Справа 2-4344/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2007
року Комінтернівський районний суд м.
Харкова у складі: головуючого судді - Буцького В.В. при секретарі -
Пономаренко Т.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до Харківської міської ради про визнання права власності на
самочинне будівництво,  суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.  звернувся до суду з позовом до Харківської
міської ради про визнання за ним права власності на реконструйовані житлові
приміщення квартири АДРЕСА_1,  а саме
приміщення № 12-4 загальною площею 10.6 кв.м.
та частину приміщення № 12-3 загальною площею 9.6 кв.м. ,  та нежитлове приміщення літ. М-1 загальною
площею 36.1 кв.м. ,  розташоване за
адресою : АДРЕСА_1.

В обґрунтування
своїх позовних вимог ОСОБА_1.
посилається на те,  що відповідно
до договору купівлі-продажу від 08 вересня 1994 року він є власником 19/100
частини 9-ти кімнатної квартири АДРЕСА_1. 23 грудня 1997 року він отримав
свідоцтво про право власності на кімнату загальною площею18.5 кв.м.  в зазначеній квартирі. У зв"язку з
господарчою необхідністю ним самовільно була проведена реконструкція належних
йому кімнат. Також в період з 2006 року по 2007 рік ним побудовано нежитлова
будівля літ. М. -1 за адресою: АДРЕСА_1,
яка безпосередньо примикає до квартири АДРЕСА_1. Позивач зазначає,  що відповідно до технічного висновку,  виконаного ПГТ „Баранов и К",
технічний стан будівельних конструкцій задовільнений і
вони можуть експлуатуватися за своїм призначенням.

В
судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив
визнати за позивачем право власності на реконструйовані житлові приміщення
квартири АДРЕСА_1,  а саме приміщення №
12-4 загальною площею 10.6 кв.м.  та
частину приміщення № 12-3 загальною площею 9.6 кв.м. ,  та нежитлове приміщення літ. М-1 загальною
площею 36.1 кв.м. ,  розташоване за
адресою : АДРЕСА_1.

Представник
Харківської міської ради у судовому засіданні проти позову заперечував,  посилаючись на те,  що зазначені житлові приміщення та нежитлова
будівля не були прийняті до експлуатації у встановленому законом порядку,  а також не було пройдено процедуру збереження
самочинно реконструйованого об'єкту відповідно до порядку вирішення питань
пов'язаних із самочинним будівництвом.

Суд,  перевіривши матеріали справи,  вислухавши пояснення і доводи представника
позивача та представника відповідача,
вважає,  що позовні вимоги є
обгрунтованними та підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що згідно договору
купівлі-продажу № Н2-720 від 08 вересня 1997 року ОСОБА_1.  придбав 19/100 частини 9-ти кімнатної
квартири АДРЕСА_1,  а саме дві житлові
кімнати загальною площею 38.8 кв.м. ,  з
якої 28.2 кв.м.  - житлова.

23
грудня 1997 року позивач отримав свідоцтво про право власності на кімнату
загальною площею18.5 кв.м.  в квартирі №
12 в будинку готельного типу АДРЕСА_1.

Позивачем
самовільно були реконструйовані належні йому кімнати у зазначеній квартирі та
побудована нежитлова будівля,  що
безпосередньо примикає до квартири.

КП „Харківське міськБТІ" станом на 4.06.2007 року
виготовлено технічні паспорта на квартиру № 12 житлового будинку готельного
типу № 32 по АДРЕСА_1 та нежитлову будівлю літ. М-1 по АДРЕСА_1.

Згідно
висновку про технічний стан приміщень квартири № 12 та нежитлової будівлі за
адресою: АДРЕСА_1,  перепланування
приміщень та побудова сараю виконані згідно діючих будівельних норм,  відхилення від діючих норм є незначними і в
цілому не повинні перешкоджати нормальної експлуатації. Технічний стан
об"єктів задовільнений і вони можуть експлутуватися за целевим
призначенням.

Згідно
ч.1  ст.
376 ЦК України
будівля,  споруда,  інше нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом,  якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці,  що не
була відведена для цієї мети,  або без
належного дозволу чи належно затвердженого проекту,  або з істотними порушеннями будівельних норм
і правил..

Таким
чином,  реконструйовані кімнати та
нежитлова будівля,  відповідно до ч.1 ст.
376 ЦК України,  є об'єктом самочинного будівництва.

Згідно
ч.3  ст.
376 ЦК України,  право власності на самочинне збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою,  яка здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці,  що не була їй
відведена для цієї мети,  за умови
надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під вже збудоване
нерухоме майно.

Відповідно
до ч.5  ст.  376 ЦПК України,  на вимогу власника (користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно,  яке самочинно збудовано на ній,  якщо це не порушує права інших осіб.

При
здійснені будівництва ОСОБА_1.  всі
перераховані вище умови виконав ,
реконструкція приміщень квартири та побудова не житлової будівлі
інтереси інших громадян не порушують,
тому за ОСОБА_1.  необхідно
визнати право власності на зазначені приміщення.

На
підставі викладенного та керуючись
ст.  ст.  3, 10,
27,  31,  60,
88,  118, 119,  209,
212,  292,  294 ЦПК України та  ст.
ст.  16,  376 ЦК
України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1- задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на житлові приміщення квартири АДРЕСА_1,  а саме приміщення № 12-4 загальною площею
10.6 кв.м.  та частину приміщення № 12-3
загальною площею 9.6 кв.м. ,  та
нежитлове приміщення літ. М-1 загальною площею 36.1 кв.м. ,  розташоване за адресою : АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через Комінтернівський районний суд
м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.