Справа №2-415 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2007 року       ТЕРНІВСЬКИЙ
РАЙОННИЙ СУД м.  КРИВОГО РОГУ

В СКЛАДІ головуючого,  судці -      ТАРАСЕНКО О.В.

При секретарі     - УСЕНКОО.І.

Розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.  Кривому Розі справу за позовом

ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства
„Криворізький залізорудний комбінат",
Криворізького Державного управління "Кривбасгідрозахист" та
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.  Кривому Розі про стягнення недоплат по
втраченому заробітку в зв'язку з відшкодуванням шкоди здоров'ю та компенсації
за порушення строків їх виплати,  -

ВСТАНОВИВ:

11.07.2002 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до відкритого акціонерного товариства „Криворізький залізорудний
комбінат",  Криворізького державного
гірничорудного управління гідрозахисту та Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань України в м.  Кривому Розі
про стягнення недоплат по втраченому заробітку в зв'язку з відшкодуванням шкоди
здоров'ю -Т.1 а.с. 2-6,  в подальшому
уточнював свої позовні вимоги - т.1 а.с. 30-33, 88,  т.2 а.с. 5-9., т.2 а.с. 29-33

В обгрунтування своїх позовних вимог,  позивач ОСОБА_1 у позові вказує,  що працював підземним прохідником з правом
ведення вибухових робіт на шахті «Першотравнева-1» виробничого об'єднання
«Кривбасруда» (зараз ВАТ «КЗРК») і йому вперше внаслідок профзахворювання,  МСЕК від 12.05.1995р.була встановлена втрата
працездатності в розмірі 15% з 18.04.1995 року по 01.05.1998р. . Надалі
відсоток втрати працездатності змінювався і з 01.15.1998р. він був встановлений
в розмірі 20% безстроково.

До суду він звернувся у зв'язку з тим,  що отримує значно занижену суму втраченого
заробітку,  так як у свій час
«Кривбасруда» застосовувала не всі коефіцієнти підвищення тарифних ставок на
суму втраченого заробітку. Відповідно і Управління «Гідрозахист» з 1 серпня
1998 року та Фонд соціального страхування з 1 квітня 2001 року сплачували
неповну суму втраченого ним заробітку. Незастосування всіх коефіцієнтів порушує
вимоги п.28 Правил відшкодування шкоди...,
затверджених Постановою КМУ за №472 від 23.06.1993 року та його
матеріальне право.

Для даного перерахунку він бажає взяти базовий заробіток
за його професією 239652 крб. (наказ №452 від 20.06.1995 року).

Не були застосовані наступні коефіцієнти підвищення
тарифних ставок: з 1 листопада 1993 року К-2, 1( по ст. №21/16/45 від 30.11.93 p.),  з 1 липня 1994 року К-2, 0 ( По ст.  КМУ №449 від 04.07.94р.,  наказ №121 від 10.08.94р.),  з 1 червня 1997 року К-1, 25( По ст. №3/91/06
від 21.05.97 р.)

та з 1 січня 1996 року
необхідно застосувати К-2, 5 замість К -1, 25 (По ст.  1/6 від 26.01.1996
року),  також не був застосований К-1, 3
з 1 січня 1998 року (По ст.  №6/195 від
25.12.97р.).

2

Таким чином,  заробіток для
перерахунку з урахуванням усіх коефіцієнтів буде

складати    за липень 1993р. :239652
крб     х    2, 9
х     2, 1        х
3, 0     х   2, 0
х

2, 0     х
3, 0

(09-93)      (11-93)            (12-93)     (07-94)        (10-94)        (02-95)
=52541301крб.чи

525, 41грн.

за листопад 1993р. : 753204крб
х      2, 1                                    х
3, 0      х    2, 0            х        2, 0      х
3, 0

(11-93)      (12-93)
(07-94)     (10-94)       (02-95) =56942220крб.чи 569, 42грн. за
грудень 1993р. : 2687679 крб    х    2, 1
х     2, 0       х
2, 0    х    3, 0

(11-93)       (07-94)     (10-94)       (02-95) =67729506крб.чи 677, 29грн.

