Справа № 2-554
РІ ШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

9 жовтня 2007
року Долинський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді
Бондарчука Р.А.,  при секретарі Доценко О.О. Адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3  (треті особи на стороні відповідача які не
заявляють самостійних вимог ,  щодо
предмету спору : комунальне підприємство «Координаційний центр по
обслуговуванню населення» при Долинській міській Раді,  відділ ГІРФО Долинського РВ УМВС України в
Кіровоградській області про визнання права на житлову площу та вселення ,  усунення перешкод в користуванні житлом
,  зняття з реєстраційного обліку та
виселення,

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2004
року ОСОБА_1звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 третя особа житлово -
комунальне управління Долинського міськвиконкому - в подальшому реорганізоване
в комунальне підприємство «Координаційний центр» по обслуговуванню населення
при Долинській міській Раді про визнання права на житлову площу та вселення . В
ході судового засідання в якості співвідповідача була притягнута ОСОБА_3.
Позивачка збільшила свої позовні вимоги ,
заявивши позов про усунення перешкод в користуванні житлом ,  зняття з реєстраційного обліку та виселення
відповідачки ОСОБА_3,  В якості третьої
особи на стороні відповідача ,  яка не
заявляє самостійних вимог ,  щодо
предмету спору до справи залучено відділ ГІРФО Долинського РВ УМВС України в
Кіровоградській області.

Свої позовні
вимоги позивачка мотивувала тим ,  що
вона з 1992 року перебувала в позашлюбних стосунках з відповідачем ОСОБА_2

З 09.11.1994
року за згодою відповідача вона та її син від першого шлюбу ОСОБА_5вселилася та
проживала в АДРЕСА_1. Квартира однокімнатна ,
жилою площею 20, 18 м.  кв. не
приватизована ,  знаходиться в
комунальній власності КП «Центр» при Долинській міській Раді

Від спільного
проживання з відповідачем мають сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження ,  якого

2

було прописано в квартирі за згодою
відповідача . В свідоцтві про народження сина (серія І-ОЛ № НОМЕР_1 ,  актовий запис № 55) батьком записано
відповідача ОСОБА_2

В грудні 1995
року вона з відповідачем зареєструвала шлюб в органах РАЦС . Весь цей період
вона з відповідачем проживала разом ,
спільно вели господарство ,
виховували сина ,  але з 2000 року
відповідач почав зловживати спиртними напоями ,
застосовувати фізичну силу та образи ,
погрожував вигонити з квартири ,
в зв»язку з чим в сім»ї виникли неналежні сімейні стосунки .

15 листопада 2000 року відповідач виписався з квартири та проживав в іншому
місці біля року . 26 вересня 2001 року в надії налагодити сімейні стосунки за
її згодою ОСОБА_2Прописали в спірній квартирі. Але в зв»язку з тим ,  що відповідач створював нестерпні умови для
спільного життя ,  зловживав спиртними
напоями ,  ображав примушуючи писати
записки коли та куди вона виходить з квартири ,
погрожував її і неповнолітньому сину вигнати з квартири . Після чергової
сварки вигнав її з квартири та більше не впускав в зв»язку з чим вона була
вимушена з сином залишити квартиру ,  про
що в заяві сповістила ЖКУ Долинського міськвиконкому.

22 травня 2002
року між позивачкою та відповідачем ОСОБА_2,
було розірвано шлюб (свідоцтво НОМЕР_2,
актовий запис № 65)

В свою чергу
відповідач ОСОБА_2 Подав 21 травня 2002 року позов до суду про визнання
позивачки по вказаній справі ОСОБА_1,  разом з сином - особами ,
що втратили право користування жилим приміщенням ,  АДРЕСА_1. Проте рішенням Долинського
районного суду від 24.11.2003 року в задоволенні позовних вимог відповідача по
вказані справі ОСОБА_2 -відмовлено . Вказане рішення залишили без змін всі
судові інстанції ,  підтвердивши факт
,  що вона з сином з поважних причин не
може користуватися спірною квартирою .

