РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2007 року                      справа № 2-2070/ 07                        м.
Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області під
головуванням

судді                                                              Федонюк С.Ю.,

при секретарі                                                Навроцькій
М.Р.,

за участі позивача                                         ОСОБА_1,

представника позивача                               ОСОБА_2,

представника відповідача                            Середи О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Нововолинську

цивільну справу за позовом ОСОБА_1до

державного         підприємства                     "Центрально-Західна                        компанія

"Вуглеторфреструктуризація" про стягнення
недоплачених сум відшкодування шкоди та компенсації через порушення термінів їх
виплати,

встановив:

30 жовтня 2007 року позивач ОСОБА_1. звернувся в суд
з позовом до

державного         підприємства                     "Центрально-Західна                        компанія

"Вуглеторфреструктуризація" про стягнення
202,62 грн. недоплаченої суми відшкодування шкоди за період з 01.07.1998 р. по
01.06.1999 р. і 335,57 грн. компенсації через порушення термінів їх виплати, та
50 грн. за надання юридичної допомоги, всього 588,19 грн.

Свої вимоги
обґрунтовує тим, що працював на шахті №8 "Нововолинська" машиністом
гірничих виймальних машин, 11.01.1994 року заключениям МСЕК йому встановлено 80% втрати
професійної працездатності у зв'язку з трудовим каліцтвом.

Наказом
адміністрації шахти йому було визначено відшкодування шкоди: одноразову допомогу
та щомісячні платежі, які виплачувались шахтою № 9 "НВ" до передачі
справи в дирекцію по ліквідації шахт "Укрвуглереструктуризація",
правонаступником 'якої є ДП Центрально-Західна компанія
"Вуглеторфреструктуризація".

Згідно наказів
Західно-Української дирекції по ліквідації шахт № 248 від 31.08.2000 р. та №
308 від 03.11.2000 р .і додатків до них, сума відшкодування

2

шкоди йому перерахована з
01.06.1999 р., виходячи з коефіцієнта 1,1458 і з 01.10.2000 р. - з коефіцієнта
1,28. По наказу № 16 від 01.03.1999 р. фактично виплати становили по 336,55
грн. щомісяця до перерахунку, тобто до 01.06.1999 р.

Позивач вважає, що сума щомісячної виплати 336,55 грн, яку відповідач

нарахував з 1 червня 1999 року, підлягає перерахунку на коефіцієнт 1,1458
зі

липня 1998 року відповідно до Галузевої тарифної Угоди, оскільки тарифні

ставки та посадові оклади на підприємствах вугільної промисловості України

були підвищені саме з 1 липня 1998 року . Просить стягнути з відповідача

недоплачену суму відшкодування шкоди 202,62 грн. за період з 01.07.1998 р.
по

01.06.1999 р. (за 11 місяців), виходячи з розрахунку : (336,55 грн. х К 1,1458 =

385,62 грн. Розмір відшкодування шкоди повинен становити 354,97 грн. ( з

розрахунку: 591,61 грн. х 60%= 354,97 грн., оскільки сума відшкодування

шкоди обмежується граничним середнім заробітком по регіону 591,61 грн.).

Щомісяця недоплата становила 18,42 грн. ( 354,97 грн. - 336,55 грн.
),всього

недоплачено за 11 місяців з 01.07.1998 р. по 01.06.1999 р. 202,62 грн. (
18,42

грн. х 11 міс). Крім того, відповідно до Положення затвердженого

Постановою КМУ від 20.12.1997 р. № 1427, на суми відшкодування шкоди,

недоплачені з вини відповідача , належить нараховувати компенсацію станом

на жовтень 2007 року, а саме :

За 1998 рік

-липень      18,42
грн. х 2,019 коефіцієнт = 37,19 грн.

-серпень
18,42        х 2,013                                   =37,08

-вересень   18,42                  х 1,902                           =35,03

-жовтень    18,42                х 1,732                            =31,90

-листопад   18,42                 х 1,652                            =30,43

-грудень     18,42                 х
1,568                            =28,88

за 1999 рік

-січень
18,42        х 1,536                                    =28,29

-лютий
18,42       х 1,510                                    =27,81

-березень
18,42       х 1,486                                     =27,37

-квітень
18,42       х 1,430                                     =26,34

-травень
18,42        х 1,371                                   =25,25'

всього компенсації :                                                 335,57
грн.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1. і його представник ОСОБА_2 позов підтримали в
повному обсязі, просять задовольнити позовні вимоги і стягнути з відповідача
202,62 грн. недоплаченої суми відшкодування шкоди та 335,57 грн. компенсації
через порушення термінів їх виплати та 50 грн. витрат за правову допомогу,
всього 588,19 грн.

