РІШЕННЯ                               Справа№2-1591/07

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2007 року                                                          Лубенський
міськрайонний суд

Полтавської області в складі
головуючого судді - Матвієнка В.М. при секретарі - Шрейтер С.О. представника
позивача - ОСОБА_1. третьої особи приватного нотаріуса - ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубни
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання частково недійсним договору дарування суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2. звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_3. про визнання частково недійсним договору дарування .

У позові вказано, що з 1949 р. вона
перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5. з яким побудували
у 1969р. житловий будинок, що розташований на приватизованій земельній ділянці
в АДРЕСА_1.

З 1954р. позивачці встановлена інвалідність , на даний
час має інвалідність 1 групи . В жовтні 2004р. її чоловік ОСОБА_3. запропонував
їй 'переписати' будинок на сина -позивача по справі - ОСОБА_3. на що вона дала
згоду.

21.10.2004р., маючи хворобливий
стан вона разом з чоловіком та сином їздили до приватного
нотаріуса переоформити будинок на ОСОБА_3.

Перебуваючи в кабінеті у нотаріуса
позивачка підписувала різні документи, однак змісту цих документів
не розуміла, оскільки в неї боліла голова, вона мала слабий зір, дуже
хвилювалася, підписавши договір дарування вона вважала, що підписала на ім'я
сина заповіт , наміру дарувати будинок сину
не мала. Відповідач з 1975р. в спірному будинку не проживає, постійно її
ображає, погрожує виселити з будинку. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_5. помер.

ОСОБА_2. прохає суд визнати
частково недійсним договір дарування від 21.10.2004р.на 1/2 частину будинку та
на Ґг частину земельної ділянки на якій розташований будинок так як
договір дарування підписала внаслідок помилки.

В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала,
прохає їх задовольнити при цьому
підтвердивши суду, що при оформленні договору дарування їй нотаріус пояснював про
наслідки укладання договору дарування, заяву про свою згоду на дарування її
чоловіком будинку вона підписала особисто, однак вона цього не розуміла через
свій хворобливий стан. Відповідач після укладання договору дарування їй
матеріально допомагав, піклувався, доглядав за нею до липня 2007 року. На даний
час вона перебуває у неприязних стосунках з відповідачем , який принижує її
честь та гідність, погрожує висилити з будинку.

Відповідач ОСОБА_3. позов не визнав, мотивуючи тим, що питання про
дарування йому будинку узгоджувалось всіма членами сім'ї заздалегідь,
ініціатива подарувати будинок сину була
позивачки, на час оформлення договору дарування батьком, ОСОБА_5..
позивачці, йому, батькові нотаріус неодноразово роз'яснював про наслідки укладання цього договору на що вона пояснювала,
що їй все зрозуміло, заяву про свою згоду на дарування її чоловіком
будинку вона підписала особисто, батько ніколи не

2

оспорював підписаний ним договір
дарування, позивачка добре розуміла, які документи підписує, читала
їх зміст. Він проживав у спірному будинку з 2003р включно по липень 2007р, доглядаючи за матір'ю. В зв'язку з
виниклими неприязними стосунками залишив спірний будинок , проживає окремо,
намірів виганяти матір з будинку в нього не було і немає.

Третя особа Лубенське МБТІ в судове засідання не
з'явилася, надавши суду письмову заяву згідно якої прохає розглянути справу без
участі свого представника.. Третя особа
приватний нотаріус ОСОБА_4. вважає, що підстав для задоволення позовних вимог
немає, оскільки позивачці неодноразово нею роз'яснювались правові наслідки
укладання договору дарування , позивачка добре розуміла, що оформляється договір
дарування, який підписував 'її чоловік та
син, позивачка давала згоду на дарування своєму чоловіку подарувати
будинок сину про що вона підписала заяву, підстав за якими неможливо було б не
оформляти договір дарування в тому числі і хворобливого стану позивачки в неї
не було.

Дослідивши обставини справи, докази справи, заслухавши
учасників судового засідання суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних
вимог необхідно відмовити. Встановлено , що
позивачка з 1949р перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5. з яким
мають сина - ОСОБА_3., відповідача по справі.

У 1969р. вона разом з чоловіком побудували житловий
будинок, що розташований в АДРЕСА_1., який був оформлений на ОСОБА_5., земельна
ділянка на якій розташований будинок приватизована ним.

21.10. 2004р. в кабінеті у приватного нотаріуса ОСОБА_4.
був оформлений договір дарування будинку, який підписали ОСОБА_5. та ОСОБА_3.
Перед оформленням договору дарування нотаріус ОСОБА_4. неодноразово
роз'яснювала всім присутнім, що являє собою договір дарування, пояснювала про
правові наслідки укладання цього договору,
що не оспорюється сторонами. Оскільки позивачка являлась дружиною ОСОБА_5.
нотаріус запитував у позивачки, чи дає вона згоду на дарування її чоловіком
ОСОБА_5. будинку сину - ОСОБА_3. на що позивачка, говорила що їй все
зрозуміло, дала свою згоду , підписавши заяву, що нею підтверджено у судовому
засіданні. В судовому засіданні позивачка заявила, що претензій щодо оформлення
договору дарування 21.10.2004р до нотаріуса ОСОБА_4. у неї немає, підтвердивши
факт роз'яснення їй нотаріусом що таке договір дарування та його правові
наслідки після його укладання. Як встановлено судом договір дарування від
21.10.2004р. сторони, які уклали цей договір ОСОБА_5., ОСОБА_3. не оспорювали.
Батько відповідача - ОСОБА_5. помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

На час укладання договору дарування
відповідач проживав спільно з батьками однією сім'єю, в них
були нормальні, дружні відносини.

Відповідач проживав у спірному
будинку ще до оформлення договору дарування з 2003р по липень 2007р
при цьому постійно доглядав за матір'ю, допомагав їй, піклувався про неї, доглядав за нею, надавав їй матеріальну
допомогу, допомагав у проведенні лікування, проводив ремонт будинку, проявляв
турботу до неї, що підтверджується актом вуличного комітету, показами
свідків ОСОБА_6., ОСОБА_7. і не оспорюється позивачкою.

Разом з тим судом встановлено, що з липня 2007р
відповідач залишив спірний будинок в зв'язку виниклими сварками з матір'ю.
Однак і при цих обставинах він не мав і не має намірів виганяти з будинку свою
пристарілу матір - інваліда, не заперечує щоб мати проживала в цьому будинку.

Згідно ст. 60 ЦПК України вказано, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які
вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами
які беруть участь у справі.

З урахуванням досліджених обставин справи суд
прийшов до висновку, що позивачка не надала доказів, які б могли вказувати на
те що на час укладання договору дарування вона помилялася в
своїх діях щодо надання своєї згоди на дарування будинку своїм чоловіком. Судом
взято до уваги те що позивачка тяжко хворіла, являється інвалідом, але це не є
достатнім для визнання частково недійсним договору дарування вчиненого під впливом помилки. Факт укладання договору
дарування 21.10.2004р.під впливом помилки позивачка не довела.

3

Оформлення договору дарування ,
надання письмової згоди позивачкою на відчуження

будинку її чоловіком проведено у
відповідності з вимогами Закону .

Сторони вважають можливим закінчити
розгляд справи та прийняти рішення на підставі

досліджених судом матеріалів та доказів.

Виходячи з вищевказаного суд вважає, що в
задоволенні позовних вимог необхідно

відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання частково недійсним договору дарування відмовити. Рішення може бути
оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне
оскарження, яка подається протягом десяти днів з дня оголошення
рішення суду.