№2-o-101/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2007
року   Торезький міський суд
Донецької області

в складі:

головуючого                                           Стріжакової
Т.В.

при
секретарі                                          Косолапової
В.В.

за
участю заявника                                ОСОБА_1

представника
УПФУ вм.  Торезі          ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті Торезі справу за заявою ОСОБА_1

Василівни про
встановлення факту перебування на утриманні,
заінтересована особа -
Управління

пенсійного фонду
у місті Торезі Донецької області

ВСТАНОВИВ:

Заявниця
звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні.
Свої вимоги мотивувала тим,   що з
ОСОБА_3 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 15.01.1963 року по 2.05.1993 року,   день його смерті. Вони проживали однією
сім'єю,   від шлюбу мають двох дітей. її чоловік
протягом 32 років працював на підземних роботах на шахті «Лісна»,   тому його заробітна плата була значно
вища,   ніж її,   оскільки вона працювала у будівельному цеху
і мала мізерну заробітну плату,   з якої
і була їй нарахована пенсія. Після переходу на пенсію чоловік отримував
шахтарську пенсію,   квартирне
вугілля,   його доходи були основним
джерелом коштів для існування. Зараз вона хоче оформити пенсію у зв'язку з втратою
годувальника,   тому просить встановить
факт перебування її на утриманні чоловіка.

У
судовому засіданні заявниця дала пояснення,
аналогічні викладеним у заяві,
вимоги свої підтримала повністю.

Представник
заінтересованої особи Управління пенсійного фонду України в м.  Торезі ОСОБА_2 пояснила,   що дослідивши матеріали справи,   вислухавши заявницю,   вважає,
що вимоги підлягають задоволенню.

Вислухавши
заявницю,   представника заінтересованої
особи УПФУ України у м.  Торезі.
дослідивши матеріали справи,   судом
фактично встановлено,   що заявниця з 15 січня 1963 року перебувала
у шлюбі з ОСОБА_3
(а.с.  5),   від
шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народилися дочка ОСОБА_4,   а ІНФОРМАЦІЯ_2 року син ОСОБА_5
(а.с.  6,  7). Згідно
із актом обстеження житлових умов заявниця проживає по АДРЕСА_1,
до смерті чоловіка ОСОБА_3 проживала спільно
з ним і вела з ним спільне господарство,
у будинку мається пічне опалення; допомога зі сторони чоловіка була
основним та постійним джерелом засобів до існування (а.с.   18.19).
З 01.07.1964 року по 20.07.1992 року ОСОБА_3
працював на підземних роботах у вугільній промисловості,   звільнений за станом здоров'я по ч.2  ст.  40
КЗпП України. З липня 1991
року по червень 1992
року він за рік отримав заробітної плати у сумі 44831крб. (а.с.   14),   виплати у відшкодування шкоди
(регрес) у сумі 12862,  29крб.,   всього 57693,  29крб. Заявниця за цей же період отримала
доход у вигляді заробітної плати у сумі 15480,
96крб. (а.с.   16),
тобто значно менше чоловіка. На момент смерті він
отримував пенсію з 01.12.1992р. у сумі 18400крб.,   мав право на отримання вугілля (а.с.
30). Заявниця працювала і з липня 1992р. по 31.12.1992р. за
місяць їй була нарахована середня заробітна плата у сумі 8559,  48крб.,
з січня 1993р. - 20686,  96грн. (а.с.
28). Згідно
із свідоцтвом про смерть ІНФОРМАЦІЯ_4
року у віці 56 років
ОСОБА_3 помер (а.с.  4).

Таким
чином,   у судовому засіданні знайшов
підтвердження факт,   що заявниця
перебувала на утриманні у свого чоловіка ОСОБА_3 Вони з ним спільно проживали,   вели спільне господарство. На момент смерті
чоловіка він отримував,   пенсію,   мав право на отримання безкоштовно
побутового вугілля. Вона працювала,
отримувала невелику заробітну плату,
її доходи протягом тривалого часу під час спільного проживання були
значно менше доходів її чоловіка. Тому її чоловік був основним годувальником
сім'ї,   а заявниця перебувала у нього на
утриманні. Іншим способом установити цей факт неможливо. Встановлення цього
факту заявниці необхідно для оформлення пенсії у зв'язку з втратою годувальника
згідно із ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Тому
вимоги заявниці підлягають задоволенню.

Керуючись   ст.
3,  10,  15.60,  79,
197,  209,  212,
214,  215,  223,
256,  259 ЦПК
України,   суд -

ВИРІШИВ:

Встановити
факт перебування ОСОБА_1,   яка
народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року у
с.  Володимирівка Ольгінського району
Донецької області,   на утриманні ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_4
року.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заяву про
апеляційне оскарження рішення та апеляційна скарга подаються апеляційному суду
через Торезький міський суд.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,   якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,   але апеляційна скарга не була
подана у строк,   рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення,   якщо не скасовано,   набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.