Справа №2-184
РІШЕННЯ

Іменем України

26 жовтня 2007
року.

Орджонікідзевський
районний суд м.  Харкова в складі:
головуючого - судді Клименка A.M.,
при секретарі - Лембей О.О.,  з участю:

позивача - ОСОБА_1,  представника позивача - ОСОБА_2,  відповідача - ОСОБА_3,  представника відповідача - ОСОБА_4,
представника третьої особи - Моторної Г.О.,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в м.
Харкові цивільну справу за позовами ОСОБА_1 до ОСОБА_3,  третя
особа - Четверта Харківська державна нотаріальна контора,  про визнання заповіту недійсним та визнання
права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту її тітки
- ОСОБА_5,  1921 року народження,  посвідченого 7 лютого 2006 року Четвертою
Харківською державною нотаріальною конторою,
та визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1посилаючись на
те,  що раніше ОСОБА_5 склала заповіт на
її користь,  але потім,  внаслідок поганого стану свого здоров'я,  склала новий заповіт на користь
відповідача,  який не відповідав її
дійсному волевиявленню.

В
судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги і
пояснили,  що ОСОБА_5,  внаслідок психічного розладу,  при складанні оскарженого заповіту не
усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

Відповідачка
позов не визнала і пояснила,  що останні
місяці життя своєї тітки - ОСОБА_5 вона її доглядала і тітка сама звернулася до
неї з проханням скласти на її користь заповіт. При складанні заповіту вона повністю
усвідомлювала значення своїх дій і вони повністю відповідали її волевиявленню.
Після смерті ОСОБА_5 вона її поховала і прийняла спадщину у встановленому
законом порядку.

Представник
відповідачки в судовому засіданні проти позову заперечував.

Представник
третьої особи Галіщева О.А. позов не визнала і пояснила,  що нею було посвідчено заповіт ОСОБА_5 у
відповідності до чинного законодавства і ніяких сумнівів стосовно дієздатності
спадкодавця в неї не виникало.

Вислухавши
сторони,  їх представників,  свідків,
представника третьої особи,
вивчивши матеріали справи,  оцінив
надані сторонами докази,  суд
вважає,  що позов задоволенню не
підлягає.

Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

7 лютого
2006 року ОСОБА_5 склала заповіт на користь своєї племінниці -відповідачки
ОСОБА_3 Цей заповіт було посвідчено нотаріусом Четвертої Харківської державної
нотаріальної контори Галіщевою О.А. та реєстровано в реєстрі за № 2 - 374
(а.с.  11). Цим заповітом було скасовано
заповіт від 27 грудня 2001 року,
складений ОСОБА_5 на користь іншої своєї племінниці - позивачки -
ОСОБА_1 (a.c. 6).

Згідно
оскарженого заповіту від 7 лютого 2006 року ОСОБА_5 заповідала ОСОБА_3 квартиру
АДРЕСА_1,  яка належала їй на праві
власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло,  виданого 27 липня 1993 року Харківським
міським центром приватизації державного житлового фонду (а.с.  4). Під час

складання
та підписання цього заповіту ОСОБА_5 ознак психозу чи слабкості розуму не
виявляла і за своїм психічним станом усвідомлювала значення своїх дій та
керувала ними. Складений нею заповіт повністю відповідав її волевиявленню та
особистим інтересам.  ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_5 померла. Після її смерті з заявами про прийняття спадщини до
нотаріальної контори звернулися сторони.

Ці обставини встановлені судом на підставі пояснень в судовому засіданні
наступних

свідків.                 Свідок
ОСОБА_6пояснив,  що був знайомий зі
ОСОБА_5 близько

30
років,  оскільки вони разом працювали.
Останній раз,  коли він її
відвідував,  то ОСОБА_5 розповіла
йому,  що переписала свою квартиру на
племінницю ОСОБА_3,  яка її доглядає.
Хоча стан здоров'я ОСОБА_5 був не дуже гарний,
але вона спілкувалася цілком розумно,
розмовляла гарно,  відповідала на
його запитання.

Свідок
ОСОБА_7 пояснила,  що була знайома зі
ОСОБА_5 15-ть років. ОСОБА_5 до останнього була в розумі,  гарно читала,
розв'язувала кросворди,  ніяких
психічних відхилень в неї не було.

Свідок ОСОБА_8пояснила,  що ОСОБА_5
була її сусідкою. Останній рік вона хворіла і її ніхто не доглядав,  вона скаржилася,  що позивачка їй не допомагає. Потім її стала
доглядати ОСОБА_3 За 3 - 4 дні до смерті вона спілкувалася зі ОСОБА_5,  та була в розумі,  скаржилася на ОСОБА_1

Свідок
ОСОБА_9пояснив,  що за життя ОСОБА_5 вони
постійно допомагали їй продуктами харчування,
раз на тиждень відвідували її,
а,  починаючи з січня 2006
року,  ОСОБА_3 почала жити разом з
нею,  оскільки стан здоров'я ОСОБА_5
погіршився і вона вимагала більшого догляду. ОСОБА_5 скаржилася,  що їй не вистачає допомоги,  яку їй надавала ОСОБА_1,  оскільки останнім часом вона стала рідко її
відвідувати.

Суд
вважає об'єктивними показання цих свідків про стан здоров'я ОСОБА_5,  оскільки ці свідки ніяким чином не
зацікавлені в наслідках розгляду справи,
і їх пояснення співвідносяться з іншими доказами по справі,  і,
насамперед,  висновком посмертної
судово -психіатричної експертизи від 17 серпня 2007 року,  відповідно до якого на час підписання
заповіту 7 лютого 2006 року ОСОБА_5 ознак психозу та слабкості мозку не
виявляла,  виявляла емоційно - лабільний
розлад,  і за своїм психічним станом мала
можливість розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно
до  ст.
225 ЦК України
право чин,  який дієздатна фізична особа
вчинила в момент,  коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними,  може бути визнаний судом недійсним за позовом
цієї особи,  а в разі її смерті - за
позовом інших осіб,  чиї цивільні права
або інтереси порушені.

На
підставі наданих сторонами доказів суд позбавлений можливості дійти висновку,  що на момент підписання оскарженого заповіту
ОСОБА_5 не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати
ними,  тому підстав для визнання цього
заповіту недійсним,  і,  як наслідок цього,  визнання за позивачкою права власності на
спірну квартиру суд не вбачає.

Відповідно
до  ст.
ст.  10,  15,
88,  209,  212,
215 ЦПК України,   ст.   ст.
225 ЦК України,  суд-

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 у задоволенні
позову до ОСОБА_3,  третя особа -
Четверта Харківська державна нотаріальна контора,  про визнання заповіту недійсним та визнання
права власності на квартиру - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду

Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний
строк з дня

проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом

20-ти днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4

ст.  295
ЦПК України.