Справа №2-1546/07
РІШЕННЯ

ІМ Е Н Е М  У К
Р А ї Н И

м.
Ковель                                                                                                03
жовтня 2007 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області

у складі
: головуючого - судді                                                                 Миронюка
М. Г.,

при
секретарі -                                                                                        Посполітак
Г.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Ковель справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог - ВДВС Ковельського міськрайонного
управління юстиції,  про звільнення з-під
арешту майна,  -

встановив:

ОСОБА_1
звернулася в Ковельський міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про звільнення з-під арешту майна.

Свою
позовну вимогу позивачка обгрунтувала тим,
що 5 липня 2007 р. державним виконавцем ВДВС Ковельського міськрайонного
управління юстиції Голярчуком О.О. було проведено опис та арешт майна,  яке не є спільною власністю подружжя,  а саме: меблева стінка виробництва Республіки
Польща вартістю 1000 грн. була придбана нею до шлюбу з ОСОБА_2,  а шафа-купе була подарована дочці на день
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 її тіткою ОСОБА_4.

В зв'язку
з цим просить звільнити з-під арешту та виключити з акту опису меблеву стінку
виробництва Польщі вартістю 1000 грн. та шафу-купе вартістю 1200 грн..

В
судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала з підстав,  викладених в позовній заяві,  просить позов задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_2 позов визнав та пояснив,  що
дійсно меблева стінка виробництва Польщі вартістю 1000 грн. була придбана
дружиною ще до шлюбу,  а шафу-купе
подарувала дочці тітка - ОСОБА_4.

Відповідач
ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився,
хоча належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи.

Представник
ВДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції Голярчук О.О. суду
пояснив,  що ОСОБА_2 регулярно сплачує
кошти на відшкодування матеріальної і моральної шкоди спричиненої злочином
ОСОБА_3. В даний час ним повністю відшкодовані майнові збитки,  і вже почав відшкодовувати моральну шкоду.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  третьої особи,  що не заявляє самостійних вимог,  свідків та дослідивши письмові докази,  приходить до висновку,  що позов ОСОБА_1 є підставним і підлягає до
задоволення.

2

З
матеріалів справи вбачається,  що згідно
вироку Ковельського міськрайонного суду від 18 травня 2007 р. з ОСОБА_2 в
користь ОСОБА_3 стягнуто матеріальну шкоду в сумі 594, 32 грн. та моральну
шкоду в сумі 3000 грн..

В
зв'язку з цим 15.07.2007 р.
ВДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції було складено акт опису і
арешту майна. В цей акт було включено меблеву стінку вартістю 1000 грн. та
шафу-купе вартістю 1200 грн..

Свідок
ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив,  що
меблеву стінку ОСОБА_1 придбала ще до шлюбу з ОСОБА_2,  і дану стінку він ще складав в Рівненській
області по місцю тодішнього проживання ОСОБА_1.

Свідок
ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила,
що придбала в січні 2007 р. шафу-купе для племінниці ОСОБА_6.

Згідно  ст.  57
ч.1 п.1 Сімейного Кодексу України особистою приватною власністю дружини
(чоловіка) є майно,  набуте нею(ним) до
шлюбу.

Згідно  ст.
173 ч.1 Сімейного Кодексу України батьки і діти,  зокрема ті,
які спільно проживають,  можуть
бути самостійними власниками майна.

За таких обставин,  суд вважає,  що позовні вимоги ОСОБА_1 про звільнення
з-під арешту та виключення з опису меблевої стінки та шафи-купе є підставними і
підлягають до задоволення.

Керуючись  ст.
ст.  10, 60, 212, 213, 214, 215,
218 ЦПК України,  на підставі  ст.
ст.  57 ч.1п.1,  173 ч.1 Сімейного Кодексу України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

Виключити
з опису та звільнити з-під арешту меблеву стінку вартістю 1000 (одна тисяча)
грн.,  що є особистою приватною власністю
ОСОБА_1,  та шафу-купе,  що є особистою приватною власністю
неповнолітньої ОСОБА_6 .

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження протягом десяти днів з часу його проголошення та
подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів з часу подачі заяви про
апеляційне оскарження.