Справа №2-1206
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

26
вересня 2007 року                                                                       Рівненський    районний

суд Рівненської
області в особі:

судді
Красовського О. при секретарі Хрусюк Л.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за позовом

ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

встановив:

Позивач
просить суд винести рішення про зміну розміру аліментів на утримання дитини, що
стягуються користь відповідачки за рішенням суду, визначивши розмір аліментів
величиною V*
частини від заробітку (доходу).

В
судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги, згідний сплачувати
відповідачці 28% заробітку, а не 33%, як на даний час. Просить врахувати його
сімейний стан.

Відповідачка
позов визнала.

Дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно
до статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно
до частини 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу,
в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно
до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Стаття
181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Стаття 182 СК
України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1)
стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2)
стан здоров'я та матеріальне становище платника
аліментів;

3)
наявність у платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4)
інші обставини, що мають істотне значення.

Стаття
183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно
до частини 1 статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням
суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального
або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно
рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 26.06.06 p., з позивача на
користь відповідачки стягнуті аліменти на утримання дитини, у частці від доходу
позивача, що складає 1/3 частину.

Виходячи
з положень ст. 184 СК України, враховуючи сімейний стан сторін, їх доходи, суд
дійшов висновку про задоволення позову.

Судові витрати
покладаються на позивача.

Керуючись
ст. 10, ч.1 ст. 11, ст.ст. 60, 88, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України; ст.ст.
181, 182, 183, ч.1 ст. 192 СК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити
повністю.

Змінити
розмір аліментів, що були стягнуті з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 згідно рішення
Рівненського районного суду Рівненської області від 26.06.2006 р. (справа №
2-829-2006 p.).

Стягнути
з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с
Грабів Рівненського району Рівненської області, мешканця АДРЕСА_1, працюючого у
ТзОВ „ОДЕК" (смт. Оржів Рівненського району Рівненської області), на користь:

•           ОСОБА_2, мешканки АДРЕСА_2, аліменти
на утримання :

дочки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2,

в
розмірі 28% заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим
рішенням законної сили, і до повноліття дитини.

Рішення
набирає законної сили через 10 днів з дня проголошення, якщо його не буде
оскаржено в апеляційному порядку. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду
першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення
рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення.

Рішення
може бути також оскаржене і без подання заяви про апеляційне оскарження у
випадку подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення
рішення. У випадку неподання заяви про апеляційне оскарження у 10-денний строк
рішення набуває законної сили після закінчення цього строку. Якщо буде подано
заяву про апеляційне оскарження, але не подано в подальшому апеляційну скаргу в
20-денний строк, то рішення набирає законну силу.