Справа №2-2383/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

04 жовтня 2007
року Орджонікідзевський районний суд м.
Харкова у складі: головуючого судці - Маслова М. І. при секретарі -
Скоропляс Л.Ю. за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника
відповідача - ОСОБА_2розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова цивільну справу за позовомОСОБА_3до ОСОБА_4 та доОСОБА_5,  яка діє також в інтересах неповнолітньої
дитини ОСОБА_6про про визначення розміру часток в сумісній власності,  а також за зустрічним позовомОСОБА_5,  діючої також в інтересах неповнолітньої
дитини ОСОБА_6доОСОБА_3та ОСОБА_4,  третя
особа - орган опіки та піклування Орджонікідзевського району м.  Харкова про визначення часток в праві спільної
сумісної власності,  встановлення порядку
користування житловим приміщенням та усунення перешкод у здійсненні права
користування ним ,  суд,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3.3вернулась
до суду з позовом до ОСОБА_4 та доОСОБА_5,
яка діє також в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_6про про
визначення розміру часток в сумісній власності,
посилаючись на те,  що квартира
АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5та її неповнолітньому синуОСОБА_6
Про це
свідчить свідоцтво про право власності на житло,  видане 05.11.1998 р. Харківським міським
центром приватизації державного житлового фонду р.н. НОМЕР_1 В обгрунтування
позову ОСОБА_3. посилалась на те,  що
вищевказана квартира була отримана в порядку обміну,  що підтверджується обмінним ордером.  Вона була наймачем однокімнатної ізольованої
квартириАДРЕСА_2,  житлова площа якої
складала 19, 3 кв.м,  а відповідачОСОБА_4
була наймачем однокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_3,  житлова площа якої складала 16, 13 кв.м.  В цій квартиріОСОБА_4 мешкала зі своєю
донькою ОСОБА_5 ОСОБА_3. вказала,  що під
час обміну вказаних квартир у неї з відповідачами була досягнута
домовленість,  що її частка в спірній
квартирі буде складати 1/2 частку,  а
інша частина буде належати відповідачам.
В теперішній час добровільно визначити розмір часток в спірній квартирі
відповідачі не бажають і тому вона вимушена звернутись до суду.

ОСОБА_3.
подала до суду доповнену позовну заяву,
згідно якої просила суд визначити порядок користування вказаною квартирою
шляхом виділу їй у користування кімнати площею 14, 5 кв.м. ,  відповідачціОСОБА_4 кімнати площею 13 кв.м.
,  відповідачціОСОБА_5з її неповнолітнім
сином кімнати площею 16, 1 кв.м. ,  а
інші приміщення залишити в загальному користуванні.

У
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_33мінив позовні вимоги та також
просив анулювати спільну сумісну власність на квартиру АДРЕСА_1між всіма
співвласниками,  визнати за кожним із них
право власності на 1/4 частину квартири та визначити порядок користування
вказаною квартирою вищевказаним шляхом.

Не
погодившись із позовними вимогами ОСОБА_3,
ОСОБА_5,  діюча також в інтересах
неповнолітньої дитини ОСОБА_6,  звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 та
ОСОБА_4,  третя особа - орган опіки та
піклування Орджонікідзевського району м.
Харкова про встановлення порядку користування житловим приміщенням та
усунення

2

перешкод у здійсненні права користування ним.  В обгрунтування позову ОСОБА_5 посилалась на
те,  що дійсно згідно із Свідоцтвом про
право власності на житло,  видане
05.11.1998 року Харківським міським центром приватизації державного житлового
фонду (реєстраційний номерНОМЕР_1),
їйОСОБА_5.,  її неповнолітньому
синуОСОБА_6 ,  та відповідачам по справі
ОСОБА_3 таОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить
квартираАДРЕСА_1. Кожному із нас належить по 1/4 частці квартири. Вказана
квартира була отримана в порядку обміну. Під час обміну між ними не було ніяких
домовленостей або якихось угод,  про що
свідчить відсутність будь-яких письмових доказів про це. Вони отримали
квартиру,  а згодом приватизували її. З
моменту отримання квартири та по теперішній час вона сплачує належні їй
комунальні платежі та інші витрати,
пов'язані з утриманням квартири. Дана спірна квартираАДРЕСА_1 загальною
площею 64, 5 кв. м.  складається із трьох
жилих кімнат житловою площею 43, 6 кв. м. ,
у тому числі жилої кімнати № 7 площею 13, 0 кв. м. ,  жилої кімнати № 8 площею 14, 5 кв. м. ,  жилої кімнати № 9 площею 16, 1 кв. м. ,  а також підсобних приміщень у вигляді кухні №
4 площею 6, 9 кв. м. ,  ванної кімнати №
3 площею 2, 1 кв. м. ,  вбиральні № 2
площею 1, 1 кв. м. ,  коридору № 1 площею
8, 6 кв. м. ,  вбудованої шафи площею 0,
7 кв.м.  ОСОБА_5 вказала,  що за час спільного проживання склався
наступний порядок мешкання у квартирі: вона із сином займали житлову кімнату №
9 площею 16, 1 кв.м. ,  відповідачі
займали житлові кімнати № 8 площею 14, 5 кв. м.
та житлову кімнату № 7 площею 13, 0 кв. м.  Інші приміщення знаходились в загальному
користуванні. ОСОБА_5 вказала,  що в
останній час відповідачі почали перешкоджати їй та сину користуватись квартирою
та її приміщеннями. Вони стали міняти замки від дверей до кімнат у
квартирі,  а тому інколи вони не мали
можливості попасти до деяких приміщень квартири. Таким чином вони були полишені
законного права,  хоча мають право
власності на частини вказаної квартири,
користуватись квартирою. Відповіді не бажають добровільно виділяти їм
кімнату,  чим позбавили їх законного
права користуватися житловим приміщенням.
Таким чином відповідачі умисно перешкоджають їм користуватись належною
ним на праві власності частиною квартири,
і тому виникла необхідність у встановленні порядку користування вказаною
квартирою. Тому ОСОБА_5 просила суд виділити їй та її сину у користування житлову
кімнату № 9 площею 16, 1 кв.м. ,
відповідачам виділити у спільне користування дві житлові кімнати № 8 та
№ 7 площами 14, 5 кв.м.  та 13, 0 кв.м. ,  а підсобні та інші допоміжні приміщення
залишити у спільному користуванні та зобов'язати відповідачів не чинити
перешкод у здійсненні права користування виділеною ним кімнатою та допоміжними
приміщеннями.

