Справа №№
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

9 жовтня   2007 року
Київський районний суд міста Донецька в складі головуючого судді: Рассуждай Я.М. при
секретарі: Янатьеєвої Є.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні у
приміщенні Київського районного суду міста Донецька справу за повозом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання
шлюбу, суд-

Встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 10 січня 1970 року.

Від цього шлюбу
сторони немонолітних дітей не мають.

Позивач ОСОБА_1 просить суд шлюб
із відповідачкою ОСОБА_2 розірвати. Вважає те, що сім'я сторін остаточно
розпалася ще з липня 2007 року, оскільки між подружжям відсутнє взаємо
порозуміння. На протязі останнього часу між сторонами виникали часті конфлікти
та сварки, які фактично і привели їхню сім*ю до припинення шлюбно-сімейних
стосунків.

Також заявив
суду, що з вказаного часу він зустрів іншу жінку, з якою він бажає скласти нову
сім'ю.

Позивач ОСОБА_1 в судовому
засіданні свої позовні вимоги підтримав, стверджує те, що сім'я сторін по цій
справі розпалася остаточно.

Вважає на те, що
примирення між сторонами по цій справі неможливе.

Категорично
наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідачка
ОСОБА_2 в
судовому засіданні позовні вимоги позивача ОСОБА_1 не визнала, на розірвання шлюбу не згодна. Між тим суду
пояснила те, що на її думку, сім'я сторін остаточно розпалася в липні 2007
року.

Суд,
дослідивши обставини по цій справі, заслухавши пояснення сторін, надані суду
документи та докази приходить до висновку про те, що між сторонами по цій
справі виникли стосунки, які регулюються вимогами ст.. ст.. 112-115
Сімейного кодексу України.

Суд
дослідивши обставини по цій справі приходить до висновку про те, що позовні
вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають
задоволенню з наступних підстав:

Судом
було встановлено те, що сторони по цій справі перебувають в зареєстрованому
шлюбі з 10 січня 1970 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

В
судовому засіданні також було встановлено те, що шлюбні відносини сторін,
сторони припинили фактично ще з липня 2007 року, оскільки між подружжям було
відсутнє взаєморозуміння, повага. Крім того, позивач по цій справі ОСОБА_1 фактично з іншою
жінкою намагається скласти нову сім'ю.

Сторони по цій
справі з вказаного часу шлюбні відносини не поновлювали.

Позивач ОСОБА_1 стверджував те,
що шлюбні сімейні відносини сторін припинені остаточно. Наполягає на розірванні
шлюбу.

Сама
відповідачка ОСОБА_2 фактично
заявила суду те, що між сторонами по цій справі відсутня сім'я.

Між
сторонами відсутній    спір по розподіл
спільного майна в цьому судовому засіданні.

Згідно
із вимог ст.. ст.. 51
Конституції України ... шлюб ґрунтується на вільний згоді жінки і чоловіка.
Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно із
вимогами ст.. ст.. 112 СК України ... суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої
дитини... та інші обставини життя подружжя. Суд постановлює рішення про
розірвання шлюбу, якщо буду встановлено що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей,
що мають істотне значення.

При
наявності вказаних обставин суд вважає те, що шлюб сторін необхідно розірвати,
оскільки на думку суду, сім'я сторін фактично розпалася остаточно ще з липня
2007 року.

Витрати
по розірванню шлюбу, суд вважає за необхідне покласти на позивача ОСОБА_1, згідно із
бажанням самого позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212,
213, 214, 215, 224-228 ЦПК України, ст.
ст. 112-115 Сімейного кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Розірвати
шлюб зареєстрований 10 січня 1970 року по актовому запису №№ 10 зареєстрований
в міському бюро записів актів громадянського стану міста Ізюм Харківської
області між ОСОБА_11946
року народження і ОСОБА_2 1949  року народження.

Стягнути
при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу державне мито на користь держави з ОСОБА_1 у розмірі 17
гривень, ОСОБА_2 від
сплати державного мита звільнити.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через суд першої
інстанції шляхом подання в деятиденний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарженя і подання після цого протягом двадцяти днів
апеляційної скарги з подачею через Київський районний суд міста Донецька її
копії до Апеляційної інстанції обо
в порядку ч. 4 ст.
ст. 295 ЦПК України.