Справа
№ 2 - 24 94 2007 p.
РІШЕННЯ

Іменем України

19 жовтня 2007 року.

Орджонікідзевський районний
суд м.  Харкова в складі: головуючого -
судді Клименка A.M.,  при секретарі - Лембей 0.0.,  з участю:

представника позивача -
ОСОБА_1,  відповідача ОСОБА_2,  представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.  Харкові цивільну справу за позовом Закритого
акціонерного товариства „Харківський плитковий завод" до ОСОБА_2,  третя особа - Орган ' опіки та піклування
Орджонікідзевської районної ради м.
Харкова про визнання особи такою,
що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до свого працівника -
ОСОБА_2 про визнання її такою,  що
втратила право користування житловим приміщенням -койко-місцем в гуртожитку
підприємства,  розташованому за адресою:
АДРЕСА_1 посилаючись на те,  що це
койко-місце було надане відповідачці та її доньці ОСОБА_4,  1993 року народження в користування з 08
січня 1992 року по червень 1992 року,
але з червня 1992 року ОСОБА_2 та її донька в гуртожитку не
проживають,  бо мешкають в квартирі,  відповідно,
свого чоловіка та батька. Будь яке майно відповідачки на спірній
житловій площі відсутнє,  поштову
кореспонденцію вона на адресу гуртожитку не отримує.

В судовому засіданні
представник позивача позов підтримав.

Відповідачка проти позову заперечувала та пояснила,  що жодного дня у наданому житловому
приміщенні не проживала,  бо проживала
спочатку в будівельному гуртожитку,  а
потім,  після укладення шлюбу,  08 січня 1992 року їй та її доньці
ОСОБА_4,  1993 року народження було
надано в користування койко-місце в гуртожитку ЗАТ „Харківський плитковий
завод",  за яке вона сплачувала до
грудня 2006 року. ОСОБА_2 приблизно 2 роки зверталась до коменданта гуртожитку
з проханням надати їй кімнату,  але
комендант пояснила,  що вільних кімнат
немає. Увесь,  цей час відповідачка
постійно мешкала в будинку свого чоловіка,
який вони придбали під час шлюбу. Офіційно до адміністрації підприємства
з цього питання вона не зверталась.

Представник третьої особи проти задоволення позову не
заперечувала,  але при ухваленні рішення
просила врахувати інтереси дитини.

Вислухавши представника позивача,  відповідачку,
представника третьої особи,
свідка,  вивчивши матеріали
справи,  оцінив надані сторонами
докази,  суд вважає,  що позов підлягає задоволенню.

Судом установлені такі факти та відповідні їм
правовідносини. Судом встановлено,  що
спірним житловим приміщенням є койко-місце в гуртожитку ЗАТ «Харківський
плитковий завод»,  розташованому на
території підприємства за адресою: АДРЕСА_1,
яке було надане відповідачці та її доньці в користування з 08 січня 1992
року,  дану койко-місце вона сплачувала
до грудня 2006 року,  про що свідчить
відповідна довідка (а.с. 7),  але в
житловому приміщенні не проживала з 1992 року,
майно її в гуртожитку відсутнє (а.с. 5),
поштову кореспонденцію вона на адресу гуртожитку не отримує,  з приводу порушення їх права на житло
відповідачка нікуди не зверталась.

Ці обставини встановлені судом
на підставі письмових доказів,  а саме:
акту комісії адміністрації ЗАТ „Харківський плитковий завод" від 1 червня
2007 року відповідно до якого відповідачка прописана,  але не проживає в гуртожитку  і будь - яке її майно в гуртожитку відсутнє
(а.с.  5); довідкою бухгалтерії ЗАТ
„Харківський плитковий завод" відповідно до якої відповідачка з грудня
2006 року за користування гуртожитком не сплачує (а.с.  7),  а
також поясненнями свідка ОСОБА_5 ,  яка в
судовому засіданні пояснила,  що
відповідачка ніколи не проживала в гуртожитку,
будь-яке її майно відсутнє,
дочку відповідачки вона жодного разу не бачила,   також

пояснила,  що відповідачка
усно зверталась до неї з проханням надати їй кімнату,  але письмова заява від неї не надходила.

Таким чином суд вважає,
що з червня 1992 році відповідачка не проживала у спірному житловому
приміщенні без поважних причин.

Відповідно до
ст.  71 ЖК України "При
тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були
відсутні з поважних причин понад шість місяців,
цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем,  а в разу спору - судом".

На підставі наданих позивачем доказів та відповідно
до  ст.
ст. 71,  72 ЖК України,  суд вважає,
що відповідачка відсутня в спірному житловому приміщенні з червня 1992
року без поважних причин,  і її слід визнати
такою,  що втратила право користування
спірним житловим приміщенням.

Судом не встановлено обставин,  які б свідчили про поважність причин
відсутності відповідачки в спірному житловому приміщенні,  і суд не вбачає підстав для продовження цього
строку,  бо з заявою про поновлення цього
строку,  або зі зустрічним позовом про
поновлення її права користування спірним житловим приміщенням,  відповідачка до суду не звернулась.

Посилання відповідачки на те,  що вона немає іншого житла,  крім спірного,  не відповідає дійсності,  оскільки,
відповідно до довідки КП „Харківське міське бюро технічної
інвентаризації" її чоловіку -ОСОБА_6 належить на праві власності 1/2
частина житлового будинку АДРЕСА_1,  який
було ним придбано під час шлюбу з відповідачкою і тому житло фактично є їх
спільною сумісною власністю.

Відповідно до
ст.  88 ЦПК України з відповідачки
слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі,  які складаються зі сплаченого позивачем
судового збору в сумі 8 грн. 50 коп. та витрат на інформаційно - технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 7 грн. 50 коп.

На підставі викладеного та керуючись  ст.
ст.  10,  15,
88,  209,  212,
215 ЦПК України,   ст.   ст. 71 72 ЖК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов ЗАТ "Харківський плитковий завод" до
ОСОБА_2,  третя особа - Орган опіки та
піклування Орджонікідзевської районної ради м.
Харкова про визнання особи такою,
що втратила право користування житловим приміщенням -задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_4,  1993 року нароження такими,  що втратили право користування житловим
приміщенням - койко-місцем в гуртожитку ЗАТ «Харківський плитковий завод»,  розташованому на території підприємства за
адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ЗАТ "Харківський
плитковий завод" судові витрати по справі в загальній сумі 16 грн.

Рішення може бути оскаржено
в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів
апеляційної скарги,  з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст. 295 ЦПК України.