Справа №2-859
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада
2007 року       Ленінський районний суд
міста Луганська в складі:

Головуючого:
судді Бугери О.В.,

при секретарі:
Лунгу А.О.,

розглянувши  у
відкритому  судовому  засіданні
позовну  заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про

відшкодування
майнової шкоди, заподіяною дорожньо - транспортною

пригодою, -

ВСТАНОВИВ:

09
листопада 2006 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної шкоди, завданої ДТП.
В ході судового розгляду до участі у справі було притягнуто володільця
автомобіля ОСОБА_3. В уточненій
позовній заяві просив стягнути з ОСОБА_3
та ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду та судові витрати солідарно.

В
обґрунтування свого позову вказав, що 19 листопада 2005 року о 12 годині 50
хвилин під час руху належного йому автомобіля Мерседес-Бенц державний знаків
НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 на
перехресті вулиць Сосюри та Звейнека відбулося зіткнення з автомобілем ВАЗ 2101
державний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3, під керування ОСОБА_2.

Винним у
ДТП був
визнаний водій ОСОБА_2. Внаслідок ДТП
автомобілю позивача завдані пошкодження, які відповідно до висновку авто
товарознавчої експертизи становлять 2808 гривень.

В
судовому засіданні позивач свої вимоги уточнив. Просив стягнути з ОСОБА_3, як з
володільця транспортного засобу, матеріальну шкоду в розмірі 2808 гривень,
витрати на експертизу у розмірі 250 гривень, судові витрати в сумі 81 гривня.
Додатково суду пояснив, що коли трапилось ДТП
він пропонував ОСОБА_2 вирішити питання мирно, без звернень до суду, але
останній повідомив йому, що не збирається платити шкоду, пропонував звернутись
до ОСОБА_3, володільця автомобіля. ОСОБА_2 дотепер мешкає за адресою, що
вказана у позовній заяві, приходити до суду не збирається, автомобіль на якому
було скоєно ДТП вже не
існує, він проданий по запчастинах.

Відповідач
ОСОБА_2 на неодноразові виклики до суду не з'явився, причин своєї неявки суду
не повідомив, про розгляд справи повідомлявся.

Відповідач
ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що він з ОСОБА_2 фактично
обмінялись транспортними засобами. Він передав ОСОБА_2 свій автомобіль ВАЗ д/н
2101 НОМЕР_2, а ОСОБА_2 передав йому свій автомобіль. На автомобіль ВАЗ 2101
д/н НОМЕР_2 він видав ОСОБА_2 генеральне доручення строком на 3 роки. До
оформлення доручення ОСОБА_2 не знав, познайомився з ним на авто ринку. Не
провели оформлення права власності в МРЕВ
у зв'язку з тим, що не було коштів. Автомобіль, який він отримав у ОСОБА_2
він оформив в МРЕВ

належним чином.
Вважає, що ніякого відношення до даного ДТП
він не має. Власником автомобіля він себе не вважає. Автомобіля у нього
немає.

Судом
встановлено наступне.

19
листопада 2005 року о 12 годині 50 хвилин на перехресті вулиць Сосюри та
Звейнека в м. Луганську зіткнулись автомобіль Мерседес-Бенц державний знак
НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, що
належить ОСОБА_1, та автомобіль ВАЗ 2101 державний знак НОМЕР_2, який належить
ОСОБА_3, під керування ОСОБА_2.

Відповідно
до довідки ДАІ винним у даному ДТП
визнано водія ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який порушив вимоги п.16.11 ПДД.

Постановою
Жовтневого районного суду м. Луганська від 12.12.2005 року ОСОБА_2 визнано
винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.Л24 КУпАП та
стягнуто штраф 50 гривень на користь держави.

Внаслідок
ДТП автомобілю
Мерседес-Бенц держзнак НОМЕР_1, завдані наступні пошкодження : деформовано ліве
переднє крило, передня панель зліва, передній бампер, декоративна решітка;
розбито ліва передня фара, лівий передній показник повороту; деформовано
передній номерний знак.

Водій
ОСОБА_2 керував автомобілем за довіреністю виданою володільцем автомобіля
ОСОБА_3 від 04.12.2002 року. Довіреність видана терміном на 3 роки, посвідчена
нотаріально.

Відповідно
до висновку експерта №3/235-05 від 23 листопада 2005 року розмір матеріальної
шкоди, завданої володільцю пошкодженого автомобіля Мерседес Бенц складає 2.808
гривень.

Вартість
проведеної експертизи складає 250 гривень, відповідно до квитанції №385605 від
21.11.2005 року.

Відповідно
до довідки РЕВ MB УДАІ М.Луганська за даними комп'ютерного обліку станом на
24.02.2007 року автомобіль ВАЗ 21010 держзнак НОМЕР_2 зареєстрований на
власника ОСОБА_3.

Відповідно
до ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бедіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода,
завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи
внаслідок непереробної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Відповідно
до ст. 1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухово- і
вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та
собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю
діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі / право
власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо / володіє
транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або
утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що
є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не
доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Суд
вважає, що шкода яка завдана позивачу повинна бути відшкодована відповідачем
ОСОБА_3, якому на правовій підставі належить автомобіль.

Завдана
позивачу матеріальна шкода підлягає відшкодуванню відповідачем як власником
джерелом підвищеної безпеки.

Окрім того, суд
вважає необхідним задовольнити вимоги позивача щодо стягнення судових витрат та
витрат на проведення експертизи.

На підставі
наведеного, керуючись ст.
ст.. 1166, 1187 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 57, 59,60, 88,209,212,214-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3
задовольнити в повному обсязі.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 2808 гривень, а також
вартість експертизи в розмірі 250 гривень та судові витрати державне мито у
розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи у розмірі 30 гривень.

Рішення
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне
оскарження.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через районний суд
протягом десяти днів з дня його проголошення.