Справа 2-412/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23
серпня 2007 року              Глибоцький
районний суд Чернівецької області

в
складі: головуючого судді -     Цуренка
В.А.

при
секретарі                     Оршевській
С. М.

за
участю позивачки         ОСОБА_1

представника позивачки  ОСОБА_2

представника відповідача   ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт.
Глибока в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1до ОСОБА_4 про
визнання недійсним договору дарування земельної ділянки,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору
дарування земельної ділянки,  посилаючись
на те,  що 02 лютого 2006 року приватним
нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу ОСОБА_6 було посвідчено і
зареєстровано в реєстрі за № 455 договір дарування,  згідно якого вона подарувала громадянину
ОСОБА_4 земельну ділянку площею 1, 146 га,
яка належала їй на праві приватної власності на підставі Державного акту
на право власності ЯБ № 642177,  виданого
Молодійською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області 31 січня
2006 року. Місце розташування земельної ділянки - село Молодія Глибоцького
району Чернівецької області,  цільове
призначення - для ведення особистого селянського господарства,  кадастровий номер: :01:005:0108.

Укладення
договору мало місце при наступних обставинах. ОСОБА_4.,  з яким вона до того часу не була
знайома,  запропонував придбати у нього
кухонний гарнітур,  взамін належної їй
земельної ділянки. Перебуваючи у дуже скрутному стані,  вона погодилася з пропозицією. Відповідач
запевнив,  що йому відомо як повинен
укладатися даний договір. В силу свого низького освітнього рівня,  фізичних вад змісту договору вона не
розуміла. Безоплатна передача земельної ділянки виглядає нелогічно,  оскільки родинних,  ділових,
добросусідських чи інших стосунків між ними не було. Вважає,  що вказаний договір дарування був укладений
внаслідок введення її в оману. Просила суд визнати договір дарування недійсним.

В
судовому засіданні позивачкаОСОБА_1 та представник позивачки ОСОБА_2 в своїх
поясненнях підтвердили обставини,  які
викладені в позовній заяві,  підстави
позову змінили і просили суд визнати договір дарування недійсним,  як такий,
що укладений внаслідок помилки. Крім того позивачка пояснила,  що після отримання вказаної земельної ділянки
не могла її обробляти і передала в оплатне користування ОСОБА_5 Вона хотіла
продати дану земельну ділянку чи обміняти на меблі. ОСОБА_5 познайомив її з
відповідачем,  який запропонував їй три
комплекти меблі: в кухню,  у вітальню і в
спальну кімнату. Про визначення кольору,
вартості вони не домовлялися. Домовилися лише,  що вартість меблі буде «середньою». Дану
земельну ділянку вона має намір віддати людям,
які будуть її обробляти,  а
відповідач ось уже протягом двох років земельну ділянку не обробляє. Проти
визнання укладеним договору міни

категорично заперечує. Просила суд визнати
недійсним договір дарування і повернути їй земельну ділянку.

Представник
відповідачаОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив суду,  що вважає позовні вимоги безпідставними. Дійсно
02 лютого 2006 року між сторонами у справі був укладений договір
дарування,  проте відповідач в оману
позивачку не вводив,  відсутня також і
помилка із сторони позивачки. Сторони познайомив громадянин ОСОБА_5,  який сказав відповідачу,  що ОСОБА_1 не може обробляти земельну ділянку
і шукає кому її передати. Позивачка через наявну земельну ділянку не могла
скористатися правом на субсидії,  тому і
здійснила дарування. Меблі їй ніхто не обіцяв. Договір укладався в нотаріуса,  який роз'яснив позивачці правову природу
договору і його наслідки,  ніяких
заперечень остання не заявила. Крім того вважає,  що позовні вимоги не підтверджуються
дослідженими доказами і просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Свідок
ОСОБА_6 в судовому засіданні показала суду,
що працює приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального
округу,  має великий досвід і в своїй
діяльності керується інструкцією ведення нотаріальних дій. Хоча вона не
пам'ятає сторони по справі,  оскільки
щодня здійснює велику кількість нотаріальних дій,  вона з впевненістю може підтвердити,  що жодних порушень при вчиненні нотаріальної
дії не допустила

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_5показав суду,
що є односельчанином позивачки,
яка декілька років тому надала йому в оренду свою земельну ділянку за
оплату в натуральній формі. Остання просила знайти їй покупця,  який міг би взяти земельну ділянку і надати
їй в обмін меблі. Тому він познайомив позивачку із відповідачем.  Він їздив разом із сторонами до нотаріуса і
може підтвердити,  що як по дорозі
туди,  до укладення угоди,  так і по дорозі звідти,  після укладення угоди відповідач обіцяв
купити меблі. Проте свої обіцянки до даного часу не виконав. Про ціну,  колір меблів пояснити нічого не може,  оскільки йому невідомо чи домовлялися про це
сторони. На даний час позивачка щодня до нього звертається з претензіями,  оскільки він познайомив останню з
відповідачем.