Проте ОСОБА_2,
а в подальшому і його друга дружина відповідачка по вказаній
справі ОСОБА_3,  продовжують створювати
нестерпні умови для проживання ,
замінили замки вхідних дверей в з»язку з чим вона не має можливості
потрапити з сином у власну квартиру ,
змушена була піти проживати разом з сином до знайомої ,  а в подальшому знімати квартири. Тому вона
звернулася до суду з даною заявою .

Крім того,  відповідач з 2004 року намагався
зареєструвати у спірну квартиру
відповідачку  ОСОБА_3,  але позивачка не давала на це згоди,  так як з дитиною мала рівні права на спірну
квартиру і спір щодо цієї квартири вирішувався в суді. Проте в лютому 2006 року
представники відповідача звернулися по питанню реєстрації відповідачки ОСОБА_3
До Міністра внутрішніх справ України і представники MB С не розібравшись
повністю в ситуації,  яка склалася,  не зважаючи на те,  що спір щодо квартири ще не був вирішений в
судовому порядку дали   вказівку   про реєстрацію

з

ОСОБА_3.,  у спірній квартирі. Під тиском обставин
позивачка вимушена  була дати згоду на
реєстрацію відповідачки  ОСОБА_3 У
спірній квартирі. Оскільки працівникам відділу ГІРФО Долинського РВ УМВС
України загрожувало звільнення в разі невиконання вказівки МВС.  Добровільної згоди на реєстрацію відповідачки
в спірній квартирі вона ніколи не мала бажання давати і дала її лише під тиском
обставин,  що склалися   по мимо її власносної волі,  на вкрай невигідних для неї умовах. Просила
суд видати письмову згоду дану нею на реєстрацію ОСОБА_3,  в спірній квартирі недійсною та зобов»язати
відділ ГІРФО зняти відповідачку ОСОБА_3 з реєстраційного обліку в цій квартирі.

Доповнила,  що відповідачка з
відповідачем уклали шлюб у лютому 2004 року,
але ще до реєстрації у спірній квартирі ОСОБА_3,  вже була власником трьохкімнатної  АДРЕСА_2,
яка належала останній на праві приватної власності згідно свідоцтва про
право власності на житло №46 від 23.03.2004 року. В 2005 році відповідачка
відчужила власну квартиру,  таким чином
штучно погіршивши свої житлові умови та отримавши прибуток і почала претендувати   на,
спірну квартиру та намагається позбавити права на нею малолітню
дитину,  батьком якої є теперішній її
чоловік.

В судовому
засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали,  наполягали на їх задоволенні.

Відповідачка
ОСОБА_3 Позов не визнала,  заперечувала
проти   його задоволення,  суду пояснила,  що з першим чоловіком ОСОБА_7 Розірвала шлюб
у 2000 році,  в кінці 2001 року
познайомилася з ОСОБА_2 З 2003 року підтримували позашлюбні відносини,  а 20.02.04 року офіційно уклали шлюб. Зі слів
ОСОБА_2 Знає ,  що у 2001 році позивачка
сама вибралася зі спірної квартири,  а
останній її не бив,  не ображав,  не виганяв,
в той час,  як ОСОБА_1не  дотримувалася подружньої вірності та
добровільно пішла жити до іншого чоловіка.

В спірній
квартирі    вона проживає з вересня 2003
року. На даний час не пускає позивачку в квартиру,  так як вона чужа стороння людина і вже
декілька разів   втратила право на
житло,  так як тривалий час не проживала.
Сина позивачки теж не пускають в квартиру,
так як   відповідач ОСОБА_2  вважає,
що   ОСОБА_6 Не його син.

