Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада
2007р.   Костянтинівський міськрайонний
суд Донецької області у складі:

головуючої
судді                            Бєлостоцької
О.В.,

при
секретарі                                   Рукавиці
К.В.,

за
участю представника позивача      ОСОБА_1.,

відповідача                                       ОСОБА_2.,

третьої
особи                                    ОСОБА_3.
,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом
Закритого акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" в
особі філії "Донецького регіонального управління" Закритого акціонерного
товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_2,  третя особа - ОСОБА_3 про зверенння стягнення
на предмет іпотеки,  -

ВСТАНОВИВ:

14
листопада 2007 року Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»
в особі філії "Донецького регіонального управління" Закритого
акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,  вказуючи,
що відповідно до кредитного договору № DO0FGF00000296 від 22 серпня
2005 року ОСОБА_2. отримав від позивача кредит на придбання житлового будинку у
вигляді непоновлюваної кредитної лінії на суму 16000 гривень,  а також у розмірі 3120 гривень на сплату
страхових платежів,  яким скористався у
повному обсязі,  та у забезпечення якого
22 серпня 2005 року між позивачем та відповідачем був укладений договір
іпотеки,  зареєстрований в реєстрі за №
1577,  предметом якого є житловий будинок
АДРЕСА_1,  оцінений за договором у 16000
гривень. У зв*язку з невиконанням передбачених кредитним договором зобов*язань
щодо повернення кредиту,  просив звернути
стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1 шляхом його продажу
ЗАТ КБ "ПриватБанк" з укладанням від імені відповідача договору
купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з отриманням витягу
з Державного реєстру прав власності та наданням позивачеві всіх
повноважень,  необхідних для здійснення
продажу та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

В
судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги,  просила зазначити початкову ціну реалізації
предмета іпотеки - 16000 гривень та підтримала позовні вимоги,  посилаючись на обставини,  викладені в позовній заяві.

Відповідач
ОСОБА_2. позовні вимоги визнав у повному обсязі,  зазначив,  що не виконав передбачені кредитним договором
зобов*язання у зв*язку з важким матеріальним станом,  суму заборгованості за кредитним договором у
розмірі 15933грн 91коп,  заборгованості
зі сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 2041грн 79коп,  нарахованої пені за несвоєчасну сплату
відсотків за користування кредитом в розмірі 373грн 31коп визнав у повному
обсязі і не заперечував проти звернення стягнення на предмет іпотеки - належний
йому будинок АДРЕСА_1

Третя
особа на стороні відповідача,  що не
заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3.  в судовому засіданні пояснила,  що будинок АДРЕСА_1 є їх з чоловіком спільною
сумісною власністю,  оскільки був
придбаний під час шлюбу. Зазначила,  що
не заперечувала проти передачі зазначеного будинку в іпотеку у забезпечення
виконання її чоловіком ОСОБА_2. зобов*язань за кредитним договором; вважає
вимоги позивача обгрунтованими,  оскільки
ОСОБА_2. не виконав своїх зобов*язань щодо повернення кредиту; не заперечує
проти звернення стягнення на будинок АДРЕСА_1

Заслухавши
пояснення представника позивача,
відповідача,  третьої особи на
стороні відповідача,  дослідивши
матеріали справи,  суд встановив наступні
факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим
розглядом встановлено,  що відповідно до
кредитного договору № DO0FGF00000296 від 22 серпня
2005 року (а.с. 5, 6) позичальник ОСОБА_2. отримав від позивача по справі
кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії в розмірі 19120 гривень - на
придбання житла в розмірі 16000 гривень та сплату страхових платежів в розмірі
3120 гривень зі сплатою за користування кредитом в розмірі 1, 75% щомісячно на
суму залишку заборгованості за кредитом та комісії за розрахунково-касове
обслуговування в розмірі 0, 16% від суми виданого кредиту щомісячно. Згідно п.1.1
кредитного договору позичальник зобов*язаний в рахунок погашення заборгованості
за кредитним договором сплачувати на користь займодавця 348 гривень 63 копійки.
Відповідно до п. 4.1 кредитного договору позичальник за порушення термінів
сплати відсотків зобов*язаний сплатити пеню в розмірі 0, 15% від суми
простроченого платежу.

22
серпня 2005 року у забезпечення виконання зобов*язань за кредитним договором
між сторонами по справі укладено договір іпотеки,  зареєстрований в реєстрі за № 1577 (а.с.
7-9),  предметом якого є житловий будинок
з надвірними будівлями,  розташованими на
земельній ділянці розміром 0, 0587 га
в АДРЕСА_1,  який належить відповідачу
ОСОБА_2. та третій особі по справі ОСОБА_3.
на підставі договору купівлі-продажу від 12 серпня 2005 року (а.с.
30-33) на праві спільної сумісної власності,
оскільки був придбаний ними під час шлюбу (а.с. 36).

Відповідно
до п.7 договору іпотеки (а.с. 7-9) на земельній ділянці розташовані : жилий
будинок шлакобетонний загальною площею 45, 7 кв.м. ,  житловою площею - 29, 2 кв.м. ; літня кухня з
цегли; льох шлакобетонний; гараж з цегли; сарай з цегли; душ з цегли; сарай з
цегли; убиральня з цегли; сарай з цегли; водопровід металевий; огорожа з
дерева.

За договором
іпотеки сторони визначили вартість предмета іпотеки у 16000 гривень.