Таким чином,
середній заробіток для перерахунку за 3 місяці буде складати: 525,
41+569, 42+677, 29=1772, 12 :3 =590, 71грн.,
а 15% втрати працездатносты
складатиме 590, 71 грн. : 100% х 15% = 88, 61 грн.

З 01.05.1995 року повинні були виплачувати 88, 61 грн.,  було виплачено по 21, 10 грн.;

З 01.01.96 року при К-2, 5 виплати повинні складати по
221, 52 грн.,  а було сплачено при К- 1,
25 по 26, 37 грн.;

№ 01.06.1997 року при К-1, 25 повинні були виплачувати по
276, 90 грн.,  а сплачено по 26, 37 грн.

З 01.05.1998 року розмір втрати працездатності був
встановлений у розмірі 20 % і у грошовому виразі склав 369, 20 грн.

Недоплати: з відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний
комбінат» будуть складати - 6751, 05грн. недоплат по одноразовій допомозі,
7715, 58грн. недоплат по втраченому заробітку у зв'язку з відшкодуванням
шкоди,  завданої здоров'ю,  2773, 10 грн. компенсації за порушення строку
їх виплати,  та всього -17139, 73 грн.; з
Криворізького державного гірничорудного управління гідрозахисту - 10689, 28
грн. недоплат,  7528, 29 грн. -
компенсації,  всього - 18217, 57 грн.; з
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Кривому Розі

- З 01.04.01р. виплати повинні бути по 369, 20 грн.,  а сплачено по 35, 16 грн. і недоплата
складає: 334, 04 грн. х 11 місяців = 3674, 44 грн по 01.03.02р.;

З 01.03.02р. при К-1, 193 виплати повинні бути по 440,
45,  а сплачено по 41, 94грн. і недоплата
складає за 12 місяців: 398, 51 х 12 = 4782, 12 грн. по 01.03.03р.;

З 01.03.03р. при К-1, 182 виплати повинні бути по 520, 61
грн.,  а сплачено по 49, 57 грн. і
недоплата складає за 12 місяців: 471, 04 х 12 = 5652, 48 грн. по 01.03.04р.;

З 01.03.04р. при К-1, 152 виплати повинні бути по 599, 74
грн,  а сплачено по 57, 10т грн. і
недоплата складає за 12 місяців: 542, 64 грн. х 12 = 6511, 68 по 01.03.05р.;

З 01.03.05р. при К-1, 238 виплати повинні бути по 742,
48,  а сплачено 70, 69 грн,  недоплата за 12 місяців складає: 671, 79 х 12
= 8061, 48 грн по 01.03.2006 р.

З 01.03.05р. при К-1, 203 виплати повинні бути по 893,
20,  а сплачено 85, 04 грн,  недоплата за 12 місяців складає: 808, 16 х 12
= 9697, 92 грн по 01.03.2007 р.

Загальна сума недоплати по Фонду складає: 38380, 12 грн.
а з 01.03.2007 року потрібно стягувати щомісячно по 893, 20 грн. втраченого
заробітку до наступного підвищення сум шкоди.

В судовому засіданні 15.08.2007 року позивач в частині
позовних вимог до Криворізького державного гірничорудного управління гідрозахист
"Кривбасгідрозахист" та ВАТ "КЗРК" ,  а також в частині стягнення компенсації з
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у місті Кривому Розі відмовився і ухвалою суду
від 15.08.2007 року провадження по справі в цій частині позовних вимог
припинено ,  ліквідаційна комісія
Криворізьког державного гірничорудного управління гідрозахисту
"Кривбасгідрозахист" та ВАТ "КЗРК залучені судом в якості 3-х
осіб.

Представник третьої особи -
ВАТ „Криворізький залізорудний комбінат" у судовому засіданні ,  суду пояснила,  що комбінат застосував всі необхідні
коефіцієнти відповідно до норм Галузевих угод між Міністерством промисловості,  добровільними об'єднаннями і ЦК профспілки металургів і гірників на 1996 рік і наступні
роки. У зв'язку з цим,  представник
відповідача просить відмовити позивачу в позові до свого підприємства у повному
обсязі.