В спірній
квартирі прописалися   16 лютого 2006
року,  до цього теж намагалася,  але
позивачка заперечувала проти
прописки і дала згоду після того,
як представник відповідачів ОСОБА_7, була на особистому прийомі в МВС
України і звідти дали вказівку прописати.

Приблизно у 2004
році взяла участь у приватизації 1/4 частини квартири розташованої поАДРЕСА_2.
За домовленістю з першим чоловіком,  хоч
він і не брав участі у приватизації,  але
отримував її,  квартиру продали та
купили   дві квартири дітям.

Доповнила,  що у ОСОБА_2 Схильності до насильстьва немає
і він досить часто ночував в перегородці біля квартири,  так як пізно

4

повертався з роботи. А позивачки не було дома.

Безпосередньо
вона почала зустрічатися з ОСОБА_2 Приблизно з грудня 2001 року,  наміру розлучити сім»ю ОСОБА_2 і ОСОБА_1 не
було. Представники    відповідачів
ОСОБА_3та ОСОБА_2   Позов не визнали. Заперечували
проти його задоволення.

Так,  Представник відповідачів   ОСОБА_7 Пояснила. Що бувша дружина і син
згідно житлового законодавства не є членами сім»ї. Вважає,  що взагалі неповнолітній ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1народження не є сином ОСОБА_2,
пояснила,  що у неї є докази   цього та рішення суду,  але будь-яких
доказів суду не надала. Зазначила,
що ОСОБА_1На даний час проживає в цивільному шлюбі і має у власності
садибу,  яка розташована в АДРЕСА_3але на
підтвердження своїх слів доказів не надала суду. Доповнила,  що ОСОБА_2
з  жовтня 2000 року   не проживав на квартирі,  так як був на заробітках в Чехословакії. Після
того працював на тепловозі,  а туди
осіб,  які зловживають спиртним   не
беруть. Причиною розірвання шлюбу з ОСОБА_1 було те,  що вона відвідувала у пізній час бари та
залишала дитину.

Зазначила,  що представники Долинського паспортного столу
відмовлялися прописати ОСОБА_3  в спірній
квартирі. Безпосередньо вона,  як
представник ОСОБА_2,  та ОСОБА_3,  чотири рази була в   Міністерстві внутрішніх справ України. У
всіх заступників,  після чого ОСОБА_3
Швидко прописали за наказом Міністерства,
чи була письмова вказівка з цього приводу їй не відомо. Вважає,  що ніякої згоди від ОСОБА_1  на
вселення   ОСОБА_3не
потрібно,  тому позивачка не може бути
вселена в квартиру.

Третя особа  на стороні відповідача,  яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору-представник комунального підприємства «Координаційний центр по
обслуговуванню населення» при Долинській міській раді заявлені позовні
вимоги  підтримала. Позов повністю
визнала. Суду пояснила,  що квартира
розташована АДРЕСА_1належить житлово-комунальному управлінню Долинського
міськвиконкому,  яке   рішенням
міської ради № 600 від 19.08.2004 року в комунальне    підприємство «Коордінаційний центр по
обслуговуванню населення». Відповідно до рішення міської ради від 25.12.1990
року відповідачу по справі ОСОБА_2 Виданий
ордер №1632 на вказану квартиру. 09.11.1994 року в даній квартирі
прописана позивачка; 24.01.1995 року їх син ОСОБА_6( 22 січня   1995 року народження); 26.09.2001 року
повторно прописаний ОСОБА_2; 16.02.2006 року прописана ОСОБА_3 Так,  як ОСОБА_2
відповідачем до справи  було
подано позов про   виселення ОСОБА_8. але
йому у задоволенні позову відмовлено рішенням районного суду,  правомірність якого підтверджена Верховним
Судом,  позивачка по вказаному позову має
право на вселення разом зі своїм малолітнім сином.

