Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2007р. Куп'янський міськрайонний суд
Харківської області в складі: головуючого -судді - Цендра Н.В.,  при секретарі - Гуляєвій О.В.,  за участю адвоката Жерновнікова C.O. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Куп'янськ,  цивільну справу за
позовними заявами ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди,
завданої злочинними діями , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовною заявою
до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди,
посилаючись на те,  що 30.10.2003
р. відповідач близько 14.00 год. на території
домоволодіння АДРЕСА_1 побив позивачів,
наніс численні удари кулаками та ногами по різним часткам тіла
ОСОБА_1,  чим спричинив йому легкі тілесні
ушкодження,  а також спричинив ОСОБА_2
тілесні ушкодження середньої тяжкості,  а
саме перелом кісток лівого передпліччя. Постановою Куп'янськго міськрайонного
суду Харківської області від 10.07.2007 року ОСОБА_3 був звільнений від
кримінальної відповідальності за ч. 1
ст.  125,  ч. 1
ст.  128 КК України,  в наслідок акту амністії. Тому позивачі
вважають,  що ОСОБА_3 своїми злочинними
діями завдав їм моральну шкоди,  яку вони
оцінюють ОСОБА_1 в розмірі 2000 грн.,
ОСОБА_2 - 4 500 гривень,  оскільки
вони люди похилого віку,  і їм обом
довелося перенести сильний фізичний біль.

В судовому представник позивачів підтримала позовні
вимоги та просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 у відшкодування моральної
шкоди на користь ОСОБА_1 2 000 грн.,  на
користь ОСОБА_2 4 500 грн..

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав
частково а саме у відшкодуванні моральної шкоди ОСОБА_2 просив стягнути 200
грн.,  проти стягнення моральної шкоди у
відношенні ОСОБА_1,  ОСОБА_3 заперечував,
посилаючись на те,  що ніяких
тілесних ушкоджень ОСОБА_1 він не спричиняв. Також просив урахувати його
матеріальне становище,  оскільки він ніде
не працює,  та має на своєму утриманні
неповнолітнього сина.

Перевіривши матеріали справи,  вислухавши пояснення позивачів,  представника позивачів,  та доводи відповідача,  дослідивши письмові докази,  суд встановив наступне.

Постановою Куп'янського міськрайонного суду Харківської
області від 10.07.2007р. було встановлено,
що ОСОБА_3 скоїв злочини,
передбачені ч. 1  ст.  128,
ч. 1  ст.  125 КК України,  оскільки він спричинив ОСОБА_2 необережне
середньої тяжкості тілесне ушкодження,
та спричинив ОСОБА_1 умисне легке тілесне ушкодження. Однак внаслідок
акту амністії ОСОБА_3 був звільнений від кримінальної відповідальності.

ст.  61 ЦПК України передбачено принцип
загальнообов'язковості судового рішення,
із якого виходить,  що коли особи
брали участь в одній справі і потім беруть участь в іншій,  то встановлені судом обставини вважаються
такими,  що не підлягають доказуванню. А
оскільки вищевказаною постановою встановлено,
що ОСОБА_3
скоїв злочини передбачені
ст.  ст.  128 ч. 1,
125 ч. 1 КК України,  то суд
вважає вже доведеним фактом,  що дії
передбачені в позовних вимогах мали місце,
і вчинені вони саме ОСОБА_3

Відповідно зі
ст.  1167 ЦК України моральна шкода,
завдана фізичній особі діями чи бездіяльністю,  відшкодовується особою,  яка її заподіяла,  за наявності її вини.

Стаття 23 ЦК України передбачає,  що особа має
право на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди,  визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних страждань,
ступеня вини особи,  яка завдала
моральної шкоди,  оскільки вина є
підставою для відшкодування,  інших
обставин,  які мають істотне значення.
При визначенні відшкодування,
враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4
від 31.03.1995 р. при вирішенні питанні про відшкодування моральної шкоди також
враховуються стан здоров'я потерпілого,
тяжкість

вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках,  ступінь зниження престижу,  ділової репутації,  час та зусилля,  необхідні для відновлення попереднього стану.
При цьому суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

З п. 7 вищевказаної постанови ПВСУ від 31.03.1995 р.
виходить,  що зобов'язання відшкодувати
моральну (немайнову) шкоду виникає лише за умови,  що вказана шкода є безпосереднім наслідком
певної протиправної дії.

Враховуючи те,  що ОСОБА_3 своїми діями причинив ОСОБА_2 та ОСОБА_1 тілесні
ушкодження: ОСОБА_2 середньої тяжкості,
а саме перелом кісток лівого передпліччя,  що підтверджується висновком експерта № 55
від 23.01.2004 р.,  в наслідок чого
остання перенесла фізичний біль,  та
тривалий час знаходилась на лікуванні; ОСОБА_1 легкі тілесні ушкодження,  що також підтверджується висновком експерта №
54 від 23.01.2004р.,  і який також
переніс фізичний біль,  беручи до уваги
що позивачі люди похилого віку,  тому суд
вважає,  що діями відповідача була
заподіяна моральна шкода ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
разом з тим суд враховує,
матеріальне становище відповідача,
наявність на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4,  28.05.1997 року народження,  ступінь вини ОСОБА_3,  оскільки в судовому засіданні встановлено; що
вироком Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 28.09.2007
року були притягнуті до відповідальності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за навмисне
завдання побоїв та спричинення легких тілесних ушкоджень позивачам,  а також стягнуто з них в рахунок
відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_2 1 500 грн.,  на користь ОСОБА_1 1000 грн.,  тобто даним вироком підтверджується,  що у спричиненні тілесних ушкоджень позивачам
була не тільки вина ОСОБА_3 а й вина інших осіб.

Виходячи з вищевиюіаденого суд оцінює моральну шкоду
ОСОБА_2 у розмірі 700 грн. та ОСОБА_1 у розмірі 400 грн.,  оскільки розмір відшкодування моральної шкоди
має бути не більш,  аніж достатнім для
розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її
збагачення.

Згідно ч.3
ст.  88 ЦПК України,  якщо позивача на користь якого ухвалено
рішення,  звільнено від сплати судового
збору,  він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до ч.3
ст.  81 ЦПК України та Декрету
Кабінету Міністрів «Про державне мито» від 21.01.1993р. позивачі у справах про
відшкодування шкоди завданої ушкодженням здоров'я,  звільнені від сплати судових витрат. Тому суд
за обома позовами стягує судовий збір у розмірі 17 грн. і витрати на
інформаційно-технічне забезпечення у сумі 15 грн. в дохід держави з відповідача

Керуючись  ст.   ст.
10, 11,  60,  61,
79, 81,  88,  157,
209,  212-215 ЦПК України,   ст.
ст.  23, 1167 ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р № 4 « Про
судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги    ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ОСОБА_3   про стягнення моральної шкоди,  завданої злочинними діями задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження   на
користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження в рахунок відшкодування моральної
шкоди 700 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь    ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження у відшкодування моральної шкоди 400 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі
17 грн.,  та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 15 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через Куп'янський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги,  з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст.  295 ЦПК України.