з

Представник відповідача - Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у місті Кривому Розі за дорученням у судовому
засіданні позов не визнала,
пояснила,  що особову справу
позивача було передано Фонду з 01.04.2001 р. і на момент передачі справи вже
була встановлена сума страхових виплат. Застосовуючи,  в подальшому всі необхідні коефіцієнти,  Фонд соцстрахування виплачував позивачу
належні йому суми вчасно й у повному обсязі. Первісна суму страхових виплат
позивачу була призначена ВАТ «КЗРК». У наступному страхові суми корегувалися
вчасно і із застосуванням правильних коефіцієнтів,  ВАТ «КЗРК» усі коефіцієнти застосовані вірно
на той момент - на підставі спільних постанов адміністрації і профкому
підприємства. Представник відповідача вважає правильним також незастосування
коефіцієнта 1, 25 з 01 червня 1997 року. Крім того,  представник відповідача вважає,  що всі коефіцієнти були застосовані
відповідно до норм Галузевих угод між Міністерством промисловості,  добровільними об'єднаннями і ЦК профспілки
металургів і гірників на 1996 рік і наступні роки. У зв'язку з цим,  представник відповідача просить відмовити
позивачу в позові у повному обсязі.

Представник третьої особи - управління
„Кривбасгідрозахист" в судове засідання не з'явився будучи повідомленим
про місце і час слухання справи в установленому законом порядку.

Вислухавши позивача,  представників
сторін,  вивчивши письмові матеріали
справи,  суд вважає,  що позов підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Вислухавши учасників процесу,  вивчивши письмові матеріали справи,  суд вважає,
що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено,  що позивач працював підземним прохідником з
правом ведення вибухових робіт на шахті «Першотравнева-1» виробничого
об'єднання «Кривбасруда» (зараз ВАТ «КЗРК») - Том. 1 ас. 49-53,  і йому вперше внаслідок
профзахворювання,  МСЕК від
12.05.1995р.була встановлена втрата працездатності в розмірі 15% з 18.04.1995
року по 01.05.1998р. . Надалі відсоток втрати працездатності змінювався і з
01.15.1998р. він був встановлений в розмірі 20% - Том. 1 а.с. 48.

Згідно наказу Міністерства промислової політики України
№262 від 29.07.1998р. на базі майна двох шахт: „Гігант-Дренажна" та
„Першотравнева-Дренажна" - структурних підрозділів державного виробничого
об'єднання „Кривбасруда" шляхом їх виділення було створено підприємство
„Криворізьке державне гірничорудне управління гідрозахисту" - Т.1
а.с.  23.

Судом встановлено,
що позивач отримує значно занижену суму втраченого заробітку,  так як у свій час «Кривбасруда» застосовувала
не всі коефіцієнти підвищення тарифних ставок на суму втраченого заробітку.
Відповідно і Управління «Гідрозахист» з 1 серпня 1998 року та Фонд соціального
страхування з 1 квітня 2001 року сплачували неповну суму втраченого ним заробітку.
Незастосування всіх коефіцієнтів порушує вимоги п.28 Правил відшкодування
шкоди...,  затверджених Постановою КМУ за
№472 від 23.06.1993 року та його матеріальне право.

Для даного перерахунку слід
взяти базовий заробіток за професією позивача: за липень 1993р. :239652
крб     х    2, 9
х     2, 1       х 3, 0     х
2, 0       х      2, 0
х 3, 0

(09-93)    (11-93)
(12-93)   (07-94)     (10-94) (02-95) =52541301крб.чи 525,
41грн.

за листопад 1993р.
:753204крб    х     2, 1
х 3, 0    х   2,
0      х      2, 0
х    3, 0

(11-93)      (12-93)
(07-94)     (10-94)       (02-95) =56942220крб.чи 569, 42грн.

за грудень 1993р. :2687679
крб     х     2, 1
х 3, 0    х   2, 0
х      2, 0    х
3, 0

(11-93)      (12-93)
(07-94)     (10-94)       (02-95) =67729506крб.чи 677, 29грн.

Таким чином,   середній заробіток для перерахунку за 3   місяці
буде  складати: 525, 41+569,
42+677, 29-1772, 12 :3 =590, 71грн.

Розмір втраченого заробітку
буде складати:590, 71 х15%=88, 61грн.

