Справа   №  2-
585/   2007   p. РІШЕННЯ
6 листопада 2007 року Сумський районний суд Сумської
області під головуванням судді Степаненка
О. А. при секретарі Токаревій В.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Суми справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - комунальне підприємство "Сумське міське бюро
технічної інвентаризації", Сумська районна державна нотаріальна контора про розірвання договорів
купівлі -продажу та усунення перешкод в користуванні власністю, за
зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа -
Сумська районна державна нотаріальна контора про зміну умов виконання грошового
ОСОБА_1. звернулася до суду з
позовом, посилаючись на те, що їй належить на праві власності після померлих батьків
домоволодіння АДРЕСА_1.14 лютого 2007 року вона
та ОСОБА_2 і ОСОБА_3. уклали 2 договору
купівлі - продажу житлового будинку та земельної ділянки. Згідно договору покупці повинні були розрахуватися за покупку
житлового будинку та земельної
ділянки в строк до 1 квітня 2007 року, однак до цього час у умови договору не виконали, обумовленою сумою
грошей не розрахувалися. Ціна договору є суттєвою умовою, при невиконанні якої, договір не може бути дійсним. На
неодноразові вимоги ОСОБА_2 і
ОСОБА_3. фактично відмовляються виконати умови договору, з
домоволодіння, яке вселилися на їхнє ж прохання, не виселяються. Просили постановити рішення , яким розірвати договори
купівлі - продажу будинку та земельної ділянки, виселивши відповідачів з
Представник третьої особи - Сумської районної державної
нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві Сумська
районна держнотконтора зазначила, що 14.02.2007 року Сумською
райдержнотконторою за р.№1-295, 1-297 були посвідчені договори купівлі-продажу
житлового будинку та земельної ділянки, що
знаходяться в АДРЕСА_1 від імені
власника ОСОБА_1. на набувачів ОСОБА_2. та ОСОБА_3. Згідно умов договору
продаж будинку та земельної ділянки під будинком
курсом Національного банку України станом на 13.02.2007 року - 5000 доларів США
, які покупці зобов'язалися сплатити продавцю ОСОБА_1. до 1 квітня 2007 року ,
за земельну ділянку доля ведення особистого селянського господарства за суму 5050 гривень, яка еквівалентна доларам США за офіційним курсом Національного банку
України станом на ІЗ.02.2007 року - 1000 доларів США , які вона отримала від покупців повністю до підписання цього
договору. Сторони були згодні з сумою продажу по договорам і після проведення повного розрахунку повинні
були з'явитися до нотаріуса за
посвідченням заяви про проведення повного розрахунку. На особистий прийом звернулися ОСОБА_1., ОСОБА_2 по
питанню проведення повного
розрахунку по договору і їм нотаріусом було роз'яснено про порядок вчинення
виконавчого  напису  на
договорі  купівлі-продажу,  посвідченого
Сумською районною державною нотаріальною контороюр.№
1-295,  по  якому не
отримані        гроші, але        ОСОБА_1.        відмовилася
подавати  відповідну  заяву  і вчиняти
виконавчий  напис:  і
повідомила,  що  буде
до суду.
ОСОБА_1. в подальшому уточнила свої вимоги, зазначивши,
що вона продавала домоволодіння разом з
земельною ділянкою і з відповідачами домовлялась про купівлю-продаж і земельної ділянки , і
домоволодіння АДРЕСА_1. Відповідачі
надали їй в якості авансового платежу 1000
доларів США, про що вона дала розписку. Нотаріусом було оформлено два договору
купівлі-продажу: 1) про продаж домоволодіння АДРЕСА_1 в якому було вказано, що покупці повинні сплатити
за домоволодіння 5000 доларів США до 01.04.2007 р. 2) договір
купівлі-продажу земельної ділянки, в якому написано, що покупці повністю сплатили 1000 доларів США. Заперечуючи проти позиції ОСОБА_2. та ОСОБА_3,
ОСОБА_1. зазначила, що цільове призначення земельної ділянки, яка виступає предметом договору
купівлі-продажу, є будівництво
та обслуговування домоволодіння та господарських споруд, тому самостійно без продажу домоволодіння ця ділянка
не може бути предметом договору купівлі-продажу.
