Справа
№2-168/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

16 жовтня 2007
року Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого
судді    Бабич О.І.

при
секретарі   Чепур Н.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Талалаївка справу за позовом Відкритого
акціонерного товариства Енергопостачальна компанія «Чернігівобленерго» до
ОСОБА_1про стягнення заборгованості за використану електроенергію,

ВСТАНОВИВ:

У серпні
2007 року ВАТ «Енергопостачальна « компанія «Чернігівобленерго» звернулася з
зазначеним позовом.

В
позовній заяві позивач вказує, що при перевірці приладів обліку за
електроенергію у будинку ОСОБА_1 в с
Понори Талалаївського району було встановлено порушення п. 48 правил
користування електроенергією для населення .Прострочення терміну внесення
платежів за електричну енергію.

Вказує
на ті обставини, що борг виник в 2000 році, внаслідок несвоєчасної несплати за
використану електроенергію. Тому у вересні 2002 року споживачку відключили від
електроенергії через заборгованість за електроенергію в сумі 880,5 грн..

У
вересні 2005 року згідно до заяви ОСОБА_1 заборгованість за електроенергію була
підприємством реструктуризована
з обов»язковою сплатою щомісячно по 50 грн. частину боргу відповідачкою
частина боргу була погашена, решта 650 грн. 80 коп . залишилася непогашеною.

Тому
ВАТЕК «Чернігівобленерго» і просить стягнути з ОСОБА_1 на їх користь 650 грн.
80 коп. оскільки остання сплата боргу була проведена в липні 2006 року.

У
судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача Сухоловська Л.В.
позов підтримала і пояснила, що борг хоч і виник в 2000 році, але оскільки він
був реструктуризований, а остання сплата була проведена в липні 2006 року , то
з цього часу й необхідно рахувати строк звернення з позовом до суду.

Відповідачка
ОСОБА_1 позов не визнала і пояснила, що вона з сім»єю хоч і мешкає в с Понори , але в
тому будинку про який йдеться мова та виникли борги за використану
електроенергію не проживає з 2000 року , а мешкає в іншому будинку і за
користування електроенергією та її
використання  сплачує кошти.

Тому позов
пред»явлений не за адресою.

Суд,
заслухавши показання сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані
сторонами докази , прийшов до наступного.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом
установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується
сторонами , що ОСОБА_1 разом зі своєю сім»єю зареєстрована з 1.01.1998 року в АДРЕСА_1. В позовній
заяві та наданих до неї документах ці дані відсутні , тобто не вказана точна
адреса відповідача. Згідно з довідкою Талалаївського РЕМ договір зі
споживачами електроенергії ОСОБА_1 до 2001 року як і іншими не вкладався.
Згідно до обігової відомості абонента вбачається , що на серпень 2002 року
згідно до особистого рахунку 32/218 ОСОБА_1 виник борг в сумі 880 грн. 85 коп.,
який сплачувався нею в вересні 2005 р. в сумі 50 грн., жовтня та листопаді 2005
р. по 50 грн., січні 2006 р.

- 30 грн. та
липні 50 грн. Таким чином ОСОБА_1 сплатила 230 гривні за використану
електроенергію. За даними РЕМ
не сплачено 650 грн. 80 коп. на момент пред»явленого позову. Про те , що
ОСОБА_1 просила реструктуризувати борг в сумі 880 грн. на півтора року видно з
її заяви від 5.09.2005р. Ці дані також стверджуються платіжними повідомленнями
за 2005,2006 та 2007 роки. Показниками електролічильника за рахунками НОМЕР_1
та НОМЕР_2

Згідно з
актом №008908 про порушення правил користування електричною енергією для
населення оформлена на ОСОБА_1. від 02.11.2000 року , яке вручено споживачем 2
листопада 2000 року з не вказаних причин ОСОБА_2, як споживачеві названі
протиріччя в судовому засіданні усунути неможливо. Позивач позову не змінив,
документів які б стверджували про порушення правил користування електроенергією
ОСОБА_1 не  надав.

Зазначені
обставини дають суду зробити висновки про те , що позов заявлено до неналежного
відповідача і тому в позові необхідно відмовити, оскільки також пропущені
строки звернення з позовом до суду.

Ці висновки суду
ґрунтуються на нормах діючого законодавства, а саме :

Згідно
до ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність встановлюється правильністю  у три роки.

Відповідно
до ст. 203 ЦК України
правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Вимоги названого закону
працівниками РЕМу  недотримані.

Згідно
до п. 48 «Правил користування електричною енергією для населення споживач, а не
інша особа несе відповідальність за прострочку терміну внесення платежів за
електричну енергію.

За ст.
1166 ч.2 ЦК України
особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування ,якщо вона доведе ,
що шкода завдана з її вини.

Таким
чином, названі підстави дають суду можливість відмовити позивачу у зазначеному
позові.

На
підставі викладеного , керуючись ст.ст. 10, 11,209,212, 214-215 ЦПК України ст.
257,1166 ЦК. України
, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити
у задоволенні позову Відкритому акціонерному товариству «Енергопостачальна «
компанія «Чернігівобленерго» про стягнення боргу за сплачену електроенергію..

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подачі після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК України.