Свідок
ОСОБА_7 в судовому засіданні показав суду,
що проживає по сусідству з позивачкою і одного разу зайшовши на подвір'я до останньої,  бачив двох людей: чоловіка і жінку,  які обіцяли позивачці купити меблі в обмін на
земельну ділянку. Про ціну і колір меблів пояснити нічого не може.

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала суду,  що вона знайома з відповідачем і часто,  як медсестра,
здійснює медичні процедури для хворої матері останнього. Вона декілька
разів була присутня при розмові сторін,
а також у нотаріуса. А також повністю підтвердила обставини,  які викладені в поясненні представника
відповідача ОСОБА_3

Вислухавши
пояснення сторін,  покази свідків та
вивчивши матеріали справи,  суд дійшов
висновку,  що у задоволенні позовних
вимог слід відмовити.

Так,  з дублікату договору дарування земельної
ділянки від 02 лютого 2006 року,
посвідченого приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального
округу ОСОБА_6 11 квітня 2007 року і зареєстрованого в реєстрі за № 1819
вбачається,  що сторони попередньо
ознайомлені з вимогами чинного законодавства щодо недійсності правочинів,  повністю розуміючи значення своїх дій,  без будь-якого на то примушення,  як фізичного так і морального насильства чи
погроз,  уклали даний договір.

Довідкою
виконкому Молодійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №
928 від 23 серпня 2007 року підтверджується,
щоОСОБА_1 із заявою на отримання субсидій в 2005-2007 роках - не
зверталася. Проте суду не надано доказів про відсутність звернення до інших
органів влади,  які вирішують питання
щодо надання субсидій. Крім того,
відсутність такого звернення не позбавляє права позивачку на субсидії в
майбутньому.

Також в
судовому засіданні встановлено,  що
позивачка досконало володіє українською мовою,
її освітній рівень дозволяє робити відмінності між договором дарування і
купівлі-продажу чи міни,  а фізичних чи
психічних вад,  які б зашкодили їй
укласти це чи інший договір в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно
до  ст.  655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає,  або зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві),  а
покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього
певну грошову суму.

Згідно
ч.1  ст.
715 ЦК України
за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов'язується передати другій
стороні у власність один товар в обмін на інший товар.

Стаття
203 ЦК України
передбачає презумпцію правомірності правочину. Лише за доведеності
обставин,  які є підставами визнання
недійсності правочину,  тобто
недодержання вимог,  встановлених
частинами першою-третьою,  п'ятою та
шостою вказаної статті,  він може бути
визнаний судом недійсним (за винятком нікчемного правочину).

Аналізуючи
всі обставини справи,  докази,  надані суду в їх сукупності,  суд дійшов висновку,  що посилання представника позивачки про
наявність договору купівлі-продажу,  а не
договору дарування (тобто удаваний правочин) спростовуються тим,  що відсутні істотні ознаки договору
купівлі-продажу,  а саме щодо предмету та
ціни,  що підтверджується показами
свідків: ОСОБА_5., ОСОБА_7
та поясненнями самої позивачки,  про
те що не було домовленості ні про колір,
ні про марку меблів,  а
домовленість щодо ціни була тільки в тому,
що їх вартість буде «середньою». Крім того в позовній заяві,  в уточненні позовних вимог позивачка
зазначала про наявність домовленості тільки щодо кухонного гарнітуру,  а в судовому засіданні пояснила,  що була домовленість також ще щодо комплектів
меблів у спальну кімнату і у вітальню.

Суд
вважає,  що в даному випадку також
відсутній договір міни,  у зв'язку із
вищенаведеними обставинами.

Окрім
того,  в судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 категорично заперечувала проти визнання дійсним договору дарування (чи
договору міни) і просила суд визнати недійсним договір дарування та повернути
їй землю.

При
таких обставинах,  суд дійшов
висновку,  що позовні вимоги не знайшли
свого підтвердження в судовому засіданні у їх задоволенні слід відмовити за
недоведеністю.

На
підставі викладеного,   ст.   ст. 203,
655, 715,  717-722 ЦК України,  керуючись
ст.   ст.  3, 7, 10,
15,  57,  213-215 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору
дарування земельної ділянки - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької
області через Глибокий районний суд Чернівецької області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4  ст.
295 ЦПК України.