Справа № 2-4079/07
РІШЕННЯ

Іменем України

24
жовтня 2007 року Голосіївський районний су м.
Києва у складі

головуючого
судді                         Шевченко
Т.М.

при
секретарі                                  Ворона
О. В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 та ВГІРФО Голосіївського РУГУ МВС
України в м.  Києві,  третя особа - ОСОБА_4,  про скасування реєстрації,  виселення та визнання особи такою,  що втратила право користування житловим
приміщенням,  -

встановив:

У липні
2007 року позивачка ОСОБА_1  звернулася у
суд з позовом до відповідачів,  в якому
просить зобов'язати ОСОБА_2 звільнити житлове приміщення АДРЕСА_1та зняти її з
реєстраційного обліку за вказаною адресою,
а також визнати ОСОБА_3 таким,  що
втратив право користування житловим приміщенням у вказаному будинку,  виселити його з даного будинку без надання
іншого житла та зняти з реєстраційного обліку за даною адресою,  посилаючись на те,  що АДРЕСА_1належав чоловікові позивачки -
ОСОБА_5,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,  після смерті якого позивачка набула права
власності на 3/4 частини даного будинку,
по 1/6 частині даного будинку належить синові позивачки - ОСОБА_3 та
дочці позивачки - ОСОБА_4

В
судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги та
просили суд задовольнити позов,
зазначивши,  що відповідачка
ОСОБА_3 з 23.10.986 р. по 26.05.2002 р. перебувала у шлюбі з ОСОБА_4,  у зв'язку з чим вселилася та була
зареєстрована в даному будинку,
25.06.1987 р. у подружжя
ОСОБА_1 народився син ОСОБА_3,  який
також був зареєстрований в даному будинку. ІНФОРМАЦІЯ_2ОСОБА_4 помер,  проте ОСОБА_3 продовжує проживати у вказаному
будинку,  хоча має інше житло в с. м. т.
Коцюбинське,  чим створює неможливі умови
для проживання позивачки,  оскільки між
ними часто виникають сварки. ОСОБА_3 з 2005 р. не проживає у спірному будинку
без поважних на то причин,  а тому
втратив право користування ним.

Відповідачі
ОСОБА_3 та ОСОБА_3,  а також їх
представники в судовому засіданні не визнали позовні вимоги та заперечували
проти задоволення позову,
зазначивши,  що відповідачі
вселилися та були зареєстровані в спірному будинку як ч.1ени сім»ї
ОСОБА_4,  розірвання шлюбу з яким не
позбавляє ОСОБА_3 права користування житловим приміщенням в даному будинку.
ОСОБА_3 після смерті свого батька набув права власності на 1/12 частину даного
будинку,  а тому не можу бути позбавлений
права користування житловим приміщенням,
співвласником якого він є. Крім того,
відповідачі зазначили,  що сварки
між ОСОБА_3 та ОСОБА_1  виникають
внаслідок того,  що позивачка вживає
алкогольні напої разом зі своїм співмешканцем,
який також без належних на то підстав проживає в даному будинку.

Відповідач
ВГІРФО Голосіївського РУ ГУ
МВС України в м.  Києві в судове
засідання не забезпечив явку свого представника,  надіславши до суду лист про розгляд справи у
ї відсутності.

Третя
особа - ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 ,  зазначивши,
що ОСОБА_3 створює неможливі умови для проживання позивачки у належному
їй будинку,  вони часто сваряться,  що негативно впливає на стан здоров'я
позивачки,  яка має похилий вік та є
інвалідом 2 групи.

Вислухавши
пояснення сторін у справі та дослідивши матеріали справи,  суд вважає,
що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1  належить 1/2 та 1/6 частин АДРЕСА_1  ОСОБА_4 належить 1/6 частина вказаного
будинку,  ОСОБА_4 належала 1/6 частина
вказаного будинку на підставі свідоцтв про право власності,  виданих 08.07.1989 р. Першою Київською
державною нотаріальною конторою.

Згідно
технічного паспорту даний будинок має 57, 4 кв.м загальної площі,  з яких 31, 2 кв.м.  житлової площі,  складається з 2-х житлових кімнат площею 19,
3 кв.м та 11, 9 кв.м,  кухні площею 7
кв.м,  коридору площею 6, 1 кв.м та
передпокою площею 13, 1 кв.м.

ОСОБА_3
та ОСОБА_4 перебували у шлюбі з 2.10.1986 р. по 26.05. 2002 p.,  що підтверджується записом акту про
розірвання шлюбу № 327 від 26.05.2002 р. відділу РАГС Голосіївського РУЮ в м
Києві.

ОСОБА_3
народився 25.06.1987 р. та його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4,  що підтверджується свідоцтвом про
народження,  виданим 28.06.1987 р.
Київським міським Палацом новонароджених.

Згідно
довідки від 04.09.2007 p.,  виданої КП «Голосіївприватсервіс» Голосіївської районно в
м.  Києві Ради,  у спірному будинку зареєстровані ОСОБА_1  з 10.10.1970 p.,
ОСОБА_4 з 07.05.1988 p.,
ОСОБА_3 з 26.12.1987 р. та ОСОБА_3 з 26.12.2987 р.