З 01 січня 1996 року
тарифні ставки на підприємстві збільшені в 2, 5 рази згідно СПАП №1/6 від 26
січня 1996 року,  однак розмір
відшкодування шкоди позивачу збільшений лише в 1, 25 рази . Це суперечить
законодавству,  оскільки статтею 5 Закону

4

України «Про колективні
договори і угоди» заборонено включати в колективні договори і   угоди
умови,    що   погіршують
положення   працівників   відповідно
до   чинного законодавства і такі
запроваджені умови вважати недійсними. У зв'язку з цим з 01 січня 1996 року
розмір відшкодування шкоди позивачу складе: 88, 61 грн. х 2, 5 = 221, 52 грн.

З цих же підстав судом зроблено висновок про необхідність
застосування коефіцієнта 1, 25 для перерахунку сум відшкодування шкоди з 01
червня 1997 року,  оскільки тарифні ставки
й оклади на підприємстві були збільшені в 1, 25 рази згідно СПАП №3/91/06 від
21 травня 1997 року,  а розмір
відшкодування шкоди потерпілому відповідачем не переглядався . У зв'язку з цим
з 01 червня 1997 року розмір відшкодування шкоди позивачу складе: 221, 52 грн.
х 1, 25 = 276, 90 грн.

З 01 травня 1998 року розмір втрати працездатності був
встановлений у розмірі 20% і у грошовому вимірі склав 369, 20грн.

В своєму позові позивач не ставить питання про застосування з 01 січня 1998
року К-1, 3 відповідно до СПАП № 1/6 від 29 січня 1996 року,  а суд не може вийти за межі позовних
вимог,  але так як згідно довідки ВАТ
"КЗРК" середньомісячна заробітна плата по професії прохідника на
момент підвищення тарифних ставок за повний робочий місяць відповідно до п.28
"Правил відшкодування ..." на 01 січня 1998 року складала 401, 12
грн. ,  (т.З а.с. З) і таким чином розмір
втраченого заробітку позивача у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної
працездатності перебільшує середньомісячного заробітку відповідного працівника
( 369, 20 грн. х 1, 3 = 479, 96 грн. втраченого заробітку : 20 % х 100 = 2399,
80 грн.). Тому,  сума щомісячних виплат
по відшкодуванні шкоди повинна залишитись 369, 20 грн.

Доводи представника відповідача про необхідність
застосування з 01 січня 1996 року коефіцієнта фактичного зростання заробітної
плати,  що складає 1, 25,  про не застосування коефіцієнта 1, 25 з 01
червня 1997 року необгрунтовані,
оскільки згідно п. 28 абз.5 «Правил відшкодування власником
підприємства,  установи,  організації чи уповноваженим ними органом
шкоди,  заподіяної працівнику ушкодженням
здоров'я,  зв'язаним з виконанням ним
трудових обов'язків»,  затверджених
постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року № 472 (надалі -
«Правила відшкодування шкоди...»),  що
діяли на той момент,  розмір
відшкодування шкоди перераховується у випадку кожного підвищення тарифних
ставок (посадових окладів) на підприємстві. Перерахунок провадиться шляхом
множення розміру відшкодування шкоди на фактичні коефіцієнти підвищення
тарифних ставок (посадових окладів) відповідним працівникам на підприємстві.

Посилання представників відповідачів на норми Галузевих
угод між Міністерством промисловості,
добровільними об'єднаннями і ЦК профспілки металургів і гірників на 1996
рік і наступні роки не можуть бути прийняті в увагу,  тому що в пункті 1.2 Галузевої угоди на
1996р. (і наступні роки) зазначено,  що
Галузевими угодами встановлюються додаткові мінімальні гарантії

понад встановлених чинним законодавством України. Діючі
нормативні акти,  що забезпечують більші
гарантії,  чим передбачені Угодою,  мають пріоритет перед відповідними
положеннями Угоди.

Судом також встановлено,
що позивач є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС і має 40% втрати
працездатності у зв'язку з цим фактом.
Але ніякого відшкодування шкоди здоров'ю не отримує,  а отримує тільки пенсію за віком.  Тому,
враховуючи лист Дніпропетровської обласної МСЕК №4 від 05.02.2004р.
№8,  де вказано,  що 20% втрати працездатності є у зв'язку з
його роботою в підземних умовах на шахті „Першотравнева",  необхідно йому відшкодовувати Том. 1 а.с.
140. Таким чином,  суд вважає,  що має місце відшкодування шкоди Фондом
соцстрахування тільки 20% втрати працездатності позивача.

