Справа № 2-409,  2007 рік.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«25» жовтня 2007 р.                                                                                              м.  Харків

Московський районний суд
м.  Харкова у складі:

головуючого -   судді Харченко A.M.

при секретарі - Гріднєвій Т.Л.,  розглянувши в відкритому судовому засіданні в
м.  Харкові цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 огли до Українського державного науково-дослідного та
виробничого інституту з інженерно-технічних та екологічних вишукувань
«УкрНДІІНТВ»,  третя особа - ОСОБА_2,  про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди,  спричиненої дорожньо-транспортною
пригодою,

ВСТАНОВИВ:

28.03.2006 р. позивач
звернувся до суду з позовом до Харківського державного інженерно-геологічного
відділення «УкрНДІІНТВ»,  третя особа -
ОСОБА_2,  про стягнення матеріальної шкоди
від пошкодження автомобіля «Фольксваген-Пассат»,  реєстраційний № ІНФОРМАЦІЯ_1,  в сумі 7843 грн. 37 коп. та додаткові витрати
в розмірі - 974 грн. 93 коп.,  а всього -
8818 грн. ЗО коп. та моральну шкоду в розмірі 8000 грн.,  посилаючись на те,  що 26 жовтня 2005 року,  біля 10 години,  він,
керуючи належним йому на праві приватної власності автомобілем
«Фольксваген-Пассат»,  реєстраційний №
ІНФОРМАЦІЯ_1,  рухався по пр. Московський
в м.  Харкові з боку центра в напрямку
універмагу «Харків»,  де йому потрібно
було зробити розворот. Готуючись до цього маневру,  він заздалегідь увімкнув відповідний показник
повороту,  зайняв крайнє ліве положення
на проїжджій частині цього напрямку,
після чого зупинив автомобіль «Фольксваген-Пассат» на осьовій лінії у
розриві смуги,  що розподіляє потоки
транспорту,  оскільки назустріч рухалися
інші автомобілі,  водіям яких він повинен
був поступитися першочерговим правом проїзду. Через короткий час,  правіше від нього зупинився автомобіль
ГАЗ-66,  реєстраційний №
ІНФОРМАЦІЯ_2,  який належить
відповідачу,  під керуванням водія
ОСОБА_2,  котрий перекрив йому огляд
вправо,  що виключало можливість
подальшого руху. Раптово водій автомобілю ГАЗ-66 ОСОБА_2 поновив свій рух,  не дотримуючись безпечного бокового
інтервалу,  і скоїв наїзд на передню
праву частину автомобіля «Фольксваген-Пассат»,  що привело до
технічного пошкодження автомобілю. Відповідно до постанови Московського
районного суду м.  Харкова від 21.12.2005
року особою,  винною у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди є водій автомобіля ГАЗ-66 ОСОБА_2 Згідно з
висновком автотоварознавця № 514 від 21.1 1.2005 р. матеріальна шкода від
пошкодження автомобілю,  належного
позивачу,  складає 7843 грн. 37 коп. Крім
того,  позивач здійснив витрати на сплату
висновків спеціаліста-автотехніка -100 грн.,
спеціаліста-автотоварознавця - 140 грн.,
інформаційно-обчислювальних послуг - 148 грн.,  судового збору - 86 грн. 93 коп.,  юридичної допомоги - 500 грн.,  а всього 974 грн. 93 коп. Фактом дорожньої
пригоди позивачу була завдана і суттєва моральна шкода,  компенсацію якої з урахуванням
характеру,  ступеня,  тривалості його моральних страждань,  яку він оцінив в 8000 грн.

Ухвалою суду від 07 липня 2006 року до участі в справі в
якості належного відповідача залучений Український державний головний науково-дослідний
та виробничий інститут з інженерно-технічних та екологічних вишукувань
«УКРНДІІНТВ».

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_3
,  який діє на підставі адвокатського
ордеру,  підтримали позовні вимоги
позивача в повному обсязі,  посилаючись
на вищенаведене,  та просили стягнути з
відповідача на користь позивача матеріальну шкоду від пошкодження його
автомобілю в розмірі 7843 грн. 37 коп.,
витрати на сплату висновків спеціаліста-автотехніка - 100 грн.,  спеціаліста-автотоварознавця - 140 грн.,  інформаційно-обчислювальних послуг - 148
грн.,  судового збору - 86 грн. 93
коп.,  юридичної допомоги - 500 грн.,  а всього 8818 грн. 30 коп. та моральну шкоду
в розмірі 8000 грн.

Представник відповідача та
третьої особи ОСОБА_4,  який діє на
підставі виданих довіреностей,  в
судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі,  посилаючись на те,  що постановою Московського районного суду
м.  Харкова від 21 грудня 2005 року
особою,  винною у дорожньо-транспортній
пригоді визнано ОСОБА_2,  який
знаходиться в трудових відносинах з інститутом «УКРНДІІНТВ». Проте вважав,  що при вирішенні адміністративної справи
судом не доведена вина ОСОБА_2 в дорожньо-транспортній пригоді.