Позичальник
ОСОБА_2. кредитними коштами скористувався у повному обсязі,  про що свідчать ордер-розпорядження № 1 про
видачу кредита від 23
серпня 2005 року (а.с. 34) та заява на видачу готівки № 805 від 23 серпня 2005
року (а.с. 25). Внаслідок неналежного виконання позичальником ОСОБА_2. умов
кредитного договору,  виникла
заборгованість за кредитом у розмірі 15933грн 91коп,  заборгованість зі сплати відсотків за
користування кредитом у розмірі 2041грн 79коп,
нарахована пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом
в розмірі 373грн 31коп (а.с. 4).

Відповідно
до  ст.
526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та ЦК,
інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,  що звичайно ставляться.

В
силу  ст.
ст. 575,  576 ЦК України іпотекою
є застава нерухомого майна,  що
залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Права заставодержателя
(право застави) на річ,  яка є предметом
застави,  поширюються на її
приналежності,  якщо інше не встановлене
договором.

Відповідно  ст. 572 ЦК
України,   ст. 33 Закону України „Про
іпотеку" від 5 червня 2003 року,  в
силу застави у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного
зобов*язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет застави (іпотеки).

Згідно
до  ст. 590 ЦК України
заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в
разі,  коли забов*язання не буде виконано
у встановлений строк (термін),  якщо інше
не встановлено договором або законом.

В
силу  ст. 591 ЦК України
реалізація предмета застави,  на який
звернене стягнення,  провадиться шляхом
його продажу з публічних торгів,  якщо
інше не встановлене договором або законом.

Відповідно
до п.п. 18.8.1,  18.8.3 договору іпотеки
№ 1577 від 22 серпня 2005 року,
укладеного між позивачем та відповідачем по справі,  іпотекодержатель з метою задоволення своїх
вимог має право: звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку,  якщо в момент настання термінів виконання
позичальником будь-якого з основних зобов*язань,  передбачених кредитним договором,  вони не будуть виконані; звернути стягнення
на предмет іпотеки незалежно   від
настання терміні,  в виконання основного
зобов*язання за кредитним

договором у випадках порушення іпотекодавцем
будь-якого із зобов*язань,  передбачених
умовами кредитного договору та договору іпотеки.

Згідно
п. 24 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у
випадках,  передбачених п.п. 18.8.1,  18.8.2,
18.8.3 цього договору відповідно до Закону України "Про
іпотеку" на підставі рішення суду або на підставі виконавчого написа
нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог
іпотекодержателя,  що містяться в
договорі.

Приймаючи
до уваги викладене,  суд вважає,  що позов підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи,  що позичальник ОСОБА_2. не виконав
зобов*язань,  передбачених кредитним договором,  суд вважає за необхідне звернути стягнення на
предмет іпотеки за іпотечним договором № 1577 від 22 серпня 2005 року,  укладеним між ЗАТ КБ "Приватбанк"
та ОСОБА_2.,  яким є житловий будинок
АДРЕСА_1

Згідно  ст.  39
Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про
звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні має бути зокрема зазначено
спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,  встановленої  ст.  38
зазначеного Закону.

Враховучи
викладене,  суд вважає за необхідне
звернути стягнення на предмет іпотеки -житловий будинок АДРЕСА_1 шляхом його
самостійного продажу закритим акціонерним товариством "Приватбанк"
будь-якій особі від свого імені з отриманням витягу з Державного реєстру прав
власності в порядку,  передбаченому  ст.  38
Закону України "Про іпотеку",
встановивши початкову ціну для реалізації у розмірі,  встановленому за домовленістю сторін в
договорі іпотеки - 16 000 грн.

Суд
вважає,  що у задоволенні позовних вимог
про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу ЗАТ КБ "ПриватБанк" з
укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем та наданням ЗАТ КБ
"ПриватБанк" всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу слід відмовити,  оскільки Законом України "Про
іпотеку" не передбачений такий спосіб звернення стягнення на предмет
іпотеки.

В
силу  ст.
88 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача витрати,  пов*язані зі сплатою судового збору (а.с. іа)
в розмірі 183 грн 49коп та витрати,
пов*язані із сплатою інформаційно-технічного забезпечення розгляду
справи (а.с. іа) в розмірі 30грн.

Керуючись  ст.
ст.    526,  572,
575,  576,  590,
591 ЦК України,   ст.
33,  38,  39 Закону України „Про іпотеку",   ст.
ст.  10,  11,
209,  212,  214,
215 ЦПК України,  -

ВИРІШИВ:

Позов
Закритого акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" в
особі філії "Донецького регіонального управління" Закритого
акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_2
про зверенння стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.

Звернути
стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 1577 від 22 серпня 2005
року - житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 на земельній ділянці
розміром 0, 0587 га загальною площею 45, 7 кв.м. ,  житлова площа - 29, 2 кв.м. ,  який складається з літньої кухні з
цегли,  льоху із шлакобетону,  гаражу з цегли,  сараю із цегли,  душу із цегли,  сараю із цегли,  убиральні із цегли,  ,
сараю із цегли,  водопроводу із
металу,  огорожі з дерева,  що належить ОСОБА_2. на підставі договору
купівлі-продажу від 12 серпня 2005 року в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № DO0FGF00000296 від 22 серпня 2005 року у сумі 18349, 01 гривень
шляхом його продажу закритим акціонерним товаристовом комерційним банком
"Приватбанк" будь-якій особі від свого імені з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності в порядку,
встановленому  ст. 38 Закону
України „Про іпотеку",  встановивши
початкову ціну для реалізації в розмірі,
встановленому за домовленістю сторін в договорі іпотеки -16 000 грн.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь закритого акціонерного товариства комерційного банка
"Приватбанк" витрати пов*язані із сплатою судового збору у

розмірі 183 грн
49 коп та витрати,  пов*язані із сплатою збору на
інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в розмірі 30 грн.

В іншій частині
позовних вимог - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької
області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.