Справа №2-158/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

14
вересня 2007 року                                                      смт.  Голованівськ

Голованівський
районний суд Кіровоградської області

в складі
головуючого судді -                                   О.Ф.
Бутенко

при
секретареві -                                                      Н.П.
Швець

розглянувши
в відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
третя особа - ОСОБА_4про відшкодування шкоди ,  завданої внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди

встановив:

Позивач
звернувся до суду з зазначеною заявою і вказав,
що в ніч з 31.12.2006 року на 01.01.2007 року його син ОСОБА_4передав
керування належного йому на праві приватної власності автомобіля
«Хюндай-Соната» державний номер НОМЕР_1 відповідачу ОСОБА_2.,  який,
перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння,  потрапив в ДТП і в результаті цього автомобіль зазнав значних
пошкоджень. З метою встановлення в діях ОСОБА_2. ознак кримінального
діяння,  передбаченого  ст.
289 КК України,  він 12.01.2007
року звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою.

Державним
автоінспектором Ульяновського MB ДАІ в Кіровоградській області Клемановим І.Л. була
винесена

постанова
про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2. В постанові
зазначено,  що ОСОБА_2.,  рухаючись автомобілем «Хюндай-Соната» д/н
НОМЕР_1,  перевищив швидкість,  допустив з»їзд з дороги та наїзд на
дерево,  в результаті чого автомобіль був
пошкоджений. Підставою для відмови в порушенні кримінальної справи стало
те,  що ОСОБА_2. не мав наміру на
заволодіння транспортним засобом,  а
також те,  що в результаті ДТП ніхто не
постраждав. Як свідчить

постанова
про відмову в порушенні кримінальної справи,
факт завдання відповідачем йому майнової шкоди встановлений. В
супровідному листі,  підписаному
начальником Голованівського РВ УМВС України в Кіровоградській області,  йому роз»яснено право на звернення до суду в
цивільному порядку про відшкодування матеріальних збитків.

В
зв»язку з викладеним вважає,  що вина
ОСОБА_2. встановлена повністю працівниками міліції. Відповідно до  ст. 3З ЦК України підлітки,  які досягли 14-річного віку самостійно
відповідають за завдану ними шкоду. В зв»язку з тим,  що ОСОБА_2. в даний час має вік п»ятнадцять років,  не

працює,  навчається в Голованівському СПТУ-38,  тобто в нього відсутній самостійний
заробіток,  особисте майно,  він вважає за необхідне залучити до справи в
якості співвідповідача матір ОСОБА_2. - ОСОБА_3.,  яка відповідно до ч.2  ст.
1179 ЦК України
зобов»язана відшкодувати шкоду,  завдану
її сином ОСОБА_2.

Просить
стягнути з відповідачів солідарно матеріальні збитки на суму 15000 грн.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1. свої вимоги підтримав,  доповнив і суду пояснив,  що в його власності є автомобіль
«Хюндай-Соната». В ніч з 31.12.2006 року на 01.01.2007 року автомобіль взяв
його син ОСОБА_4і поїхав зустрічати з друзями Новий рік.

Близько
3 години ночі 01.01.07 року ОСОБА_2.,
перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння,  самовільно без дозволу сина взяв ключі від
належного йому автомобіля,  разом з
товаришами двічі їздив на  ст.  Ємилівка,
під час руху на великій швидкості не впорався з керуванням,  допустив з»їзд з дороги та наїзд на
дерево,  внаслідок чого автомобіль був
пошкоджений.

Після ДТП він запропонував
матері ОСОБА_2. відшкодувати йому вартість автомобіля,  тобто сплатити 7000 умовних одиниць,  вона погодилась,  а потім відмовилась,  пропонувала йому 1000 дол. США,  але його це не влаштовує,
так як вартість відновлювального ремонту автомобіля значно більша і
згідно експертного висновку складає 16615 грн.87 коп. Крім того,  він оплатив вартість експертизи в сумі 300
гнр. ,  сплатив державне мито та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення.

