Справа №2-2543/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2007 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді:                                                        Кихтюка P.M.

при секретарі:                                                       Мел их Л

з участю позивача                                                           ОСОБА_1

відповідача                                                                       ОСОБА_2

представника відповідача                                               ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про «заборону займати посаду завідуючого відділенням» та стягнення
моральної шкоди,-

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про «заборону відповідачу займати
посаду завідуючого відділенням» та стягнення моральної шкоди. Свої вимоги
мотивує тим, що його дружина поперебувала на лікуванні в Луцькій міській лікарні у відділенні ургентної хірургії з
27.09.2006 року. Після проведеної операції 28.09.2006 року вона через 12 днів
була виписана з лікарні з підвищеною температурою. Через десять днів її
знову поклали в лікарню в теж відділення. Через
три дні її виписали з лікарні. Оскільки ніякого лікування не проводилось, то він
звернувся до завідуючого відділенням ОСОБА_2 з проханням продовжити лікування, однак відповідач в цьому
відмовив і його дружина померла. Вважає відповідача винним у її смерті
через відмову надати медичну допомогу, а тому
просить заборонити відповідачу займати посаду завідуючого відділенням та стягнути
на його користь 10 тис. грн. моральної шкоди.

В судовому
засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав
викладених у заяві.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення
позову, просили відмовити за безпідставністю.

Заслухавши
пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідка, дослідивши
представлені по справі докази, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову
слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні
встановлено, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 дружина позивача ОСОБА_4 з 27.09.2006 року
по 11.10.2006 року та з 22.10.2006 року по 28.11.2006 року перебувала на
лікуванні в Луцькій міській лікарні у відділенні ургентної хірургії(а.с.2-3).

З медичної картки хворої та показів свідка ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_4
поступила в лікарню 27.09.2006 року з діагнозом гострий калькульозний
холецистит, з приводу чого 28.09.2006 року була прооперована. 11.10.2006 року в
задовільному стані виписана з лікарні.

22.10.2006 року
ОСОБА_4 повторно поступила в лікарню з болями в животі, в якої було виявлено виразку 12-п кишки. Після лікування хвора
28.10.2006 року була виписана на амбулаторне лікування.

2

Відповідно до
ст.23 ЦК України
особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок душевних
страждань яких вона зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої,
членів сім'ї.

Моральна шкода,
завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові, батькам, дітям -
ст.1168 ЦК України.

Згідно ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень.

В судовому засіданні позивачем не представлено суду доказів та не доведено неправомірних
дій з боку відповідача при наданні медичної допомоги його дружині, не доведено наявність причинного зв'язку
між її смертю та лікуванням у відділенні ургентної хірургії Луцької
міської лікарні.

Посилання позивача з цього приводу спростовуються пояснення відповідача,
медичною карткою хворої, з якої вбачається, що у останньої при виписці з
лікарні підвищеної температури не виявлено, а також показами
свідка ОСОБА_5, який зазначив, що саме він проводив операцію ОСОБА_4, а
відповідач її лікуванням не займався.

Крім цього, з
матеріалів службового розслідування вказаних обставин справи вбачається, що
порушень правил медичної етики та деонтології з боку відповідача при наданні медичної допомоги ОСОБА_4 не виявлено(а.с.      ).

Таким чином,
оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що у задоволенні заявлених вимог позивача слід відмовити
за безпідставністю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.3, 10, 59, 60, 209 ч.3, 216, 218
ЦПК України, ст.ст.23, 1167, 1168 ЦК
України, суд, -

вирішив:

В задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про «заборону
займати посаду завідуючого відділенням» та стягнення моральної шкоди в
сумі 10000 грн. - відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку,
передбаченому ч.4 ст.295 ЦПК України.