Справа №2-3991/07
РІШЕННЯ

Іменем     України

17
жовтня 2007 року                                                                                         м.  Чернігів

Деснянський
районний суд м.  Чернігова у складі:

головуючого -
судді Карапута Л.В.

при
секретарі                          Коваленко
О.М. ,

за участі
сторін,  розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду у м.
Чернігові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втратившим
право користування житловим приміщенням,

встановив:

У серпні
2005 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та її
неповнолітніх дітей про визнання їх такими,
що втратили право користування кв. АДРЕСА_1.

В
обґрунтування позову зазначив,  що
відповідачка є його колишньою дружиною. Разом вони проживали в квартирі
АДРЕСА_1. Шлюб між ними розірвано. 22.06.2004 року позивачка,  отримавши від позивача згоду на виїзд
дітей,  виїхала на постійне місце
проживання до Іспанії. За місяць до цього відповідачка уклала шлюб з
громадянином Іспанії. Залишаючи квартиру,
відповідачка забрала всі свої речі та речі дітей і більше в квартирі не
з'являлася,  витрат по утриманню житла
вона не несе.

У
судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги і
просили визнати її,  ОСОБА_3 та її
неповнолітню дочку ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1
народження такими,  що втратили право
користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1.

Відповідач
та її представник позов не визнали і просили відмовити в задоволенні.

Представник
співвідповідача ОСОБА_3
позов не визнав і просив відмовити в задоволенні.

Представник
КП „ЖЕК-10" в судове засідання не з'явився та надіслав до суду заяву про
розгляду справи за їх відсутності.

Третя
особа - ОСОБА_5 позов не
визнала і   просила відмовити в
задоволенні.

Третя
особа - ОСОБА_6 в судове
засідання не з'явився,  хоча про час і
місце розгляду справи сповіщався належним чином,  причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши
пояснення,  допитавши свідків
ОСОБА_7,  ОСОБА_8,  ОСОБА_9,
ОСОБА_10,  ОСОБА_11 та дослідивши матеріали справи суд дійшов
наступного висновку.

Судом встановлено,  що позивач,  відповідачка та їх діти ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_2 народження та ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження були зареєстровані в
кв. АДРЕСА_1. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Після розірвання
шлюбу відповідачка в травні 2004 року уклала шлюб з іноземцем та в липні 2004
року забравши неповнолітніх дітей та свої особисті речі добровільно залишила
спірну квартиру як постійне місце мешкання,
отримавши згоду на виїзд за кордон дітей на постійне місце проживання
від ОСОБА_1

З
моменту виселення з квартири в ній не проживає,
витрат по її утриманню не несе,  повернутися до спірної квартири не
намагалася,  що підтверджується показами
свідків та поясненнями третьої особи ОСОБА_5

Згідно
договору купівлі-продажу квартири від 19.01.2006 року (а.с.  105- 106) ОСОБА_1 продав ОСОБА_5,  ОСОБА_6 кв.
АДРЕСА_1.

Відповідно
до вимог  ст.  71 ЖК України,  при тимчасовій відсутності наймача або членів
сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно  ст.  60
ЦПК України,  кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини,  на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з
тим,  суду не було надано доказів про
здійснення перешкод з боку позивача у користуванні спірним житлом в указаний
період.

Як
випливає зі змісту  ст.  71 ЖК України,  громадянин,
втративший право на проживання в жилому приміщенні внаслідок
довготривалої відсутності і не маючи поважних причин,  які б слугували підставою для продовження
шестимісячного строку,  забажавши
повернутися на минулу житлову площу,
може вселитися в жиле приміщення тільки в порядку передбаченому  ст.  65
ЖК України.

Однак
відповідачка приїздивши на Україну в лютому 2006 року та серпні 2007 року,  хоча при цьому,  фактично продовжувала мешкати та працювати в
Іспанії не ставила питання про подовження строку відсутності з можливих
поважних причин та не намагалася поселитися в спірній квартирі.

Оскільки
в справі відсутні будь-які докази того,
що відповідачі не проживають в спірній квартирі з поважних причин,  добровільно залишивши спірну квартиру як
постійне місце мешкання більше шести місяців тому   слід

визнати ОСОБА_2,  ОСОБА_3 та її
неповнолітню дочку ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1
народження такими,  що втратили право
користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1.

Керуючись  ст.
10,  60,  208 - 209,
292,  294 ЦПК України,   ст.
71 ЖК України,  суд

вирішив:

Позов
задовольнити. Визнати ОСОБА_2,  ОСОБА_3
та її неповнолітню дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження такими,
що втратили право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області. Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.