Так як
ОСОБА_2. неповнолітній,  не працює,  не має заробітку та майна,  просить заподіяні йому збитки відшкодувати за
рахунок його матері ОСОБА_5.

Представник
позивача ОСОБА_6. вимоги ОСОБА_1. підтримав повністю,  просить позов задовольнити в повному обсязі.

Третя
особа - ОСОБА_4.  суду пояснив,  що перед Новим роком батько дозволив йому
взяти автомобіль і поїхати до друзів святкувати Новий рік. Додому він мав
приїхати на слідуючий день. Святкувати почали після 19 годин,  потім зустріли Новий рік,  а після 24-х годин ОСОБА_7стало погано,  потрібні були ліки,  але всі були в нетверезому стані і
ОСОБА_8вирішила забрати ключі від автомобіля,
щоб ніхто нікуди не їхав. Він передав ОСОБА_8 ключі і пішов в
будинок,  не бачив,  що ключі перехопив ОСОБА_2. і без його
дозволу поїхав автомобілем батька. Йому про це відомо не було.

Через
деякий час в будинок зайшов ОСОБА_2. і повідомив,  що їздив автомобілем і розбив його.

Відповідач
ОСОБА_3. позов не визнала і суду пояснила,
що її неповнолітній син ОСОБА_2. разом зі своїми товаришами святкував
Новий рік. Вдома його не було цілу ніч,
а вранці їй стало відомо,  що син
скоїв ДТП.3і слів сина ключі від автомобіля йому передав ОСОБА_4.  Збитки вона не відшкодувала,  так як не мала 7000 дол. США. Крім того,  вартість автомобіля значно менша,  вартість ремонту завищена. ДТП сталося з вини
ОСОБА_1.,

який дозволив
керувати автомобілем своєму неповнолітньому сину,  а син передав автомобіль її сину. Просить в
задоволення позову відмовити.

Відповідач
ОСОБА_2. позов не визнав і суду пояснив,
що він разом з друзями у ОСОБА_8святкував Новий рік. Молоді було
багато,  16 чоловік. Всі вживали спиртні
напої - вино,  шампанське,  горілку. Він також був в нетверезому стані.

Вночі
дівчині ОСОБА_4.  стало погано,  потрібні були ліки. ОСОБА_4 ОСОБА_7 не
відпустила,  так як він був в нетверезому
стані і ОСОБА_4 ключі від автомобіля передав йому,  щоб він поїхав по ліки. Разом з ним поїхав
Міхайліцький,  ОСОБА_9та ОСОБА_10. Він себе
п»яним не відчував,  так як перед цим
спав. На  ст.  Ємилівка він їздив двічі. Перший раз приїхав
нормально,  їхав зі швидкістю 120 км/год.
Дорога була слизька,  за другим разом він
не впорався з керуванням,  з»їхав з
дороги,  виїхав на дерево і пошкодив
автомобіль. Просить в задоволенні позову відмовити.

Свідок
ОСОБА_7.  суду пояснила,  що в ніч з 31.12.06 року на 01.01.2007 року
разом з товаришами святкувала Новий рік. Всі вживали спиртні напої - вино,  горілку. Після 24 год. їй стало
погано,  давали ліки,  але хто за ними їздив їй не відомо,  вона нічого не пам»ятає.

Свідок
ОСОБА_8.  покази ОСОБА_7.  підтвердила і доповнила,  що коли ОСОБА_7.  заводили в будинок,  вона враховуючи те,  що всі були в нетверезому стані,  вирішила забрати у ОСОБА_4.  ключі,
щоб ніхто нікуди не їхав. ОСОБА_4 передавав їй ключі від
автомобіля,  але їх перехопив ОСОБА_2.,
ключі до неї не потрапили. ОСОБА_4.  в цей час заводив в будинок ОСОБА_7 і вона
думала,  що ОСОБА_4 це бачив,  тому уваги не звернула. Хто їздив по ліки їй
не відомо,  вона знаходилась в будинку.
Ніяких ліків ОСОБА_7 не давали.