Доповнила,  що відповідачка ОСОБА_3Згідно до ордеру №
1264 виданого її першому чоловіку,
рішенням міської ради від 10.08.1990 року,  мала право на проживання та отримала
трьохкімнатну квартиру площею 57.23 кв. метри. Вказана квартира відповідно до
свідоцтва про право власності на житло № 46 від 23.03.2004 року приватизовано
нею та ОСОБА_3. В зазначеній квартирі ОСОБА_3,
була прописана з 25.09.1990 року по 07.09.2005 року.

Представник
служби у справах неповнолітніх Долинської райдержадміністрації,  будучи залучений до справи для дачі
висновку,  щодо дотримання прав
неповнолітнього ОСОБА_6 Проти задоволення позову не заперечує,  вважає, що малолітній ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження,  має право на
частку квартири,  яка знаходиться за
адресою АДРЕСА_1. Вказує,  що немає
доказів того,  що відповідач ОСОБА_2  не являється рідним батьком малолітнього
ОСОБА_6

Представник відділу громадянства і реєстрації фізичних осіб Долинського РВ
УМВС України в Кіровоградській області,
який залучений до справи в якості третьої особи на стороні
відповідача,  яка не заявляє самостійних
вимог   щодо предмету спору,  проти
задоволення позову не заперечує,
подав заяву про розгляд справ без його участі.

Допитаний в
якості свідка ОСОБА_9,  пояснив,  що він працює дільничим інспектором  міліції Долинського райвідділу. В зв»язку з
виконанням службових обов»язків до нього неодноразово приблизно з 2003 по 2006
рік включно   зверталася з усними   та
письмовими заявами позивач по справі ОСОБА_1Про те,  що колишній чоловік не пускає її з сином в
АДРЕСА_1. Під час проведення перевірок
ОСОБА_2 Мотивував це тим,  що
живе  з
другою жінкою. Що дитина не його і вони не мають право проживати в
квартирі. З метою попередження насильства в сім»ї ним виносився   захисний припис про неприпустимість вчинення
насильства в сім»ї в порядку  ст.  173-2
КпАП України.

Допитана в
якості свідка  ОСОБА_10. Пояснила,  що з 2000 року працює на  посаді керуючої будинками комунальної
власності КП «Комунальник». До неї неодноразово зверталася позивачка
ОСОБА_1  з заявами про те,  що ОСОБА_2 Не пускає її з сином в квартиру. З
цього приводу вони комісією разом  з
квартиронаймачем виходили на місце та складали відповідні акти. Останній раз
ОСОБА_1Зверталася взимку 2007 року.

Допитана в якості
свідка ОСОБА_11,  суду пояснила ,  що вона працює на посаді старшого інспектора
відділу громадянства і реєстрації фізичних осіб    Долинського   райвідділу,
до цього працювала начальником відділу,
але в зв»язку з реформуванням
відділу зазначену посаду змінили на

6

посаду старшого інспектора. На вказаній посаді
працює взагалі з 1998 року. Зазначила,
що до відділу неодноразово звертався по питанню прописки в
АДРЕСА_1,  своєї другої дружини
відповідач ОСОБА_2 З цього ж питання неодноразово зверталася і безпосередньо
ОСОБА_3,  але в зв»язку   з тим,
що ОСОБА_1Не давала на це згоду,
як передбачено в установленому законом порядку,  ОСОБА_3,
в прописці   відмовляли. Але так
як представники відповідачів ОСОБА_7 Та ОСОБА_12зверталися неодноразово в МВС
України,  після чергового звернення їй
дали в телефонному режимі вказівку керівництва прописати відповідачку в спірній
квартирі,  бо в   іншому випадку звільнять з роботи. Після
цього на її прохання  ОСОБА_1,  дала згоду на прописку  ОСОБА_3в квартирі. Остання була прописана в
спірній квартирі 15.03.2006 року.