Представник
відповідача Середа О.В. позов не визнала , в судовому засіданні пояснила, що
позовні вимоги є безпідставні, оскільки згідно наказу № 248 від 31.08.2000 р.
перерахунок щомісячних сум відшкодування шкоди на коефіцієнт підвищення
тарифних ставок і посадових окладів 1,1458 по Західно­українській дирекції з
ліквідації шахт проводилось з 01.06.1999 року, а не з 01.07.1998 р. Крім того,
відповідно до норм ч.2 п.43 Правил відшкодування

3

власником підприємства, установи, організації або
уповноваженим органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров"я,
пов"язаним з виконанням ним трудових обов'язків, що діяли на час
виникнення спірних правовідносин, виплата суми відшкодування шкоди, яку
своєчасно не одержав потерпілий, провадиться за минулий час, але не більше, як
за три роки до подання заяви про відшкодування шкоди. Крім того заперечила
стягнення компенсації на недоплачену суму відшкодування шкоди, оскільки
компенсації підлягають суми , які були фактично нараховані, але не виплачені.
Так як вказані суми не були нараховані підприємством, тому компенсації дані
виплати не підлягають. Представник відповідача зазначила, що майнові права і
обов'язки ДП "Укрвуглереструктуризація" передані правонаступнику ДП
ЦЗК "Вуглеторфреструктуризація". Згідно передавального балансу станом
на 01.07.2004 р. не включено непогашені кредиторські зобов'язання перед
позивачем, а оскільки позивач не звернувся у визначений законом строк до
ліквідаційної комісії підприємства про включення своїх грошових вимог до
реєстру кредиторів, тому вимоги до відповідача вважаються погашеними. Також
представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог,
оскільки вважає, що слід застосувати трирічний строк позовної давності до
даного позову.

Заслухавши пояснення
сторін, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги
є підставні і підлягають до задоволення в повному обсязі.

В судовому
засіданні встановлено, що ОСОБА_1. працював на шахті № 8
"Нововолинська", де втратив професійну працездатність , будучи
машиністом гірничовиймальних машин. Згідно1 висновку МСЕК позивачу з
11.01.1994 р. і до переосвідування 16.01.2000 р. була встановлена втрата
працездатності 60 %. Призначені страхові виплати сплачувались шахтою № 9 і
послідуючими правонаступниками. 3 01 липня 1998 р. позивачу ОСОБА_1. щомісячна
допомога в сумі 336,55 гривень, не була своєчасно перерахована за коефіцієнтом
1,1458 і не виплачена адміністрацією відповідача. Такий перерахунок було
здійснено лише з 01 червня 1999 року і з цього часу він отримував до
послідуючого перерахунку суму відшкодування шкоди в розмірі 354,97 грн. За 11
місяців - з 01.07.1998 р, по 01.06.1999 р. позивачу недоплачено відшкодування
шкоди в загальній сумі 202,62 грн., виходячи із такого розрахунку : (336,55
грн. х К 1,1458 =
385,62 грн.) Розмір відшкодування шкоди повинен становити 354,97 грн. ( з
розрахунку: 591,61 грн. х 60%= 354,97 грн.), оскільки сума відшкодування шкоди
обмежується граничним середнім заробітком по регіону 591,61 грн. Щомісяця
недоплата становила 18,42 грн. ( 354,97 грн. - 336,55 грн. ),всього недоплачено
за 11 місяців з 01.07.1998 р. по 01.06.1999 р. - 202,62 грн. ( 18,42 грн. х 11
міс).

Згідно пункту 43
Правил відшкодування власником підприємства, установи, організації або
уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я,
пов'язаним з виконання ним трудових обов'язків, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 23.06.1992 року № 472, які діяли на час
виникнення спірних правовідносин,

4

якщо потерпілому
або особам, які мають право на відшкодування шкоди, з вини власника
своєчасно не визначено або не виплачено суми відшкодування шкоди, то ця сума
виплачується без обмеження протягом будь-якого терміну і підлягає коригуванню у
зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги у порядку,
встановленому ст. 34 Закону України від 24.03.1995 року "Про оплату
праці".

Постановою
Кабінету Міністрів України від 20.12.1997р. № 1427 затверджено Положення про
порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням термінів її виплати.

Згідно пункту 2
цього Положення компенсація проводиться в разі затримання на один і більше
календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за
період роботи, починаючи з 01 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі
товари і тарифів на послуги наростаючим підсумком з початку року за цей період
зріс більш як на один відсоток.

Таким чином,
аналізуючи норми вищезазначеного законодавства, суд вважає, що сума щомісячної
виплати відшкодування шкоди, недоплаченої з вини підприємства, правонаступником
якого є відповідач, підлягає компенсації відповідно до Положення про порядок
компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням
термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від
20.12.1997 року № 1427.

