Справа №2-6038/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

10 жовтня 2007 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Пушкарчук В.П.

при секретарі                      Самохіній
О.О.,

з участю позивача -
ОСОБА_1.,   представника Луцької міської
ради - Ольховського М.  В.,   розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської
ради про визнання права власності та виділення в натурі,   -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача про
визнання права власності на самочинно перебудоване та добудоване нерухоме
майно,   що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Позивач зазначив,   що він є
власником будинку № 8 у по АДРЕСА_1. На підставі рішення виконавчого комітету
Луцької міської ради від 27.09.1974 року ОСОБА_1. було виділено земельну
ділянку у безстрокове користування під індивідуальне будівництво. 30.10.1992 р.
на підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 399 ОСОБА_1.
було отримано свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок. Для
покращення житлових умов 1-квартирний житловий будинок було переплановано на 2
квартирний шляхом самовільної перебудови та добудови приміщень: житлової
кімнати (1-5),   кухні (1-6),   коридору (2-1),   кухні (2-2),   вітальні (2-3),   житлової кімнати (2-4),   санвузла (2-5),   котельні (2-6),   коридору (2-7),   санвузла (2-8),   житлової кімнати (2-9),   житлової кімнати (2-10). Добудова
проводилось без належно затвердженого проекту та дозволів. На даний час є
висновок відповідності самочинного будівництва усім належним нормам.   На підставі наведеного просить визнати право
власності на 2-квартирний житловий будинок,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
а також виділити в натурі квартиру № 1 загальною площею 87,  2 кв.м.
,   що складається з коридору
(1-1) площею 12,  9 кв.м.  ,
санвузла (1-2) площею 5,  7
кв.м.  ,
жилої кімнати (1-3) площею 18,  4
кв.м.  ,
коридору (1-4) площею 11,  0
кв.м.  ,
житлової кімнати (1-5) площею 13,
0 кв.м.  ,   кухні (1-6) площею 8,  4 кв.м.
,   сходової (1-7) площею 4,  8 кв.м.
,   житлової кімнати (1-8) площею
13,  0 кв.м.  ,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
та виділити в натурі квартиру № 2 загальною площею 115,  2 кв.м.
,   що складається з коридору (2-1)
площею 7,  6 кв.м.  ,
кухні (2-2) площею 15,  0
кв.м.  ,
вітальні (2-3) площею 30,  0
кв.м.  ,
житлової кімнати (2-4) площею 14,
6 кв.м.  ,   санвузла (2-5) площею 5,  9 кв.м.
,   котельні (2-6) площею 3,  3 кв.м.
,   коридору (2-7) площею 5,  6 кв.м.
,   санвузла (2-8) площею 3,  3 кв.м.
,   житлової кімнати (2-9) площею
16,  8 кв.м.  ,
житлової кімнати (2-10) площею 13,
1 кв.м.  ,   розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з
підстав зазначених в позові,   просив
задовольнити позов.

Представник відповідача Ольховський М.  В. в судовому засіданні позов не визнав,   пояснивши суду,   що оскільки акт не затверджений рішенням
виконкому Луцької міської ради та не погоджений у відділі архітектури,   а також не було дотримано всіх процедур по
отриманню дозволу на будівництво,   то
даний позов не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення позивача та представника
відповідача,   дослідивши документи
справи,   суд прийшов до висновку про
підставність заявленого позову.

Згідно  ст.  12 ч.2 Закону
України "Про власність" громадянин набуває права власності на доходи
від участі в суспільному виробництві,
індивідуальної праці,
підприємницької діяльності,
вкладення коштів у кредитні установи,
акціонерні товариства,  а також на
майно,  одержане внаслідок успадкування
або укладення інших угод,  не заборонених
законом.

Судом встановлено,
що будинок № 8 по АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_1на праві приватної
власності згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від
30.10.1992 року (а.с.  22). Крім
того,  право власності позивача на вище
вказане житло підтверджено і копією технічного паспорту на вказане житло від
04.09.2007 р. з відповідними планами та характеристиками,  з якого вбачається,  що приміщення 1-5,  1-6,
2-1,  2-2,  2-3,
2-4,  2-5,  2-6,
2-7,  2-8,  2-9,
2-Ю є самочинним будівництвом оскільки,
здійснено без належних на те дозволів та затвердженого проекту,  самовільно введено в експлуатацію загальної
площі 55, 8кв.м.  (а.с.  13-19).

