарськими будівлями та спорудами (веранда,
вхідний майданчик,  хлів з
погребом ),  розташований по
АДРЕСА_1,  належної їй на праві власності
на підставі договору дарування ВВО № 269443 від 22.10.2004 року,  посвідченого нотаріально і зареєстрованого в
реєстрі за № 3364.

При
укладенні договору,  ними було погоджено
всі належні умови купівлі-продажу частини цього будинку,  зокрема,
щодо ціни,  передачі її у
власність,  оформлення договору
купівлі-продажу в нотаріальній конторі,
тощо.

На
підтвердження укладеного договору,  цього
самого дня,  нею було сплачено
відповідачці під розписку за 1/2 частину будинку 10000 грн. (Десять тисяч
гривень).

Після
виконання нею зобов'язань покупця,
відповідачка передала їй ключі від будинку та відповідну технічну
документацію на нього.

Поскільки,  у них обох на той час так склались сімейні
обставини,  що вони не мали змоги
посвідчити договір у нотаріуса,
поскільки відповідачка проживає за межами України,  вони домовилися це зробити пізніше.

Після
оплати вартості будинку,  вона зайнялася
його ремонтом та перенесла туди своє майно .

Однак,  провівши ремонтні роботи в будинку і,  вклавши в це свої власні кошти,  вона не має на нього права власності,  поскільки їх договір купівлі-продажу
залишився нотаріально не посвідченим.

З часу
укладення їх договору та сплати нею коштів відповідачці минуло майже два
місяці,  однак,  до цього часу вони не вирішили це
питання,  поскільки відповідачка проживає
в Москві і відмовляється від будь-яких дій щодо належного оформлення договору
купівлі-продажу вищевказаного будинку,
посилаючись на зайнятість.

Таким чином,  для захисту своїх порушених прав вона
змушена звертатися до суду,
поскільки,  відповідно до
вимог  ст.  638 ЦК України,  договір є укладеним,  якщо сторони досягли згоди з усіх його істотних
умов,  що і було зроблено нею та
відповідачкою 10 вересня 2007 року.

Про
виконання її обов'язків,  як
покупця,  а обов'язків відповідачки,  як продавця,
свідчить розписка про передачу нею та отримання відповідачкою коштів в
сумі 10000 грн. за частину будинку,  а
також передача відповідачкою їй ключів від будинку,  відповідної техдокументації та проведення нею
ремонту в ньому.

У
відповідності до ч. 2  ст.  218 ЦК України,  їх договір,
який був укладений усно,  може
бути визнаний судом дійсним,  поскільки в
ньому дія,  вчинена позивачкою,  була підтверджена відповідачкою,  шляхом прийняття виконання.

Отже,  поскільки відповідачка відмовляється від
оформлення належним чином договору купівлі-продажу будинку в нотаріальній
конторі через свою зайнятість та проживання за межами України,  просить суд визнати за нею право власності на
будинок.

Згідно
довідки сільської ради,  вказаний будинок
під арештом та забороною не перебуває,
малолітні та неповнолітні діти біля нього не прописані і не проживають.

В судовому
засіданні позивачка позов підтримала,  на
задоволенні позову наполягає.

Відповідачка
в судове засідання не з'явилась,  надавши
суду заяву,  в якій вказала,  що позов визнає,  не заперечує проти задоволення.

Суд,  заслухавши сторін,  дослідивши матеріали справи,  прийшов до висновку,  що позов підлягає задоволенню,  так як він підтверджується матеріалами
справи,  визнаний відповідачкою та не
суперечить вимогам закону.

Керуючись  ст.
ст.  10,  60,
213-215 ЦПК України,  334,  386,
392 ЦК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Договір
купівлі-продажу 1/2 частини будинку № 13 з господарськими будівлями та
спорудами по АДРЕСА_1,  між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2,  визнати укладеним та дійсним.

Визнати
за ОСОБА_1,  право власності на 1/2
частину житлового будинку № 13,  який в
цілому складається з веранди,
кухні,  коридора та чотирьох
кімнат,  загальною площею 96, 7 кв.м.
,  житловою - 72, 1 кв.м. ,  з господарськими будівлями та спорудами
(веранда,  вхідний майданчик,  хлів з погрібом ),  розташований по АДРЕСА_1.

Рішення
суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.