Справа № 2-3957/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05 жовтня 2007
року Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу у складі:

головуючого
судді                                  Бутенко
М. В.

при
секретарі                                          Горбенко Л.М.

за
участю представника позивача        ОСОБА_1

розглянувши у
попередньому судовому засіданні у м.
Кривому Розі цивільну справу за позовом

ОСОБА_2
доОСОБА_3 про встановлення факту

прийняття
спадщини та визнання права власності в порядку спадкування

УСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту прийняття
спадщини та визнання права власності в порядку спадкування на спадкове майно - домоволодіння АДРЕСА_1

У
попередньому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та дав суду
пояснення,  про те,  що: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер - ОСОБА_4.3а життя
ОСОБА_4 був власником домоволодіння АДРЕСА_1 Належну
йому 1/2 частину вищевказаного домоволодіння ОСОБА_4 заповідав батькам
позивача: ОСОБА_5 та ОСОБА_6,  а іншу 1/2
частину домоволодіння - ОСОБА_7.

Позивач
також пояснив суду,  що ОСОБА_6,  ОСОБА_5 та ОСОБА_7 є єдиними спадкоємцями за
заповітом після ОСОБА_4,  які прийняли
спадщину на підставі  ст.  ст.  524,
549 ЦК України (в редакції 1963
р.).

Позивач
посилається на п. 1  ст.  549 ЦК України (в
редакції 1963 р.)
згідно якого визнається,  що спадкоємець
прийняв спадщину,  якщо він фактично
вступив в управління чи володіння спадковим майном.  Позивач вказує,  що після смерті ОСОБА_4 - ОСОБА_6,  ОСОБА_5. таОСОБА_7. прийняли спадщину,  оскільки фактично вступили в управління та
володіння спадковим майном померлого,  а
саме домоволодінням АДРЕСА_1  фактично
проживаючи на день відкриття спадщини і продовжуючи там проживати по день своєї
смерті та здійснюючи господарство в ньому.

Згідно
ч.2  ст.
548 ЦК України
(в редакції 1963 р.)
прийнята спадщина визнається такою,  що
належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Таким чином,  після смерті ОСОБА_4 -ОСОБА_6,  ОСОБА_5. таОСОБА_7 як спадкоємці,  які прийняли спадщину,  але належним чином не оформили свої права на
неї,  були власниками домоволодіння
АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла - ОСОБА_5. За
життя ОСОБА_5. була власником 1/4 частини домоволодіння АДРЕСА_1 на
вищенаведеній підставі. Вказане спадкове майно ОСОБА_5. за життя нікому не
заповідала.

2

Позивач
вважає,  що він як спадкоємець за законом
першої черги після ОСОБА_5.,  ; прийняв
спадщину на підставі  ст.  ст.  529,
549 ЦК України (в редакції 1963
р.),  оскільки
являється сином померлої та фактично вступив в управління та володіння
спадковим майном померлої,  а саме
домоволодінням АДРЕСА_1  фактично проживаючи на день відкриття
спадщини і продовжуючи там проживати по сьогоднішній день та здійснюючи в ньому
відповідні побутові роботи.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла - ОСОБА_7. За
життяОСОБА_7. була власником 54
частини домоволодіння АДРЕСА_1 на
вищенаведеній підставі. Належну їй 54
частину вказаного домоволодінняОСОБА_7. заповідала позивачу,  ОСОБА_3

Позивач
вважає,  що він є єдиним спадкоємцем за
заповітом після смертіОСОБА_7.,  який
прийняв спадщину на підставі  ст.  ст.  524,
549 ЦК України (в редакції 1963
р.).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько
позивача - ОСОБА_6.3а
життя ОСОБА_6 був власником 1/4 частини домоволодіння АДРЕСА_1 на
вищенаведеній підставі. Вказане спадкове майно ОСОБА_6 за життя нікому не
заповідав.

Позивач
вважає,  що він як спадкоємець за законом
першої черги після ОСОБА_6,  прийняв
спадщину на підставі  ст.  ст.  1261,
1268 ЦК України (в редакції 2004
р.).

Згідно з
п.3  ст.
1268 ЦК України (в редакції 2004 р.) визнається,  що спадкоємець,  який проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини,  вважається
таким,  що прийняв спадщину,  якщо протягом 6-ти місяців,  він не заявив про відмову від неї.
Позивач,  ОСОБА_3,  вказує,
що він дійсно був зареєстрований і проживав в домоволодінні АДРЕСА_1 на день
відкриття спадщини і продовжує в ньому проживати по сьогоднішній день.