ОСОБА_5
подала до суду уточнену позовну заяву,
згідно якої просила анулювати спільну сумісну власність на вказану
квартиру; визначити частки в праві спільної сумісної власності на
квартируАДРЕСА_1 шляхо визнання за нею права власності на 1/4 частину вказаної
квартири,  визнання за її сином права
власності на 1/4 частину вказаної квартири; визнання за ОСОБА_3 права власності
на 1/4 частину вказаної квартири,
визнання заОСОБА_4 права власності на 1/4 частину вказаної квартири;
встановлення вищевказаного нею порядку користування приміщеннями квартири та
зобов'язання не чинити перешкод у здійсненні права користування виділеною
кімнатою та допоміжними приміщеннями. У судовому засіданні сторони підтримали
свої позови та просили їх задовольнити.

Суд,  заслухавши сторони по первісному та
зустрічному позовам,  дослідивши
матеріали справи,  задовольняє позови
частково.

Як
встановлено судом,  та не оспорюється
сторонами,  згідно із довідкою КП
«Харківське міське БТІ» та Свідоцтвом про право власності на житло,  видане 05.11.1998 року Харківським міським
центром приватизації державного житлового фонду (реєстраційний
номерНОМЕР_1),  ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5та її неповнолітньому синуОСОБА_6
на праві
спільної сумісної власності належить квартираАДРЕСА_1. Із матеріалів справи
вбачається,  що спірна квартира
складається із трьох кімнат розмірами 16, 1 кв.м. ,  14, 5 кв.м. ,
13 кв.м.

Згідно
довідки про склад сім'ї ОСОБА_3., ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 зареєстровані та проживають в квартирі АДРЕСА_1

з

Відповідно до
ч.2  ст. 372 ЦК України при
розподілі майна,  що знаходиться в
спільній сумісній власності вважається,
що частки співвласників в праві спільної сумісної власності є
рівними,  якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом.

Таким
чином,  суд дійшов висновку про
необхідність анулювання спільної сумісної власності та визнання за кожним із
співвласників квартири права власності на 1/4 частини квартири.

Володіння,  користування і розпорядження майном при
спільній сумісній власності згідно до вимог
ст. 369 ЦК України
здійснюється за згодою всіх учасників,  а
за відсутності згоди спор вирішується судом.

Відповідно
до ч.2  ст. 358 ЦК України,  співвласники можуть домовитись про порядок
володіння та користування майном,  що є
їхньою частковою власністю.

На
підставі викладеного,  суд вважає
можливим виділити у користування ОСОБА_3 кімнату площею 14, 5 кв.м. , ОСОБА_4
кімнату площею 13 кв.м. , ОСОБА_5та її неповнолітньому синуОСОБА_6  кімнату площею 16, 1 кв.м. ,  підсобні та інші допоміжні приміщення
залишити у спільному користуванні. Такий порядок користування спірною квартирою
вже сложився між сторонами та є найбільш оптимальним.

В ході судового розгляду справи ОСОБА_5 не надала суду належних та
достовірних доказів того,  що ОСОБА_3.
таОСОБА_4 чинять їй перешкоди у здійсненні права користування виділеною їй та
сину кімнатою та іншими приміщеннями. За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_5
в частині зобов"язати відповідачів не чинити перешкод у здійсненні права
користування виділеною кімнатою суд не задовольняє.

На
підставі викладеного і керуючись
ст.  ст.  10,
15,  27,  31,
60,  209,  212,
214-215 ЦПК України;  ст.  ст.
355,  358,  368,
369, 370,  372  ЦК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимогиОСОБА_3та зустрічні позовні вимогиОСОБА_5 задовольнити частково.

Анулювати
спільну сумісну власність на квартируАДРЕСА_1 між ОСОБА_4,  ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Визнати
за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину квартириАДРЕСА_1.

Визнати
за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частину квартириАДРЕСА_1.

Визнати
за ОСОБА_5 право власності на 1/4 частину квартириАДРЕСА_1.

Визнати
заОСОБА_6 право власності на 1/4 частину квартириАДРЕСА_1.

Встановити
порядок користування квартирою квартироюАДРЕСА_1 та надатиОСОБА_3  у користування житлову кімнату № 8 площею 14,
5 кв.м. ; ОСОБА_4 виділити у користування кімнату № 7 площею 13, 0 кв.м. ;
ОСОБА_5 та її неповнолітньому сину ОСОБА_6 виділити у користування житлову
кімнату № 9 площею 16, 1 кв.м.

Підсобні
та інші допоміжні приміщення,  зокрема
кухню № 4 площею 6, 9 кв.м. ,  ванну
кімнату № 3 площею 2, 1 кв.м. ,
вбиральню № 2 площею 1, 1 кв.м. ,
коридор № 1 площею 8, 6 кв.м. ,
вбудовану шафу площею 0, 7 кв.м.
залишити у спільному користуванні співвласників. В задоволенні іншої
частини позовних вимог ОСОБА_3,  ОСОБА_5
- відмовити. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.