РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 2-80/2007

27 червня
2007 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді                 Постигана
Б. А.

при секретарі                  Мацайло
О.М.

з участю прокурора       Сеньківа О.Я.

розглянувши в судовому засіданні в м.  Золочеві справу за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2 і Підгородненської сільської ради
Золочівського району та прокурора Золочівського району до ОСОБА_2 про визнання
частково недійсними рішення сесії Підгородненської сільської ради ,  договору купівлі-продажу земельної ділянки і
Державного акту  про право приватної
власності на землю ,

ВСТАНОВИВ:

сесія Підгородненської сільської ради Золочівського
району Львівської області 4.06.2-2 року прийняла рішення за № 16 яким вирішила
продати ОСОБА_2 земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,
0091 га
в АДРЕСА_1 для влаштування торгового кіску.

2.08.2002 року між сільською радою і ОСОБА_2 було
укладено договір купівлі продажу цієї земельної ділянки , а 22 грудня 2002 року
ОСОБА_2 видано Державний акт про право приватної власності на цю придбану нею
земельну ділянку.

Ця земельна ділянка
знаходиться поряд з заїздом ,  який веде
до господарства ОСОБА_1

Вона звернулась в суд з позовом в якому просила визнати
частково недійсними рішення сесії сільської ради,  договір купівлі-продажу ОСОБА_2 цієї
земельної ділянки і Державний акт про право приватної власності не неї в
частині продажу ОСОБА_2 0, 0033 га земельної ділянки. Одночасно просила
демонтувати огорожу ,  яку ОСОБА_2
спорудила біля кіску з боку заїзду в її господарство.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1  обґрунтовувала тим ,  що в результаті продажу відповідачці цієї
земельної ділянки звузився заїзд до її господарства ,  що по вул.
Шашкевича 35. Ширина цього заїзду не відповідає нормі в 3 метри 50
см.  Цю земельну ділянку ОСОБА_2 купила з
земель загального користування . Для того ,
що ширина заїзду

відповідала нормам ,
необхідно вилучити 0, 0033 га- лридбаної відповідачкою земельної
ділянки.

Прокурор Золочівського району після надходження позову
ОСОБА_1  звернувся в суд з такими ж
позовними вимогами в інтересах Підгородненської сільської ради. Свій позов
прокурор мотивував тим ,  що на час
укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки і видачі ОСОБА_2
Державного акту на право приватної власності на землю,  частина проданої ОСОБА_2 земельної ділянки в
розмірі 0, 0033 га відносилась до земель загального користування і
використовувалась як дорога . Тому вона на підставі  ст.  83
ч.3 ЗК України не могла бути продана сільською радою у приватну власність. Це
привело до порушення прав ОСОБА_1  і
ОСОБА_3,  які в результаті звуження
заїзду до своїх господарств не мають до них нормального доїзду.

Третя особа ОСОБА_3 підтримала позов як ОСОБА_1 ,  так і прокурора з тих же підстав.

Представники Підгородненської сільської ради сільський
голова ОСОБА_4 і ОСОБА_5позов визнали ,
пояснили ,  що дійсно при продажі
земельної ділянки не було ніяких заборон чи обмежень на цю земельну ділянку.
Спір між сторонами існує вже декілька

жодна з них не могла прийти згоди до мирного завершення спору не дивлячись
на те ,  що сільська рада пропонувала для
цього декілька варіантів.

Тому з метою припинення конфліктної ситуації сільська
рада висловлюється за задоволення позовів.

Приватний нотаріус Швець О.В. ,  яка оформляла договір купівлі-продажу земельної
ділянки,  просила справу розглядати в її
відсутності.

Дослідивши представлені докази суд прийшов до висновку
,  що позови підлягають частковому
задоволення з таких підстав.

З копії рішення сесії сільської ради ,  копії договору купівлі-продажу і Держаного
акту про право приватної власності на землю видно ,  що Підгородненська сільська рада продала
відповідачці ОСОБА_2 земельну ділянку несільськогосподарського призначення в с Підгороднє площею 0, 0091 га для влаштування і
обслуговування торгового кіоску ,  а та
цю земельну ділянку приватизувала.

Представленими доказами підтверджено ,  що дана земельна ділянка відносилась до
земель загального користування. Вона розташована поряд з заїздом ,  що веде до господарства ОСОБА_1  і ОСОБА_3 і частина її була цим заїздом .