Компенсацію слід
нараховувати відповідно до коефіцієнтів приросту споживчих цін для нарахування
компенсації, котрі обчислює Міністерство праці України на підставі даних
Держкомітету України, за період з місяця та року коли мала бути виплачена сума
відшкодування шкоди на час розгляду справи в суді. А саме : За 1998 рік

-липень      18,42
грн. х 2,019 коефіцієнт = 37,19 три.

-серпень
18,42        х 2,013                                   =37,08»

-вересень   18,42                  х 1,902                           =35,03*

-жовтень
18,42        х 1,732                                    =31,90

-листопад   18,42                 х 1,652                            =30,43

-грудень
18,42        х 1,568                                     =28,88

за 1999 рік

-січень
18,42        х 1,536                                    =28,29

-лютий
18,42       х 1,510                                    =27,81

-березень
18,42        х 1,486                                    =27,37

-квітень
18,42        х 1,430                                    =26,34

-травень
18,42       х 1,371                                    =25,25

всього компенсації :                                                 335,57 грн.

Представник
відповідача вказує, що вини підприємства у тому, що позивачу невірно було
визначено суму відшкодування шкоди, немає. Крім того вважає, що вимоги
потерпілого про перерахунок сум щомісячних платежів підлягають задоволенню за
період, який не перевищує трьох років, а також що позовні вимоги заявлені поза
межею трьохрічного строку позовної давності, тому не підлягають до задоволення.

5

Заперечення
представника відповідача не заслуговують до уваги з наступних підстав. Нормами
як Цивільного Кодексу України 1963 року (ст.83), так і нині діючого ЦК України
(ст.268) передбачено, що на позовні вимоги щодо стягнення відшкодування шкоди ,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я або смертю потерпілого не
поширюється позовна давність.

Крім того, в
суді встановленого ОСОБА_1. неодноразово звертався до адміністрації
підприємства, що здійснювало виплату йому сум відшкодування шкоди, з просьбою
ознайомити його з порядком перерахунку належних сум, однак йому було
неодноразово відмовлено в ознайомленні з документами, на підставі яких робився
перерахунок. Лише у 2007 році за запитом адвоката відповідачем йому було надано
розрахунок відкоригованого розміру відшкодування шкоди, згідно додатку до
наказів № 248 від 31.08.2000 р. та № 308 від 03.11.2000 p., з
якого видно, що перерахунок виплат на коефіцієнт 1,1458 зроблено не з
01.07.1998 p., як вимагає Галузева тарифна Угода , а з
01.06.1999р.Тобто судом встановленого недоплата сум відшкодування шкоди за
вказані 11 місяців на суму 202,62 грн. відбулась з вини відповідача.

П.43 Правил... в
редакції постанови Кабінету Міністрів України від З жовтня 1997 року № 1110
було визначено трирічний строк виплати сум відшкодування шкоди за минулий час,
які своєчасно не отримав потерпілий, але ця норма не поширюється на
правовідносини, в яких суми відшкодування шкоди своєчасно не визначено або не
виплачено з вини власника. Такі суми виплачуються без обмеження будь-яким
строком.

Таким чином, суд
вважає вимоги позивача підставними і задовольняє позов в повному обсязі.

ОСОБА_1. було
сплачено за надання юридичної допомоги 50 грн. (а.с.9), які суд стягує з
відповідача. З відповідача також слід стягнути в доход держави 51 грн. судового
збору , та 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст. 34 Закону
України "Про оплату праці", Закону України "Про охорону праці",
пунктів 28, 39, 43 Правил відшкодування власником підприємства, установи і
організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.1992р. № 472,
Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.12.1997 року № 1427,
суд,-

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з
Державного підприємства Центрально-Західна Компанія
"Вуглеторфреструктуризація" в користь ОСОБА_1 202 (двісті дві) гривні
62 (шістдесят дві) копійки недоплачених сум відшкодування

6

шкоди за період з 01 липня 1998 року по 01 червня 1999
року, 335 (триста тридцять
п"ять)  гривень  57
(п'ятдесят  сім)   копійок
компенсації через порушення термінів їх виплати та 50 (п"ятдесят)
гривень за надання правової допомоги, всього 588 (п"ятсот вісімдесят
вісім) гривень 19 (дев"ятнадцять)
' копійок , та в доход держави 51 (п'ятдесят одну) гривню судового
збору.

Стягнути з
Державного підприємства Центрально-Західна Компанія
"Вуглеторфреструктуризація" 30 (тридцять) гривень витрат за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в користь держави до
Нововолинського міського суду Волинської області.

Рішення суду
набирає законної сили після .закінчення строку на подання заяви про апеляційне
оскарження, яка може бути подана протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у 20-ти денний строк після подання заяви про апеляційне оскарження, то
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення можна оскаржити до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський
міський суд протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,
яка може бути подана протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.