Справа
№ 2-717/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10
вересня 2007 р.                                                                                                          м.  Макіївка

Кіровський
районний суд міста Макіївки Донецької області у складі

головуючий   суддя                                                                           Перевєрзєв
М. М.

при
секретарі                                                                                                Бургас Т.А.

з участю
представника

позивача
адвоката                                                                                         ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в місті Макіївці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про
припинення права власності на належну йому у спільному майні частку власності у
жилому будинку,  виплати на користь ОСОБА_2 грошової
компенсації вартості належної йому частки спадкового майна та визнання за нею
права власності на цю частку власності у спадковому майні,

ВСТАНОВИВ:

У квітні
2007 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності на належну йому у
спільному майні частку власності у жилому будинку,  виплати на користь ОСОБА_2 грошової
компенсації вартості належної йому частки спадкового майна та визнання за нею
права власності на цю частку власності у спадковому майні,  мотивуючи вимоги неможливістю спільного з
відповідачем володіння і користування неподільною річчю - жилим будинком.

У
судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги,  на обгрунтування яких послалася на
обставини,  викладені у заяві,  та зазначила,
що з 1988 року проживала разом з батьками у АДРЕСА_1. Після смерті
батька будинок було приватизовано на неї та матір - ОСОБА_4 у загальну
сумісну власність. За рішенням суду кожному з них належить по одній другій
частині будинку. ОСОБА_4померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. і після її смерті відкрилась спадщина у вигляді одної другої
частини спірного будинку. З урахуванням відмови спадкоємниці ОСОБА_5 від долі у
спадщині державним нотаріусом їй видано свідоцтво про право на спадщину за
законом на 2/3 частини спадкового майна,
у зав'язку з чим її частка у праві власності на будинок становить п'ять
шостих. Відповідачу за законом належить одна шоста частина будинку. ОСОБА_2 більше тридцяти
років не проживає у спірному домоволодінні,
ніколи не цікавився його технічним станом,  не здійснював ніяких ремонтних робіт. Між
ними на фунті зловживання братом спиртними напоями тривалий час існують
неприязнені стосунки,  при кожному його
приході виникають сварки,  тому спільне
проживання з ним неможливе. ОСОБА_2
відмовляється від мирного вирішення питання про його частку власності,  яка є незначною.

Оскільки
спадковий житловий будинок є неподільним,
частка брата у власності згідно експертному висновку об'єктивно не може
бути виділена відповідачу в натурі,
просить в судовому порядку на підставі
ст.  365 ЦК України
припинити право власності на належну ОСОБА_2
одну шосту частку власності у спірному будинку з виплатою грошової
компенсації і визнати право власності на цю частку за нею. Вважає,  що таке припинення права власності не
завдасть істотної шкоди ОСОБА_2,  який
перебуває у шлюбі,  його дружині
ОСОБА_6  на праві приватної власності
належить АДРЕСА_2,  який вони придбали
під час шлюбу,  де відповідач
зареєстрований. Понесені судові витрати по справі просить розділити між нею і
відповідачем порівну.

Відповідач
ОСОБА_2,  який належним чином повідомлений про час і місце судового
розгляду,  в судове засідання не
з'явився,  від нього не надійшло
повідомлення про причину неявки,  тому
суд,  враховуючи згоду позивачки,  вважає необхідним відповідно до правил ч.
1  ст.
224 ЦПК України розглянути справу на підставі наявних у ній даних і
доказів з ухваленням заочного рішення.

Із
наданої ОСОБА_2 до суду письмової заяви убачається,  що відповідач з позовними вимогами не
згодний,  вважає їх необгрунтованими,  оскільки це будинок його батьків.

ОСОБА_7і ОСОБА_4є батьками ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2народження,  та ОСОБА_8ІНФОРМАЦІЯ_1народження,  що підтверджено свідоцтвами про їх
народження.

Згідно
свідоцтву про право власності на житло,
виданого комісією з приватизації житлового фонду орендного підприємства
Макіївського металургійного комбінату імені Кірова 12 грудня 1997 p.,
ОСОБА_1 та члену її сім»ї ОСОБА_4на праві загальної
сумісної власності належить одноквартирний АДРЕСА_1

Рішенням Кіровського районного суду м.
Макіївки, від 9 серпня 2006 р. частки ОСОБА_1 і ОСОБА_4 у спільній
сумісній власності на будинок визначені рівними - по одній другій частині
кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4померла у віці 93 років,  що підтверджено актовим записом від 1 лютого
2006 р. № 348 у книзі реєстрації смертей міського відділу реєстрації актів
цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області.