У відповідності до Державних будівельних норм ширина
такого заїзду повинна бути не менше 3 метри 50 см.  Це підтверджено листом відділу містобудування
,  архітектури та житлово-комунального
господарства від 28 жовтня 2005 року. Як же видно зі схем цієї земельної
ділянки то ширина заїзду до господарства ОСОБА_1  і ОСОБА_3 цим нормам не відповідає. Суд
провів огляд даної земельної ділянки і спорудженого ОСОБА_2 кіоску на місці і в
результаті цього встановив ,  що
відповідачка біля кіоску влаштувала муровану з використаної черепиці огорожу .
В районі самого заїзду біля межі земельної ділянки ОСОБА_3 є електроопора . З
початку заїзду віддаль від спорудженої огорожі становить 4 метри 10 см ,  в кінці огорожі 3 метри 95 см.  ,  а
віддаль від огорожі до електроопори в місці розташування цієї опори - 3 метри
37 см.  Такими чином в цьому місці ширина
заїзду не відповідає нормам ( 3 метри 50 см. ) і для цього необхідно ,  щоб ОСОБА_2 огорожу від цього місця до
початку огорожі пересунула на 13 см в сторону свого кіоску.

Розмір цієї земельної ділянки становить не 0, 033 га
,  як вказано в позовах ,  а 0, 0030 га. Це підтверджено схемою
земельної ділянки.

Це означає ,  що у приватну власність відповідачки продано
частину земельної ділянки

( 0, 0030 га ) яка повинна
була використовуватись як заїзд до господарств позивачки і

третьої особи.  ст. 83 ч.3 п. а ЗК України забороняє
передавати у приватну власність землі

комунальної власності
,  які належать до земель загального
користування ,  включаючи

вулиці і проїзди. В
порушення цієї вимоги закону Підгородненська сільська рада продала

відповідачці незаконно
частину земельної ділянки ,  що була в
спільному заїзді ОСОБА_1    і    ОСОБА_3                               Така
ситуація    склалась внаслідок технічної
помилки      .    У

відповідності до
ст.  229 ЦК України правочин ,
що вчинений в результаті помилки ,
що має істотне значення може бути визнаний недійсним.  Істотне значення має помилка щодо природи
правочину ,  прав та обов'язків сторін .

Помилку допустила сільська рада ,  яка виступала стороною в договорі
купівлі-продажу . Тому слід визнати частково недійсним рішення сесії сільської
ради ,  договір купівлі-продажу і
Державний акт про право приватної власності на землю.,  що був виданий ОСОБА_2 в частині продажу їй
0, 0030 га землі загального користування.

З метою захисту права позивачки і третьої особи щодо
забезпечення нормального заїзду до своїх господарств ,  ОСОБА_2 повинна пересунути огорожу ,  яка взагалі не була передбачена технічною
документацією ,  що є біля її
торговельного кіску ,  на віддаль 13 см в
сторону кіоску починаючи від початку огорожі з боку заїзду до існуючої
електроопори. Якщо ОСОБА_2 відмовиться пересунути огорожу ,  це має бути виконаною позивачкою ОСОБА_1
,  але за рахунок ОСОБА_2

В решті позов задоволенню не підлягає ,  бо розмір земельної ділянки ,  що була продана позивачці з земель загального
користування становить не 0, 0033 га,  а
0, 0030 га.

Крім цього суд перевірив можливість вирішення спору
шляхом перенесення електроопори в інше місці і зокрема до самої огорожі ОСОБА_3
З цією метою судом в якості спеціаліста був залучений головний інженер
Золочівського району електричних мереж. Обстеживши земельну ділянку він в
судовому засіданні дав висновок ,  що
навіть при перенесенні електроопори до самого краю до земельної ділянки ОСОБА_3
ширина заїзду в 3 метри 50 см не буде
забезпечена.

Керуючись  ст.
209 ,  212,  213 ,
215    ЦПК України ,   ст.
203,  215,  229,
346 , 373,  626,  627 ,
648    ЦК України ,
ст.  78, 81, 83, 128, 143, 152,
153, 158 ЗК  суд,

ВИРІШИВ:

позови ОСОБА_1  і
прокурора Золочівського району задовольнити частково. Визнати частково
недійсними рішення сесії Підгородненської сільської ради Золочівського району
від 4.06.2002 року № 16 „Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського
призначення „ ОСОБА_2 ,  договір
купівлі-продажу цієї земельної ділянки від 2.08.2002 року та Державний акт про
право приватної власності на цю земельну ділянку ЛВ № 028767 від 22.12.2002
року в частині продажу ОСОБА_2 земельної ділянки загального користування перед
торговим кіоском в с Підгородньому Золочівського району розміром 0, 0030 га.

Зобов'язати ОСОБА_2 пересунути огорожу від її
торговельного кіску на віддаль 13 см в напрямку кіоску ,  починаючи від початку огорожі з боку заїзду і
до існуючої електроопори . У випадку невиконання ОСОБА_2 цього ,  пересунути огорожу ОСОБА_1 ,  але за рахунок ОСОБА_2

В задоволенні решти позову
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 8 грн.
50 коп. судових витрат в користь ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Львівської області на протязі 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження ,  яка подається на протязі 10
днів з дня проголошення постанови.