Справа № 2-1316
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

03
жовтня 2007 року                                                                                      місто
Василівка

Василівський
районний суд Запорізької області в складі:

Головуючого
- судді     Сидоренко Ю.В.

при
секретарі                             Осінцевої
Л.А..

представника
позивача -    ОСОБА_8,
розглянувши у
судовому засіданні в залі суду м.
Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Василівської міської
ради,  третя особа - Василівська   державна нотаріальна контора про
встановлення факту проживання однією сімю та
визнання права власності на 1/2 частку жилого будинку в порядку
спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до
Василівського районного суду з позовом до Василівської сільської ради про
визнання права власності на 1/2 частку жилого АДРЕСА_1,  в якому зазначила,  що в 1952 році вона та її покійний чоловік
ОСОБА_2отримали житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1. В 1987 році її чоловік
помер. В 1989 році вона познайомилась з громадянином ОСОБА_3,  і з того часу вони почали проживати разом і
вести з ним спільне господарство. 17.01.1994 року вищевказаний жилий будинок
був ними приватизований і отримано свідоцтво про право власності на житло та
технічний паспорт за реєстраційним № 503,
згідно якого,  власниками домоволодіння
стала вона та ОСОБА_3 в рівних частках (по 1/2 частині). 10.06.2003 р. її
співмешканець ОСОБА_3 помер і з того часу в будинку проживає вона сама та
добросовісно,  відкрито та безпосередньо
володіє всім будинком,  тобто своєю
часткою та часткою ОСОБА_3 В 2006 році ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної
контори із заявою про прийняття спадщини,
але в нотаріальній конторі їй було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину,  мотивуючи тим,  що вирішення даного питання можливе тільки в
судовому порядку,  у зв'язку з чим вона
вимушена звернутися до суду із даним позовом за захистом своїх прав та
інтересів.

В
судовому засіданні позивачка доповнила позовні вимоги та просить встановити
факт проживання із ОСОБА_3 однією сім'єю без шлюбу. суду пояснила,  що вони постійно,  починаючи з 1989 року,  мешкали разом за адресою: АДРЕСА_1,  вели спільне господарство,  за час проживання разом приватизували на двох
вищевказаний будинок,  здійснили обряд
вінчання,  однак шлюб зареєструвати не
встигли,  так як ОСОБА_3 раптово помер.
Просить встановити факт проживання із ОСОБА_3 однією сім'єю,  що їй необхідно для оформлення спадщини та
отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3  та визнати право власності на 1/2 частину
АДРЕСА_1в порядку спадкування після його смерті.

Представник
позивача ОСОБА_4заявлені
позивачкою вимоги підтримав,  просить їх
задовольнити у повному обсязі за підставами,
викладеними у позовній заяві.

Представник
відповідача Василівської міської ради Запорізької області у судове засідання не
з'явився,  але надав суду заяву про
розгляд справи у його відсутність,  проти
задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник
третьої особи Василівської державної нотаріальної контори у судове засідання не
з'явився,  але до суду надав заяву,  згідно якої просить справу розглянути за його
відсутністю,  проти позовних вимог не
заперечує,  самостійних вимог не заявляє.

Вислухавши
пояснення позивача,  його
представника,  допитавши свідків ОСОБА_5,  ОСОБА_6 ,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд вважає,  що позовні вимоги
законні,  обгрунтовані та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

В
судовому засіданні встановлено,  що в
1952 році ОСОБА_1
та її покійний чоловік ОСОБА_2отримали жилий АДРЕСА_1В 1987 році чоловік
позивачки помер. У 1989 році вона познайомилась з громадянином ОСОБА_3,  і з того часу вони почали проживати разом і
вести з ним спільне господарство,  що
підтверджується поясненнями свідків. В шлюбі вони не перебували,  але 12.08.2001 року здійснили обряд вінчання
в церкві Петра і Павла м.  Василівка
Запорізької області,  про що в свідоцтві
про вінчання за № 5-141 зроблено відповідний запис (а.с. І2). 17.11.1994 року
вищевказаний житловий будинок був приватизований,  що підтверджується свідоцтвом про право
власності на житло та технічним паспортом за