Після смерті ОСОБА_4,  яка не
залишила заповіту,  відкрилася спадщина у
вигляді однієї другої частини житлового АДРЕСА_1. Спадкоємцями за законом на
спадкове майно за наявними у справі документами є ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та дочка померлого сина спадкодавця ОСОБА_9 - ОСОБА_5

Державним нотаріусом Третьої Макіївської нотаріальної контори Червинською
Н.Є. 19 вересня 2006 р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом,  яким посвідчено,  що на підставі  ст.
1261 Цивільного кодексу України спадкоємцем 2/3 частини спадкового майна
ОСОБА_4,  яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1оку,  є її дочка -
ОСОБА_1,  що мешкає в АДРЕСА_1,  у тому числі з урахуванням 1/3 частини
спадкового майна,  від якого відмовилась
ОСОБА_5. Таким чином,  ОСОБА_1 на праві
власності належить 5/6 частини спірного будинку.

За даними спадкової справи № 36/2006 на ім'я спадкодавця ОСОБА_4,  відкритої у Третій Макіївській державній
нотаріальній конторі,  19 червня 2006 р.
із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_2. На час розгляду справи
свідоцтво про право на спадщину за законом на належну йому 1/6 частку житлового
АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не отримав.

Відповідно до приписів
ст.  365 ЦК України право особи на
частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі
позову інших співвласників,  якщо: 1)
частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3)
спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї.

За даними комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м.  Макіївки» загальна площа житлового
АДРЕСА_1становить 57, 4 кв.м. ,  жила
площа - 32, 5 кв.м. ,  в тому числі
кімнати жилою площею: 17, 1,  7, 8 та 7,
6 кв.м. ,  кухня 8, 2 кв.м,  вана кімната - 4, 0 кв.м.  З урахуванням частки власності ОСОБА_2 у будинку його доля у загальній і жилій площі житлового приміщення складає
відповідно 9, 56 та 5, 4 кв.м.

Висновком будівельно-технічної експертизи від 6 травня 2007 р. №
1890/23,  проведеної спеціалістами
Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз,  встановлено,
що провести виділ в натурі 1/6 частини АДРЕСА_1у капітальних стінах з
організацією квартири,  що задовольняє
чинним будівельним нормам,  неможливо.

У спірному житловому будинку відсутня ізольована кімната,  яка б по жилій площі відповідала долі ОСОБА_2 ( 5, 4 кв.м. ) у праві власності. За таких обставин спірний будинок
відповідно до положень статей 382 і 383 ЦК України
визначається судом як окремий об'єкт права власності і визнається неподільною
річчю ( ст.  183 ЦК України),  а частка відповідача
визнається незначною і не може бути виділена в натурі.

Наявними у матеріалах справи документами підтверджено,  що ОСОБА_1 зареєстрована і проживає у
АДРЕСА_1з 22 вересня 1989 р. ОСОБА_2 на теперішній час є пенсіонером,  перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 ,  яка є власницею
АДРЕСА_2,  який придбаний подружжям під
час шлюбу у травні 1973 p.,  зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_2,  нерухоме майно за ним
у БТІ м.  Макіївки не зареєстровано.

Відповідно до  ст.  22 Кодексу про брак і сім»ю України 1969 p.,  чинного на час виникнення правовідносин,
майно,  набуте подружжям під час
шлюбу,  є їх загальною сумісною
власністю. Кожен із подружжя має рівні права володіння,  користування і розпорядження цим майном.  Подружжя користується рівними правами на
майно і у тому випадку,  коли один з них
був зайнятий веденням домашнього господарства,
доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного
заробітку.

Аналогічні підстави набуття права сумісної власності подружжя містяться в
статті 60 Сімейного кодексу України.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила,  що шлюб з ОСОБА_2 вона не
розірвала,  однак вони проживають окремо
один від одного з 1988 року. Причинами розпаду сім»ї стало зловживання
чоловіком спиртними напоями,  його
агресивна поведінка у нетверезому стані стосовно неї та дітей,  застосування фізичного насильства. АДРЕСА_2
куплений для неї її батьком у травні 1973 р. дійсно під час шлюбу з ОСОБА_2
Останній час ОСОБА_2 проживав разом зі своїми співмешканками за різним
адресами,  вона з ним стосунків не
підтримувала.