Відповідач,
ОСОБА_3,  позов визнала повністю,  просить розглядати справу по суті та
задовольнити позовні вимоги.

Суд
вважає можливим винести рішення при проведені попереднього судового засідання
згідно зі  ст.  130 ч. 4 ЦПК України у зв'язку з тим,  що відповідач визнала позов повністю,  визнання позову відповідачем не суперечить
закону і не порушує права,  свободи чи
інтереси інших осіб та задовольнити позов згідно  ст.  174 ч. 4 ЦПК України.

Суд,  заслухавши позивача,  відповідача,
дослідивши матеріали справи прийшов до висновку про те,  що позовні вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав:

У
попередньому судовому засіданні встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер - ОСОБА_4,  що підтверджується свідоцтвом про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_1,  серія НОМЕР_1 За життя ОСОБА_4
був власником домоволодіння АДРЕСА_1  що підтверджується свідоцтвом про право
приватної власності від 28.10.1951
року,  а також витягом з реєстру прав
власності на нерухоме майно №
15700777 від 27.08.2007
року. Належну йому ½ частину
вищевказаного домоволодіння ОСОБА_4 заповідав: ОСОБА_5 та ОСОБА_6,  а іншу 1/2 частину домоволодіння -
ОСОБА_7,  що підтверджується заповітом
від 26.04.1977 року,  посвідченого
державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори
Козловською Н.А.,  реєстр №1738.

Той
факт,  що вищевказаний заповіт незмінений
й не^скасований підтверджується відповіддю на судовий запит Першої Криворізької
державної нотаріальної контори № 2620/2-26 від 18.07.2007 року.

ОСОБА_6,  ОСОБА_5 та ОСОБА_7 є єдиними спадкоємцями за
заповітом після ОСОБА_4,  які прийняли
спадщину на підставі  ст.  ст.  524,
549 ЦК України (в редакції 1963
р.).

Згідно з
п. 1  ст.  549 ЦК України (в
редакції 1963 р.)
визнається,  що спадкоємець прийняв
спадщину,  якщо він фактично вступив в
управління чи володіння спадковим майном.

Факт
прийняття ОСОБА_6,  ОСОБА_5та ОСОБА_7
спадщини в залі судового засідання підтверджений записами в домовій книзі,  а також показаннями наступних свідків: 1) ОСОБА_8,  1956
р.н.,  яка мешкає за адресою:
АДРЕСА_2; 2) ОСОБА_9,  1930
р.н.,  яка мешкає за адресою:
АДРЕСА_3,  які кожен окремо суду
показали,  що ОСОБА_6,  ОСОБА_5 та ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_4
проживали та здійснювали господарство у домоволодінні АДРЕСА_1

Згідно
ч.2  ст.
548 ЦК України
(в редакції 1963 р.)
прийнята спадщина визнається такою,  що
належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Таким чином,  після смерті ОСОБА_4 - ОСОБА_6,  ОСОБА_5. таОСОБА_7 як спадкоємці,  які прийняли спадщину,  але

3

належним
чином не оформили свої права на неї,
були власниками домоволодіння АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
- ОСОБА_5,  що підтверджується

свідоцтвом про смерть від 10.01.1999
року,  серія НОМЕР_2. За життя
ОСОБА_5. була

власником 1/4 частини домоволодіння АДРЕСА_1 на

вищенаведеній підставі. Вказане спадкове майно ОСОБА_5. за життя нікому не
заповідала.

Той
факт,  що вказане спадкове майно ОСОБА_5.
за життя нікому не заповідала та після її смерті ніхто зі спадкоємців за
законом не подав до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини
підтверджується відповіддю на судовий запит Першої Криворізької державної
нотаріальної контори №
2620/2-26 від 18.07.2007
року.

З
долученого до матеріалів справи свідоцтва про народження ОСОБА_3
вбачається,  що останній є сином померлої
ОСОБА_5. і тому є спадкоємцем за законом першої черги на підставі  ст.
529 ЦК України (в редакції 1963 р.)

Згідно з
п. 1  ст.
549 ЦК України (в редакції 1963 р.) визнається,  що спадкоємець прийняв спадщину,  якщо він фактично вступив в управління чи
володіння спадковим майном.

