РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2007
року Кіровський райсуд
м.  Кіровограда в
складі:

головуючого
судді    Дьомич Л.М.

при
секретарі                                                     Вовкуненко
І.В.

за участю
адвоката    ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  ВГІРФО
Кіровського ВМ Кіровоградського MB УМВС України в
Кіровоградській області,  третя особа
КРЕП № 7 про виселення з квартири без надання іншого житла,  суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом,    яким
просить виселити ОСОБА_3 з АДРЕСА_1 без надання іншого житла,  зобов'язати ВГІРФО Кіровського ВМ
Кіровоградського MB УМВС України в Кіровоградській області зняти ОСОБА_3 з
реєстраційного обліку за адресою - АДРЕСА_1.

Позивачка у
судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю,  обгрунтувала вимоги тим,  що з відповідачем розірвала шлюб 21.02.2006
року. Але вони   проживають в квартирі,  що була надана  її батькові. Після шлюбу,  ОСОБА_3 вселився в квартиру в 1997 році,  як член сім'ї наймача. Мають спільного сина
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,  також має
сина від попереднього шлюбу ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження. Протягом
трьох останніх років,  відповідач безперервно
влаштовує сварки і скандали з застосуванням фізичної сили,  внаслідок чого його неодноразово було
притягнуто до адміністративної відповідальності,  вживає алкоголь і в такому стані ображає її
сина брутальною лайкою,  чим вчиняє
психологічне насильство. Через що діти проходили курс лікування у лікаря
-невролога. Більш того,  налаштовує
меншого сина проти старшого брата,  коли
вона за специфікою роботи у вечері відсутня,
її син не взмозі находитись в квартирі,
так як злобу з цього приводу,  він
спрямовує на нього,  а тому хлопчик який
вимушений вночі уходити до сусідів,
знайомих.

Відповідач у
судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю,  пояснив,
що з початку 2006 року ОСОБА_2
всілякими засобами намагається виселити його з квартири. Спочатку вона
про це просила,  а після розірвання шлюбу
ці намагання придбали агресивний та наклепницький характер. її дії спрямовані з
метою -приватизації,  продажу квартири та
подальшим виїздом за кордон,  але на
вирішення розподілу житла ОСОБА_2    не
погоджується. З цієї причини подає заяви до органів внутрішніх справ,  де не об'єктивно складаються адміністративні
протоколи. Він після роботи вимучений і такий його стан бувша дружина
використовує для влаштування сварок,
навмисно збирає своїх друзів,  з
якими   вживає алкоголь,  провокує скандали,  щоб останні стали свідками таких сварок. Крім
того,  зазначає,  що після притягнення його до адміністративної
відповідальності,  більше не   вчинює неправомірні дії.

Ухвалою суду від
29 серпня 2007 року ВГІРФО Кіровського ВМ Кіровоградського MB УМВС
України в Кіровоградській області,
притягнуто в якості співвідповідача.

У судове
засідання не з'явилися представники третьої особи та відповідача -ВГІРФО
Кіровського ВМ Кіровоградського MB УМВС України в
Кіровоградській області,  були
повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи,  про що є підтвердження у матеріалах
справи,  причини неявки не
повідомили,  надані заяви про розгляд
справи за їх відсутності /а.с.  84, 23/.

З'ясувавши
обставини справи,  вислухавши пояснення
сторін,  свідків,  суд дійшов висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_2  та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі
з 1997 року 21.02.2006 року,  їх шлюб
було розірвано Кіровським відділом РАЦС Кіровоградського міського управління
юстиції,  актовий запис №114.

АДРЕСА_1,  отримана батьком позивачки,  який на сьогоднішній день проживає за межами
країни. Позивачка  є наймачем квартири.
Після реєстрації шлюбу з відповідачем,  а
саме з 04.04.1997 року,  в квартиру
вселився і зареєструвався відповідач. Від подружнього життя сторони мають сина
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження. Крім їх спільної дитини,  з ними проживає син позивачки від першого
шлюбу - ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження. Сім'я займає чотирьохкімнатну квартиру загальною площею 60, 42 кв.
м.

Протягом трьох
останніх років відповідач безперервно вчиняє скандали під час яких ображає
позивачку і її сина,  застосовує фізичну
силу..

Так,  02.01.2006 року відповідач,  знаходячись в нетверезому стані,  ображав позивачку та її неповнолітнього сина
ОСОБА_4 застосовував брутальну лайку,
чим спричинив психологічне насильство в сім'ї. Постановою Кіровського райсуду м.  Кіровограда від 02.03.2006 року,  притягнений до адміністративної
відповідальності за ч. 1  ст.  173-2 КУпАП та до нього застосоване стягнення
у вигляді штрафу в сумі 34, 00 грн. в доход держави.

Також,  13.11.2006 року о 20.00 годин ОСОБА_3
влаштував скандал,  внаслідок чого   Кіровським РВ Кіровоградського MB
УМВС України в області був складений протокол про адміністративне
правопорушення,   постановою Кіровського райсуду від 30.112006
року,  ОСОБА_3 було притягнуто до
адміністративної відповідальності за ч. 2
ст.  173-2 КУпАП та накладено
стягнення у вигляді штрафу в сумі 51, 00 грн.

Хоча відповідач
не погоджується з

Постановами
суду,  посилаючись на необ'єктивність
викладеного,  але ніяким чином не
скористався правом захисту своїх прав,
тим більше відповідно до ч.4  ст.  61 ЦПК з'ясовані судом обставини не
потребують доказування.