Свідок ОСОБА_11 підтвердила,  що її
дядя ОСОБА_2 у спірний будинок з'являвся,
як правило,  у стані алкогольного
сп'яніння,  вчиняв сварки з ОСОБА_1 Він
тривалий час не мешкав у будинку його батьків,
не приймав ніякої участі у підтриманні його технічного стану придатного
для проживання.

Позивачка ОСОБА_1,  свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_11 в судовому засіданні стверджували про неможливість спільного
проживання з відповідачем в одному жилому приміщенні.

Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови від 4 квітня 1991 р. № 7
«Про практику застосування судами законодавства,  що регулює право приватної власності громадян
на жилий будинок» ( з відповідними змінами і доповненнями),  роз'яснив ,
що в окремих випадках суд може,
враховуючи конкретні обставини,  і
за відсутності згоди власника,  що
виділяється,  зобов'язати решту учасників
спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з
обов'язковим наведенням мотивів. Зокрема,
це може мати місце,  якщо

частка у
спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи
за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе,  а власник у будинку не проживає і
забезпечений іншою жилою площею.

Проаналізувавши
встановлені конкретні обставини по справі,
оцінивши надані в силу вимог
ст.  60 ЦІЖ України докази в їх
сукупності,  приймаючи до уваги,  що частка ОСОБА_2у праві власності на будинок є незначна й за висновком
будівельно-технічної експертизи не може бути виділена в натурі,  жилий будинок є неподільною річчю,  спільне володіння й користування майном
внаслідок поведінки відповідача неможливе,
суд дійшов висновку про припинення права ОСОБА_2 без його згоди на належну йому в порядку спадкування у
спільному майні одну шосту частку власності у АДРЕСА_1. Суд вважає,  що,
виходячи з наведених обставин,
таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та
членам його сім»ї.

За
правилами частини другої  ст.  365 ЦК
України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у
спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки
на депозитний рахунок суду.

Ринкова вартість спірного будинку визначена висновком судової
будівельно-технічної експертизи від 6 травня 2007 р. № 1890/23 і становить
39132 грн.

Вартість
частки відповідача у розмірі 6522 грн. внесена ОСОБА_1 на депозитний рахунок
територіального управління Державної судової адміністрації у Донецькій
області,  що підтверджено квитанцією
відділення ЗАТ «Донгорбанк» від 16 серпня 2007 р.

Таким
чином,  заявлені ОСОБА_1 вимоги суд
визнає обгрунтованими і такими,  що
підлягають задоволенню.

Відповідно
до вимог статті 88 ЦПК України на користь ОСОБА_1,  з урахуванням позиції позивачки,  підлягає стягненню з ОСОБА_2 документально
підтверджені судові витрати: судовий збір у сумі 25 грн. 50 коп.,  вартість будівельно-технічної експертизи у
сумі 76 грн.27 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи у сумі 15 грн.

На
підставі вищевикладеного,  керуючись
статтями 11, 60, 88, 212-215, 224-228 Цивільного процесуального кодексу
України,  статтями 183,  365,
382-383 Цивільного кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Припинити
право ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2народження,  на належну йому в порядку спадкування у
спільному майні одну шосту частку власності у АДРЕСА_1у місті Макіївці
Донецької області.

Зобов'язати
ОСОБА_1сплатити ОСОБА_2грошову
компенсацію за належну йому у спільному майні одну шосту частку власності у
АДРЕСА_1у місті Макіївці Донецької області у сумі 6522 грн.,  які позивачкою внесені на депозитний рахунок
територіального управління Державної судової адміністрації у Донецькій області.

Визнати
за ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1народження,  право власності на належну ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2народження,  у спільному майні одну шосту частку власності
у АДРЕСА_1у місті Макіївці Донецької області.

Стягнути
з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 понесені позивачкою судові витрати: судовий збір у сумі 25 грн.
50 коп.,  вартість будівельно-технічної
експертизи у сумі 76 грн. 27 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у сумі 15 грн.,  а у
загальному розмірі 116 грн. 77 коп.

Письмову
заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано Кіровському
районному суду м.  Макіївки протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду подається Апеляційному суду Донецької
області через Кіровський районний суд міста Макіївки протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Донецької області через Кіровський
районний суд міста Макіївки протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження або протягом десяти днів з дня проголошення рішення без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.