Свідок
ОСОБА_9. суду пояснив,  що також
святкував Новий рік у ОСОБА_8 і бачив як ОСОБА_7.  стало погано,
ОСОБА_4 повів її в будинок,  а
ключі від автомобіля його батька передавав ОСОБА_8,  але їх перехопив ОСОБА_2. Чи дав ОСОБА_4
ОСОБА_2дозвіл на поїздку йому не відомо,
ОСОБА_2запропонував йому поїхати по ліки і він погодився. Ліки привезли,  ОСОБА_7 не покращало і ОСОБА_2запропонував
їхати знову,  але він відмовився,  ліг спати. Біля 3-х годин ночі його розбудили
і сказали,  що сталася
дорожньо-транспортна пригода. ОСОБА_11 і ОСОБА_12розповіли,  що ОСОБА_2їхав невідомо куди на великій
швидкості,  вони просили вийти,  але ОСОБА_2. не зупинився..

Свідок
ОСОБА_13. суду пояснив,  що після
зустрічі Нового року ліг спати,  а коли
прокинувся то ОСОБА_2запропонував йому поїхати по ліки для ОСОБА_7. Разом з
ними поїхав ОСОБА_12. їхали у напрямку,
де мешкає фельдшер,  але
ОСОБА_2біля нього не зупинився,  поїхав
далі. ОСОБА_2їхав 120 км/год,  тому вони
просили зупинитись,  мали намір вийти і
повернутись назад пішки,  але
ОСОБА_2поїхав далі і скоїв ДТП,  пошкодив
автомобіль ОСОБА_4а.

Свідок
ОСОБА_10. В. суду пояснив,  що чув
розмову про те,  що

потрібно їхати
по ліки. Дівчата вирішили нікуди не їхати і ОСОБА_4 передавав ключі ОСОБА_8. В
цей час їх вихопив ОСОБА_2,  ОСОБА_4
цього не бачив. Потім він з ОСОБА_2поїхав до фельдшера,  вони взяли ліки і повернулись. Він ліг спати.
Через деякий час його розбудили і сказали,
що автомобіль розбили.

Свідок
ОСОБА_13. суду пояснив,  що 01.01.2007
року він виїздив на ДТП.
Автомобіль «Хюндай-Соната» був розбитий,
на місці аварії був ОСОБА_4 та його син. Він провів огляд
автомобіля,  їхати ним було неможливо.

Експерт
ОСОБА_14.  суду пояснив,  що проводив експертизу пошкодженого
автомобіля «Хюндай-Соната»,  визначив
його залишкову вартість,  що складала
25683 грн. При визначенні вартості відновлювального ремонту він допустився
помилки в підрахунках. Вартість ремонту складає не 16615 грн.87 коп.,
а 14290 грн.89 коп.

Експерт
ОСОБА_15. суду пояснив,  що визначав
залишкову вартість автомобіля «Хюндай-Соната» під час його покупки
ОСОБА_4.,  вартість його складала 13983
грн. Він керувався «Положенням про порядок проведення судової автотоварознавчої
експертизи транспортних засобів» та відповідними процентами коригування
залишкової вартості для зазначеного автомобіля.

Загальний
процент зносу склав 70%. На даний час процент пошкодження складає 62%,  тому залишкова вартість автомобіля
збільшилась на 118 грн. 64 коп. і становить 15101 грн. 64 коп. Відновлювальний
ремонт автомобіля може коштувати більше ніж його залишкова вартість,  але в такому разі ремонтувати автомобіль
недоцільно.

З
оголошеного і дослідженого в судовому засіданні експертного висновку №В-387 від
20.04.2007 року та доданих до нього фотографій слідує,  що автомобіль після дорожньо-транспортної
пригоди мав пошкодження вітрового скла,
капота,  передніх крил,  ланжеронів,
передньої панелі,  лівої ті правої
стойки,  радіатора,
гідропідсилювача,
генератора,  передньої блок-фари.
Крім того,  в автомобілі деформовано
дах,  передні та задні двері,  передні сидіння,  а/с-31-41.