Допитана в якості свідка
ОСОБА_13,  яка працює на посаді
старшого паспортиста відділу ПРФО Долинського РВ УМВС повністю підтвердила   пояснення
свідка ОСОБА_11

Свідок
ОСОБА_14  Суду пояснила,  що вона є матір»ю відповідача ОСОБА_2 З
першою та другогою   дружиною сина
знаходиться в нормальних відносинах. У життя
ОСОБА_1 і сина не вмішувалася,
заходила  лише 1 раз у місяць
приносила продукти спілкувалась близько години. Зі слів сина знає,  що у нього з
ОСОБА_1 Були непорозуміння у сімейному житті. На прохання сина була в
квартирі коли ОСОБА_1Вибиралася. Останню перевозив її старший син,  вона забрала всю консервацію.

Свідок ОСОБА_15
суду пояснила,  що
проживає по сусідству з матір»ю ОСОБА_2останнього знає  лише
з позитивної сторони з дитинства. В спірній квартирі поАДРЕСА_1ні разу
не була.

Свідок
ОСОБА_16,  суду   пояснила. Що є матір»ю відповідачки ОСОБА_3
У дочки значно погіршився стан здоров»я в зв»язку з розглядом позовної заяви.
ОСОБА_3 Хотіла прописатися в спірній квартирі,
але ій відмовляли і лише представник ОСОБА_7,  добилася,
що її прописали.

Доповнила, що
вона працювала більше 40 років лікарем-педіатром,  знає неповнолітнього  ОСОБА_6. Як член організації «Громадський
контроль» разом з ОСОБА_7. дивилася
його   медичну картку. Дитина
здорова тому посилання позивачки,  що
ОСОБА_2  погрожував дитині не
обгрунтовані. При  цьому суду
пояснила,  що душевну травму   у дитини можна встановити тільки при
безпосередньому огляді. Зазначила,  що у
дітей при  хорошому харчуванні та
активних фізичних навантаженнях швидко все проходить і зникає дратівливість.

Вислухавши
пояснення сторін,  їх представників,  Третьої особи,  Спеціалісти служби у справах
неповнолітніх,  пояснення   свідків,
вивчивши матеріали справи,  суд
дійшов до висновку,  що позов підлягає
задоволенню.

7

За  даними витягу з домової книги та довідки ДП
«Координаційний центр» (а.с.  31,  32 т.2) в АДРЕСА_1 прописані: ОСОБА_1 З
09.11.1994 року;   ОСОБА_6 З 24.01.1995
року; відповідач ОСОБА_2 З   29.01.91
по   15.11.2000 року та повторно з
26.09.2001 року; відповідачка  ОСОБА_3з
16.02.2006 року.

Згідно з
довідкою ДП «Координаційний центр» та витягу з домової книги в АДРЕСА_2площею
57.23 кв.м.  Була прописана відповідачка
ОСОБА_3 З 25.09.90 року по 07.09.2005 року.

Відповідно  до довідки бюро по приватизації  державного житлового фонду № 01-19/1629
від   21.08.07 року при   виконкому Долинської міської
ради-АДРЕСА_2згідно свідоцтва про право власності на житло №46 від 23.03.2004
року,  належали відповідачки ОСОБА_3та
ОСОБА_17

З довідки Долинської дільниці бюро технічної інвентаризації №1291 від
27.07.2007 року ( а.с. 14 т.2 ) вбачається,
що за ОСОБА_3,  ОСОБА_2,
ОСОБА_1,  не зареєстровано
право власності на земельну  ділянку під
забудову,  власне  домоволодіння або квартиру в м. Долинська
та  Долинському районі.

З заяви у відділ
у справах громадянства,  імміграції та
реєстрації фізичних   осіб Долинського РВ
УМВС для реєстрації  за місцем проживання
проживання  ОСОБА_3за адресою по АДРЕСА_1заперечень
з боку  ОСОБА_1немає,  станом на 15.03.2006 року.

