Справа №  2-793/07 року
РІШЕННЯ

ІМ"ЯМ   УКРАЇНИ

З жовтня 2007
року  Ічнянський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого
судді Негода A.M. при секретарі
Бульба С. М.  розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.  Ічня цивільну
справу за позовом

ОСОБА_1 до
ОСОБА_2про припинення стягнення аліментів на дружину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2.  про припинення стягнення аліментів на дружину
вказуючи на те,  що згідно рішення суду
від 23 грудня 2002 року з його на користь відповідачки стягуються аліменти в
розмірі У* частини всіх видів доходів,
починаючи з 10 жовтня 2002 року. Але на даний час він не спроможний
надавати таку допомогу ,  оскільки стан
його здоров'я погіршився,  багато коштів
витрачає на лікування,  найм житла,  в той час,
як матеріальний стан відповідачки поліпшився - її пенсія зросла з 87грн.
до 473грн. 40 коп.

Представник
відповідачки ОСОБА_3. позовні вимоги не визнала повністю вказуючи на те,  що відповідачка є інвалідом першої
групи,  потребує стороннього
догляду,  всі свої кошти тратить на
ліки,  без яких не може жити,  і без коштів,
які стягуються з позивача не зможе прожити.

Вислухавши
сторони,  допитавши свідків,  вивчивши матеріали справи,  суд приходить до висновку,  що позовні вимоги задоволенню не
підлягають,  виходячи із слідуючого.

Дані
правовідносини регулюються СК України.

Згідно
ч.3  ст.
82 СК України право одного з подружжя на аліменти,  які були присуджені за рішенням суду,  може бути припинено за рішенням суду,  якщо буде встановлено,  що:

1)
одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної
допомоги;

2)
платник аліментів неспроможний надавати матеріальну
допомогу.

В
судовому засіданні встановлено,  що
рішенням Ічнянського районного суду від 23 грудня 2002 року з позивача на
користь відповідачки було стягнуто аліменти на її утримання в розмірі % частини
всіх видів доходів,  починаючи з 10
жовтня 2002 року,  оскільки відповідачка
потребувала матеріальної допомоги,  що
підтверджується копією рішення (а.с. 8).

Допитані
в судовому засіданні як свідки ОСОБА_4  і
ОСОБА_5. показали,  що відповідачка
ОСОБА_2.  дуже хвора,  потребує сторонньої допомоги і догляду,  велику частину пенсії тратить на ліки,  іншу частину по найму людей для обробітку
земельної ділянки,  допомоги по господарству
і без аліментів,  які отримує від
позивача прожити сутужно. Дані про хворобу відповідачки підтверджується
випискою із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2.  і довідкою МСЕК від 03.07.1998року,  згідно якої відповідачка є інвалідом першої
групи безстроково,  потребує звичайного
догляду. її пенсія на даний час становить 473грн. 40 коп. (а.с. 13)Ю,  а тому суд при таких обставинах приходить до
висновку,  що вона потребує матеріальної
допомоги,  із чого випливає,  що підстави для припинення права на
аліменти,  зазначені в п.1 ч.3  ст. 82 СК України відсутні.

Із
довідки (а.с. 10) вбачається,  що позивач
отримує пенсію в розмірі 942грн. 76 коп.,
проживає одиноко згідно довідки Потіївської сільської Ради(а.с. 11),  а тому суд вважає,  що він спроможний надавати матеріальну
допомогу відповідачці. Його потребу в обмеженні і лікуванні (а.с. 12) не
позбавляє на думку суду можливості надавати відповідачці матеріальну допомогу.

Керуючись  ст.   ст. .10, 60, 212,  213, 215
ЦПК України,   ст.  76,  82
СК України ,  суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2про припинення
стягнення аліментів на дружину відмовити.

На рішення на протязі 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження
рішення суду,  яка подається на протязі
10 днів з дня його проголошення,  може
бути подана апеляційна скарга в Чернігівський апеляційний суд.