Постанова
про відмову в порушенні кримінальної справи від 10.01.2007 року
підтверджує,  що 1.01.2007 року в 3 год. ночі ОСОБА_2.
на  ст.
Ємилівка,  рухаючись автомобілем
«Хюндай-Соната»,  що належить
ОСОБА_4.,  перевищив швидкість,  не впорався з керуванням,  допустив з»їзд з дороги та наїзд на
дерево,  внаслідок цього автомобіль було
пошкоджено. Зазначений автомобіль ОСОБА_1. передав своєму синові ОСОБА_4.
,  а/с-9.

17 січня
2007 року постановою начальника Ульяновського MB ДАІ
ОСОБА_1. було притягнуто до адміністративної відповідальності за передачу ТЗ
«Хюндай-Соната» своєму неповнолітньому сину ОСОБА_4. ,  який не мав посвідчення водія,  а/с-42.

Суд,  заслухавши позивача,  відповідачів та їх представників,  свідків,
експертів,  дослідивши матеріали
справи дійшов до висновку,  що позов
підлягає задоволенню частково.

Судом
встановлено,  що 31.12.2006 року позивач
ОСОБА_1. передав своєму неповнолітньому сину ОСОБА_4.  автомобіль «Хюндай-Соната» і

дозволив йому керувати автомобілем без посвідчення водія.
Неповнолітній відповідач ОСОБА_2.,
скориставшись тим,  що увага
третьої особи -неповнолітнього ОСОБА_4.
була спрямована на хвору ОСОБА_7. ,
самовільно вилучив ключі від належного ОСОБА_4. автомобіля
«Хюндай-Соната»,  сів за кермо і
рухаючись зі швидкістю 120 км/год. не впорався з . керуванням,  допустив з»їзд з дороги та виїзд на
дерево,  пошкодив автомобіль,  заподіяв позивачу ОСОБА_4. матеріальну
шкоду,  пов»язану з ремонтом
автомобіля,  на суму 14290 грн. 89
коп,  які добровільно відшкодувати
відмовився.

В
зв»язку зі зверненням до суду позивач ОСОБА_1. поніс витрати на оплату держмита
на суму 166 грн.,  витрати на
інформаційно-технічне забезпечення на суму 30 грн. та на оплату експертизи в
сумі 300 грн. Загальна сума збитків складає 14786 грн. 89 коп.

Відповідно
до ч.3  ст. 3З ЦК України неповнолітня
особа несе відповідальність за шкоду,
завдану іншій особі,  відповідно
до  ст.
1179 ЦК України.

В ч.
1  ст.
1179 ЦК України зазначено,  що
неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає
за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Разом з тим,  ч.2
ст.  1179 ЦК України
передбачено,  що в разі відсутності у
неповнолітньої особи майна,  достатнього
для відшкодування завданої нею шкоди,  ця
шкода відшкодовується в частці,  якої не
вистачає або в повному обсязі її батьками,
якщо вони не доведуть,  що шкоди
завдано не з їх вини.

Обов»язок
батьків відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою,  яка завдала шкоди,  повноліття або коли вона до досягнення
повноліття стане власником майна,
достатнього для відшкодування шкоди.

Згідно  ст. 1180 ЦК України шкода,
завдана неповнолітньою особою після набуття нею повної цивільної
дієздатності,  відшкодовується цією
особою самостійно не загальних підставах.

Судом
доведено,  що неповнолітньому
ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження,  на час скоєння ДТП та заподіяння
позивачу ОСОБА_4. матеріальної шкоди виповнилось 15 років,  він не досяг повної цивільної дієздатності
так як не працює,  не займається
підприємницькою діяльністю і не записаний батьком,  але може відповідати за завдану ним шкоду
самостійно на загальних підставах.

