Справа № 2- 6585/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24
грудня 2007 року                Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в складі:
головуючого судді - Савицької Н.В. при секретарі - Клейменовій О.Ю. з участю
позивача - ОСОБА_1.  відповідачки -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку
користування квартирою,  -

встановив:

ОСОБА_1.  звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про
встановлення порядку користування квартирою.

Свої
вимоги обґрунтовує тим,  що сторони за
час перебування в шлюбі придбали двохкімнатну АДРЕСА_1.

24.03.2005 року
шлюб між ОСОБА_1.  та ОСОБА_2 розірвано.

Рішенням
Луцького міськрайонного суду від 05.07.2006 р. за ОСОБА_2 визнано право
власності на 1/4 частину вищезазначеної квартири.

Відповідачка
чинить перешкоди позивачу в користуванні його частиною квартири.

Просить
суд,  поділити в натурі АДРЕСА_1,  виділивши йому 1/2 частину спірного житла.

Крім
того,  просить зобов»язати відповідачку
не чинити йому перешкод в користуванні майном.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1.
змінив позовні вимоги. Просив суд,
встановити порядок користування спірною квартирою виділивши в його
користування кімнату площею - 12, 0 кв.м. ,
а відповідачці кімнату площею - 17, 4 кв.м.  Підсобні приміщення - кухню,  коридор,
ванну кімнату і вбиральню залишити в спільному користуванні. В решті
позовну заяву підтримав з підстав в ній зазначених. Просив суд,  позов задовольнити.

Відповідачка
ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала. Просила суд,  відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши
пояснення осіб,  які беруть участь у
справі,  дослідивши та оцінивши
представлені по справі докази в їх сукупності,
суд прийшов до висновку,  що позов
підставний та підлягає до задоволення.

В
судовому засіданні встановлено,  що
ОСОБА_1.  та ОСОБА_2 перебувають в
неприязних стосунках та між ними виникають конфлікти щодо порядку користування
спірною квартирою.

24.03.2005
р. шлюб між сторонами розірвано,  що
підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 26.01.2006 р. серії І-ЕГ
НОМЕР_1 (а.с.  8 ).

2

Відповідно
до  ст.  60
Сімейного кодексу України майно,  набуте
подружжям за час шлюбу,  належить дружині
та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того,  що один з них не мав з поважної причини
(навчання,  ведення домашнього
господарства,  догляд за дітьми,  хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається,  що кожна річ,
набута за час шлюбу,  крім речей
індивідуального користування,  є об»єктом
права спільної сумісної власності подружжя.

ст.  368
п.3 Цивільного кодексу України передбачено,
що майно,  набуте подружжям за час
шлюбу,  є їхньою спільною сумісною
власністю,  якщо інше не встановлено
договором або законом.

Судом встановлено,  що ОСОБА_1.  являючись членом кооперативу,  до 1992

року повністю сплатив пайові внески за АДРЕСА_1 та отримав ордер №
321,  що підтверджується довідками від

17.03.2006р.,  від 30.03.2006 p.,  виданими ЖЕКом № 8 ЖБК (а.с.   ).

Згідно  ст.  15 Закону України „Про власність"
чинного на час виникнення правовідносин,
член житлового,
житлово-будівельного,
дачного,  гаражного чи іншого
кооперативу або товариства,  який
повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру,
дачу,  гараж,  іншу будівлю або приміщення,  надані йому в користування,  набуває права власності на це майно.

Отже,  спірна квартира на підставі  ст.  22
КпШС ( в редакції 1969 року)  ст.  69 Сімейного кодексу України (в редакції 2004
року) являється об»єктом права спільної сумісної власності сторін.

Рішенням
Луцького міськрайонного суду від 05.07.2006 р. за ОСОБА_2 визнано право
власності на 1/2 частину АДРЕСА_1(а.с.
6-7).

З
технічного паспорту на АДРЕСА_1 вбачається,
що квартира складається з двох ізольованих жилих кімнат площею - 17, 4
кв.м.  та 12, 0 кв.м.  та підсобних приміщень: кухні,  коридора,
ванної кімнати,  вбиральні.
Загальна площа квартири складає - 48, 6 кв.м.
(а.с.     ).

Згідно
ч. 1  ст.
317 Цивільного кодексу України власникові належить права володіння,  користування та розпорядження своїм майно.

Як
вбачається із змісту  ст.  369 п.1 ЦК
України співвласники майна,  що є у
спільній власності,  володіють і
користуються ним спільно,  якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Відповідно
до змісту  ст.  150 Житлового Кодексу України громадяни,  які мають у приватній власності
квартиру,  користуються нею для
особистого проживання і проживання їх сімей і мають право розпоряджатися цією
власністю на свій розсуд: продавати,
дарувати,  заповідати,  здавати в оренду,  обмінювати,
закладати,  укладати інші не
заборонені законом угоди.

Враховуючи
ту обставину,  що ОСОБА_1.  та ОСОБА_2 в даний момент перебувають між
собою в неприязних стосунках та позивач не може користуватись спірною квартирою
оскільки,  відповідачка чинить йому
перешкоди,  суд приходить до
висновку,  що позов слід задовольнити.
Встановити порядок користування спірною квартирою виділивши в користування
позивача кімнату площею - 12, 0 кв.м. ,
а відповідачці кімнату площею - 17, 4 кв.м.  Підсобні приміщення: кухню,  коридор,
ванну кімнату і вбиральню залишити в спільному користуванні сторін.

Зобов»язати
ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1.  перешкод в
користуванні спірною квартирою.

з

На
підставі наведеного та керуючись
ст.  ст.  10,  11
, 57,  58,  59,
60,  88,  208,
209,  210,  212,
213,  214,  215 ЦПК України,   ст.
ст.  316,  317,
355,  369 ЦК України  ст.
ст.  150,  156 ЖК України,  Законом України "Про
власність",   ст.  22 КпАП (в редакції 1969 р.) суд,  -

вирішив:

Позов
задовольнити.

Встановити
порядок користування АДРЕСА_1,  виділивши
у користування ОСОБА_1 кімнату площею - 12, 0 кв.м. ,  а ОСОБА_2 кімнату площею - 17, 4 кв. м.  Підсобні приміщення: кухню,  коридор,
ванну кімнату і вбиральню залишити в спільному користуванні.

Зобов»язати
ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1перешкод в користуванні АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 суму в розмірі - 8 (вісім) грн. 50
(п»ятдесят) коп. понесених витрат по сплаті судового збору та суму в розмірі -
7 (сім) грн. 50 (п»ятдесят) коп. понесених витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

На
рішення може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на дане рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після
подання заяви про оскарження рішення суду.