ОСОБА_2 і ОСОБА_3. вимоги ОСОБА_1.
не визнали і пояснили, що дійсно 14 лютого 2007
року між ними та ОСОБА_1. дійсно було укладено договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки,
розташованих за адресою АДРЕСА_1. За
земельну ділянку вони розрахувалися
в повному обсязі відповідно до узгодженої ціни ділянки, тобто 5050 грн.
за саму землю і 1450 грн. компенсації платежів та податків, разом 6500 грн. Що
ж до житлового будинку, то ними було узгоджено строк розрахунку - 1.04.2007
було надати ДП «Мобест» ТОВ «ВТД-Україна» протягом до 60 календарних
днів від оформлення договору. Це від початку
оговорювалося з продавцем і саме цим був обумовлений орієнтовний двомісячний
термін відстрочки платежу. Однак, ще до завершення терміну сплати, ОСОБА_1.
почала вести мову про розірвання договорів, оскільки вона, начебто, хоче
продати будинок дальнім родичам, а тому і брати у нас гроші не буде. Посадові особи ДП «Мобест» ТОВ «ВТД-Україна»
займалися обманом своїх вкладників і проти них було порушено кримінальну
справу, яка на сьогодні знаходиться на розгляді
у Зарічному районному суді м. Суми. З цих причин 1.04.2007 р. гроші за будинок вони віддати не змогли. Про те, що коштів
з ДП «Мобест» ТОВ «ВТД-Україна» вони не отримують, їм стало відомо через
місяць після закінчення граничного терміну
перерахування коштів, тобто на поча.тку травня 2007 року. З цього часу вони почали
шукати інше джерело коштів. Кредит на потрібну суму погодилися надати кілька
банків, під заставу будинку, проте тільки разом з земельною ділянкою. Оформити відразу цей кредит ми не змогли, оскільки
ОСОБА_1. почала чинити перешкоди у оформленні акту про право власності на
земельну ділянку. Так, вона звернулась
в управління земельних ресурсів з проханням не видавати акту. Там було проведено додаткову перевірку, в ході якої жодних
перешкод в отриманні ними акту про право власності на землю не виявлено. Проте,
отримали вони цей акт вже з двомісячною затримкою. Таким чином, ОСОБА_2
і ОСОБА_3. вважали, що підстав для розірвання договору купівлі-продажу
земельної ділянки на сьогодні взагалі не існує. Що ж дб' договору
купівлі-продажу житлового будинку, то розривати
його також нема підстав виходячи з наступного : як вже зазначалося вище затримка
у розрахунках з продавцем виникла не з їхньої вини, а частково через злочинні дії працівників кредитної установи, і
більшою частиною через дії самого продавця. В договорі від початку було
обумовлено ціну продажу житлового будинку та відстрочення проведення
розрахунку. Про земельну ділянку там мови не йде . З кінця серпня - початку вересня 2006 року вони почали проживати в
спірному будинку. Два місяці вони робили там ремонт, щоб привести
будинок у стан придатний до проживання . За
цей час ними було полагоджено дах будинку і надвірних споруд, зроблений поточний ремонт всіх будівель»
поставлений паркан і металеві ворота, з земельної ділянки вивезене сміття, викорчувано пеньки, впорядковано двір
Умови про те , що прострочення терміну розрахунку є безумовною підставою
для розірвання договору, в тексті договору відсутні. Навпаки, в п. 1 А Договору
зазначається, що сторони вживатимуть
'.-заходів для розгляду спорів та розбіжностей, які можуть виникнути з цього договору чи з ним пов'язані, шляхом
переговорів. З причин, викладених
вище ОСОБА_1. не тільки не виконувала цей пункт договору, а навпаки, всіляко сприяла затримці розрахунку за
будинок. Посилання в заяві про її нібито звернення до них з
проханнями розрахуватися і їх реакцію на це є вигадкою. Навпаки, навіть послану
ними офіційну телеграму про те, щоб вона отримала гроші в банку, позивачка
проігнорувала. Таким чином, термін отримання коштів позивачкою залежав і
залежить не від їхньої поведінки, а виключно тільки від особистого бажання ОСОБА_1. На початку лютого 2007 року ОСОБА_1. повідомила,
що вона приватизувала земельну ділянку за яку вона хоче отримати окрему плату
еквівалентну 1000 $ США.
