Справа №2-417/07
РІШЕННЯ

іменем України

30
травня 2007 року                  Марийський    районний
суд   Донецької   області
у   складі:

головуючий
- суддя Лінник О.П.,  при секретарі Лахно
Т.Г.,  за участю позивача ОСОБА_1,  відповідачів ОСОБА_2.,  ОСОБА_3.,
представника відповідачів ОСОБА_4.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2.,  ОСОБА_3. про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

Позивачка
звернулась до суду із позовною заявою про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,  у якій зазначила,  що у неї був кіт породи перс рожевого
окрасу,  якого вона придбала на ринку у
червні 2001 року за 500 грн.

6.01.2007
року вона випустила кота на вулицю біля 16 годині,  а у 16 год.
10 хв. почула лай собаки і побачила,
що собака породи пітбультер*єр схопив кота і розірвав його. Цей собака
належить сім'ї відповідачів,  його
вигулювала відповідачка ОСОБА_3. без повідка та намордника,  хоча цей собака відноситься до бійцівської
породи. Вважає,  що смертю кота їй було
спричинено моральну шкоду,  яку вона
оцінює в сумі 5000 грн.

Просить
суд стягнути з відповідачів на її користь матеріальну шкоду в сумі 500
грн.,  моральну шкоду в сумі 5 тис. грн.

В
судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і суду
пояснила,  що 6.01.2007 року вона
випустила свого кота гуляти на вулицю,  а
собака відповідачів розірвав кота,  цим
їй було спричинено матеріальну шкоду в сумі 500 грн.,  а також моральну шкоду в сумі 5000 грн.
Моральна шкода полягає в тому,  що кіт
був її улюбленцем,  вона є інвалідом 2
групи і у зв'язку з цією трагедією вона переживала,  у неї піднявся кров'яний тиск.

Відповідачка
ОСОБА_2. позовні вимоги позивачки не визнала,
суду пояснила,  що ані вона,  ані члени її сім'ї собаку не мають і ніколи
не мали. її донька - відповідачка ОСОБА_3. - любить тварин,  і припускає,
що вона могла підкормити будь-яку собаку,  проте вона навчається в інституті,  додому приїжджає тільки на вихідні дні.

Відповідачка
ОСОБА_3. позовні вимоги не визнала,  суду
пояснила,  що вона не має собаки,  навчається в інституті,  знімає приватну кімнату у квартирі,  приїжджає додому у м. Курахово тільки у
вихідні дні. На ринку м. Курахово вона бачила собаку породи пітбультер*єр,  підкормлювала його,  навіть робила у ветеринара укол проти
сказу,  при цьому ветеринар записала дані
про собаку з її слів,  собака бігала
разом із нею,  цей пес був бездомний,  жив на ринку м. Курахово.

6.01.2007
року вона гуляла разом із друзями по м. Курахово,  зустріла собаку,  який побіг за нею. Коли знаходилась біля
будинку позивачки бачила кота,  собака
кинувся на кота і схопив його,  вона
намагалась відтягнути собаку,  але не
змогла врятувати кота.

Суд,  вислухавши доводи сторін,  свідків,
дослідивши матеріали справи,
вважає,  що позовні вимоги задоволенню
не підлягають з наступного: відповідно до вимог
ст. 1187 ЦК України
шкода,  завдана джерелом підвищеної
небезпеки,  відшкодовується особою,  яка на відповідній правовій підставі володіє
об'єктом,  утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно
до акту,  складеному депутатом
Курахівської міськради,
відповідачі,  які мешкають в
квартирі АДРЕСА_1 будь-яку собаку не

утримують.
Це підтвердили також і свідки,  допитані
в судовому засіданні ОСОБА_5. та ОСОБА_6. Свідок ОСОБА_7.  суду підтвердив,  що собака,
який напав на кота,  - бездомним
пес,  якого інколи кормила відповідачка
ОСОБА_3. і цей пес бігав за нею. Він зустрічається із відповідачкою,  був у неї вдома,  але собаку в квартирі не бачив.

Свідки
позивача - ОСОБА_8.
,  ОСОБА_9.,  ОСОБА_10. підтвердили суду сам факт того,  що пес загриз кота позивачки,  при цьому відповідачка ОСОБА_3. була поруч і
намагалась врятувати кота і відтягнути пса,
також вони раніше бачили відповідачку,
рядом із якої інколи був цей пес.

Свідок
ОСОБА_11. суду пояснила,  що вона працює
завідуючій Курахівською ветеринарною дільницею,
вона дійсно видавала довідки позивачці щодо кота - перса,  який належав позивачці,  але цю довідку вона надавала біля трьох років
тому,  також вона давала довідку про
те,  що собака «ІНФОРМАЦІЯ_1» - породи
пітбультер*єр - була привита
проти сказу 10.10.2006 року,  при
цьому вона суду пояснила,  що належність
собаки вона записала зі слів того,  хто
приводив собаку. Собаку дійсно приводила відповідачка ОСОБА_3. і свідок
записала в журналі дані про ОСОБА_3. Чи дійсно належить собака ОСОБА_3. їй не
відомо. Проте собака був дійсно породи пітбультер*єр.

Таким
чином,  суд вважає,  що факт утримання собаки відповідачами не
доведений,  а відповідачі довели
суду,  що собака,  який загриз кота,  їм не належить.

Крім
того,  позивачка не довела розмір
матеріальної шкоди,  оскільки надала суду
тільки довідку Донецького клубу любителів кішок «Владмінес»,  згідно до якої вказана вартість кошеня
персидської породи клубного розведення,
проте чи був кіт позивачки дійсно котом персидської породи
екстремального типу невідомо.

Відповідно
до  ст. 1167 ЦК України моральна
шкода відшкодовується особою,  яка її
завдала,  за наявності її вини. Оскільки
відповідачі шкоду позивачці не спричинили,
суд вважає,  що вимоги позивачки
щодо стягнення моральної шкоди,
задоволенню не підлягають.

На підставі
викладеного,  відповідно до  ст.
ст. 213-215 ЦПК України,  суд

виpішив:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення,  апеляційна скарга
може бути подана до Апеляційного суду Донецької області протягом 20 днів з дня
подання заяви про оскарження.