Справа № 2 -275/07 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

03
вересня 2007 р.     Близнюківський
районний суд Харківської області у складі -

судді Мороза О.І.,

при
секретарі    Кузнєцовій І.В.,

розглянувши у   попередньому судовому
засіданні в смт.  Близнюки Харківської
області цивільну    справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернулася   до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу посилаючись на те,  що вони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.02. 1993 року. Від шлюбу є троє
неповнолітніх дітей,  які проживають
разом з нею і знаходяться на її утриманні. Вказує,  що подружнє життя не склалося,  спільне проживання стало неможливим внаслідок
сварок,  відсутності взаєморозуміння.
Спору про поділ майна не виникає. Аліменти на дітей стягувати не бажає.

Позивачка
в судовому засідання позов підтримала,
на примирення не погоджується.

Відповідач
в судовому засіданні позов визнав,  на
примирення не погодився.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при

проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4  ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст. 174 цього
ж-Кодексу. Згідно з ч.4  ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову,
суд за наявності для того законних підстав,  ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно
до  ст. 110 Сімейного кодексу України
позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.  При цьому,
у відповідності до ч.2  ст. 112
цього ж "Кодексу,  суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу,  якщо буде
встановлено,  що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

Матеріалами
справи встановлено,  що ОСОБА_1  і ОСОБА_2
перебувають у шлюбі який було зареєстровано 20 лютого 1993 року і мають
синів ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
відповідно 19.01.1994, 25.07.1996 і 29.01. 2004 років народження,  що підтверджується   свідоцтвами про шлюб та про народження (а.с.
5-8).

Оскільки
сім'я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, подальше спільне
проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і їх
дітей,  що мають істотне значення,  шлюб і має бути розірваним.  Майновий спір між сторонами відсутній.

Визначаючи
розмір держмита,  при реєстрації
розірвання шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану,  суд приймає до уваги сімейний та матеріальний
стан подружжя,  ступінь провини в розпаді
сім'ї і покладає витрати щодо розірвання шлюбу на відповідача,  враховуючи визнання ним позову.

2

Таким чином,  визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить
закону,  не порушує права,  свободи чи інтереси інших осіб.

А тому,  керуючись
ст. ст.130,  174 ЦПК України,   ст.110,
112 Сімейного кодексу України,
суд,

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Розірвати
шлюб між ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1народження
і ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2народження, зареєстрований 20 лютого 1993 року
Надеждинською сільською радою Близнюківського району Харківської області,  Україна.

При
реєстрації розірвання шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного
стану стягнути держмито на користь держави з ОСОБА_2у розмірі 17 (сімнадцять
гривень). ОСОБА_1від сплати держмита звільнити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.