З 01 квітня 2001 року
зобов'язання робити щомісячні страхові виплати відшкодування втраченого
заробітку потерпілим на виробництві покладені на Фонд соціального
страхування,  що робив перерахунок сум
щомісячних страхових виплат у зв'язку зі збільшенням у попередньому календарному
році середньої заробітної плати в галузях національної економіки: з 01 березня
2002 року на коефіцієнт 1, 193,  з 01
березня 2003 року на коефіцієнт 1, 182,
з 01 березня 2004 року - на коефіцієнт 1, 152,  ,  з 01
березня 2005 року - на коефіцієнт 1, 238, ,
з 01 березня 2006 року - на коефіцієнт 1, 203.

5

Таким    чином,
Фонд    соціального    страхування    зобов'язаний    був
робити ОСОБА_1 щомісячні страхові виплати в розмірі:

· з 01 квітня 2001 року по 01 березня 2002 року - 369, 20
грн. тоді як виплати складали 35, 16 грн.; за 11 місяців недоплата складає:
369, 20 грн. - 35, 16 грн. = 334, 04 грн. х 11 мес.  = 3674, 44 грн.

· з 01 березня 2002 року до 01 березня 2003 року 369, 20
грн. х 1, 193 = 440, 45 грн. і в перерахунку на 100% втрати працездатності
(440, 45 грн. : 20% х 100% = 2202, 25 грн.) і буде перебільшувати граничну суму
з якої справляються внески до Фонду (1600 грн.) ,  тому сума щомісячних страхових виплат повинна
залишитись в сумі 369, 20 грн.,  тоді як
виплати складали 41, 94 грн.; недоплата складає: 369, 20 грн. - 41, 94 грн. =
327, 26 грн. х 12 = 3927, 12 грн.;

· з 01 березня 2003 року до 01 травня 2003 року: 369, 20
грн. х 1, 182 = 436, 39 грн.,  і в
перерахунку на 100% втрати працездатності (436, 39 грн. : 20% х 100% = 2181, 97
грн.) і не буде перебільшувати граничну суму з якої справляються внески до
Фонду (2200 грн. з

01.05.2002 р.) ,
тому сума щомісячних страхових виплат повинна складати 436, 39 грн.,

тоді як виплати складали 49, 57 грн.; недоплата складає за 12 місяців :
436, 39 грн. - 49, 57

грн. = 386, 82 грн. х 12 мес.  =
4641, 84 грн.;

-      з 01 березня
2004 року по 01 березня 2005 року при застосуванні коефіцієнту

1, 152 сума щомісячних виплат буде складати - 436, 39
грн. х 1, 152 = 502, 72 грн.,  і в

перерахунку на 100% втрати працездатності (502, 72 грн. :
20% х 100% = 2513, 61 грн.) і не

буде перебільшувати граничну суму з якої справляються
внески до Фонду (2660 грн. з

01.07.2003           р.) ,    тоді як виплати складали 57, 10 грн.,  недоплата за 12 місяців складає

502, 72 грн. -57, 10 грн. =   445, 62
грн. х 12 міс.  =   5347, 44 грн.

· з 01 березня 2005 року по 01 березня 2006 року при
застосуванні коефіцієнту 1, 238 сума щомісячних виплат буде складати - 502, 72
грн. х 1, 238 = 622, 36 грн.,  і в
перерахунку на 100% втрати працездатності (622, 36 грн. : 20% х 100% = 3111, 83
грн.) і не буде перебільшувати граничну суму з якої справляються внески до
Фонду (4100 грн. з 01.01.2005 р.) ,  тоді
як виплати складали - 70, 69 грн.,
недоплата за місяць складає : 622, 36 грн. - 70, 69 грн. = 551, 67 грн.
х 12 міс.  =   6620, 04 грн.