Відповідно
до  ст.
64 ЖК України- члени сім»ї
наймача,  які проживають разом з
ним,  користуються порівні з наймачем
усіма правами і несуть усі
обов»язки,  що випливають з
договору найму жилого приміщення. До членів сім»ї  наймача належать дружина наймача,  їх діти і батьки. Членами сім»ї наймача може
бути визнано й інших осіб,  якщо вони
постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Син   відповідача
ОСОБА_18 є членом сім»ї наймача. Позивачка ОСОБА_1не зважаючи на
розірвання шлюбу з   відповідачем,  перестала бути членом його сім»ї,  але зберігає отримані права і обов»язки,  що випливають із договору найму за
умови,  що вони продовжують  проживати в одному жилому  приміщенні.

Позивачка та її
син   ОСОБА_18 з поважної причини не
проживали в спірній квартирі,  оскільки
відповідачі по справі чинять їм перешкоди,
що унеможливлює проживання в даному приміщенні. В зв»язку  з чим позивачка  звернулася до суду про   визнання права на жилу площу,  вселення та виселення відповідачки ОСОБА_3

Право на жилу
площу позивачки   підтверджено
матеріалами

8

справи за  позовом ОСОБА_2до    ОСОБА_1
про визнання її особою,  що
втратила право користування   жилим
приміщенням згідно рішення   по якій
від   24.11.2003 року   в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду  від 12.02.2004 року
вказане рішення залишено без змін.

Ухвалою
Верховного Суду України від 12.04.2006 року рішення Долинського  райсуду
від 24.11.2003 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від
12.02.2004 року залишено без змін.

Вказані судові
рішення набрали законної сили справа досліджена вданому  судовому засіданні.

Таким чином встановлені   достовірні
докази,  що дають підстави для вселення
позивачки у спірну квартиру. Те,  що   відповідач створив нову сім»ю 20 лютого 2004
року не є перешкодою для вселення позивачки,
оскільки перешкоди їй для проживання у спірній квартирі були створені
відповідачем ще з жовтня 2001 року.

Відповідно
до  ст.
65 ЖК наймач    вправі в
установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім»ї,  які проживають разом з ним,  вселити в займане   ним жиле
приміщення   свою  дружину,
дітей батьків,  а  також інших осіб. На вселення до батьків їх
неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Законом України
«Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»   від 11.12.2003 року  ст. 6 ч.4,
ч.5 передбачає-заява особи про реєстрацію місця проживання є єдиною
підставою для реєстрації місця проживання особи. Зразки заяви та інших
документів,  необхідних для реєстрації
місця проживання особи,  затверджуються
Кабінетом Міністрів України.

Постановою  Кабінету
Міністрів України № 985 від 28.07.2004 року затверджено зразок заяви про
реєстрацію місця проживання.   В останній
передбачено обов»язковий розділ : згода власника (співвласників житла або
їх  уповноважених органів,  наймача та членів сім»ї на реєстрацію місця
проживання заявника.

Статтею 7
вищезазначеного   Закону  передбачено,
що  зняття з реєстрації місця
проживання  здійснюється протягом   семи днів на підставі остаточного   рішення суду про позбавлення права
користування  жилим приміщенням.

За умовами  ст. 233 ЦК
України   правочин,  який вчинено особою під  впливом
тяжкої   для неї обставини і на
вкрай невигідних умовах,  може бути
визнаний судом недійсним незалежно від того,
хто був ініціатором такого правочину.

З урахуванням
пояснень позивачки,  підтриманих її
представником пояснень працівників відділу ПРФО Долинського райвідділу,  пояснень представника відповідачів
ОСОБА_7досліджених письмових доказів по справі
суд приходить до висновку,  що є
підстави для визнання письмової згоди
даної  позивачкою на реєстрацію
відповідачки ОСОБА_3в

9

спірній  квартирі- недійсною.

Оскільки вона
дала згоду на вселення підтиском обставини-звільнення працівників відділу ГІРФО
з посади та на вкрай невигідних для неї умовах- тобто проживання сторонньої
особи в одній кімнаті з нею та її сином.

