Справа№2-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

29
листопада 2007 року                                                  Тульчинський
районний суд

Вінницької
області

В складі головуючого судді                                                 Ковганича С.В.

при секретарі                                                                       Крецу Т.О.

Розглянувши у
попередньому судовому засіданні в м. Тульчині цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 8.10.2006 року, він та відповідач уклали
договір купівлі продажу гаража, який розташований в м. Тульчині, по АДРЕСА_1.

Вказаний гараж
відповідач продав ОСОБА_1 за 1150 грн., про що написав розписку.

Через деякий час позивач звернувся
до Тульчинського МЕТІ, щоб зареєструвати
право власності на гараж, проте йому було відмовлено, так-як договір
нотаріально не посвідчений.

Коли ОСОБА_1
звернувся до нотаріуса, виявилось що ОСОБА_2 немає документів які б
посвідчували його право власності на гараж.

В зв'язку з цим, просить визнати за ним право власності
на дане нерухоме майно, розташоване в м. Тульчині по АДРЕСА_1., а також
зобов'язати Тульчинське МБТІ зареєструвати за ним право власності на гараж.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, на
задоволенні наполягає.

Відповідач в
судовому засіданні позов визнав, проти задоволення не заперечує.

Вислухавши сторін дослідивши матеріали справи суд
встановив:

Позивач -ОСОБА_1 купив у
відповідача -ОСОБА_2 гараж, який розташований в м. Тульчині, по АДРЕСА_1, що
підтверджується власноруч написаною розпискою ОСОБА_2, згідно якої він за
продаж гаражу отримав від позивача гроші, в сумі 1150 грн. та договором купівлі
- продажу від 8.102006 року, який не посвідчений нотаріально.

Однак, в послідуючому
переоформлення на ім'я позивача права власності на фактично придбаний ним
гараж, відповідач ухилився, так -як в нотаріальній конторі документи, що підтверджували б право його власності на гараж -
відсутні.

В наявності є
лише рішення міської ради №8 від 21.01.1998 року про надання ОСОБА_2
дозволу на забудову гаража та будівельний паспорт, виготовлений на його ім'я, що
підтверджено копіями документів.

2

За таких обставин, суд прийшов до висновку,
що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором -купівлі
продажу одна сторона (продавець) зобов'язується передати майно у власність
іншій стороні (покупцеві), а покупець зобов'язується сплатити за нього певну
грошову суму .

На підставі ст. 328 ЦК України, позивач
має право на набуття права власності на
підставах, що незаборонені законом, зокрема за рішенням суду.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним якщо
сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регламентуються ст. ст. 328, 638,655 ЦК України.

Відповідно до
вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем,
підлягає зарахуванню в дохід держави.

Керуючись, ст.ст. 328, 638, 655, ЦК України ст. 4,
8, 10,15, 18, 57-60, 64, 81, 88, 209-213 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу гаража, розмірами: шириною 4,4 м, довжиною 6,6 м., який
розташований в м. Тульчині по АДРЕСА_1, фактично укладеного 8.10.2006 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на гараж, розмірами: шириною 4,4 м, довжиною 6,6 м. та який розташований в м.
Тульчині по АДРЕСА_1 .

Тульчинському МБТІ зареєструвати за ОСОБА_1 право
власності на даний гараж.

Заява про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.