· з 01 березня 2006 року по 01 березня 2007 року при
застосуванні коефіцієнту 1, 203 сума щомісячних виплат буде складати - 662, 36
грн. х 1, 203 = 796, 81 грн.,  і в
перерахунку на 100% втрати працездатності (122, 22 грн. : 20% х 100% = 3984, 09
грн.) і не буде перебільшувати граничну суму з якої справляються внески до
Фонду (4100 грн. з 01.01.2005 р.) ,  тоді
як виплати складали - 85, 04 грн.,
недоплата за місяць складає : 796, 81 грн. - 85, 04 грн. = 711, 77 грн.
х 12 міс.  = 8541, 24 грн.,  а разом підлягають стягненню не донараховані
і не виплачені вчасно суми у відшкодування втраченого заробітку за період з 01
квітня 2001 року по 01 березня 2007 року будуть складати 32752, 12 грн..

Вирішуючи питання про
позову давність,  суд виходить з
наступного.

Згідно п. 48 «Правил відшкодування власником
підприємства,  установи,  організації чи уповноваженим ними органом
шкоди,  заподіяного працівнику
ушкодженням здоров'я,  зв'язаним з
виконанням ним трудових відносин»,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України №472 від
23.06.1993р.,  суперечки між потерпілим і
власником відносно права на відшкодування шкоди,  чи визначення перерахунку його розміру,  а також наявності інших умов,  від яких залежить розмір відшкодування
шкоди,  вирішуються в порядку,  установленому для розгляду трудових суперечок
(гл. Х1У КЗпП України).

Разом з тим ,
Правила є спеціальним нормативним актом,
що регулював відносини по відшкодуванню шкоди ,  заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я
,  пов'язаним з виконанням ним трудових
обов'язків.

Згідно п.41 "Правил..." ,  якщо заяву на відшкодування шкоди потерпілий
або заінтересовані особи подали через три роки з дня визначення МСЕК стійкої
втрати професійної працездатності,  відшкодування
шкоди проводиться з дня подання заяви.

Верховний Суд України дав
роз'яснення з даного питання у п.22 Постанови Пленуму № 6 від 27.03.1992 року
"Про практику розгляду судами цивільних справ за

6

позовом про відшкодування
шкоди" ,  де зазначив ,   що виплати ,   призначені,
але своєчасно  не одержані
потерпілим або особою,  яка має право на
їх одержання,  а також вимоги про
перерахунок сум щомісячних платежів,
раніше призначених судом  або
роботодавцем,  підлягають задоволенню за
час,  що не перевершує трьох років .

Позивач звернувся до суду с позовом 26.07.2002 року,  тому суд
вважає за необхідне стягнути на користь позивача з Фонду соціального
страхування недоплати за період трирічного терміну позовної давності,  а саме з 01.04.2001 року по 01.03.2007
року,  що буде складати - 32752, 12 грн .

На підставі викладеного,  у
відповідності зі  ст. 238 КЗпП
України,  п.п.23, 28, 48 «Правил
відшкодування власником підприємства,
установи,  організації чи
уповноваженим ними органом шкоди,
заподіяної працівнику ушкодженням здоров'я,  зв'язаним з виконанням їм трудових
відносин»,  затверджених постановою
Кабінету Міністрів України №472 від 23.06.1993р.,  керуючись
ст.  ст. 10, 11, 60, 88, 169,
212-215, п.6 Прикінцевих і Перехідних Положень ЦПК України 2004р.,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворюваннях України в м.  Кривому Розі
про відшкодування збитку задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворюваннях України в м.  Кривому Розі
на користь ОСОБА_1 заборгованість по щомісячних страхових виплатах за період з
01.04.2001 року до 01.03.2007 року в сумі 32752, 12 грн. ,  а також стягувати щомісяця,  по 796, 81 грн.,  починаючи з 01.03.2007 року до зміни
обставин,  що спричиняють перерахунок.

В іншій частині позову
ОСОБА_1 відмовити.

Суми стягнуто без
урахування податків і обов'язкових платежів.

Судовий збір в сумі 327, 52 грн. відповідно до ч.2  ст. 88 ЦПК України -компенсувати за рахунок
держави.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань України в м.  Кривому Розі
витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в сумі
1, 5 грн.

Заяву про апеляційне
оскарження рішення може бути подано всіма учасниками по справі до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.  Кривого Рогу протягом десяти днів з дня його
проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається у строк,  встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.