Справа №2-3086/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2007
року Кіровський районний суд м.
Кіровограда в складі:

головуючого
судді - Куценка О.В.

при секретарі -
Куліш Л.А.,  розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.  Кіровограді
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2до Кіровоградського обласного комунально-виробничого підприємства
"Дніпро-Кіровоград" про захист прав інтелектуальної власності та
стягнення винагороди,

встановив:

Позивачі
звернулися до суду з позовом,  в якому
просять (з урахуванням останніх змін) стягнути з відповідача матеріальну шкоду
в сумі 548 081 грн. та моральну шкоду в сумі 100000 грн.

Свої
вимоги ОСОБА_1,  який також представляє
інтереси ОСОБА_2 обґрунтовує тим,  що
відповідач,  без необхідних на те
документів,  використовує їх
інтелектуальну власність,  а саме
Український хлоратор УХТ-2,  а відтак
повинен сплатити кошти за весь час безліцензійного використання хлоратора
протягом 5-ти років,  яка
обраховується,  виходячи з економічного
ефекту даного винаходу. Під використанням хлоратора позивачі вказують і на його
зберігання,  що на їх думку законодавчо
прирівняно до використання.

Окрім
того,  неправомірними діями відповідача
позивача завдано моральну шкоду,  яка
полягає в протиправному використанню об'єкта інтелектуальної власності,  негативними наслідками цього- розладом
здоров'я,  порушення стосунків з
оточуючими,  нормальних життєвих
зв'язків.

Представник
відповідача з позовними вимогами не погодився і зазначає,  що УХТ-2 не було впроваджено в технологічний
процес,  а проведені лише випробування.
На даний час хлоратор знаходиться у начальника цеха і не експлуатується. Тому будь-які кошти за використання
хлоратора вони не зобов'язані сплачувати. Оскільки позивач не бажає забрати
хлоратор,  тому його зберігання є правомірним,  а відтак,
будь-якої моральної шкоди не завдано.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши письмові
матеріали справи,  судом встановлено
наступне.

Дані
правовідносини регулюються Законом України "Про охорону прав на винаходи і
корисні моделі".

Відповідно
до деклараційного патенту на винахід НОМЕР_1 позивачі є власниками на винахід
"Український хлоратор УХТ-2". (а.с. 6) Згідно акту (а.с.  9) 30 та 31 січня 2002 року на підприємстві
відповідача було проведено випробування УХТ-2. Факт проведення лише випробувань
підтверджується також протоколом "2-05 технічної наради ОКВП
"Дніпро-Кіровоград" від 1.06.2005 року,  з якої вбачається,  що на той час впровадження хлоратора є
неможливим через низку технічних проблем,
в тому числі відсутність сертифікатів,
приміщення,  не виконанням
договору №78.102.

Відповідно
до  ст.
28 Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні
моделі" в редакції від 21.12.2000 року використанням винаходу (корисної
моделі) визнається: виготовлення,
пропонування для продажу,  застосування
або ввезення,  зберігання,  інше введення в господарський обіг в
зазначених цілях продукту,  виготовленого
із застосуванням запатентованого винаходу (корисної моделі).

Згідно
даної норми в редакції,  що діє на даний
час використанням винаходу (корисної моделі) визнається: виготовлення продукту
із застосуванням запатентованого винаходу (корисної моделі),  застосування такого продукту,  пропонування для продажу,  в тому числі через Інтернет,  продаж,
імпорт (ввезення) та інше введення його в цивільний оборот або
зберігання такого продукту в зазначених цілях.

В
судовому засіданні не добуто доказів того,
що винахід протягом п'яти років,
на які вказують позивачі був задіяний у технологічному процесі,  навпаки,
згідно даних отриманих на запит суду даний хлоратор у технологічному
процесі не використовується. Пояснення позивача ОСОБА_1,  про те,
що хлоратор легко демонтується суд не може покласти в основу рішення.

Помилковими
є твердження позивача про те,  що
зберігання хлоратора також повинно визнаватися,
як його використання. Так,  згідно
згаданих норм зберігання стосується лише продукту виготовленого із
застосуванням винаходу,  а не самого
винаходу. В даному випадку,  продуктом є
хлорована вода,  зберігання якої в
судовому засіданні не встановлено.

Таким
чином,  вимоги про стягнення коштів не
підлягають задоволенню.

Оскільки,  в судовому засіданні не знайшли своє
підтвердження основні вимоги,  тому не
підлягають задоволенню вимоги,  які є
похідними від основних - стягнення моральної шкоди. Будь-яких доказів на
підтвердження протиправності зберігання відповідачем хлоратора в судовому
засіданні не встановлено. Більш того,
позивач ОСОБА_1 не бажає отримувати хлоратор назад,  що опосередковано доводиться відмовою
позивача від даних позовних вимог.

Таким
чином,  в задоволенні позовних вимог
необхідно відмовити.

Судові витрати
залишити по фактично понесеним.

На
підставі  ст.  7,  28
Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі",  керуючись
ст.  83,  88,
213-215 ЦПК України,  суд, -

вирішив:

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_2до Кіровоградського обласного комунально-виробничого підприємства
"Дніпро-Кіровоград" про захист прав інтелектуальної власності та
стягнення винагороди - відмовити.

Судові витрати
залишити по фактично понесеним.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області протягом
одного місяця з дня його проголошення,
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом перших 10-ти діб
та апеляційної скарги протягом наступних 20-ти діб.