ІНФОРМАЦІЯ_1помер
ОСОБА_4,  що підтверджується свідоцтвом
про смерть,  виданим 12.12.2006 р.
відділом РАГС Голосіївського РУЮ в м Києві.

Після його  смерті відкрилася спадщина у виді   1/6 частини вищевказаного будинку.

Спадкоємцями
ОСОБА_4 є його син - ОСОБА_3 та мати ОСОБА_1

15.09.2007
р. 16 Київська державна нотаріальна контора видала ОСОБА_3 свідоцтво про право
на спадщину за законом,  згідно якого
ОСОБА_3 є власником 1/12 частини спірного будинку.

Крім
того,  з матеріалів справи
вбачається,  що протягом 2007року
ОСОБА_1  неодноразово зверталася до
Голосіївського РУ ГУ МВС
України в м.  Києві із заявами щодо
неправомірних дій ОСОБА_3,  а також щодо
поділу майна,  земельної ділянки та
житла,  з приводу чого 20.04.2007 р. за №
53/Л-881 та 07.06.2007 р. з № 53/Л-1506 ОСОБА_1
надано відповіді проте,  що з
ОСОБА_3 проведено профілактичну роботу по суті звернення,  попереджено про кримінальну та адміністративну
відповідальність за вчинення протиправних дій,
а також роз'яснено,  що за
вирішенням цивільно-правових відносин необхідно звернутися до суду.

Також з
матеріалів справи вбачається,  що
27.06.2007 р. ОСОБА_3 також зверталася до Голосіївського РУ ГУ МВС України в
м.  Києві із заявою щодо протиправних дій
ОСОБА_1  Постановою від 06.07.2007 р.
відмовлено в порушенні кримінальної справи.

Відповідно
до  ст.
150 ЖК України громадяни,  які
мають у приватній власності будинок (частину будинку),  квартиру,
користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання ч.1енів їх
сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд,  продавати,
дарувати,  заповідати,  здавати в оренду,  обмінювати,
закладати,  укладати інші не
заборонені законом угоди.

Відповідно
д  ст.
156 ч. 1 ЖК України ч.1ени сім»ї власника жилого будинку
(квартири),  які проживають разом з ним у
будинку (квартирі),  що йому
належить,  користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було угоди про порядок користування цим
приміщенням.  Припинення сімейних
відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування
займаним приміщенням.

Відповідно
до  ст.  157 ЖК
України ч.1енів сім»ї власника жилого будинку (квартири) можу бути виселено у
випадках,  передбачених ч. 1  ст.
116 цього Кодексу. Виселення провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно
до  ст.
163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або ч.1енів його
сім»ї за ними зберігається займане ним жиле приміщення у випадках і в межах
строків,  установлених ч. 1  ст.  71
цього Кодексу.

Відповідно
до  ст.
71 ч. 1 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або ч.1енів його
сім»ї а ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно
до  ст.
116 ч. 1 ЖК України якщо наймач,
ч.1ени його сім»ї або інші особи,
які проживають разом з ним,
систематично руйнують чи псують жиле приміщення,  або використовують його н за
призначенням,  або систематичним
порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших
проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку,  а заходи запобігання громадського впливу
виявилися безрезультатними,  виселення
винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого жилого приміщення.

На
підстав вказаних норм закону,
враховуючи,  що відповідачка
ОСОБА_3 вселилася у спірний будинок як ч.1ен сім»ї співвласника ОСОБА_4,
припинення сімейних відносин з яким не позбавляє ОСОБА_3
права користування займаним нею приміщенням,
а також,  враховуючи,  що в судовому засіданні не встановлено
порушення ОСОБА_3 правил співжиття та вжиття до неї заходів запобігання і
громадського впливу,  суд вважає,  що вимоги ОСОБА_1  до ОСОБА_3 не підлягають задоволенню,  оскільки не ґрунтуються на нормах закону.

Відповідно
до  ст.
317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм майном.  На зміст права власності не впливають місце
проживання власника.

Відповідно
до  ст.
319 ч. 1 ЦК України
власник володіє,  користується,  розпоряджається своїм майном на власний
розсуд.

Враховуючи,  що ОСОБА_3 є співвласником спірного житлового
будинку,  суд вважає,  що він має право користування даним жилим
приміщенням,  а тому не може бути виселений
та визнаний таким,  що втратив право
користування даним житловим приміщенням,
у зв'язку з чим вимоги ОСОБА_1  до
ОСОБА_3 також не підлягають задоволенню.

Керуючись  ст.
ст.  71,  72,
116,  150,  156-157,
163 ЖК України,   ст.   ст.
316,  317,  319,
321,  355-358 ЦК України,   ст.
ст.  10,  60,
212 та 213 ЦПК України,  суд -

вирішив:

В
задоволенні позову ОСОБА_1до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ВГІРФО Голосіївського РУГУ МВС України в м.  Києві,
третя особа - ОСОБА_4,  про
скасування реєстрації,  виселення та
визнання особи такою,  що втратила право
користування житловим приміщенням,  -
відмовити.

Рішення
може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду м.  Києва через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-нний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги або в
порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.