На час
прийняття рішення по справі ОСОБА_2. виповнилось 16 років,  він навчається,  самостійного заробітку та будь-якого
майна,  за рахунок якого можливо
відшкодувати завдану шкоду,  не має,  тому завдану шкоду зобов»язана відшкодувати
його мати ОСОБА_16в повному обсязі. Батько ОСОБА_2. помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
ОСОБА_3.,  незважаючи на неповнолітній
вік свого сина ОСОБА_2.,  не обмежила
його дозвілля,  не здійснювала контроль
за його місцеперебуванням,  сприяла
тому,  що неповнолітній в нічний час
знаходився без нагляду,  самовільно  взяв чужий автомобіль,   скоїв дорожньо-транспортну пригоду і

заподіяв потерпілому матеріальні збитки.

Відповідно
до ч.3,  ч.4  ст.
1187 ЦК України особа,  яка
неправомірно заволоділа транспортним засобом і завдала шкоди діяльністю щодо
його використання,  зобов»язана
відшкодувати її на загальних підставах.

Якщо
неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом сприяла недбалість
його власника,  шкода,  завдана діяльністю щодо його використання,  відшкодовується ними спільно у частці,  яка визначається за рішенням суду з
урахуванням обставин,  що мають істотне
значення.

Суд
вважає доведеним,  що позивач
ОСОБА_1.,  як власник автомобіля
«Хюндай-Соната»,  недбало віднісся до
своєї власності - транспортного засобу,
передав керування автомобілем своєму неповнолітньому сину і дозволив
йому залишити автомобіль без відповідного нагляду під час святкування
підлітками Нового року. Разом з тим ні неповнолітній ОСОБА_4. ,  ні позивач ОСОБА_1. неповнолітньому ОСОБА_2.
керування автомобілем не передавали,  він
самовільно вилучив ключі,  керував
автомобілем зі швидкістю 120 км/год і не впорався з керуванням,  заподіяв потерпілому збитки.

Суд
рахує за доцільне частку позивача в заподіянні шкоди визначити в сумі 4786 грн.
89 коп. і в цій частині позову йому відмовити. З ОСОБА_3. стягнути на його
користь частину збитків,  заподіяних її
сином ОСОБА_2. в сумі
10000 грн.

Викладене,  крім показів сторін,  свідків та досліджених вище доказів
підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи,  а/с-9,
довідкою про відсутність земельної частки у ОСОБА_2.,  а/с-27,
майнового паю,  а/с-28,  експертним висновком та квитанцією про оплату
вартості експертизи,  а/с-30,  31-41,
постановою про накладення на ОСОБА_1. адмінстягнення,  а/с-42,
квитанціями про сплату держмита,
а/с-3-4,  63,  довідкою про відсутність у ОСОБА_2.
транспортних засобів,  а/с-70,  експертним висновком та
довідкою-рахунком,  а/с-71-72,  виписками з «Положення про порядок проведення
автотоварознавчої експертизи ТЗ»,
а/с-87-90,  копією актового запису
про свідоцтва про смерть батька ОСОБА_2.,  а/с-92,  копією
актового запису про народження ОСОБА_2.,  а/с-93,  копією
актового запису про реєстрацію шлюбу (ОСОБА_2) ОСОБА_3.,  а/с-94,
дослідженими в судовому засіданні відмовними матеріалами №10 по факту ДТП,
а/с-95-97,
довідкою про склад сім»ї ОСОБА_3.,
а/с-98не викликає сумніву,  є
достовірним,  докази є вичерпними.

Керуючись  ст.
ст.  8, 10,  60,
84,  88,  209,
213,  215,  218,
ЦПК України ,   ст.  ст.
15,  33,  35, 1166, 1179, 1180 , 1187 ЦК України ,  суд

вирішив:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1матеріальні збитки,
заподіяні її неповнолітнім сином ОСОБА_2 в сумі 10 000( десять тисяч)
гривень.

В іншій частині
позову відмовити .

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через
Голованівський районний суд протягом 20 (двадцяти) днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження може бути подана протягом 10 (десяти) днів з дня
проголошення рішення,  а в разі
проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення в
такий же строк з дня складання повного рішення.