Справа №2-5497/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

02
листопада 2007 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в
складі: головуючого - судді Пушкарчук В.П.

при
секретарі                       Тростянчук
Т.В.,

з участю
позивачів - ОСОБА_1.,  ОСОБА_2. ,  відповідача - представника Луцької міської
ради - Демчук В.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за
позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3до Луцької міської ради про визначення
часток у спільному майні та визнання права власності на спадкове майно,  -

встановив:

ОСОБА_1.,  ОСОБА_2. ,
ОСОБА_3.  звернулись до суду з
позовом до Луцької міської ради про визначення часток у спільному майні,  а саме у квартирі за АДРЕСА_1,  яка належить ОСОБА_4,  ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3на праві спільної
сумісної власності. Позивачі зазначили,
що оскільки ОСОБА_4,  один із
співвласників вказаного житла,  помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.,  то на його 1/4 частку в
квартирі відкрилась спадщина. Спадкоємцями спадкового майна за законом є
позивачі ОСОБА_1.,  ОСОБА_2.  та ОСОБА_3.
Після смерті ОСОБА_4. позивачі звернулися в передбачений законом
6-місячний термін в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини,  однак нотаріус не видала свідоцтво про право
на спадщину за законом,  оскільки не
визначені частки співвласників спірного житла. Позивач ОСОБА_1. прийняла
спадщину шляхом постійного проживання з померлим на час відкриття спадщини.
Позивачі ОСОБА_2.  та ОСОБА_3.  відмовились від спадщини в користь їх матері
ОСОБА_1. Просили визнати,  що
співвласникам квартири за АДРЕСА_1,
кожному зокрема,  на праві
приватної власності належить ідеальна частка в розмірі 1/4 частини квартири та
визнати,  що ОСОБА_1. в порядку
спадкування за законом після смерті ОСОБА_4. належить ідеальна частка в розмірі
1/4 частини будинку.

В
судовому засіданні позивачі ОСОБА_1.,
ОСОБА_2.  підтримавши позовні
вимоги з підстав зазначених в позові додатково пояснили,  що в нотаріальній конторі відмовили видавати
свідоцтво про право на спадщину що лишилось після смерті ОСОБА_4.,
оскільки формально невизначені частки в приватизованій
квартирі. При житті спадкодавця ніколи не виникало спору,  щодо часток квартири,  що є спільній сумісній власності. Позивачі
просили задовольнити позовні вимоги.

Позивач
ОСОБА_3.  подала до суду заяву (а.с.  19),  в
якій позов визнає,  та в зв'язку з
народженням дитини 10 жовтня 2007 року,
просила справу розглядати у її відсутності.

Представник
Луцької міської ради Демчук В.В.
в судовому засіданні пояснила,  що не
має заперечень щодо задоволення позовних вимог,
якщо у співвласників квартири не виникало ніякого спору.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши документи
справи,  суд прийшов до висновку про
підставність заявленого позову.

Судом
встановлено,  що квартира за АДРЕСА_1
належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4,  ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  даний факт підтверджено копією свідоцтва про
право власності на житло від 21.08.1993р. (а.с.
3),  копією технічного паспорта на
вказане житло (а.с. 4-5),  даний факт
знайшов підтвердження і в поясненнях позивачів.

Законом
України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19 червня
1992 року № 2482-ХП не визначено умов,
за яких один із ч.1енів сім'ї може отримати більшу або меншу частку в
приватизованому житлі. Частки в жилому приміщенні кожного з повнолітніх ч.1енів
сім'ї,  яким передається у власність
займана квартира (будинок),  є рівними.

Згідно
ч.2  ст.
372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна,  що є у спільній сумісній власності,  вважається,
що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є
рівними,  якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом.  Спору
щодо часток співвласників у вказаних осіб не виникало.

Таким
чином,  ОСОБА_4,  ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3належало на праві
приватної власності по 1/4 частки квартири за АДРЕСА_1.

Оскільки,  ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1,  згідно свідоцтва про смерть (а.с. 65),  то спадщина відкрилась на  1/4  частину
вищевказаної квартири,  яка належала йому
на праві власності.

Згідно  ст. 319 Цивільного кодексу України власник
володіє,  користується,  розпоряджається своїм майном на власний
розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії,  які не суперечать закону. При здійсненні
своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних
засад суспільства.

В
судовому засіданні встановлено,  що після
смерті ОСОБА_4. його дружина та дочки,
що на час смерті проживали разом з ним,
являлися спадкоємцями першої черги за законом.  Інших спадкоємців не було.

Згідно  ст.
1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця,  той з
подружжя,  який його пережив та батьки.

В
судовому засіданні встановлено,  що
ОСОБА_1являється дружиною ОСОБА_4,  що
підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.
7),  ОСОБА_2являється дочкою
ОСОБА_4,  що підтверджується копією
свідоцтва про народження (а.с. 8) та свідоцтвом про шлюб (а.с.  11),
ОСОБА_3являється дочкою ОСОБА_4,
що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.  10) та свідоцтвом про шлюб (а.с.  9).

Згідно  ст.
1268 Цивільного кодексу України спадкоємець,  який постійно проживав разом із спадкоємцем
на час відкриття спадщини,  вважається
таким,  що прийняв спадщину,  якщо протягом строку у шість місяців,  встановленого статтею 1270 цього Кодексу,  він не заявив про відмову від неї. Позивач
ОСОБА_1. заяву про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не
подавала. Відповідачі ОСОБА_2. ,
ОСОБА_3,  відмовилися від
прийняття спадщини в користь своєї матері ОСОБА_1.

Таким
чином,  суд прийшов до висновку,  що спадкоємець ОСОБА_1. спадщину прийняла.

Таким
чином,  оцінивши зібрані та досліджені в
судовому засіданні докази в їх сукупності,
суд прийшов до висновку,  що слід
визначити частки співвласників в спільній сумісній власності,  та визнати за позивачем ОСОБА_1. право
власності в порядку

спадкування за
законом після смерті батька частки квартири за АДРЕСА_1.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
58,  60,  130,
213,  214,  215 ЦПК України,   ст. 48 п.3 Закону України "Про
власність",   ст.  ст.  16,
370,  1217,  1222,
1226,  1261,  1267-1270,
1296 ЦК України,  суд, -

Вирішив:

Позов
задовольнити.

Визначити,  що ОСОБА_4,
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3кожному зокрема,  належить на праві приватної власності по 1/4
частки квартири за АДРЕСА_1.

Визнати
за ОСОБА_1право власності на спадкове майно за законом,  яке відкрилось після смерті чоловіка -
ОСОБА_4,  а саме: на 1/4 частини квартири
АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження рішення протягом 10 (десяти) днів з дня його
проголошення та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 20
(двадцяти) днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений  ст. 294 ЦПК України,  рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.