Справа     №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

05 вересня 2007
року

Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді -
Городецького Д.І. секретаря - Тен І. розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Піщанської
сільської ради, Новомосковської районної державної адміністрації про визнання
права на земельний пай,

ВСТАНОВИВ:

29.03.2007
року позивач звернувся до суду з позовом до Сільськогосподарського виробничого
кооперативу „Горлиця", Піщанської сільської ради, Новомосковської районної
державної адміністрації про визнання права на земельний пай.

Ухвалою
суду від 08.06.2007 року справа в частині позовних вимог до СВК «Горлиця» була
закрита в зв*язку з припиненням державної реєстрації юридичної особи.

В
обґрунтування своїх позовних вимог позивач стверджує, що 30.09.1993 року він
був прийнятий на роботу в Агроторгівельне підприємство «Присамар*є» (з
державною формою власності).

22
березня 1994 року КАТП „Присамар"є" був виданий державний акт на
право колективної власності на землю. До державного акту на право колективної
власності на землю повинен був долучатися список членів підприємства, які мають
право на отримання земельного паю, але такий список був затверджений тільки на
зборах членів КАТП „Присамар"є" 17.01.1997 року.

Він був
звільнений з підприємства 21.04.1995 року в зв*язку з призовом у лави Збройних
Сил України.

Після
закінчення строкової служби, 09.04.1996 року знову був прийнятий на роботу в
АТП «Присамар*є», звільнився 15.06.1998 року.

28.05.1997
року головою Новомосковської районної державної адміністрації було затверджено
розпорядження № 34 7, яким був наданий дозвіл на виготовлення та видачу членам
КАТП «Присамар*є» 1020 сертифікатів. Список пайовиків, затверджений загальними
зборами членів КАТП «Присамар*є» зник, а з*явився новий список - на 707 осіб.

Його
прізвище відсутнє в списках членів підприємства, які мають право на отримання
земельного паю.

Позивач
посилається на те, що він працював в підприємстві на постійній основі, в період
його роботи підприємство отримало державний акт на право колективної власності
на землю, тому, він набув право на земельний пай, розмір якого складає 4,2
умовних кадастрових гектара вартістю 38 787 грн.

КАТП
„Присамар"є" неодноразово реформувалося, в теперішній час
правонаступником підприємства є СВК „Горлиця".

В
зв'язку з вищенаведеним, в позовній заявів позивач ОСОБА_1. просить суд
визнати за ним право на земельний пай розміром 4,2 умовних кадастрових гектара
вартістю 39 787 грн., із земель колишнього КАТП „Присамар"є",
зобов'язати Новомосковську районну державну адміністрацію Дніпропетровської
області виготовити та видати йому сертифікат про право на земельний пай.

В
судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_2. підтримав позовні вимоги ОСОБА_1. в повному
обсязі і підтвердив обставини звернення до суду, викладені в позовній заяві,
просить суд визнати за ОСОБА_1. право
на земельний пай розміром 4,2 умовних кадастрових гектара вартістю 38 787 грн.,
із земель колишнього КАТП „Присамар"є", зобов'язати Новомосковську
районну державну адміністрацію Дніпропетровської області, виготовити та видати ОСОБА_1. сертифікат про
право на земельний пай.

Представник
відповідача - Піщанської сільської ради Новомосковського району в судове
засідання не з'явився, в своїй заяві просить суд розглянути справу без його
участі.

Представник
Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в
судовому засіданні позов не визнав, просив застосувати строк позовної давності,
пояснив, що Агроторгове підприємства «Присамар*є» (надалі АТП «Присамар*є) (з
державною формою власності) було реорганізоване в підприємство з колективною
формою власності - Колективне агроторгівельне підприємства «Присамар*є» у 1991
році, про що свідчить Статут підприємства.

Позивач ОСОБА_1. був прийнятий
на роботу у 1993 році уже в колективне підприємство - КАТП «Присамар*є», але не
був прийнятий у члени колективного підприємства. 22.03.1994 року, після
отримання державного акту на право колективної власності на землю, члени КАТП
«Присамар*є» стали власниками землі, але позивач не надав суду доказів того, що
він є членом підприємства. Крім того, у 2003 році позивач звертався до
Новомосковської районної державної адміністрації з заявою про порушення земельного
законодавства при проведенні паювання КАТП «Присамар*є», рішенням конкурсної
комісії (протокол № 72) від 09.04.2003 року встановлено, що позивач не має
права на земельний пай, йому рекомендовано звернутися до суду. Але на протязі
трьох років позивач до суду не звернувся, в зв*язку з чим пропустив строк
позовної давності.

Суд,
заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1.
належить відмовити з наступного.

Аналізуй
надані сторонами документи, суд визначає, що вони протирічать один одному.