Позивачка
пояснила,  що після вищевказаних
заходів,  відповідач не зробив ніяких
висновки і продовжує порушувати правила співжиття. її звернення до
правоохоронних органів не надали позитивних наслідків.  Неправомірні дії ОСОБА_3 призвели до
того,  що сини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стали
нервовими і роздратованими,  доводиться
медичною довідкою з Кіровоградської міської дитячої поліклініки №1 від
02.03.2007 року з якої вбачається,  що
діти проходили курс лікування у лікаря-невролога від невротичного тику.

В суді на
предмет обгрунтування заявлених вимог надали свідчення сусіди,  знайомі та подруги позивачки: ОСОБА_7,  ОСОБА_8,
ОСОБА_9,  ОСОБА_10,  ОСОБА_11,
ОСОБА_12.

Які
пояснили,  що неодноразово були свідками
неправомірної поведінки відповідача,
зокрема,  свідок ОСОБА_11  показала,
що на день народження ОСОБА_2
вона  разом з іншими гостями була
в квартирі,  де мешкають сторони,  на крик позивачки,    вибігла з кухні і застала як відповідач
тримав позивачку за шию,  душив,  на що остання кричала,  гости їх розбороняли.

Свідок,  ОСОБА_10 пояснила,  що ОСОБА_3 в її присутності погрожував позивачці,  вимагав,
щоб вона придбала йому квартиру або дала на це гроші. Налаштовує свого
сина проти брата,  за останні два роки
ОСОБА_6 у неї ночував приблизно 15 разів. На протязі цього року ОСОБА_2  з дітьми в неї ночувала три рази,  через неможливість з відповідачем знаходитись
в одній квартирі.

Свідок ОСОБА_7
вказує,  що ночувала в квартирі
сторін,  вночі забіг ОСОБА_3 влаштував
крик з погрозами,  почав всіх
фотографувати ввімкнув фотоспалах,  вона
дуже злякалась,  її здивувало,  як маленький ОСОБА_5,  на це не прореагував,  дитина вже звикла до такої неадекватної
поведінки. Хоча вона особисто дуже злякалась,
а на ранок закрив їх в кімнаті,
ручки зв'язав вірьовками,
вважає,  що такий стан відповідача
це наслідок проходження служби в Афганістані і не бажання проходити лікування.

ОСОБА_9 показала,
що неодноразово ОСОБА_2
приходила на роботу у розпачі,
через сімейні непорозуміння,
відповідач дзвонить їй на роботу погрожує,  син ОСОБА_6 викликає додому матір,  бо не взмозі в одному приміщенні знаходитися
з батьком.  Вимушена була дітей водити до
лікаря-невролога.

Сусідка сторін
ОСОБА_12 також підтвердила про негативне відношення ОСОБА_3. до сина
позивачки,  хлопчик іноді проситься
пересидіти в неї поки мине сварка в його квартирі,  сама була очевидцем непорозумінь негативного
ставлення до хлопчика відповідачем.

Зазначене,  вказує на те,
що відповідач порушує правила співжиття,
що виражається в скоєння дій,  пов'язаних
з не дотриманням ним загальноприйнятих правил поведінки,  нормами проживання в одому жилому
приміщенні,  а саме влаштування
скандалів,  дебошів,  здійснює погрози позивачці,  застосовує до неї брутальну лайку,  становить за неможливе спільне проживання.

При
вирішенні справи про виселення на підставі
ст.  116 Житлового Кодексу України
особи,  яка систематично порушує правила
співжиття і робить неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі,  суд враховує те,  що при триваючій антигромадській поведінці
виселення відповідача може статися при порушенні,  якщо раніше вжиті заходи попередження або
громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі,  зокрема,
заходи попередження,  що
застосовуються судами,  прокурорами,  органами внутрішніх справ,  адміністративними комісіями виконкомів,  а також заходи громадського впливу,  вжиті на зборах жильців будинку,  трудових колективів,  товариськими судами й іншими громадськими
організаціями за місцем роботи або проживання відповідача.

Суд зважує також
на те,  що відповідач не забезпечений
іншим житлом,  в спірній квартирі
проживає і його неповнолітній син,  крім
того,  до нього не застосовувались заходи
громадського впливу чи попередження. Сторони визначили між собою порядок
користування жилим приміщенням,  за час
провадження справи в суді,  відповідач
збагнув негативні наслідки своєї поведінки,
а тому припинив неправомірні дії,
на що вказала в суді позивачка.

Тому,  суд знаходить за необхідне попередити
відповідача про можливе наступне виселення з квартири,  в разі порушення ним правил співжиття,  створення умов неможливих для проживання
мешканців жилого приміщення. Керуючись
ст.  ст.  213-215 ЦПК,
ст.  294 ЦПК,  суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ВГІРФО Кіровського ВМ Кіровоградського MB УМВС
України в Кіровоградській області,  третя
особа КРЕП № 7 про виселення з квартири без надання іншого житла - відмовити.

Попередити
ОСОБА_3,  що в разі порушення ним правил
співжиття,  він може бути виселений з
АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Апеляційна скарга може
бути подана протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне
оскарження рішення суду.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та апеляційна скарга
подаються апеляційному суду через суд першої інстанції,  який ухвалив оскаржуване судове рішення.