Справа
№2-2242/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

9 серпня 2007 року                                                                              м.
Краматорськ

Краматорський міський суд
Донецької області у складі:

головуючого судді Літовки
В.В.

при секретарі Ткаченко
Т.Д.,

за участю сторін: представника позивача ОСОБА_1.,
відповідача ОСОБА_2,
представника третьої особи - Старовойт О.М..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування квартири
недійсним ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3. звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання
недійсним договору дарування квартири й повернути їй квартиру.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і суду пояснив, що 03.10.2006
р. був укладений з позивачкою договір дарування квартири, згідно якого ОСОБА_3
подарувала йому квартиру. Цей договір був засвідчений нотаріусом 3-ї
Краматорської ДНК. На момент укладання договору позивачка розуміла, що
підписувала договір дарування, й відчужує квартир, нотаріус роз'яснила їй, що
саме вона підписує. Про те що, позивачка подарує йому спірну квартиру у них
була домовленість ще в 2005 року. Неодноразово брався витяг в Краматорському
БТІ. Але у зв'язку з його зайнятістю по робот і( відрядження) договір був
укладений лише в жовтні місяці. Позивачка, з якою він давно знайомий й добрі стосунки,
подарувала йому квартиру по своїй волі й це не має ніякого відношення до ДТП, яку скоїла позивачка в 2006 році. Вважає, що немає
підстав для визнання вказаного договору дарування недійсним. На позивачку він
ніякого впливу не здійснював, в обман її не вводив, квартиру повертати назад
домовленості у них не було. Після укладення договору він користується
квартирою. Позивачка  в спірній квартирі
не проживає, майна свого не має.

Представник позивача підтримав позовні вимоги ОСОБА_3
просить визнати недійсним договір дарування квартири, згідно якого ОСОБА_3
подарувала квартиру ОСОБА_2, повернути квартиру позивачці й стягнути з
відповідача судові витрати. Вважає, що договір дарування є фіктивним і був
укладений під впливом обману відповідача на позивачку, яка скоїла ДТП, й щоб на
квартиру не був накладений арешт слідчими органами, з метою забезпечення
позову, відповідач запропонував позивачці подарувати йому квартиру.

Позивачка згодна з думкою свого представника й просить
задовольнити її позов. Вона не заперечує, що пішла до нотаріуса й підписувала
договір дарування по своїй волі, перебувала при здоровому розумі та ясній
пам'яті й розуміла правові наслідки договору дарування. В спірній квартирі вона
не проживає після укладення договору дарування. Вона не заперечує, що скоїла ДТП й відшкодувала частково завдану шкоду потерпілим,
кримінальна справа направлена до суду, де є цивільний позов.

Представник третьої особи - Третьої Краматорської
Державної нотаріальної контори в судовому засіданні позовні вимоги не визнала і
суду пояснила, що 03.10.2006р. 3-ою Краматорською ДНК був завірений договір дарування, згідно якого ОСОБА_3.
подарувала а ОСОБА_2 прийняв в дар спірну квартиру. Позивачка знаходилась при
здоровому розумі та ясній пам'яті, розуміла значення своїх дій, діяла
добровільно, стверджувала, що дарування здійснюється без будь яких погроз й
обману . Нотаріус ознайомила сторони з діючим цивільним законодавством, що
регулюють даний правочин. Вважає, що немає підстав для визнання вказаного
договору дарування недійсним.

Свідок ОСОБА_4. в судовому засіданні пояснив, що він робив ремонт в спірній квартирі, куди
часто приходив відповідач й контролював як робиться ремонт, говорив, що
квартира буде належати йому.

Дослідивши докази, вислухавши думку сторін, суд вважає, що
вимоги позивачки не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засідання було
встановлено, що Згідно договору дарування квартири     від 03.10.2006 p.,  який був  посвідчений Державним нотаріусом Третьої
Краматорської державної нотаріальної контори, позивачка ОСОБА_3. зобов'язана
передати,  а     відповідач
ОСОБА_2  прийняти в  дар
двокімнатну  квартиру №20  в
будинку №48 розташованому на вулиці АДРЕСА_1.

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно
виданий Краматорським міським бюро технічної інвентаризації видно, що на
25.09.2006 року за позивачкою зареєстрована спірна квартира.

Суд вважає, що договір дарування є дійсним, він
відповідає загальним умовам дійсності правочину відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст не суперечить цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства , а також моральним засадам суспільства. Позивачка ,
яка вчинили правочин, має необхідний обсяг цивільної дієздатності, її
волевиявлення правочину було вільним і відповідало її внутрішній волі.

Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першої-третьої,
п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Але всі вимоги передбаченні ст.203 ЦК України були сторонами виконанні.

Представник позивачки ОСОБА_3. посилається на те, що
договір дарування квартири був укладений
під впливом обману  відповідача на
позивачку, та є фіктивним.

Проте суд не може погодитися з такою думкою представника
позивача, так як про це будь якими доказами не підтверджено.

Відповідно до ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману
щодо обставин, які мають істотне значення ( частина перша статті 229 цього
Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо
сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкоджати вчиненню
правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

В судовому засіданні не встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 навмисно ввів позивачку ОСОБА_3. в оману, й вона помилялась щодо
обставин, які мають істотне значення, або замовчував існування істотних
обставин, які могли перешкоджати вчиненню правочину, якби позивачка дізналась
про їх існування.

Не має підстав визнавати договір дарування квартири укладений
між сторонами фіктивним, тобто вчинено без наміру створення правових наслідків,
які обумовлюються цим правочином.

Після укладення договору дарування, квартира позивачкою
була передана відповідачу й він її прийняв в дар, користується нею, позивачка в
спірній квартирі не мешкає, що підтверджується договором дарування, та
поясненнями сторін.

За таких обставин суд
вважає, що позов ОСОБА_3. не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10,60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 203,
208,209, 215, 230, 234 ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні прозових
вимог  ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання
договору дарування квартири недійсним й повернути ОСОБА_3. квартиру - відмовити

На рішення може бути подана
апеляційна скарга в Апеляційний суд Донецької області через Краматорський
міський суд протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне
оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів від дня його
проголошення.