Так, в
судовому засіданні встановлено, що згідно трудової книжки, 22.06.1993 року
позивач був прийнятий на роботу в Агроторгівельне підприємство «Присамар*є»,
звільнений з підприємства 21.04.1995 року в зв*язку з призовом у лави Збройних
Сил України. Після закінчення строкової служби, 09.04.1996 року позивач знову
був прийнятий на роботу в АТП «Присамар*є», звільнився 15.06.1998 року.
(а.с.41)

Позивач
в позові та його представник в судовому засіданні посилаються на те, що позивач
був прийнятий на роботу в АТП «Присамар*є» з державною формою власності (це
підтверджується і трудовою книжкою, печаткою АТП «Присамар*є»)

Але, в
судовому засіданні встановлено, що 11 жовтня 1991 року Установчою профспілковою
конференцією робітників та службовців АТП „Присамар"є" було прийнято
рішення про реорганізацію підприємства з державною формою власності в
Колективне агроторгівельне підприємство „Присамар"є", згідно, якого новостворене
підприємство утворюється на базі об'єднання пайових внесків працівників та
пенсіонерів АТП „Присамар"я" з державною формою власності (а.с.29-31)
і 30.12.1991 року рішенням виконкому Новомосковської районної ради народних
депутатів № 539 зареєстрований статут Колективного Агроторгівельного
підприємства „Присамар"є", згідно п.3 якого зазначено, що
підприємство створене на базі об'єднання майна фізичних осіб, які є власниками
цього підприємства. Підприємство є правонаступником Агроторгівельного підприємства
«Присамар*є» і є підприємством із змішаною формою власності, (а.с.7-18)

Таким
чином, суд вважає, що позивач приймався на роботу в підприємство з колективною
формою власності.

Згідно
ст. 9 Статуту, засновники підприємства наділяють його статутним фондом за
рахунок власних коштів. Пайові внески можуть вноситися як грошовими коштами,
так і безготівковими переведеннями грошових коштів та інш. (а.с.7-18)

Згідно
ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд вважає, що
позивачем не доведений факт його членства в підприємстві.

Так,
Статутом не визначений порядок вступу та виходу з членів КАТП «Присамар*є», але
позивач не надав суду доказів того, що він приймався в члени підприємства, став
власником підприємства шляхом внесення пайового внеску в статутний фонд.

Позивач
посилається на те, що 22 березня 1994 року КАТП „Присамар"є" був
виданий державний акт на право колективної власності на землю. (а.с.34), до
державного акту на право колективної власності на землю повинен був долучатися
список членів підприємства, які мають право на отримання земельного паю, але
такий список був затверджений тільки на зборах членів КАТП
„Присамар"є" 17.01.1997 року.

28.05.1997
року головою Новомосковської районної державної адміністрації було затверджено
розпорядження № 34 7, яким був наданий дозвіл на виготовлення та видачу членам
КАТП «Присамар*є» 1020 сертифікатів, (а.с.35)

Але
позивач не надав суду доказів наявності протоколу загальних зборів членів КАТП
„Присамар"є" від 17.01.1997 року, і списку членів КАТП, які мають
право на земельний пай, затверджений вищезазначеними зборами.

Крім
того, посилання позивача і вищезазначені документи протирічать діючому
законодавству України, оскільки, згідно п.2 Указу Президента України „Про
порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 року право на земельну частку
(пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства . . . ,
згідно списку, прикладеного до державного акту на право колективної власності
на землю.

Таким
чином, згідно Указу Президента України, Державний акт на право власності на
землю колективним сільгосппідприємствам міг бути виданий тільки при наявності
списку осіб, які мають право на земельний пай. Не може бути спочатку виданий
державний акт, а через декілька років затверджуватися список осіб, які мають
право на земельний пай.

Позивач
не надав суду доказів наявності протоколу загальних зборів членів КАТП
„Присамар"є" від 17.01.1997 року, і списку членів КАТП, які мають
право на земельний пай, затверджений вищезазначеними зборами.

Навпаки,
в судовому засіданні оглянутий список членів КАТП «Присамар*є» (прикладений до
Державного акту на право власності на землю від 22 березня 1994 року), які
мають право на земельний пай в кількості 707 осіб. Прізвище позивача в ньому не
зазначено.

Розмір
земельного паю колишнього КАТП «Присамар*я» складає 4,2 умовних кадастрових
гектара вартістю 38 787 грн. (а.с.37)

29.12.1995 року
затверджений новий Статут КАТП «Писамар*є»

КАТП
„Присамар"є" реформувалося, в теперішній час правонаступником
підприємства є СВК „Горлиця", (а.с. 36)

Враховуючи
те, що позивач приймався на роботу у колективне підприємство, не надав суду доказів
прийняття його у члени колективного підприємства, він не має права на отримання
земельного паю.

Крім
того, в судовому засіданні також встановлено, що у 2003 році позивач довідався
про порушення своїх цивільних прав, звертався до Новомосковської районної
державної адміністрації з заявою про порушення земельного законодавства при
проведенні паювання КАТП «Присамар*є», рішенням конкурсної комісії (протокол №
72) від 09.04.2003 року встановлено, що позивач не має права на земельний пай,
йому рекомендовано звернутися до суду. (а.с.43-44)

Згідно
ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

На
підставі ч. 4 ст. 267 ЦК
України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи
те, що позивач звернувся до суду 29.03.2007 року, після спливу строку позовної
давності, представник відповідача заявив клопотання про застосування судом
позовної давності, а представник позивачки не просив поновити строки давності, в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.
належить відмовити.

Враховуючи
вищевикладене і керуючись ст.ст. 10,60,88,213-215 ЦПК України, ст. 256, 257,
260, 261, 267 ЦК України,
суд,

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до
Піщанської сільської ради, Новомосковської районної державної адміністрації про
визнання права на земельний пай - відмовити.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.