Справа № 4-ц-8/07
УХВАЛА

25 вересня 2007 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області
у складі головуючого судді Урупа І.В.,
при секретарі Головіній І.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Мелітополі скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мелітопольська агропромислова компанія" на дії
державного виконавця відділу виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції про визнання неправомірним та скасування постанови від
06.09.2007 р. про накладення арешту на розрахункові рахунки,

встановив:

Заявник звернувся до суду зі скаргою в якій просить скасувати постанову
державного виконавця відділу виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції від 06.09.2007 р. про накладення арешту на розрахункові
рахунки підприємства у ЗОФ АКБ "УСБ" м.  Мелітополя,
посилаючись на те,  що у процесі
виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду про стягнення з
підприємства на користь ОСОБА_1
неустойки в розмірі 9936 гр.,  судового збору в сумі 126 гр. та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи 06.09.2007 р. була
винесена постанова про накладення арешту на розрахункові рахунки Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мелітопольська агропромислова компанія".
При винесені вказаної постанови державний виконавець не прийняв до уваги
те,  що підприємство звернулося до
Верховного Суду України з касаційною скаргою,
в якій просило скасувати рішення суду першої та апеляційної
інстанції,  а також зупинити виконання
рішення суду до прийняття рішення по касаційній скарзі. Державний виконавець не
з'ясував наявність підстав для зупинення виконання рішення суду першої
інстанції,  чим порушив їхні права.

У судовому засіданні представник заявника доводи скарги підтримав.

Державний виконавець державної виконавчої служби у м.  Мелітополь та Мелітопольському районі
Запорізької області доводи скарги не визнав посилаючись на те,  що при примусовому виконанні рішення
Мелітопольського міськрайонного суду про стягнення з заявника боргу на користь ОСОБА_1 не було допущено порушень Закону,
виконавчі дії здійснювалися у відповідності до Закону України "Про
виконавче провадження".

Суд,  вислухавши пояснення
представника заявника,  державного
виконавця,  дослідивши матеріали
справи,  вважає,  що скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Постановою державного виконавця відділу державної
виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції від
20.07.2007 р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого
листа,  виданого Мелітопольським
міськрайонним судом про стягнення з ТОВ "Мелітопольська агропромислова
компанія" на користь ОСОБА_1 9936 гр.,  держмита у розмірі 126 гр.,  та витрат на ІТЗ в розмірі ЗО гр.,  та боржнику наданий строк для добровільного
виконання виконавчого документу в строк до 27.07.2007 р.

Боржником у наданий   державним
виконавцем добровільний строк рішення суду
не виконано,     подальше
стягнення суми боргу проводилося в примусовому порядку.

Відповідно до вимог  ст.  5 Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового
виконання рішень,  встановлених цим
Законом,  неупереджено,  своєчасно,
повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно  ст.  4 Закону України "Про виконавче
провадження" заходами примусового виконання рішення є звернення стягнення
на майно боржника.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження,  оглянутих в судовому засіданні,  державним виконавцем з метою виявлення
рахунків,  нерухомого,  та рухомого майна боржника були зроблені запити
до Мелітопольської ОДПІ,  ММЮТІ та ДАЇ.

Згідно довідки ДАЇ від 06.08.2007 р. за боржником транспортних засобів не
зареєстровано.

Згідно з довідки ММБТІ від 23.08.2007 р. право власності на нерухоме майно
за боржником не зареєстровано.

Згідно за довідки ОДПІ від 03.09.2007 р. за боржником значаться відкриті
рахунки.

Постановою державного виконавця від 05.09.2007 року з боржника,  відповідно до вимог  ст.  46
Закону України "Про виконавче провадження",  стягнуто виконавчій збір у розмірі 1009, 20
гр.

Постановою державного виконавця від 05.09.2007 р. з боржника стягнуто
витрати на проведення виконавчих дій у сумі 14, 95 гр.

Постановою державного виконавця від 06.09.2007 року накладено арешт на
кошти,  що належать боржнику та містяться
на рахунках ЗОФ АКБ
"УСБ" м.  Запоріжжя у
межах суми 11116, 15 гр.

Відповідно до вимог  ст.  50 Закону України "Про виконавче
провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті
(опису),  вилучені та примусовій
реалізації. Стягнення за виконавчим документом в першу чергу звертається на
кошти боржника в гривнях та іноземній валюті. За наявності даних про кошти та
інші цінності боржника,  що знаходяться
на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших кредитних організаціях,  на них накладається арешт.

Таким чином,  судом встановлено,  що при проведені виконавчих дій судовий
виконавець діяв у відповідності з вимогами Закону України "Про виконавче
провадження",  в межах своїх
повноважень і права заявника порушено не було.

Посилання представника заявника на те,
що судовий виконавець зобов'язаний був з'ясувати наявність підстав для
зупинення виконання рішення суду,  т.я.
боржником була подана касаційна скарга до Верховного Суду України,  в якій ставилось питання про зупинення
виконання рішення суду безпідставне.

Відповідно до вимог ч.5  ст.  11-1 Закону України "Про виконавче
провадження" сторони зобов'язані письмово повідомити державного виконавця
про виникнення обставин,  що зумовлюють
обов'язкове зупинення виконавчого провадження.

В судовому засіданні не було встановлено,
що боржник,  до винесення
постанови про накладення арешту на грошові кошти   письмово звертався до державного виконавця/з
приводу зупинення виконавчого провадження.

Крім
того,  касаційне оскарження набраного
законної сили судового рішення не входить в перелік обставин,  що зумовлюють обов'язкове зупинення
виконавчого провадження,
передбаченого  ст.  34 Закону України "Про виконавче
провадження".

Відповідно
до вимог  ст.  328 ЦПК України за наявності клопотання
особи,  що надала касаційну скаргу
суддя-доповідач в разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання
рішення суду.

На час
винесення постанови про накладення арешту на кошти,  що належать боржнику виконання рішення суду
Верховним Судом України не зупинено.

Таким
чином,  в судовому засіданні не
встановлено обставин,  що зумовлюють
зупинення виконавчого провадження,  а
тому законних підстав для зупинення виконання постанови про накладення арешту на
розрахункові рахунки боржника від 06.09.2007 р. не має.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
10, 11, 210,  386-388 ЦПК
України,  Законом України "Про
виконавче провадження",

ухвалив:

В задоволені скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мелітопольська агропромислова компанія" на дії
державного виконавця відділу виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції про визнання неправомірним та скасування постанови від
06.09.2007 р. про накладення арешту на розрахункові рахунки відмовити.

Ухвала
може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької
області через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі в п'ятиденний
строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і подання після
цього протягом 10 днів апеляційної скарги,
з подачею її копії до апеляційної інстанції,  або в п'ятиденний строк без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження.