Справа №2-370 2007 p.
РІШЕННЯ

ІМ"ЯМ УКРАЇНИ

11.09.2007 р Городоцький районний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді           Каралюса
В.М.

при секретарі                      Ривак
3.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Городку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення, с у д -

встановив:

спірний будинок по АДРЕСА_1. та літна кухня на праві власності належать ОСОБА_1., в ньому
значуться зареєстрованими і проживаючими сторони по справі.

16.04.2007 р. ОСОБА_1.
звернулась з позовом про виселення ОСОБА_2., 21.05.2007 р. доповнила позовні
вимоги та просить про виселення ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4 та ОСОБА_5. із
спірного будинку, мотивуючи тим, що після смерті її чоловіка в 2003 р. вони
грубо порушують правила співжиття, б"ють її, та в інший спосіб чинять
перешкоди в користуванні житлом, через що спільне проживання з ними в будинку є
неможливе.

В судовому засіданні
ОСОБА_1. позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, дала інші пояснення,
в т.ч., що вимушена виселити відповідачів, бо ті обмежили їй доступ до будинку,
з нею на побутовому грунті постійно конфліктують, ОСОБА_2. в грудні 2005 р.
спричинив їй тілесні ушкодження, що її звернення на неправомірну поведінку
відповідачів до Городоцького РВ ГУМВСУ позитивних наслідків не мають, просить
про виселення відповідачів без надання іншого житлового приміщення.

ОСОБА_2. позову не визнав,
мотивуючи його фальсифікацією, окрім того пояснив, що проживає в будинку з 1961
p., конфліктує з
позивачкою на побутовому грунті через її поведінку, якою вона сама його
провокує, але жодних дій, які унеможливлювали б їхнє спільне співжиття в
будинку, він не вчиняв, навпаки зробив ремонт, оплачує комунальні послуги,
покликається на відсутність іншого житла, просить про відмову в позові.

ОСОБА_3. позову не визнала,
пояснила, що позивачка постійно до неї чіпляється, обзиває її, виганяє з
будинку, іншого житла немає, просить відмовити в позові.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5. позову
не визнали, пояснили, що позивачка сама чіпляється до всіх у будинку, скандалить,
ходить по сусідах і жаліється, що їй не дають жити.

Заслухавши сторони,
вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про відмову у виселенні
відповідачів.

Так відповідно до положень
ст.ст.116, 157 ЖК України, виселення членів сім"ї власника житлового
будинку (квартири) із цього жилого приміщення допускається, якщо систематичне
порушення ними правил співжиття робить неможливим для інших проживання з ними в
одному будинку (квартирі), а заходи запобігання і громадського впливу виявились
безрезультатними.

Такими заходами маються на
увазі, зокрема, попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами
внутрішніх справ, адмінкомісіями, товариськими судами.

З пояснень сторін та копії
витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. - 5) в суді
встановлено, що спірний будинок по АДРЕСА_1. на праві власності належить ОСОБА_1., в ньому зареєстровані і проживають
сторони по справі.

З пояснень сторін,
оглянутих в суді відмовних матеріалів Городоцького РВ ГУМВСУ у Льв. обл. за січень 2004 р. №0700, за грудень 2005 р. №1109 №1168,
за липень 2006 р. №0717, за грудень 2006 р. №1262 видно, що ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. на побутовому грунті конфліктують з 2004 p.,
що цей відповідач 19.01.2004 р. та 15.12.2005 р. офіційно
попереджався ДІМ про недопустимість порушення правил співжиття у відношенні до
позивачки.

2

Із аналізу наведених вище й
інших зібраних у справі доказів, не вбачається обставин, які б свідчили про
неправомірну поведінку ОСОБА_3., ОСОБА_4та ОСОБА_5. у відношенні до позивачки і
про неможливість їх спільного проживання в одному будинку, а тому підстав до їх
виселення не має.

Також, зараз немає підстав
до виселення, в порядку ст.116 ЖК України, ОСОБА_2., оскільки при розгляді
справи не здобуто доказів, що він після вижитих до нього 15.12.2005 р. заходів
запобігання, допускав порушення правил співжиття і робив неможливим для
позивачки спільне з ним проживання в будинку.

Отже, вимоги ОСОБА_1. до
ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4та ОСОБА_5. про виселення, з підстав неможливості
для позивачки спільного з ними проживання в будинку задоволенню не підлягають,
через їх безпідставність.

Керуючись ст.ст. 10, 60,
159, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 116, 57 ЖК України, с у д -

вирішив:

в задоволенні позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення - відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

Заява про апеляційне
оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів.