Справа №2-3577/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13
листопада 2007 року      Луцький
міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді:                                                   Кихтюка
P.M.

при
секретарі:                                                 Мелих
JI.B

з участю
прокурора                                                  Клок О.М.

позивача                                                                  ОСОБА_1.,

відповідача                                                                ОСОБА_2

представника
відповідача                                        ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за позовом прокурора
м.Луцька в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1до ОСОБА_2про усунення перешкод у
користуванні житлом та вселення,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м.Луцька звернулася в суд з позовом в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_1до відповідача про усунення перешкод у користуванні
житлом та вселення. Свій позов мотивує тим, що ОСОБА_1 у відповідності до
свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2005 року успадкувала
після смерті батька 1/2 частину належного йому майна, а саме:67/200 частини
житлового будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 27.12.2006 року
ОСОБА_2відуовлено в задоволенні позову до ОСОБА_1про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2005 року. Вказаним
рішенням задоволено зустрічний позов про поділ спадкового майна, яким виділено
позивачу в натурі 68/200 частини будинковолодіння по АДРЕСА_1.

Однак,
відповідач чинить їй перешкоди у користуванні власністю позивачу, не дає їй
можливості проживати у належній частині будинку, повісив замок на дверях на
вході у двір, поміняв замок на вхідних дверях, розпочав ремонт в частині
будинку без її згоди. Оскільки ОСОБА_1неповнолітня, є сиротою та не може
самостійно захистити свої права, то зазначені обставини є підставами для її
представництва інтересів в суді. У зв'язку з цим, прокурор просить суд
зобов'язати відповідача не чинити перешкод у користуванні житлом позивачу та
вселити у належне їй житло.

В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги з підстав,
зазначених у заяві.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, суду
пояснили, що ОСОБА_1перешкоди у користуванні житлом не чиняться. При цьому
відповідач зазначив, що будь-які перешкоди з його боку зникнуть після розгляду
Верховним Судом України справи стосовно визнання недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі,
покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов
підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

В
судовому засіданні встановлено, що неповнолітній ОСОБА_1, згідно свідоцтва про
право на спадщину за законом від 31.10.2005 року належить 1/2  частина спадкового майна після смерті батька,
а саме: 67/200 частини житлового будинку з спорудами по АДРЕСА_1(а.с.5,10).

У відповідності до рішення Луцького міськрайонного суду
від 27.12.2006 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_1, виділено в натурі
68/200 частини вказаного будинковолодіння (а.с.7-9, 11-12).

Згідно ст.ст.319. 391 ЦК
України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на
власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм майном.

З пояснень позивача, показань свідків ОСОБА_4., ОСОБА_5. в судовому
засіданні з'ясовано, що відповідачем чиняться ОСОБА_1. перешкоди у користуванні
житловим будинком з спорудами по АДРЕСА_1. Зазначені свідки показали, що на
неодноразові спроби проникнути в житлове приміщення відповідач агресивно себе
поводив, постійно навішував замки.

Вказані обставини також підтверджують матеріалами справи, зокрема,
письмовими заявами ОСОБА_1. до Луцького MB УМВС
України у Волинській області стосовно вчинення перешкод з боку відповідача у
користуванні вказаним житлом(а.с.2,3).

Відповідно до ч.3 ст.9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених
законом.

Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в
їх сукупності, суд приходить до висновку про підставність заявлених прокурором
м.Луцька позовних вимог в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1та вважає, що слід
зобов'язати відповідача не винити їй перешкод у користуванні 68/200 частинами
вказаного будинковолодіння та вселити у вказане житло.

Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави
судові витрати: 8,5 грн. судового збору та 7,5 грн. - витрат на
інформаційно-технічне забезпечення.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 209 ч.3, 208, 215, 218 ЦПК України,
ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру», ст.47 Конституції України, ст. 9 ЖК
України, ст.319, 386, 391 ЦК
України, суд,-

вирішив:

Позовну заяву
задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2не чинити перешкод ОСОБА_1у користуванні її власністю -
68/200 частинами будинковолодіння по АДРЕСА_1 та вселити її у належне їй
житлове приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2на користь держави 8(вісім) грн. 50 коп. судового збору
та 7(сім) грн.50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку, передбаченому ч.4 ст.295 ЦПК України.