Факт
прийняття ОСОБА_3 спадщини в залі судового засідання підтверджений відповідними
записами в домовій книзі та у паспорті,
а також показаннями наступних свідків: 1) ОСОБА_8,  1956 р.н.,  яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2; 2) ОСОБА_9,  1930
р.н.,  яка мешкає за адресою:
АДРЕСА_3,  які кожен окремо суду
показали,  що ОСОБА_3 після смерті
ОСОБА_5. проживав та здійснював побутові роботи у домоволодінні АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла
- ОСОБА_7,  що підтверджується свідоцтвом про

смерть від 10.07.2000
року,  серіяНОМЕР_3За життяОСОБА_7.
була власником 1/2 частини

домоволодіння АДРЕСА_1 на
вищенаведеній підставі. Належну їй

1/2 частину вказаного домоволодінняОСОБА_7. заповідала ОСОБА_3,  що підтверджується

заповітом 22.06.1994 року,  посвідченого
державним нотаріусом Першої криворізької державноїнотаріальної контори Бугаєвою
Є.М. ,  реєстр №2-4744.

Той
факт,  що вищевказаний заповіт незмінений
й не скасований підтверджується відповіддю на судовий запит Першої Криворізької
державної нотаріальної контори № 2620/2-26 від 18.07.2007 року.

Згідно з
п. 1  ст.
549 ЦК України (в редакції 1963 р.) визнається,  що спадкоємець прийняв спадщину,  якщо він фактично вступив в управління чи
володіння спадковим майном.

Факт
прийняття ОСОБА_3 спадщини в залі судового засідання підтверджений відповідними
записами в домовій книзі та у паспорті,
а також показаннями наступних свідків: 1) ОСОБА_8,  1956 р.н.,  яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2; 2) ОСОБА_9,  1930
р.н.,  яка мешкає за адресою:
АДРЕСА_3,  які кожен окремо суду
показали,  що ОСОБА_3 після
смертіОСОБА_7. проживав та здійснював побутові роботи у домоволодінні АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер - ОСОБА_6,  що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.11.2005 року,  серія НОМЕР_4 За життя ОСОБА_6
був власником 1А частини домоволодіння АДРЕСА_1 на
вищенаведеній підставі. Вказане спадкове майно ОСОБА_6 за життя нікому не
заповідав.

Той
факт,  що вказане спадкове майно ОСОБА_6
за життя нікому не заповідав та після його смерті ніхто зі спадкоємців за
законом не подав до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини
підтверджується відповіддю на судовий запит Першої Криворізької державної
нотаріальної контори №
2620/2-26 від 18.07.2007
року.

З
долученого до матеріалів справи свідоцтва про народження ОСОБА_3
вбачається,  що останній є сином
померлого ОСОБА_6 і тому є спадкоємцем за законом першої черги на підставі  ст.
1261 ЦК України (в редакції 2004 р.)

Згідно з
п.3  ст.
1268 ЦК України (в редакції 2004 р.) визнається,  що спадкоємець,  який проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини,  вважається
таким,  що прийняв спадщину,  якщо протягом 6-ти місяців,  він не заявив про відмову від неї.

Факт
прийняття ОСОБА_3 спадщини в судовому засіданні підтверджується відповідними
записами у домовій книзі та у паспорті.

Таким
чином,  на підставі викладених обставин
суд вважає,  що за ОСОБА_3 може бути
визнано право власності на все домоволодіння АДРЕСА_1

4

Керуючись  ст.
ст.  130,
174,  215,  256 ЦПК України,   ст.
ст.  524,  529,
549 ЦК України (в редакції 1963
р.),   ст.   ст.
1261,  1268 ЦК України
(в редакції 2004
р.),  суд

ВИРІШИВ:

Встановити факт прийняття ОСОБА_6,
ОСОБА_5 та ОСОБА_7 спадщини,  яка
відкрилась зі смертю ОСОБА_4,  померлого ІНФОРМАЦІЯ_1;

Встановити
факт прийняття ОСОБА_2 спадщини,  яка
відкрилась зі смертю його матері -
ОСОБА_5,  померлої ІНФОРМАЦІЯ_2;

Встановити
факт прийняття ОСОБА_2 спадщини,  яка
відкрилась зі смертю ОСОБА_7,  померлої ІНФОРМАЦІЯ_3;

Встановити
факт прийняття ОСОБА_2 спадщини,  яка
відкрилась зі смертю його батька -
ОСОБА_6,  померлого ІНФОРМАЦІЯ_4;

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2;

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину домоволодіння АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7,  померлої ІНФОРМАЦІЯ_3;

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення
може бути оскаржене в Апеляційний суд Дніпропетровської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги.