ЛАДИЖИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-97/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

24 травня 2007
р. Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:

головуючого
- судді                                     Сушко
О.О.,

при секретарі                                                Бойко С. В.,

за участю:

представника
позивача                               ОСОБА_1.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Ладижин цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ
«Агро-Цукор» про стягнення заборгованості із заробітної плати,  компенсації за її затримку та моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з цими позовом,
і,  з урахуванням внесених
змін,  просив стягнути з відповідача на
його користь 1076, 65 грн. заборгованості із заробітної плати,  5383, 25 грн. компенсації за затримку
розрахунку та 1000 грн. моральної шкоди.

На
обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача повідомив,  що ОСОБА_2. з
05.06.2006 року по 29.06.2006 року працював електрозварювальником ТОВ
«Агро-Цукор». Після звільнення з ним не був проведений остаточний
розрахунок,  і навіть не виплачена
заробітна плата. Протягом майже півроку позивач намагався отримати хоча б
довідку про свою заробітну плату,  але її
відповідач не надав. Згідно з галузевою угодою між Міністерством аграрної
політики,  галузевими об'єднаннями ат
Профспілкою працівників агропромислового комплексу України на 2006-2008 роки у
червні місяці 2006 року заробітна плата електрозварювальника ручного зварювання
за відпрацьовану норму тривалості робочого часу становила 1076, 65 грн.,  яку він просить стягнути. Так як розрахунок з
ним не проведений,  то просить за його
затримку стягнути 5383, 25 грн. - середній заробіток за час після звільнення і
звернення до суду.

Крім
цього,  через вказані події позивач
переніс душевні страждання,  порушився
його звичайний спосіб життя,  тобто,  йому було заподіяно моральної шкоди,  які він оцінює у 1000 грн.,  і просить стягнути з відповідача.

В
судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги,  просив суд їх задовольнити.

Відповідач,  будучи належним чином повідомлений про час і
місце проведення судового засідання,  в
судове засідання не з'явився,  будь-якого
повідомлення про причини неявки не надав.

Представник
позивача в судовому засіданні не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідно
до  ст.
224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі
на підставі наявних доказів.

Дослідивши
докази,  заслухавши пояснення
представника позивача і давши їм належну юридичну оцінку,  суд вважає, , що позовні вимоги підлягають
задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до ч. 1  ст.  115 КЗпП України заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у строки,
встановлені колективним договором,
але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу,  що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

В
судовому засіданні встановлено,  що
позивач у період з 05.06.2006 року по 29.06.2006 року працював
електрозварювальником ручної зварювання 5-го розряду у відповідача - ТОВ
«Агро-Цукор»,  с.
Бабич Іллінецького району Вінницької області. Цей факт
підтверджується відповідним записом у трудовій книжці позивача. Заробітна плата
за час роботи позивачеві виплачена не була,
що підтверджується повідомленням управління пенсійного Фонду України у
Іллінецькому районі про не сплату відповідачем страхових внесків за період
січень 2006 року -лютий 2007 року та відсутність відомостей про сплату внесків
за найманих працівників.

Відповідач
не надав ані позивачеві,  ані суду
відомостей про заробітну плату позивача. Тому суд виходить із того,  що вона- мала складати не менше 1076, 65 грн.
за червень місяць 2006 року як визначено у середньому по Україні галузевою
угодою між Міністерством аграрної політики,
галузевими об'єднаннями ат Профспілкою працівників агропромислового
комплексу

України
на 2006-2008 роки для електрозварювальника ручного зварювання за відпрацьовану
норму тривалості робочого часу становила,
на посаді якого працював позивач.

Частина
1 статті 116 КЗпП України визначає,  що
при звільненні працівника виплата всіх сум,
що належать йому від підприємства,
установи,  організації,  провадиться в день звільнення.

Після
звільнення позивача з ним не було проведено повного розрахунку,  тобто відповідач не виплатив усіх належних
сум.

Згідно
зч. 1  ст.  117 КЗпП України в разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у
строки,  зазначені в статті 116 цього
Кодексу,  при відсутності спору про їх
розмір підприємство,  установа,  організація повинні виплатити працівникові
його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким
чином,  з відповідача підлягає стягненню
на користь позивача,  окрім
заборгованості із заробітної плати в сумі 1076, 65 грн.,  середній заробіток за час затримки її виплати
в сумі 5383, 25 грн..

Відшкодування
власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться
у разі,  якщо порушення його законних
прав призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових
зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається
законодавством.  (  ст.
237-1 КЗпП України ).

За
змістом  ст.  1167 ЦК України моральна шкода,  завдана неправомірними діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою,
яка її завдала.

Позивачу
з боку відповідача було заподіяно моральної шкоди у зв'язку з порушенням його
трудових прав,  яка виразилась у душевних
стражданнях,  зміни звичайного способу
життя,  що потребує додаткових зусиль для
його організації.

Суд вважає,  що з урахуванням
обставин справи,  поведінки
відповідача,  ступеню його вини,  глибини фізичних та душевних страждань
позивача,  розмір відшкодування цієї
шкоди буде розумним і справедливим в сумі 1000 грн..

Відповідно
до вимог  ст.  88 ЦПК України з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати - 200 грн.
витрат на послуги адвоката,  який приймав
участь у розгляді справи,  на користь
держави ЗО грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та
74, 60 грн. судового збору.

Рішення,  в частині стягнення заборгованості із
заробітної плати,  відповідно до п. 2 ч.
1  ст.
367 ЦПК України,  підлягає
негайному виконанню.

На
підставі  ст.   ст.
115,  116,  117,
237-1 КЗпП України,   ст.   ст.
23,  1167 ЦК України,  керуючись
ст.   ст.  6,
8,  10,  15,
208,  209,  210,
212,  213,  214,
215,  224,  226 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Стягнути
з ТОВ «Агро-Цукор» - с Бабин
Іллінецького району Вінницької області - на користь ОСОБА_2 1076, 65 грн.
заборгованості із заробітної плати,
5383, 25 грн. середнього заробітку за затримку розрахунку,  1000 грн. відшкодування моральної шкоди та
200 грн. витрат на послуги адвоката,
який приймав участь у розгляді справи.

Стягнути
з ТОВ «Агро-Цукор» - с Бабин
Іллінецького району Вінницької області - на користь держави ЗО грн. витрат за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 74, 60 грн. судового
збору.

Допустити
до негайного виконання рішення в частині стягнення заборгованості із заробітної
плати.

Рішення
може бути переглянуте Ладижинським міським судом за заявою відповідача,  яка повинна бути подана протягом 10 днів з
дня отримання його копії.

Рішення
може бути 'оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський
міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  з подачею її копії до
апеляційної інстанції.

Суддя: ( підпис
)

З
оригіналом вірно:

Суддя
Ладижинського міського суду                Сушко О.
О.