Справа
№ 2 «О»-374/07
РІШЕННЯ

Іменем України

03
жовтня 2007 року Голосіївський районний суд м.
Києва у складі

головуючого
судді                             Шевченко
Т.М.

при
секретарі                                      Ворона
О.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа - відділ приватизації Голосіївської районної
м.  Києві державної адміністрації,  про встановлення факту,  що має юридичне значення,  -

встановив:

у
вересні 2007 року заявник ОСОБА_1
звернулася у суд із заявою,  в
якій просить встановити факт,  що має
юридичне значення,  а саме встановити
факт проживання ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_1.,  із
заявницею за адресою: АДРЕСА_1 з моменту народження до теперішнього часу,  посилаючись на те,  що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 та її
батьками є заявниця та ОСОБА_3 26.06.2000 р. заявник отримала ордер на жиле
приміщення,  а саме АДРЕСА_1,  яку займала мати заявниці як службову.

В
судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги та просила суд задовольнити
заяву,  зазначивши,  що вона з 1987 р. проживає у вищевказаній
квартирі,  проте свою неповнолітню дочку
ніде не реєструвала. У 2006 р. вона звернулася до відділу приватизації із
заявою про приватизацію вищевказаної квартири,
де їй повідомлено про необхідність надання доказів постійного проживання
за вказаною адресою дочки заявниці.

Заінтересована
особа - відділ приватизації Голосіївської районної в м.  Києві державної адміністрації в судове
засідання не забезпечила явку свого представника,  надіславши до суду лист про розгляд справи у
відсутності їх представника.

Вислухавши
пояснення заявника та дослідивши матеріали справи,  суд вважає,
що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2народилася
ІНФОРМАЦІЯ_2 та її батьками є ОСОБА_3та ОСОБА_1,  що підтверджується свідоцтвом про народження,  виданим 14.02.1991 р. Київським міським
Палацом новонароджених.

16.12.2003
р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1  був
розірваний,  що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу,  виданим
16.12.2003 р. відділом РАГС Московського району м.  Києва.

Після розірвання
шлюбу неповнолітня ОСОБА_2,  1991
р.н.,  поживає разом зі своєю матір'ю
ОСОБА_1

АДРЕСА_1одержувала
мати заявниці - ОСОБА_4 як службову,
оскільки працювала листоношею в Українському державному підприємстві
поштового зв'язку «Укрпошта».

Розпорядженням
№ 657 від 06.06.2000 р. Московської районної в м.  Києві державної адміністрації АДРЕСА_1була
виключена із числа службових,  у зв'язку
з чим 26.02.2000 р. ОСОБА_1  отримала
ордер на вказану квартиру.

Згідно
довідки № 1765 від 02.09.2006 р.
у АДРЕСА_1проживають та зареєстровані ОСОБА_1
з 09.06.1987 р. та її неповнолітня дочка ОСОБА_2 з 24.11.2005 р.

ОСОБА_3
проживав з 20.02.1990 р. по 08.06.1999 р. за адресою: АДРЕСА_2,  його дочка ОСОБА_2,  1991 р.н.,
за даною адресою не

реєструвалася,  що підтверджується довідкою № 4 від
11.10.2006 р. На даний час ОСОБА_3 проживає та зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_3,  його дочка ОСОБА_2,  1991 р.н.,
за даною адресою не зареєстрована і не була зареєстрована.

Неповнолітня
дочка заявниці ОСОБА_2,  1991 р.н.,  з 1995 р. по 1997 р. відвідувала дошкільний
заклад № 196,  щ підтверджується довідкою
№ 1/10 від 16.10.2006 р.

Згідно
довідки Поліклініки № 2 Голосіївського району м.  Києва ОСОБА_2,  1991 р.н.,
з дня народження по теперішній час перебуває на обліку в даній поліклініці.

Відповідно
до  ст.
1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»
приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будівель),  кімнат у квартирах та одноквартирних
будинках,  де мешкають два і більше
наймачів,  та належних до них
господарських споруд і приміщень державного житлового фонду а користь громадян
України.

Відповідно
до  ст.
5 вказаного Закону до ч.1енів сім»ї наймача включаються лише
громадяни,  які постійно проживають в
квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.

Відповідно
до  ст.
256 ч. 2 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також
інші факти,  від яких залежить
виникнення,  зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних осіб,
якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно
до  ст.
29 ЦК України
місцем проживання фізичної особи є житловий будинок,  квартира. Інше приміщення,  придатне для проживання в ньому,  у відповідному населеному пункті,  в якому фізична особа проживає постійно,  переважно або тимчасово.

Місцем
проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце
проживання її батьків або одного з них,
з ким вона проживає.

Місцем
проживання фізичної особи,  як не осягла
десяти років,  є місце проживання її
батьків або одного з них,  з ким вона
поживає.

На
підставі вказаних норм закону,
враховуючи,  що заявниця
ОСОБА_1  з 1987 р. зареєстрована у
спірній квартирі,  а також зважаючи на
те,  що за місцем реєстрації ОСОБА_3
неповнолітня ОСОБА_2,  1991 р.н.,  не зареєстрована,  суд вважає достовірно встановленим,  що ОСОБА_2 з дня свого народження проживає
разом зі своєю матір'ю у АДРЕСА_1,  а
тому заява ОСОБА_1  підлягає задоволенню
як обгрунтована.

Керуючись  ст.  29
ЦК України,   ст.
ст.  10,  60,
212,  213 та 256-260 ЦПК
України,  суд-

вирішив:

Заяву
задовольнити.

Встановити
факт,  що має юридичне значення,  а саме,
що неповнолітня ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2народження,  постійно
проживає у АДРЕСА_1разом зі своєю матір'ю ОСОБА_1з дня свого народження по
теперішнього часу.

Рішення
може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду м.  Києва через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-нний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги або в
порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.