Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2007
р.  Заводский райсуд  м.
Запоріжжя  в складі

судді:    Марченко
Н.В.

при
секретарі:                            Фурдак
В. И.

Адвоката ОСОБА_4

Розглянувши
відкритому судовому засіданні в м.
Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права
власності.

УСТАНОВИВ:

Позивачі
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності
на добудовану частину будинку поАДРЕСА_1 у зв*язку з тим,  що ОСОБА_1 та ОСОБА_2є подружжям та
перебувають у зареєстрованому шлюбі з липня 1979 року і проживають за
вищевказаною адресою. Домоволодіння поАДРЕСА_1 належало батьку ОСОБА_2 -
ОСОБА_5

Після
смерті батька,  на підставі свідоцтва про
право на спадщину,  виданого Першою
нотаріальною конторою 14.10.1987 року,
7/18 частин цього будинку перейшло у власність ОСОБА_2 та були його
особовою власністю. На день смерті батька все спадкове майно,  як вбачається з свідоцтва про право на
спадщину від 12.08.1982 року складалося з житлового будинку,  який знаходиться вАДРЕСА_1,  розташованого на земельній ділянці - 518
кв.м.  На вказаній земельній ділянці
розташований один житловий будинок А-1,
облицьований цеглою,
термозитний,  житловою площею -
44, 4 кв.м.

Будучи у
зареєстрованому шлюбі з 1979 року,
ми,  подружжя ОСОБА_1,  проживаючи за вказаною адресою,  на сумісні кошти подружжя,  самовільно прибудували до будинку житлову
прибудову,  зазначену у технічному
паспорті БТІ літерою - А1 розміром 6, 58 м на 5, 7 м,  сарай - «И»,
розміром 2, 8 м на 1, 6 м,  сарай
- «Е» розміром 2, 8м на 4, 0 м,  погріб
під А1,  службову прибудову «а » розміром
3, 67 м на 3, 0 м.

У грудні
1988 року позивачі узаконили самовільні прибудови і на підставі рішення
Заводського райвиконкому від 08.12.1988 року № 434,  оформили їх на ім'я ОСОБА_5

У травні
2005 року 7/18 частин будинку,  належних
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 14.10.1987 року,  були придбані на публічних торгах
відповідачем по справі ОСОБА_3,  який
безпідставно претендує на 7/18 частин від всього домоволодіння,  в той час як він вправі претендувати тільки
7/18 частин,  отриманих ОСОБА_5 за
успадкуванням,  тобто належне йому особисто.
Все інше майно,  в тому числі й
самовільно побудовані,  а потім узаконені
вище перелічені будівлі є за законом загальним сумісним майном подружжя
ОСОБА_1та ОСОБА_5,  а не належать
особисто ОСОБА_2.

В позові
позивач ставить питання про визнання вищезазначеного майна спільним майном
подружжя позивачів.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1що діє від свого імені та від імені ОСОБА_5
за дорученням ,  підтримала заявлений
позов. Суду пояснила,  що в період шлюбу
вона та її чоловік збудували житлову прибудову до будинку та службову прибудову
- кухню . У шлюбі з ОСОБА_5 вони перебувають з 1969 року.

Відповідач
та його представник ОСОБА_6 проти задоволення позову заперечують оскільки
вважають його не доведеним.

Свідки
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили ,  що вони знають ,  що в період шлюбу позивачі загальними силами
будували прибудову,  та кухню до житлового
будинку,  що знаходився за адресою  АДРЕСА_1 та належав ОСОБА_5

Допитаний
в якості спеціаліста представник ЗМБТІ суду пояснив ,  що спірна прибудова А1 з погрібом під А1 та
сараї И та Е згідно
матеріалів інвентарної справи були побудовані в 1965 році ,  а зареєстровані в ЗМБТІ в 1970 році.

Вислухавши
сторони ,  свідків,  представника ЗМБТІ,  дослідивши докази по справі ,  суд вважає позов таким ,  що підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як
встановлено в судовому засіданні,  в
період шлюбу позивачі збудували службову прибудову «а » розміром 3, 67 м на 3,
0 м. ,  підтверджено поясненнями свідків
та матеріалами інвентарної справи.

Що
стосується житлової прибудови,
зазначеної у технічному паспорті БТІ літерою - А1 розміром 6, 58 м на 5,
7 м,  сарай - «И»,  розміром 2, 8 м на 1, 6 м,  сарай - «Е» розміром 2, 8м на 4, 0 м,  погріб під А ,  то згідно матеріалів інвентарної справи данні
об*єкти були побудовані в 1965 році,  а
зареєстровані в ЗМБТІ в 1970 році. Шлюб же позивачі зареєстрували тільки
07.071979р. (а.с. 5). Таким чином ця документальна інформація спростовує
пояснення позивачки про те всі об*єкти зазначені в позові були побудовані нею
та її супругом в період
шлюбу.

Керуючись ст.
ст.  208,
209,  212-215 ЦПК України ,   ст.
ст.      22 КпШС України , 331,
368 ч.3 ЦК України.

ВИРІШИВ

Позов
задовольнити частково.

Визнати ,  що службова прибудова «а4» розміром 3, 67 м
на 3, 0 м.  належить на праві загальної
сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2

У задоволенні
решти позовних вимог відмовити.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження та протягом двадцяти днів після
подання заяви шляхом подачі апеляційної
скарги.