Справа №2-2256/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2007
року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

у складі:

головуючого -
судді   Шульги О.М.

при секретарі                      Осипчук С.П.

за участю

позивача                             ОСОБА_1

представника
позивача     ОСОБА_4

законного представника

відповідача                         ОСОБА_3

представника
відповідача ОСОБА_5

третьої особи                      ОСОБА_6

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, законним представником якої є ОСОБА_3 про зміну черговості одержання
права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулася до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер її брат ОСОБА_7. Після
його смерті залишилось спадкове майно, що складеться з приватизованої квартири
АДРЕСА_1, 1/3 частина якої належала особисто померлому. 1/3 частина вказаної
квартири належала сину померлого-ОСОБА_8,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщину після смерті якого прийняли його батьки в
рівних долях, а саме по 1/6 частині квартирі, однак не оформили своїх спадкових
прав на це майно. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_9, після смерті якої спадщину, у
вигляді Уг частини квартири, прийняв її чоловік ОСОБА_7, але не оформив своїх
спадкових прав на спадкове майно. В 6 місячний строк лише вона звернулась до
нотаріуса з заявою про прийняття спадщини; Після перебігу встановленого строку
для прийняття спадщини до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини,
в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, звернулась ОСОБА_3. У зв"язку з
поданням даної заяви вона є спадкоємцем за законом наступної черги, однак
вважає, що має право на спадкування разом з спадкоємцем першої черги, оскільки
протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала, надавала
будь-яку допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік і тяжку хворобу був у безпорадному
стані. За свій рахунок вона провела поховання ОСОБА_9, ОСОБА_10, і ОСОБА_7,
приймала участь у сплаті комунальних послуг та у лікуванні брата та племінника.
На даний час продовжує здійснювати нагляд за квартирою спадкодавця та сплачує
комунальні платежі у зв"язку з чим просить змінити черговість одержання
права на спадкування надавши їй право на спадкування разом із спадкоємцем
першої черги.

В судовому
засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала і просила задовольнити з
підстав, зазначених у позові. Зазначила, що отримувала за брата заробітну плату
і пенсію, які витрачала на життєві потреби останнього.

2

Представник
позивача ОСОБА_4 позов підтримала і пояснила, що після смерті ОСОБА_7
відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Спадкоємцем першої черги є онука
померлого - ОСОБА_2, оскільки її батько помер раніше за спадкодавця. Позивач
хоче нарівні з спадкоємцем першої черги прийняти спадщину, оскільки протягом
тривалого часу піклувалася за всіма членами сім"ї померлого, приймала
участь у їх лікуванні і похованні та має на меті, за рахунок спадкового майна,
привести в належний стан місця їх поховання на кладовищі.

Відповідач та
представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали і
пояснили, що позивач не довела той факт, що спадкодавець знаходився у
безпорадному стані, потребував допомоги і що вона за свій рахунок таку допомогу
надавала.

Представник
органу опіки і піклування Волківський М.М. позов не визнав і пояснив, що орган
опіки і піклування стоїть на засадах захисту прав та інтересів неповнолітніх
дітей і він не вбачає підстав для задоволення даного позову.

З показів свідка
ОСОБА_11 слідує, що позивач отримувала за ОСОБА_7 заробітну плату, яку
витрачала на потреби останнього. Також лікувала його в нарковідділенні від
алкоголізму, оскільки ОСОБА_7 зловживав спиртними напоями. При цьому зазначила,
що жодного разу в квартирі померлого вона не була.

З показів свідка
ОСОБА_12 слідує, що протягом 20 років вона знала ОСОБА_7 з яким працювала на
заводі "Хіммаш". Зазначила, що за час роботи на заводі ОСОБА_7
опікувалась його сестра, яка носила йому їсти, прала одяг та все купувала за
його гроші. Вважає, що так було і після його звільнення з роботи. Вказала, що в
квартирі ОСОБА_7 ніколи не була і не може зазначити коли в останній раз ОСОБА_7
бачила.

Вислухавши
пояснення сторін, свідків та проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в
судовому засіданні матеріалами справи, суд дійшов висновку про наступне:

Судом
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Коростені у віці 57 років помер ОСОБА_7. Після його
смерті залишилось спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1.

З витягу реєстру
прав власності на нерухоме майно слідує, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві
приватної власності ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 по 1/3 частині, що
стверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.6).

З довідки
комунального виробничо-господарського підприємства №622 від 10.11.2006 року
слідує, що ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Після смерті
ОСОБА_8 його частку в спільному майні успадкували його батьки: ОСОБА_9 та
ОСОБА_7, які фактично прийняли спадщину, однак не оформили спадкових прав.
Після смерті ОСОБА_9 її частку в спільному майні успадкував ОСОБА_7, який
фактично прийняв спадщину, однак також не оформив на неї спадкових прав.

Як встановлено в
судовому засіданні, померлі ОСОБА_9 та ОСОБА_7 мали сина ОСОБА_10. Останній
являється батьком неповнолітньої ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про
народження НОМЕР_1 від 2.10.1997 року.

Відповідно до
ст.1266 ЦК України,
внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими.

Відповідно до
ст.1259 ЦК України,
фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням
суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцем тієї черги, яка має
право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалась,
матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через
похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Термін, протягом
якого позивач опікувалася спадкодавцем і ті витрати, які були нею понесені у
зв"язку з його перебуванням в лікарні, а також витрати на його поховання
не

3

є, в розумінні вищевказаної норми закону ( ч.2 ст.1259 ЦК
України), підставою для задоволення її вимог про визнання права на спадкування
разом із спадкоємцем першої черги.

Крім того, з
матеріалів справи ( а.с.44-48) слідує, що поминальний обід, встановлення
надгробної плити та хреста проведено за рахунок підприємства ВАТ
"Коростенський завод хімічного машинобудування", на якому працював
ОСОБА_7

Зловживання
ОСОБА_7 спиртних напоїв не відноситься до таких захворювань, що призводять до
безпорадного стану. Інших доказів, які б підтверджували безпорадний стан
ОСОБА_7 у зв"язку з його похилим віком або хворобою позивачем не надано і
в судовому засіданні   вони не були
здобуті.

Як встановлено в
судовому засіданні до виходу на пенсію ОСОБА_7 працював на ВАТ
"Хіммаш" де отримував стабільну заробітну плату.

З довідки
управління пенсійного фонду України в місті Коростені (а.с.41) слідує, що
розмір пенсії ОСОБА_7
на день смерті, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1 складав 471 гривню 05 копійок.

З наведеного
слідує, що спадкодавець отримував щомісячний дохід, який перевищував
встановлений законодавством прожитковий мінімум для непрацездатних осіб і мав
можливість забезпечити достатній рівень свого життя.

З врахуванням
наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підтверджені належними
доказами, тому підстав для  задоволення
позову не має.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.
1259 ЦК України,   -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1
до ОСОБА_2, законним представником якої є ОСОБА_3 про зміну черговості
одержання права на спадкування відмовити за необґрунтованістю позовних вимог.

Звільнити
позивача від сплати судового збору на підставі ст.4 п.18 Декрету Кабінету
Міністрів України "Про Державне мито".

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд
шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення заяви про апеляційне
оскарження рішення суду, з послідуючою подачею апеляційної скарги, яка може
бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження рішення суду.