реєстраційним № 503,  згідно
якого,  власниками домоволодіння стали
позивачка ОСОБА_1та ОСОБА_3в рівних частках (по 1Л) (а.с. 7,  8-10). 10.06.2003 р. її співмешканець ОСОБА_3
помер,  про що свідчить свідоцтво про
смерть,  видане відділом реєстрації актів
громадянського стану Василівського РУІО Запорізької області від 12.06.03 року
(а.с.  11). В 2006 році позивачка
звернулася до державного нотаріуса Василівського нотаріального округу для
отримання свідоцтва про права на спадщину,
однак нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі вказаного свідоцтва,  мотивуючи тим,  що вирішення даного питання можливе тільки в
судовому порядку.

Згідно відповіді Василівської державної нотаріальної контори від 31.08.2007
року за № 658,  після смерті ОСОБА_7.,  який до дня смерті
мешкав за адресою: АДРЕСА_1,  спадкова
справа не заводилася,  із заявою про
прийняття спадщини ніхто не звертався (а.с. 22).

Вислухавши пояснення свідків ОСОБА_5. ОСОБА_6 ,  які в судовому
засіданні підтвердили факт спільного проживання позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім'єю без укладення шлюбу та ведення ними спільного
бюджету та господарства протягом тривалого часу,  починаючи з 1989 року,  сумісних дітей від спільного проживання
ОСОБА_1
та ОСОБА_3. не мали,  інших родичів у ОСОБА_3 немає,  усі витрати по утриманню жилого будинку та комунальним
послугам,  а також витрати на поховання
ОСОБА_3 несла позивачка.

Таким чином,
вислухавши пояснення допитаних у судовому засіданні свідків,  дослідивши надані суду письмові докази у
справі та враховуючи,  що позивачка є
єдиним спадкоємцем за законом,  суд
вважає необхідним позовні вимоги задовольнити за тими підставами,  що позивачка ОСОБА_1 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті
спадкодавця ОСОБА_3  приймала участь та
несла всі необхідні витрати,  пов'язані
із похованням спадкодавця,  на час смерті
ОСОБА_3 та на даний час постійно мешкає у АДРЕСА_1,  має правовстановлюючі документи на спадкоємне
майно: свідоцтво про право власності на жилий АДРЕСА_2,  технічний паспорт на спірний жилий
будинок,  виготовлений Василівським бюро
технічної інвентаризації від 05.06.2007 року,
які перебувають у позивачки,
позивачкою постійно здійснюються розрахунки по оплаті за утримання
вказаного жилого будинку іа земельного податку,
ОСОБА_1
користується речами та предметами домашньої
обстановки,  які належать
спадкодавцю,  спірний будинок знаходиться
у безперервному користуванні позивачки.

Згідно  ст.  549 ЦК України (в
редакції 1963 року) визнається,  що
спадкоємець прийняв спадщину,  якщо він
на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем,  фактично вступив у володіння спадковим
майном.

Тому,  на підставі викладеного,  суд приходить до висновку,  що позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі,  оскільки позивачка ОСОБА_1 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном,  має правовстановлюючі документи на спадкоємне
майно.

Згідно  ст.  328 ЦК України право
власності набувається на підставах,  що
не заборонені законом.

Відповідно до  ст.  ст.
1269,  1270 ЦК України спадкоємець,  який бажає
прийняти спадщину,  та на час відкриття
спадщини не проживав постійно із спадкодавцем,
має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до
нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Стаття 392 ЦК
України визначає,
що власник майна може пред'явити позов про визнання його права
власності,  якщо це право оспорюється або
не визнається іншою особою,  а також у
разі втрати ним документа,  який
засвідчує його право власності.

На підставі викладеного та керуючись
ст.   ст.  7,  10.
11,  60,
209,  212-215,  218,
256,  259 ЦПК України,   ст.
ст.  529,  534,
549 ЦК України (в редакції 1963 року),
суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1- задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1із ОСОБА_3 однією сім'єю.

Визнати за ОСОБА_1право власності на 1/2 частку жилого АДРЕСА_1в порядку
спадкування за законом після смерті ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області
через Василівський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
рішення суду протягом десяти днів з дати проголошення рішення і поданням після
цього апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК
України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження,  якщо заяву
про апеляційне оскарження подано не було.