Справа
№ 2 -1481/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

25 жовтня 2007 року                                                      Тульчинський
районний суд

Вінницької
області

В складі головуючого судці
Берегового О.Ю.

при секретарі                                          Підлубній
Г.О.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в м. Тульчині справу за позовом ОСОБА_1 до
Тульчинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом
до Тульчинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,
мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві приватної власності відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за законом ААМ НОМЕР_169303 від 11 червня 1998
року належить 1/3 частка будинку НОМЕР_1, з відповідною часткою господарських
будівель, розташованого по АДРЕСА_1, яку вона отримала у спадщину від матері ОСОБА_2. Решту 2/3 частини
будинку належить в рівних долях її сестрам ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Ними
добровільно було вирішено питання користування кожним із власників конкретними
приміщеннями будинку. Згідно з витягу з реєстру прав власності на нерухоме
майно ССЕ № 650822 в її конкретному користуванні знаходиться така 1/3 частка
житлового будинку та господарських будівель, а саме: кухня, позначена на плані
1-1, загальною площею 19,6 кв.м., сарай, позначений на плані літерою «Б», 1/3
частина огорожі, позначеної на плані 1-6.

Після оформлення спадщини було
встановлено, що мати самостійно, без отримання відповідного дозволу та
проектної документації, за свої власні кошти переобладнала кухню на житлову
кімнату, що змінило призначення даного приміщення та загальну житлову площу
будинку з 49,4 кв.м. на 69,00 кв.м.

Так як спадкодавець ОСОБА_2
переобладнала кухню у кімнату без відповідної технічної документації та до
моменту смерті дане переобладнання не оформила документально, то вона не може
отримати на неї технічну документацію в Тульчинському МБТІ, тому вимушена
звернутися з даним позовом до суду.

В судовому
засіданні позивачка підтвердила обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги,
і на задоволенні позову наполягає.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_1
позов визнали.

Відповідач в
судове засідання не з'явився, проте подав до суду письмову заяву, в якій попросив суд розглянути справу без його участі.
Проти задоволення позову не заперечує.

Заслухавши
позивача, третіх осіб та ознайомившись з заявою відповідача, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до
ч. 4 ст. 130, ст. 174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про
задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо
вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову
відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших
осіб.

2

На підставі викладеного, керуючись
ст.328, ст.331 ЦК України, ст.4,15, ч.4 ст.130, ст.174,
ст.213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на кімнату, що переобладнана із кухні,
позначеної на плані 1-1, загальною площею 19,6 кв.м, розташованої у будинку
НОМЕР_1 по АДРЕСА_1.

Рішення суду
може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення
суду та апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області протягом
двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.