Відповідно до  ст.
376 ЦК України,  житловий будинок,  будівля,
споруда,  інше нерухоме майно
вважається самочинним будівництвом,  якщо
вони збудовані або будуються на земельній ділянці,  що не була відведена для цієї мети,  або без належного дозволу чи належно затвердженого
проекту,  або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно
може бути за рішенням суду визнане за особою,
яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці,  що не була їй відведена для цієї мети,  за умови надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Експертним висновком про відповідність самовільного
перепланування 1-квартирного житлового будинку під 2-квартирний по АДРЕСА_1
діючим державним будівельним,  санітарним
і пожежним нормам і правилам (ДБН) підтверджено,  що планування та конструктивні елементи
добудови відповідають діючим нормам (а.с. 6-12,
23). Самовільно збудовані приміщення забезпечують міцність,  просторову жорсткість,  довговічність згідно класу капітальності
будівлі і безпечну експлуатацію їх. Даний висновок погоджено Управлінням
містобудування та архітектури Луцького міського виконкому,  Луцькою міською санітарно-епідеміологічною
станцією та іншими комунальними службами.

Отже,  при
проведенні добудов позивачем не були порушені жодні будівельні норми та права
інших осіб.

Судом встановлено,
що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує
права,  свободи та інтереси інших
осіб,  на підставі цього можливо ухвалити
рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні.

Тому суд вважає,
що є всі підстави для визнання права власності за ОСОБА_1 на самовільно
добудовані приміщення.

Керуючись  ст.  ст.
6,  10,  11,
58,  60,  130,
213,  215 ЦПК України,   ст. 48 п.3 Закону України "Про
власність",   ст.  ст.
16,  376,  392 ЦК України суд,  -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2-квартирний
житловий будинок по АДРЕСА_1 із самовільно добудованими приміщеннями: житлову
кімнату (1-5),  кухні (1-6),  коридор (2-1),  кухню (2-2),
вітальню (2-3),  житлову кімнату
(2-4),  санвузол (2-5),  котельню (2-6),  коридор (2-7),  санвузол (2-8),  житлову кімнату (2-9),  житлову кімнату (2-10),  загальною площею 202, 4 кв.м. ,  згідно технічного паспорту від 04.09.2007
року,  розробленого ВОБТІ.

Виділити в натурі квартиру № 1 загальною площею 87, 2
кв.м. ,  що складається з коридору (1-1)
площею 12, 9 кв.м. ,  санвузла (1-2)
площею 5, 7 кв.м. ,  жилої кімнати (1-3)
площею 18, 4 кв.м. ,  коридору (1-4)
площею 11, 0 кв.м. ,  житлової кімнати
(1-5) площею 13, 0 кв.м. ,  кухні (1-6)
площею 8, 4 кв.м. ,  сходової (1-7)
площею 4, 8 кв.м. ,  житлової кімнати
(1-8) площею 13, 0 кв.м. ,  розташованої
за адресою: АДРЕСА_1.

Виділити в натурі квартиру № 2 загальною площею 115, 2
кв.м. ,  що складається з коридору (2-1)
площею 7, 6 кв.м. ,  кухні (2-2) площею
15, 0 кв.м. ,  вітальні (2-3) площею 30,
0 кв.м. ,  житлової кімнати (2-4) площею
14, 6 кв.м. ,  санвузла (2-5) площею 5, 9
кв.м. ,  котельні (2-6) площею 3, 3 кв.м.
,  коридору (2-7) площею 5, 6 кв.м.
,  санвузла (2-8) площею 3, 3 кв.м.
,  житлової кімнати (2-9) площею 16, 8 кв.м.
,  житлової кімнати (2-10) площею 13, 1
кв.м. ,  розташованої за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду
Волинської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення
протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення та подачі апеляційної скарги
на рішення суду протягом 20 (двадцяти) днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження,  але
апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений  ст.  294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення,  якщо
його не скасовано,  набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.