Справа №2-550 /2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2007 р.                                           Ренійський
районний суд Одеської області

у складі:

-    головуючого
судді Дудник В.І.;

при секретарі Касаповій О.У.,

розглянувши
у   відкритому   судовому
засіданні   в   м.
Рені   справу   за
позовом ОСОБА_1 до Ренійської міської ради Одеської області (третя особа
- Ренійське бюро технічної інвентаризації) про визнання права власності на
нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача - Ренійської міськради вважає, що
його притягнуто в якості відповідача безпідставно, він є неналежним, оскільки
його права та інтереси в даному спорі не зачіпаються, по суті позовних вимог -
заперечень не має, просив розглянути справу у його відсутності. Третя особа -
представник Ренійського БТІ щодо позову не заперечував також.

Судом в ході розгляду справи були досліджені наступні
докази: копія технічного паспорту на домоволодіння АДРЕСА_1 на ім'я позивача;
копія свідоцтва про право власності на будинок; копія витягу БТІ про реєстрацію
права власності на нерухоме майно від 19.01.2005р.; копія акту обстеження
домоволодіння від 15.11.2004р.; копія державного акту на право приватної
власності на землю; копія технічного висновку від 15.11.2006р. про можливість
подальшої схоронності та експлуатації літньої кухні, тамбура та погребу ; витяг
з протоколу № 4 засідання міжвідомчої комісії Ренійської райдержадміністрації
від 12.12.2006р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що
позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 19.01.2005р.
належить на праві приватної власності домоволодіння АДРЕСА_1 Одеської області.
Вищевказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,118 га, яка
на підставі державного акту на право приватної власності на землю від
28.02.2003р. також належить позивачу. У 2005р. ОСОБА_1 до житлового будинку
літер «А» добудував тамбур літер «а» (розмір 1,27 м. х 2,12 м.), а на виділеній
під будівництво домоволодіння земельній ділянці збудував літню кухню літер «Г»
(розмір 3,48 м. х 6,20 м.) із підсобним приміщенням площею 8,06 кв.м. та погреб (розмір 2,6 м. х 3,0 м.). Всі ці споруди позивач збудував
без належного дозволу Ренійської міської ради та затвердженого проекту, у
зв'язку із чим вони у технічному паспорті на домоволодіння значаться як самочинно
побудовані. При зверненні до Ренійської міської ради з питанням про
узаконювання вищезазначеного нерухомого майна, позивачеві було в цьому
відмовлено. За даними обстеження технічних органів, самочинно побудовані
споруди перебувають у доброму технічному стані, вони можуть бути збережені для
подальшої експлуатації. Крім того, спірне нерухоме майно було побудовано на
земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, земельна ділянка
надавалася позивачу під уже збудоване нерухоме майно (за актом від 15.11.2004р.
старий житловий будинок з господарськими спорудами був знесений та на його
місці був побудований новий житловий будинок), самочинні побудови не створюють
перешкод та не порушують права інших осіб. Таким чином, позивач вважає, що з
підстав ч. 3, 5 ст. 367 ЦК
України він має право на визнання за ним права власності
на самочинно побудовані літню кухню, тамбур, погреб, у зв'язку з чим звернувся до суду із позовом.

Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, вивчивши
матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи
знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

2

Відповідно до вимог ст. 367 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Однак, ч. 2,
5 цієї статті передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме
майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за
умови надання земельної ділянки у встановленому порядку під уже збудоване
нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може
визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на
ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Як виходить з матеріалів справи, позивач є власником
земельної ділянки, на якій розташоване належне йому домоволодіння, право
власності підтверджується відповідними документами: державним актом на землю та
свідоцтвом про право власності на домоволодіння. За результатами експертного
обстеження було встановлено, що тамбур, літня кухня та погреб мають позитивні конструктивні характеристики, ці споруди
можуть бути збережені для подальшої експлуатації за призначенням. Згідно витягу
з протоколу № 4 засідання міжвідомчої комісії Ренійської райдержадміністрації з
питань переобладнання, перепланування, будівництва приміщень ... і визнання
самовільно збудованих споруд громадянами від 12.12.2006р. побудовані позивачем
тамбур, літня кухня та погреб визнані самовільно забудованими, придатними для
подальшої експлуатації. Вищевказаною комісією було зазначено, що прийняти в
експлуатацію ці споруди у зв'язку із порушенням законодавства неможливо, це питання
повинно вирішуватися в судовому порядку.

Відповідно до ст.ст. 328-345 ЦК України, право власності виникає на підставах, не
заборонених законом. Самочинно збудований об'єкт не може бути у встановленому
законом порядку введений в експлуатацію та відповідно зареєстрований. Положення
ч. 3 ст. 376 ЦК України спрямовані на захист прав та інтересів
особи-забудовника, самочинність будівництва якої полягає саме в будівництві
нерухомого об'єкта на земельній ділянці, що не призначена для цієї мети, але з
дотриманням всіх будівельних, санітарних, пожежних та інших норм. Як виходить з
висновку технічного обстеження самочинні побудові відповідають цим вимогам,
більш того, частина з них (погреб та літня кухня) збудовані на належній
позивачу земельній ділянці.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у
судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо
визнання за ним права власності на самочинно побудовані споруди.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213 ЦПК України, ст.
367 ЦК
України, 48 Закону України «Про власність», -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно
побудоване у домоволодінні АДРЕСА_1 Одеської області нерухоме майно: тамбур
літер «а» (розміром 1,27 м. х 2,12 м., площею 2 кв.м.) до житлового будинку
літер «А»; літню кухню літер «Г» (розміром 3,48 м. х 6,20 м., площею 10,05
кв.м.) із підсобним приміщенням площею 8,06 кв.м.; погреб (розміром 2,6 м. х 3,0 м., площею 7,8 кв.м.).

Зобов'язати Ренійське бюро технічної інвентаризації
зареєструвати за ОСОБА_1 побудоване у домоволодінні АДРЕСА_1 Одеської області
нерухоме майно: тамбур літер «а» (розміром 1,27 м. х 2,12 м., площею 2 кв.м.)
до житлового будинку літер «А»; літню кухню літер «Г» (розміром 3,48 м. х 6,20
м., площею 10,05 кв.м.) із підсобним приміщенням площею 8,06 кв.м.; погреб (розміром 2,6 м. х 3,0 м., площею 7,8 кв.м.).

3

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не буде подана протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не буде
скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської
області через Ренійський районний суд Одеської області: 10 днів - з дня
проголошення рішення, 20 днів - після подання заяви про апеляційне оскарження.