Справа №2-2103/2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21
листопада 2007 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у
складі:

головуючого -
судді Вуїва О.В.,

при секретарі - Якименко А.О.,

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Вознесенської міської ради
Миколаївської області, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

ВСТАНОВИВ:

15
вересня 2007 року ОСОБА_1,
ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до Вознесенської міської ради
Миколаївської області про вюнання права власності на самочинно збудоване
нерухоме майно, в якій вказували, що вони є власниками житлового будинку АДРЕСА_1на
підставі договору кулівлі-продажу від 24 жовтня 2002 року.

Крім
цього ОСОБА_1, ОСОБА_2
належить земельна ділянка, площею 0,0398 га, призначена для будівництва та
обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

За час
проживання в будинку позивачами на земельній ділянці було самочинно побудовано:
сіни а-1, площею 26,1 кв.м., сіни а1-1, площею 9,1 кв.м., гараж Г-1, площею 35,
6 кв.м..

Зважаючи
на те, що вказані об'єкти самочинної забудови зведені ними особисто на
земельній ділянці, переданій у власність з дотриманням архітектурних,
будівельних, санітарних і екологічних норм, відповідають правилам протипожежної
безпеки, не порушують права інших осіб, позивачі просили суд визнати за ними
право власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Позивачі
в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю.

Представник
відповідача - Вознесенської міської ради Миколаївської області в судове
засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності,
позовні вимоги визнає повністю.

Треті
особи в попереднє судове засідання не з'явилися, суду надали заяви про розгляд
справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують.

Оскільки
матеріали справи містять достатньо
відомостей про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважав можливим
розглядати справу без участі представника відповідача та третіх осіб.

Заслухавши
пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних
вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку, що позовні
вимоги підлягають повному задоволенню.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1,
ОСОБА_2 є співвласниками (кожному належить по 1/2 частці) житлового будинку
АДРЕСА_1(а.с. 9, 10).

Згідно
рішення Вознесенської міської ради Миколаївської області № 13 від 28 вересня
2007 року позивачі також є співвласниками земельної ділянки, площею 0,0398 га,
призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських
будівель та споруд (а.с. 26).

На
зазначеній земельній ділянці ОСОБА_1,
ОСОБА_2 самочинно побудували сіни а-1, площею 26,1 кв.м., сіни а1-1, площею
9,1 кв.м., гараж Г-1, площею 35, 6 кв.м..

Вказані
будівлі були побудовані ними без затвердженого проекту, без дозволу на
будівництво та на земельній ділянці, яка не була надана їм на момент будівництва
у власність або користування (самочинне будівництво), що є порушенням ст. 24
Закону України «Про планування і забудову території», ст. 25 Закону України
«Про основи містобудування в Україні», а тому згідно ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України особа,
яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на
нього.

Проте,
відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 375 ЦК
України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та
споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти
будівництво на своїй ділянці іншим особам. Право власника на забудову
здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних,
екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної
ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно
ч. 5 ст. 376 ЦК України
на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним
право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не
порушує права інших осіб.

Сіни
а-1, площею 26,1 кв.м., сіни а1-1, площею 9,1 кв.м., гараж Г-1, площею 35, 6
кв.м. відповідають архітектурним, будівельним, санітарним, екологічним та іншим
нормам, не порушують права інших осіб, самочинно побудовані ОСОБА_1, ОСОБА_2на
земельній ділянці, яка була відведена їм для цієї мети (після здійснення
самочинного будівництва).

За таких
обставин суд вважає, що відповідно до ст, 16 ЦК України цивільне право позивачів підлягає захисту шляхом
визнання за ними права власності на самочинно побудоване нерухомого майно.

На
підставі викладених обставин, керуючись ст. ст. 10, 11, 130, 209, 212, 213,
214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Вознесенської міської ради Миколаївської області,
треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про

визнання   права
власності   на   самочинно
збудоване   нерухоме   майно
- задовольнити повністю.

Визнати
за ОСОБА_1, ОСОБА_2 як співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1право власності
на сіни а-1, площею 26,1 кв.м., сіни а -1, площею 9,1 кв.м., гараж Г-1, площею 35, 6
кв.м. відповідно до часток співвласників майна.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через
Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
рішення протягом десяти днів з дня його проголошення та подачі апеляційної
скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.