Вони погодилися з цією умовою. 14 лютого 2007 року під
час оформлення договорів погоджена сума була передана ОСОБА_1., про що вона й засвідчила своїм підписом в
договорі купівлі-продажу земельної ділянки.
Що ж до розрахунків за житловий будинок, то позивачка від початку була поставлена
до відома, що розрахунок буде проведений шляхом отримання кредиту від ДП
«Мобест» ТОВ «ВТД-Україна» на протязі до 60 днів після надання кредитній установі договору купівлі-продажу будинку, про що
в плані відстрочки розрахунків вона
також засвідчила своїм підписом під цим договором. Таким чином ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. вважали, що у ОСОБА_1. немає жодних законних підстав ставити питання про розірвання договорів купівлі
продажу житлового будинку, а тим паче
земельної ділянки. Просили змінити умови виконання грошових зобов'язань за договором
купівлі - продажу житлового будинку АДРЕСА_1, передбачивши можливість
розрахунку внесенням суми боргу на депозит нотаріуса.
В судовому засіданні ОСОБА_1. підтримала
свої вимоги в повному обсязі, вимоги ОСОБА_2., ОСОБА_3. не визнала.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3. свої вимоги підтримали в повному
обсязі, вимоги ОСОБА_1. не визнали.
Заслухавши пояснення осіб,
що беруть участь у справі, дослідивши  письмові
докази,  суд
вважає  вимоги  ОСОБА_1 такими,  що підлягають              повному
задоволенню, а підстав для
задоволення вимог ОСОБА_2. та ОСОБА_3. суд не вбачає.
Судом встановлено, що у відповідності з договором купівлі
- продажу, укладеному між сторонами і
посвідченого нотаріусом Сумської районної державної нотаріальної контори
14 лютого 2007 року ОСОБА_1. продала, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3. купили в рівних частинах кожний житловий будинок з
господарчими будівлями та спорудами, що знаходяться 'в АДРЕСА_1.
У відповідності з договором
купівл"і - продажу, укладеному між сторонами і посвідченого нотаріусом Сумської районної державної нотаріальної контори 14
лютого 2007 року ОСОБА_1. продала, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3. купили в рівних частинах кожний земельні ділянки
для обслуговування житлового будинку,
господарчих будівель • і споруд - 0, 0525 га, для веденя особистого селянського
господарства -0, 1^13 га. Дані земельні ділянки знаходяться в АДРЕСА_1.
Згідно умов договору продаж будинку та земельної ділянки
коп., яка еквівалентна доларам США за офіційним курсом Національного банку України станом на 13.02.2007 року - 5000
доларів США , які покупці зобов'язалися сплатити продавцю ОСОБА_1. до 1
квітня 2007 року , за земельну ділянку для ведення особистого селянського
господарства за суму 5050 гривень, яка
еквівалентна доларам США за офіційним курсом Національного
України станом на 13.02.2007 року -
1000 доларів США , які ОСОБА_1. отримала від
покупців повністю до підписання цього договору.
У відповідності з ст. 692
Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього, якщо
договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк
оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може
бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару
продавець має право вимагати оплати товару
та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Якщо покупець відмовився
прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від
договору купівлі-продажу.
