Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03
жовтня 2007 року                                                Орджоникидзевский
районний суд м.  Харкова

в складі:

головуючого
судді - Ізмайлова И.К.

при секретарях -
Семеновій Я.Ю.,  Свиридовій И.О.,  Кашура М. Ю.

за участю
перекладача - ОСОБА_1розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_2доОСОБА_3 про відшкодування матеріального збитку і моральної шкоди,  -

встановив:

В лютому 2003
року ОСОБА_2 звернувся з зазначеним позовом до ОСОБА_3

Вказав,  що 11.11.2002 року на перехресті вул.  2-ї П'ятирічки та вул.  17-го Партз'їзду у м.  Харкові відбулося зіткнення автомобілів:
ВАЗ-2101 державний номерний знак а НОМЕР_1 належного та під керуванням позивача
і ВАЗ - 21011 державний номерний знак вНОМЕР_2належного ОСОБА_4та під
керуванням відповідача.

З
постанови про відмову у порушенні кримінальної справи у відношенні ОСОБА_3 від
20.11.2002 року вбачається,  що водій
ОСОБА_3порушив вимоги п.п. 2.1,  16.11
Правил дорожнього руху України,  що і
з'явилося причиною зіткнення автомобілів.

Постановою
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 20.12.2002 року винним в ДТП визнано ОСОБА_3.,
якого притягнуто до адміністративної відповідальності ЗА  СТ.
124 КУпАП.

У
результаті зіткнення автомобілів належному позивачеві автомобілю ВАЗ-2101
спричинено технічні ушкодження,
матеріальний збиток від яких склав 4481, 19 грн.

З огляду
на те,  що відповідач ОСОБА_3 відмовився
від добровільного відшкодування збитку,
з його вини автомобіль непридатний до експлуатації,  матеріальний стан позивача не дозволяє
придбати новий автомобіль,  в зв'язку з ДТП стан здоров'я
позивача погіршився,  просив стягнути з
відповідача матеріальний збиток у зазначеній сумі,  витрати по проведенню експертизи,  понесені ним судові витрати,  а також моральну шкоду в сумі 4000 грн.

Відповідач
позов не визнав,  проти його задоволення
заперечував посилаючись на те,  що не
згоден з висновками експерта про розмір спричиненого матеріального збитку,  посилаючись на те,  що пропонував позивачеві відремонтувати
автомобіль,  що на його думку
потребувало-би набагато менше витрат,
крім того вважав,  що ніяких
моральних страждань позивач не поніс.

Заслухавши
позивача,  перевіривши обставини
справи,  суд вважає необхідним позов
ОСОБА_2задовольнити частково,  виходячи з
наступного:

Судом
встановлено,  що 11.11.2002 року на
перехресті вул.  2-ї П'ятирічки та
вул.  17-го Партз'їзду у м.  Харкові відбулося зіткнення автомобілів:
ВАЗ-2101 державний номерний знак а НОМЕР_1 належного та під керуванням позивача
і ВАЗ - 21011 державний номерний знак вНОМЕР_2належного ОСОБА_4та під
керуванням відповідача.

Постановою
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 20.12.2002 року винним в ДТП визнано ОСОБА_3.,
якого притягнуто до адміністративної відповідальності ЗА  СТ.  124
КУпАП.

У
результаті зіткнення автомобілів автомобілю ВАЗ-2101 державний номерний знак а
НОМЕР_1спричинені технічні ушкодження.

Згідно
до висновку спеціаліста авто-товарознавця ХНДІСЕ ім.  Бокаріуса від 28.05.2004 року за № 4167
розмір матеріальної шкоди,  спричиненої
власнику автомобіля „ВАЗ-2101 державний номерний знак а НОМЕР_1в результаті ДТП становить 4481,
19 грн.

Виходячи
з того,  що правовідносини по
відшкодуванню матеріального збитку і моральної шкоди виникли в 2003 році суд
керується нормами ЦК
УРСР (в редакції 1963 р.)

2

У
відповідності зі  ст.  450 ЦК України (у
редакції 1963 р.) організації
і громадяни,  діяльність яких пов'язана з
підвищеною небезпекою для оточуючих (транспортні організації,  промислові підприємства,  будівництва,
власники автомобілів і т.п.) зобов'язані відшкодувати шкоду,  заподіяну джерелом підвищеної небезпеки,  якщо не доведуть,  що шкода виникла внаслідок нездоланної сили
чи наміру потерпілого.

Між
собою володільці джерел підвищеної небезпеки розраховуються у відповідності зі
ступенем вини згідно до вимог  ст.  440 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.)

Виходячи
з викладеного,  при наявності вини
ОСОБА_3 він несе матеріальну відповідальність за заподіяну шкоду власнику
джерела підвищеної небезпеки ОСОБА_2 у повному обсязі у сумі 4481, 19
грн.,  необхідних для остаточного
відновлення автомобіля.

Вирішуючи
питання про відшкодування моральної шкоди,
на підставі  ст.  440-1 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) суд вважає
за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_22000 грн. у відшкодування
моральної шкоди,  виходячи з розумності і
наслідків,  що наступили.

У
відповідності зі  ст.   ст.
79, 80,  88 ЦПК України стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати за проведення
дослідження спеціалістів - ООО „Радар" у сумі 110 фн. та ХНДІСЕ ім. .
Бокаріуса у сумі 348, 8 грн.,  а також
судовий збір при зверненні до суду у сумі 51 грн.

Також
суд стягує з ОСОБА_3 ЗО грн. витрат на технічно-інформаційне забезпечення
розгляду справи на користь Територіального управління державної судової
адміністрації у Харківській області.

Керуючись  ст.
ст.  10, 11, 17, 27, 31, 60, -61,
79, 80, 88,  ч.3  ст.
209 ЦПК України,   ст.   ст.
440, 440-1,  450 ЦК УРСР (у редакції 1963
р.),  суд,  -

вирішив :

Стягнути
зОСОБА_3 на користь ОСОБА_24481, 19 фн. (чотири тисячі чотириста вісімдесят
одну грн. 19 коп.) у відшкодування
матеріального збитку і 2000 грн. (дві тисячі грн.) у відшкодування моральної
шкоди.

Стягнути
зОСОБА_3 на користь ОСОБА_2судові витрати в сумі 518, 80 грн. (п'ятсот
вісімнадцять грн. 80 коп.),  судовий збір
у сумі 51 грн. (п'ятдесят одну грн.)

Стягнути
зОСОБА_3 ЗО грн. витрат на технічно-інформаційне забезпечення розгляду справи
на користь Територіального управління державної судової адміністрації у
Харківській області,  код 26281249,  Банк одержувач: УДК у Харківській
області,  МФО 851011,  р/р 0164,  Орджонікідзевський районний суд м.  Харкова.

На
рішення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження впродовж десяти
днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.