Справа №2-208/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04
вересня 2007р.          Близнюківський
районний суд Харківської області в складі:

головуючого-
судді Павлюченка С. В.

при
секретарі Чміль Т.А.

з участю
адвоката     ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Близнюки Харківської області цивільку
справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3про стягнення матеріальної та
моральної шкоди,  завданої ушкодженням
здоров'я -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
звернулися до суду з позовом про стягнення з відповідача матеріальних
збитків,  заподіяних їм злочином,  посилаючись на те,  що 28 січня 2007р.,  ОСОБА_3.,
керуючи автомобілем ВАЗ-2103 в нетверезому стані,  на вул. Радянській смт. Близнюки Харківської
області,  скоїв на них наїзд,  завдав при цьому середньої тяжкості тілесні
ушкодження кожному.

Постановою
Близнюківського районного суду Харківської області від 15 червня 2007р.,  кримінальна справа відносно ОСОБА_3 була
закрита відповідно до  ст. ст.6, 6 Закону
України «Про амністію».

Внаслідок
завдання їм тілесних ушкоджень ОСОБА_1
проходив стаціонарне лікування в Близнюківській ЦРЛ з 28.01. по
19.02.07р. та з 24.02. по 05.03.07 р. з діагнозом розрив сечового міхура
брюшного відділу,  після виписки-
хронічний пієлосцистит у стадії загострення.

За весь
час лікування ним була витрачена значні кошти на придбання медичних препаратів
на загальну суму 1059 грн.45 коп..

Крім
того,  за проходення обстеження в
обласній клінічній лікарні він сплатив 85 грн. та затратив на придбання бензину
136 грн.

Також,  у зв'язку з проходженням лікування в
січні-березні 2007р. він втратив частину заробітної плати,  яка,
відповідно до довідки з місця його роботи складає суму 414 грн. 18 коп.

ОСОБА_2
проходила стаціонарне лікування в травмотологічному відділенні Краматорської
міської лікарні №3 з 30.01. по 22.02.2007р. з діагнозом закрита
черепно-мозгова-травма,  струс головного
мозку,  ушиблена рана голови,
закритий перелом правого бедра.

За
власні кошти вона придбала медичні препарати на інструменти на загальну суму
1986 грн. 60 коп.

Під час
дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений їх одяг,  вартість якого складає відповідно 1000 грн.
та 650 грн.

Крім
того,  ОСОБА_3 спричинив їм і моральну
шкоду,  оскільки вони перенесли велику
фізичну біль,  порушений їх звичайний
уклад життя,  вони не можуть обходитися
без постійного прийому ліків,  стан їх
здоров'я не дозволяє займатися спортом,
вести активне життя,  відпочинок.
Завдану їм моральну шкоду оцінюють в суму 40000 грн. кожний.

2

Під час
судового засідання позивачка ОСОБА_2 зменшила суму моральної шкоди до 5
тис.  грн.

Представник
позивача ОСОБА_5  просить також стягнути
223 грн.90 коп.,  вказуючи на те,  що її сину також необхідно провести
протезування зубів,  вартість якого і
становить зазначену суму.

Представник
відповідача позов визнала частково,
вказуючи на те,  що відповідач
згоден відшкодувати в повному обсязі понесені позивачкою ОСОБА_2 витрати на
придбання ліків. При цьому вказує,  що
позивачем ОСОБА_1  не надано доказів про
те,  що саме за прилученими ними чеками
були придбані ліки,  які йому
призначались під час лікування. Заперечує проти стягнення вартості одежі та
моральної шкоди.

Вислухавши
пояснення позивачки,  представників
сторін,  вившивчи матеріали справи,  суд знаходить,  що позов підлягає задоволенню частково,  виходячи зі слідуючого:

-
відповідно до  ст.1195 ЦК України,  фізична або юридична особа,  яка завдала шкоди каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я фізичній особі,
зобов'язана відшкодувати потерпілому.... додаткові витрати,  викликані необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків,
протезування,  стороннього догляду
тощо.

Як
вбачається з постанови Близнюківського районного суду Харківської області від
15 червня 2007р.,  відповідач по справі
обвинувачувався в тому,  що він,  27 січня 2007р.,  знаходячись в стані алкогольного
сп'яніння,  керуючи автомобілем
ВАЗ-2103,  порушивши Правила дорожнього
руху,  дупустив наїзд на пішоходів
ОСОБА_2 та ОСОБА_1завдавши їм середньої тяжкості тілесні ушкодження по критерію
тривалості розладу здоров'я. Кримінальна справа цією постановою була закрита за
неріабілітуючими підставами,  на підставі
Закону України «Про амністію» від 19 квітня 2007р. (а.с. 2-3).

З
лікарняної довідки,  виписок з медичних
карток та історії хвороби вбачається,  що
позивач ОСОБА_1  в зв'язку з отриманими
пошкодженнями у вигляді тупої травми живота,
розриву брюшинного відділу сечового міхура знаходився на стаціонарному
та амбулаторному лікуванні з 28 січня по 19 лютого,  з 24 лютого по 05 березня і 26 березня по 6 квітня
2007р. і на своє лікування придбав різноманітні медичні препарати з 48
найменувань (а.с. 4, 18, 19).

Відповідно
до наданих накладних та чеків,
потерпілим ОСОБА_1  були витрачені
слідуючі кошти - для придбання медичних препаратів-1059, 45 грн.,  на обстеження-85 грн. та для придбання
бензину на проїзд до медичних закладів 136 грн. (а.с. 5-16).

З
виписного епікрізу вбачається, що позивачка ОСОБА_2 в зв'язку з отриманими
пошкодженнями у вигляді закритої черепно-мозкової травми,  закритого перелому правого бедра знаходилася
на стаціонарному лікуванні з 28 січня по 22 лютого 2007р. (а.с. 35).

Відповідно
до наданих чеків,  на своє лікування
потерпілою ОСОБА_2 були витрачені кошти для придбання медичних препаратів та
інструментів в сумі 1405, 64 грн. (а.с. 31-34).

Внаслідок
заподіяння позивачам тілесних ушкоджень ті понесли моральні страждання,  викликані сильною фізичною біллю,  тривалий час вони знаходилися на
стаціонарному лікуванні,  в зв'язку з чим
були позбавлені звичного для них ритму життя.

3

При таких обставинах суд приходить до висновку,  що позивачам заподіяна моральна шкода,  яка відповідно до  ст.23 ЦК
України,  повинна бути відшкодована
грішми.

При
цьому,  розмір грошового відшкодування
суд визначає виходячи з того,  що шкода
була заподіяна від кримінального злочину,
вчиненого з необережності,
внаслідок якого потерпілі тривалий час терпіли фізичну біль і пов'язані
з нею тілесні ушкодження,  які позбавляли
їх можливості реалізувати свої звичні потреби,
зокрема займатися спортом,  вести
активне життя та відпочинок,  тому
вважає,  що вся ця біль та страждання
можуть бути компенсовані при сплаті винною особою 5000 грн. кожному.

Таким
чином,  саме вищевказані суми і повинні
бути стягнені з відповідача,  як з
особи,  винної в їх заподіянні.

В той же
час, вимоги позивачів в іншій частині задоволенню не підлягають, виходячи зі
слідуючого:

-
відповідно до наданих суду чеків,
позивачка на своє лікування придбала медичні препарати та інструменти на
суму 1405 грн.64 коп. Доказів про понесені нею витрати на суму 1986 грн.60
коп.,  як то вказано в позовній
заяві,  нею документально не
підтверджено;

- вимоги
позивачів про стягнення шкоди внаслідок пошкодження їх одягу та взуття належним
чином не обґрунтовані,  оскільки крім
самих заяв позивачів та довідок про вартість цього одягу та взуття,  інших доказів,  які б свідчили про непридатність предметів
для носіння,  суду не надано;

-
відповідно до ч.1  ст.1195 ЦК України,  потерпілому відшкодовується заробіток
(дохід),  втрачений ним внаслідок втрати
чи зменшення професійної або загальної
працездатності. Відповідно до
ст.69 Основ законодавства України про охорону здоров'я»,  визначення наявності та ступеня тривалої або
стійкої втрати працездатності проводиться на підставі відповідного висновку
медико-соціальної експертної комісії. Оскільки позивачем такого висновку не
надано, а про проведення відповідної судово-медичної експертизи ним не
заявлялось,  його вимоги в даній частині
суд визнає такими,  що не відповідають
вимогам закону;

- не
можуть бути задоволені і вимоги про стягнення витрат на протезування,  так як відповідно до пп.д п.19 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992р. №6 «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»,  стягнення додаткових витрат потерпілого на
майбутній час може бути проведено лише на підставі відповідного висновку
судово-медичної експертизи.

Відповідно
до  ст.88 ЦПК України,  суд стягує з відповідача судовий збір в доход
держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

А
тому,  керуючись  ст. ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України,  на підставі  ст. ст. 1167, 1168, 1195 та 1197 ЦК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позови
задовільнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_3на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди,  завданої ушкодженням здоров'я 1280

4

грн.45 коп. та
моральної шкоди 5000 грн.,  а всього 6
280 (шість тисяч двісті вісімдесят) грн. 45 коп.

Стягнути
з ОСОБА_3на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди,  завданої ушкодженням здоров'я 1405 грн.64
коп. та моральної шкоди 5000 грн.,  а
всього 6 405 (шість тисяч чотириста п'ять) грн. 64 коп.

В іншій
частині позовів відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_3судовий збір в доход держави в сумі 59 грн.50 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через
Близнюківський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або у порядку ч.4  ст.295 ЦПК
України.