У відповідності з ст. 526, 527, 623
Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання. В разі невиконання або
неналежного виконання зобов'язання боржником він зобов'язаний відшкодувати кредитору завдані цим збитки.
Як вбачається з копії договору
яка еквівалентна 5000 доларам США, які покупці зобов'язалися сплатити до 1 квітня 2007 року. ( ар.с. 7).
На порушення умов договору ОСОБА_2
та ОСОБА_3. в обумовлений в договорі строк сплати - до 1 квітня 2007 року - грошей ОСОБА_1. не
сплатили, фактично не виконавши умови договору.
В судовому засіданні ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. посилались на те, що за договором
купівлі - продажу земельної ділянки вони повністю розрахувалися, сплативши ОСОБА_1. суму грошей, еквівалентну 1000
доларам США, що відображено в
договорі купівлі - продажу. Таким чином, вони вважали, що підстав для
розірвання договору купівлі - продажу
земельної ділянки немає, бо всі істотні умови цього договору вони виконали.
Разом з тим, як пояснила в судовому
засіданні ОСОБА_1., вона продавала домоволодіння разом з земельною ділянкою 'і з відповідачами домовлялась про
купівлю-продаж одночасно і земельної ділянки , і домоволодіння АДРЕСА_1. Відповідачі надали їй в якості
авансового платежу 1000
доларів США, про що вона дала розписку. Нотаріусом було оформлено два договору купівлі-продажу: 1) про продаж
домоволодіння АДРЕСА_1 в
якому було вказано, що покупці повинні сплатити за домоволодіння 5000 доларів США до 01.04.2007 р. 2) договір купівлі-продажу
земельної ділянки, в якому написано, що покупці повністю сплатили 1000 доларів США. Заперечуючи проти позиції ОСОБА_2. та ОСОБА_3, ОСОБА_1. зазначила, що
цільове призначення земельної ділянки, яка
виступає предметом договору купівлі-продажу, є будівництво та обслуговування домоволодіння та
господарських споруд, тому самостійно без продажу домоволодіння ця ділянка не може бути
предметом договору купівлі-продажу.
Статтею 377 ЦК України визначено, що до особи, яка
придбала житловий будинок,
будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її
цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором- про • відчуження
житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не. визначений,
до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим
будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка' є необхідною для їх обслуговування.
Якщо житловий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до
набувача переходить право користування
тією частиною земельної ділянки, на якій вони
розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Статтею 120 Земельного кодексу України
визначено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду,
переходить право власності на земельну ділянку, на
якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.
Отже, суд вважає встановленим, що, укладаючи договір
купівлі - продажу домоволодіння, ОСОБА_1.
фактично продавала домоволодіння разом з земельною ділянкою і з відповідачами домовлялась про
купівлю-продаж одночасно і земельної ділянки,
і домоволодіння АДРЕСА_1. Відповідачі
надали їй в якості авансового платежу 1000 доларів США, про що вона дала розписку. Зазначена сума грошей - 1000
доларів США - була не платою за окремо за земельну ділянку, а авансом за договором купівлі - продажу як земельної
ділянки, так і домоволодіння. Оскільки ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. не виконали належним чином умов договору, догори купівлі - продажу земельної ділянки і домоволодіння
В зустрічному позові ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. зазначали, що ОСОБА_1. сама
перешкоджала виконанню умов договору, зокрема, знаючи, що вони розрахуються після отримання кредиту від ДП
«Мобест» ТОВ «ВТД-Україна» , ще до завершення терміну сплати почала
вести мову про розірвання договорів, оскільки вона, начебто, хоче продати
будинок дальнім родичам; зверталася до відділу земельних ресурсів з заявою не
видавати державний акт на землю, внаслідок чого вони не змогли отримати кредит
з інших банків; всупереч п. 14 Договору не тільки не вживала заходів для
розгляду спорів та розбіжностей, а, навпаки, всіляко сприяла затримці
розрахунку за будинок.
У відповідності з ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона
зобов*язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. не надали доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1.
ухилялась від виконання умов договорів
купівлі - продажу земельної ділянки та домоволодіння.
Більш того, у відповідності з ст.
537 Цивільного кодексу України боржник має право виконати свій обов'язок шляхом
внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса в разі
ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого
прострочення з їхнього боку, чого ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. не зробили, хоча в разі ухилення ОСОБА_1. від виконання умов договору
мали таку можливість.
Пославшись на створення штучних
перешкод з боку ОСОБА_1. для виконання договорів, ОСОБА_2 та ОСОБА_3., разом з
тим, не ставили питання про розірвання договорів купівлі - продажу земельної ділянки та домоволодіння,
, таким чином фактично визнавши, що порушень домовленості з боку ОСОБА_1. не
Зазначені обставини, а також
поведінка ОСОБА_2. та ОСОБА_3 після укладення договорів, на
думку суду, свідчать про те, що ОСОБА_1. не ухилялася
від виконання умов договорів купівлі - продажу земельної ділянки та
домоволодіння, належним чином виконала свої зобов'язання за вказаними
договорами, не відмовлялася прийняти належне виконання від боржників і
не вчинила дії, до вчинення яких боржники не могли виконати свого обов'язку.
Самі ОСОБА_2 та ОСОБА_3. пояснили суду, що вони своєчасно не сплатили гроші за договорами у
зв'язку з тим, що кредитна установа - ДП «Мобест» ТОВ «ВТД-Укра'їна» - не ииконала перед ними умови кредитування
і не надала кредит. В судовому засіданні ОСОБА_2
та ОСОБА_3. також пояснили, що на даний момент
вони також неспроможні виконати умови договору, оскільки не мають необхідних коштів в розмірі, зазначеному в договорі купівлі
- продажу домоволодіння, тоді як ОСОБА_1.
пояснила, що має можливість повернути ОСОБА_2. та ОСОБА_3. отриману нею суму авансу в розмірі 1000
гривень, продемонструвавши готовність внести зазначену суму на депозит
суду.
Отже, судом встановлено, що невиконання умов договору
перед ОСОБА_1. мало місце саме з боку ОСОБА_2. та ОСОБА_3, які своєчасно не
сплатили грошових сум за договорами купівлі- продажу, а не з боку ОСОБА_1.
За таких обставин суд вважає за
необхідне задовольнити вимоги ОСОБА_1., відмовивши в задоволенні вимог ОСОБА_2. та ОСОБА_3 за безпідставністю позовних вимог.
підставі викладеного, керуючись ст.  ст.
213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст.
623,  692 Цивільного  кодексу України,  ст.
377 ЦК України,  ст. 120
Земельного кодексу України,
ст. ст. 10,  60 ЦПК України, ст. ст. 537
Цивільного кодексу України,
суд
Розірвати договір купівлі - продажу
житлового будинку АДРЕСА_1,
зареєстрований 14 лютого 2007 року Сумською
районною державною нотаріальною конторою, у відповідності з яким ОСОБА_1 продала, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 купили
домоволодіння АДРЕСА_1.
Розірвати договір купівлі - продажу
земельної ділянки АДРЕСА_1,
зареєстрований 14 лютого 2007 року Сумською
районною державною нотаріальною конторою, у відповідності з яким ОСОБА_1 продала, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 купили земельну ділянку, розташовану за адресою
Виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з домоволодіння АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по
150 гривень витрат, пов'язаних з сплатою судового
збору, а також по 15 гривень витрат на інформаційно - технічне забезпечення
розгляду справи.
В позові ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа - Сумська районна державна нотаріальна контора про
зміну умов виконання грошового зобов'язання відмовити за безпідставністю
Заяву про апеляційне оскарженні рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає,  до судової

7

палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання
заяви, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження або апеляційну ('каргу не було
подано.