Справа №
Рішення

Іменем України

(заочне)

03 грудня 2007
року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу в складі:

головуючого
судді                                          Бардіна
О.С.

при секретарі                                                   Литовченко
М.А.

за участю :
представника позивача               Михайлової
І.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за невідроблені дні відпустки,

встановив:

ОСОБА_1 (далі
ОСОБА_1) звернулося до суду 07 вересня 2007 року з позовом, вказавши, що 29
січня 2003 року відповідно до розпорядження № 1 від 29.01.2003 року ОСОБА_2 був
прийнятий на роботу до фасоносталеливарного цеху ОСОБА_3.

07 квітня 2004
року відповідно до наказу Міністерства промислової політики України № 166 було
створено ОСОБА_3, який є правонаступником ОСОБА_3.

Відповідно до
рішення загальних зборів акціонерів від 12 січня 2006 року найменування ОСОБА_3
змінено на ОСОБА_4, яке є повним юридичним правонаступником ОСОБА_3.

Відповідно до
рішення загальних зборів акціонерів від 14 червня 2007 року найменування
ОСОБА_4 змінено на ОСОБА_1, яке є повним юридичним правонаступником ОСОБА_4.

За період роботи
з 29 січня 2007 року по 29 січня 2008 року відповідачу надавалась щорічна
відпустка 02 січня 2007 року в кількості 1 календарного дня, а також з 06
лютого 2007 року по 06 березня 2007 року в кількості 29 календарних днів з
нарахуванням та виплатою заробітної плати, яку він використав у повному обсязі.

06 березня 2007
року ОСОБА_2 звільнився з підприємства за власним бажанням (розпорядження №
092/59 від 04 квітня 2007 p.).

В зв'язку з тим,
що відповідач звільнився з підприємства до закінчення того робочого року, за
який він отримав щорічну відпустку, частина заробітної плати в розмірі 1210 грн
47 коп. за невідпрацьовані 28 днів відпустки, отримана безпідставно.

07 липня 2007
року підприємство направило ОСОБА_2. лист, в якому запропонувало в
добровільному порядку погасити заборгованість по заробітній платі за
перевикористану відпустку в розмірі 1210 грн. 47 коп.

Але до
теперішнього часу заборгованість по заробітній платі в добровільному порядку
ОСОБА_2 не відшкодував.

Тому позивач
просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 1210 грн.
47 коп., а також витрати по справі - держмита в сумі 51 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

В судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_5
на позові наполягає.

Відповідач у
судове засідання не з'явився. Про слухання справи повідомлений відповідно до
ст.74 ЦПК України.

Таким чином
відповідач належним чином повідомлений про день та час слухання справи,
повідомлень від нього про причини неявки до суду не надійшло. Тому ухвалою суду
призначено заочний розгляд справи.

Вислухавши
представника позивача ОСОБА_5,
дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому
засіданні встановлено, що 29 січня 2003 року ОСОБА_2 був прийнятий на роботу до
фасоносталеливарного цеху ОСОБА_3 (а.с.8 - копія розпорядження).

07 квітня 2004
року відповідно до наказу Міністерства промислової політики України № 166 було
створено ОСОБА_3, який є правонаступником ОСОБА_3. Відповідно до рішення
загальних зборів акціонерів від 12 січня 2006 року найменування ОСОБА_3 змінено
на ОСОБА_4, яке є повним юридичним правонаступником ОСОБА_3. Відповідно до
рішення загальних зборів акціонерів від 14 червня 2007 року найменування
ОСОБА_4 змінено на ОСОБА_1, яке є повним юридичним правонаступником ОСОБА_4
(а.с. 18-24 - копії наказу, статутів, свідоцтв, довідок).

Згідно з
розпорядження № 092/59 від 04 квітня 2007 року відповідач звільнився з ОСОБА_1
за власним бажанням 06 березня 2007 року (а.с.11,12 -копії заяви,
розпорядження).

Відповідно до
ст.6 ч.1 Закону України „Про відпустки" щорічна основна відпустка
надається працівникам тривалістю не менш ніж 24 календарних дні за відпрацьований
робочий рік, що рахується з дня укладання трудового договору.

Відповідно до
ст.22 ч.1 цього ж Закону у випадку звільнення працівника до закінчення того
робочого року, в рахунок якого він одержав відпустку, для погашення його
заборгованості власник або уповноважений ним орган проводить відрахування з
заробітної плати за невідроблені дні відпустки.

Згідно з
наказами (а.с.9,10) ОСОБА_2. за період роботи з 29 січня 2007 року по 29 січня
2008 року надавалась щорічна відпустка 02 січня 2007 року в кількості 1
календарного дня, а також з 06 лютого 2007 року по 06 березня 2007 року в
кількості 29 календарних днів з нарахуванням та виплатою заробітної плати, яку
він використав у повному обсязі. Взагалі 30 календарних днів.

30 (загальна
кількість днів щорічної відпустки) /12 місяців = 2,5 (днів відпустки
приходиться на один місяць).

Кількість
перевикористаних днів відпустки складатиме : 2,5 дня помножити на 11 місяців =
28 календарних днів.

Згідно довідки
про середню заробітну платню ОСОБА_2 за період з березня 2006 року по лютий
2007 року для нарахування виплат відпустки середній денний заробіток
розраховується шляхом ділення заробітної плати за період з березня 2006 року по
лютий 2007 року та складатиме 22930,22 грн. поділити на 355 днів = 64,59 грн.

Отже, оплата
перевикористаної щорічної відпустки складає 64,59 грн. (середній денний
заробіток робітника) помножити на 28 днів (кількість днів перевикористаної
відпустки) = 1808,52 грн.

До цієї суми
було додано вартість незданого спецодягу у сумі 54,86 грн. та податок з суми
медичного страхування в сумі 3,75 грн. (1808,52 грн. + 54,86 грн. + 3,75грн. =
1867,13 грн.)

Позивачем
повернуто ОСОБА_2. вирахувані податки загальною сумою 338,66 грн. (1867,13 грн.
- 338,66 грн. = 1528,47 грн). А також вирахувано залишок на рахунку відповідача
у сумі 318,00 грн. в рахунок погашення заборгованості (1528,47 грн - 318,00 грн
=1210,47 грн).

Таким чином сума
заборгованості за невідроблені дні відпустки становить 1210,47 грн

07 липня 2007
року позивач направив ОСОБА_2. лист, в якому запропонував у добровільному
порядку погасити заборгованість по заробітній платі за перевикористану
відпустку в розмірі 1210 грн. 47 коп, але відповідач не погасив заборгованість
(а.с.16,17 -копії листа, повідомлення).

Суд вважає, що
сума заборгованості в сумі 1210,47 грн підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача.

З відповідача
підлягає також стягненню держмито в сумі 51 грн та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 30 грн на
користь позивача, так як позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.127
КЗпП України, ст.ст.6,22 Закону України „Про відпустки", ст.ст.
10,60,88,212,224,228 ЩІК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1
задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Миколаєва, проживаючого уАДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, р/р № 0967/980 у філії „Центрально-міське
відділення Промінвестбанку у м. Кривому Розі Дніпропетровської області",
МФО 305493, ) заборгованість за невідроблені дні відпустки у сумі
1210 (одна тисяча двісті десять) грн 47 коп, витрати по справі - держмито в
сумі 51 (п'ятдесят одна) грн та витрати з інформаційно-технічного забезпечення
розгляду цивільних справ в сумі 30 (тридцять) грн.

На рішення може
бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області
через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом 10 днів
з дня проголошення рішення. Відповідачем може бути подана апеляційна скарга
протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.