Суд вважає,  що відповідач ОСОБА_3 , була зареєстрована у
спірній квартирі без належних підстав: без належної згоди всіх користувачів
квартири,  штучно погіршивши свої житлові
умови оскільки відчужила трьохкімнатну квартиру в якій проживала. Крім того,  враховуючи,
що стосовно спірної квартирі розглядався цивільно-правовий спір в суді
на момент реєстрації відповідачки в квартирі,
ніхто крім суду не міг змінювати будь-якого правового статусу квартири
та зареєстрованих в ній осіб до вирішення спору в судовому порядку. До того
ж  ОСОБА_3,  створювала
перешкоди для вселення  в
квартиру   дитини наймача та особи,  яка продовжувала    проживати
на законних підставах підставах в займаному приміщенні,  хоч   і
перестала бути членом сім»ї наймача.

Відповідно   до
ст. 116 ЖК якщо   наймач,  члени його сім»ї ,  або інші особи,  які
проживають    разом з ним роблять
неможливим для   інших проживання із ними
в одній квартирі,  або самоправно   зайняли жиле приміщення  виселення винних  на вимогу наймодавця ,  або інших заінтересованих осіб
проводитья  без надання    іншого жилого приміщення.

На підставі
вищевикладеного суд  приходить до
висновку,  що позов повинен бути
задоволений в повному об»ємі,  ОСОБА_3,  підлягає виселенню зі спірної квартири,  а
позивач ОСОБА_1  та її
неповнолітній син ОСОБА_6 - вселенню. При цьому суд враховує,  що вказаний порядок  призведе
до покращення житлових умов та зокрема неповнолітнього ОСОБА_6  та забезпечить пріорітет виховання та
відповідатиме духовному розвитку особистості дитини. Адже  ст.  5
Сімейного кодексу України передбачає,  що
держава охороняє сім»ю ,  дитинство,  материнство,
батьківство,  створює  умови для зміцнення сім»ї. Держава створює
умови для материнства та батьківства,
забезпечує охорону прав матері та батька,  матеріально і морально заохочує   і підтримує материнство та батьківство.
Держава забезпечує пріорітет сімейного виховання дитини. Держава бере під свою
охорону кожну дитину,  яка  позбавлена належного батьківського піклування.

На підставі  ст. 88
ЦПК України з  відповідачів  слід пропорційно стягнути на користь
позивачки документально підтверджені судові витрати у сумі   1000 грн. -витрати на правову допомогу,  у сумі 8 грн.50 коп.- за сплату державного
мита,  а
всього у сумі 1008 грн. 50 коп.,  в рівних частках.

Керуючись  ст. 5 Сімейного кодексу України,   ст.
ст. 88,  209,  213-215 ЦПК України   суд, -

ВИРІШИВ:

10

Позов
ОСОБА_1  до ОСОБА_2,  ОСОБА_7-задовольнити.

Визнати письмову
згоду дану ОСОБА_1на реєстрацію ОСОБА_3за адресою АДРЕСА_1-недійсною та   зобов»язати
відділ ГІРФО   Долинського РВ УМВС
України в Кіровоградській області зняти її з реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

Виселити
ОСОБА_3з АДРЕСА_1без надання їй іншого жилого
приміщення.

Визнати за ОСОБА_1та неповнолітнім ОСОБА_3право на жилу площу  та вселити їх в АДРЕСА_1

Зобов»язати
ОСОБА_2не чинити ОСОБА_1та сину ОСОБА_7перешкод в користуванні АДРЕСА_1

Стягнути з
ОСОБА_2на користь ОСОБА_1  половину
понесених   судових витрат у сумі 504
грн.25 коп.

Стягнути з
ОСОБА_3на користь ОСОБА_1половину понесених судових витрат у сумі 504 грн.25
коп.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої  інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги.