Справа №2-3-2/07
РІШЕННЯ

Іменем   України

07 червня 2007 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Батченка О.В. при секретарі Керцман В.В.,  з участю позивача

ОСОБА_1.,  відповідача ОСОБА_2.,  його представника ОСОБА_3.,

відповідача ОСОБА_4.,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі

суду в м.  Миколаєві цивільну справу
за позовом

ОСОБА_1до
ОСОБА_2,  ОСОБА_5,  ОСОБА_4,
Миколаївської міської Ради про визнання договору купівлі-продажу
дійсним,  реальний поділ жилого
будинку,  встановлення порядку
користування земельною ділянкою та покладення зобов'язань,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2. в якому просила провести реальний
поділ жилого будинку АДРЕСА_1,  а також
встановити порядок користування закріпленою за ним земельною ділянкою. В
обґрунтування позову послалась на ті обставини,
що відповідач чинить усілякого роду перешкоди в користуванні її
власністю.

В        процесі розгляду справи
позивач неодноразово уточнювала позовні вимоги,

просила про покладення на відповідача обов'язку відновити стан двору
спільного

користування,  не перешкоджати
користуванню підвалом,  а також додатково
пред'явила

позовні вимоги до ОСОБА_4. про визнання укладеного з ним 23.03.1999 року

договору № 1-173 купівлі-продажу 57/100 частин жилого будинкуАДРЕСА_1 -
дійсним.

ОСОБА_1.
також ставились вимоги про визнання за нею права власності на жилі та нежилі
приміщення квартири № 2 спірного будинку,
на 73/100 частини підвалу з шиєю літ. Б-1,  та на 73/100 частини земельної ділянки,  площею 661 кв.м. ,  що фактично є вимогами про реальний поділ
жилого будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою,  юридично помилково перекрученими позивачем.

Судом до
участі в справі притягнуто в якості співвідповідача ОСОБА_5. та Миколаївські
міську Раду.

В
судовому засіданні позивач позов підтримала,
підтвердила викладені в позовній заяві обставини. Просила провести поділ
жилого будинку і встановити порядок користування земельною ділянкою згідно
третього варіанту висновку будівельно-технічної експертизи від 03.04.2006 року.

Відповідач
ОСОБА_2. позов визнав частково. Не заперечував проти визнання договору
купівлі-продажу дійсним,  наполягав на
другому варіанті,  визначеному експертом
в тому ж висновку.

Представник
ОСОБА_2. вважала позицію свого довірителя обгрунтованою.

Відповідач
ОСОБА_4. позов в частині визнання договору купівлі-продажу визнав
повністю,  претензій за угодою не має.

Відповідачі
ОСОБА_5. та
Миколаївська міська Рада в судове засідання не з'явились (своїх представників
не направили),  про дату,  час та місце розгляду справи
повідомлялись,  причини неявки суду не
відомі.

Вислухавши
пояснення учасників процесу,  дослідивши
докази,  суд встановив наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

23
березня 1999 року на товарній біржі «Нерухомість-Миколаїв» між ОСОБА_4. та
ОСОБА_1. укладений договір № 1-173 купівлі-продажу 57/100 частин жилого будинку
(домоволодіння) АДРЕСА_1,  що раніше
належали ОСОБА_4. на підставі свідоцтва про право на спадщину від 02;06.1998 року,  зареєстрованого в ММБТІ в реєстрі № 2007 від
03.07.1998 року.

Сторони
за угодою повністю виконали умови договору,
позивач передала відповідачу ОСОБА_4. грошову суму - 23247 грн.,  а ОСОБА_4. передав позивачу вказану частину
жилого будинку у власність. В подальшому сторони,  які виконали угоду,  ухилились від її нотаріального посвідчення.
До цього часу договір ніким не оспорений.

Відповідно
до частини 2 статті 47 ЦК
Української РСР за такого вказаний договір слід визнати дійсним.

Згідно
даних КП ММБТІ жилий будинок АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової
власності ОСОБА_1. (57/100 частин),
ОСОБА_2. (42/100) та ОСОБА_5 (1/100).

За даним жилим
будинком закріплена земельна ділянка площею 661 кв.м.

Згідно
висновку судової будівельно-технічної експертизи № 4148 від 03.04.2006 року
виходячи з часток співвласників,
зареєстрованих в ММБТІ та первісних часток їх правопопередників,  визначено два варіанти реального поділу жилого
будинку та п'ять варіантів порядку користування земельною ділянкою. Висновок
розроблено під умовою виплати співвласнику ОСОБА_5 грошової компенсації. В жодному з варіантів не фігурує
частина жилого будинку та земельної ділянки,
що йому виділяється,  а також
зазначено,  що виділити в домоволодінні
1/100 частину не є можливим.  Також з
висновку слідує,  що між співвласниками
домоволодіння склався певний порядок користування жилим будинком та земельною
ділянкою.

Порядок,  що склався не обумовлений угодою сторін.

Відповідно
п. 22 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16 квітня 2004 року
«Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» суд не може відмовити в позові або закрити провадження у
справі про встановлення порядку користування земельною ділянкою з тих підстав,  що його визначено угодою сторін.

В даному
випадку у суду відсутні підстави для проведення реального поділу жилого будинку
та встановлення порядку користування земельною ділянкою,  який склався між співвласниками жилого
будинку,  оскільки цей порядок не
обумовлений договорам,  що також
суперечило б положенням  ст.  88 ЗК України. Крім того,  визначені експертом варіанти поділу жилого
будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою,  що склався між співвласниками без урахування
частки ОСОБА_5.,  відсутності згоди на
отримання компенсації (з її виплатою) призведе до порушень його майнових прав.

За таких
обставин в задоволенні позову слід відмовити,
що не перешкоджає сторонам після усунення зазначених перешкод повторно
звернутись до суду з цим же позовом в загальному порядку.

Керуючись
ч. 2  ст.
47 ЦК Української
РСР,   ст.  42,  88
ЗК України,   ст.  10,
60,  88,  212 - 215 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1задовольнити частково.

Визнати
договір № 1-173 купівлі-продажу 57/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1,  укладений 23 березня 1999 року на товарній
біржі «Нерухомість-Миколаїв» між ОСОБА_4 та ОСОБА_1- дійсним,  за яким:

ОСОБА_4
продав 57/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 за грошову суму 23247 (двадцять три
тисячі двісті сорок сім) грн.,  передавши
їх у власність покупцю,  а ОСОБА_1 купила
57/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1,
прийнявши їх у власність та передавши продавцям грошову суму 23247
(двадцять три тисячі двісті сорок сім) грн.

В задоволенні
решти позовних вимог - відмовити.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано до апеляційного суду
Миколаївської області через Центральний районний суд м.  Миколаєва протягом десяти днів з дня його
проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду
Миколаївської області через Центральний районний суд м.  Миколаєва протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.