Суд,  вислухавши
пояснення позивача,  представників
позивача,  відповідача та третьої
особи,  дослідивши матеріали
адміністративної справи № 3-19593/05,
цієї справи та надані сторонами докази,
прийшов до наступного.

Судом встановлені такі
факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено,
що 26 жовтня 2005 року в м. Харкові по пр. Московському сталося зіткнення
автомобіля ГАЗ-66 під керуванням водія ОСОБА_2 з автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT під керуванням водія ОСОБА_5огли В результаті зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди були
причинені механічні пошкодження транспортним засобам.

Згідно з висновком № 48 спеціаліста-автотехніка від 03 листопада 2005 р., в діях
водія автомобілю «ГАЗ» ОСОБА_2 визнано невідповідність вимогам п.п. Ю.1., 13.1 та
14.1 Правил дорожнього руху, які з
технічної точки зору могли знаходитися в причинному зв'язку з виникненням події
дорожньо-транспортної пригоди. В діях водія автомобіля «Вольксваген» ОСОБА_5 не
вбачається невідповідність вимогам
п.10.4. ПДР, які б могли знаходитися з технічної точки зору, в причинному
зв'язку з наступом події даної пригоди.

Відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 21
грудня 2005 p., провадження по справі про притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_5огли закрито за відсутністю в його діях складу
правопорушення. Провадження по зазначеній справі стосовно ОСОБА_2 закрито по
нереабілітуючим ознакам.

Зазначена постанова ніким не
оскаржена та набрала законної сили.

Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає справу
про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або
постанову суду, з питань, чи мале місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Згідно з висновком № 514 дослідження
спеціаліста-автотоварознавця від 21 листопада 2005 p., матеріальна шкода, завдана власнику
автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, держномер ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто
позивачу, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, складає 7843 грн. 37 коп.
Згідно з квитанцією № 13 від 09 листопада 2005 p., позивачем сплачено за проведення зазначеного дослідження 100 грн.

Під час дослідження спеціаліста-автотоварознавця були
присутні обидва учасники дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_1огли та ОСОБА_2

При цьому сума матеріальної шкоди, спричиненої автомобілю
позивача в результаті дорожньо-транспортної пригоди, не
заперечувалася сторонами, тому відповідно до ч.І ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Згідно з квитанцією № 26 від 11 листопада 2005 p., проведено
сплату за висновки зазначеного спеціаліста-автотехніка в розмірі 140 грн.

Ухвалою суду від 01 листопада 2006 року задоволено клопотання
представника відповідача про призначення по вказаній справі
автотехнічної експертизи.

На адресу «УкрНДПТВ» 25.04.2007 р. ХНДІСЕ був надісланий
рахунок та запропоновано оплатити
проведення експертизи. Однак, відповідач експертизу не оплатив, експертиза була
знята з виконання. Суд ухвалою від 11 червня 2007 р. відновив провадження у
справі.

Суд вважає, що відповідач Український державний
науково-дослідний та виробничий інститут з інженерно-технічних
та екологічних вишукувань «УкрНДІІНТВ» - ухилився від проведення автотехнічної
експертизи.

Як встановлено судом, та не заперечувалося сторонами,
третя особа - ОСОБА_2 перебуває в трудових відносинах з інститутом «УКРНИНДТВ» та працює
водієм.

З вимог ч.І ст. 1172 ЦК України вбачається, що юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх
трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги в
частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 8083 грн. 37
коп..

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана
фізичний або юридичній особі неправомірними діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оскільки, позивач переніс моральні страждання, викликані подією
дорожньо-транспортної пригоди, в результаті чого змінився його образ життя: він втратив можливість користуватися
належним йому автомобілем, вимушений відвідувати державні установи, переніс
стрес, суд частково задовольняє позовні вимоги стосовно відшкодування моральної
шкоди в сумі 800 грн., оскільки розмір
моральної шкоди, визначений позивачем, суд вважає завищеним і не співрозмірним
з фактично перенесеними моральними стражданнями, що не позбавляє
відповідача звернутися до третьої особи - ОСОБА_2 з позовом в порядку регресу.

Відповідно до ч.І ст. 88 ЦПК України, з інституту «УкрНДІІНТВ»
належить стягнути на користь ОСОБА_5огли витрати по сплаті судового
збору на користь держави в розмірі 86 грн. 93 коп.,
на надання правової допомоги в розмірі 500 грн., що підтверджується квитанцією
№ 0804206 від 17 березня 2006 p., а всього 586 грн. 93 коп.    В
задоволенні позовних вимог про стягнення з

відповідача 148 грн. за інформаційно-обчислювальні послуги,  суд відмовляє,  оскільки позивачем не надано доказів,  що дані витрати є судовими.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,  60,
61,  209,  212,
214-215,  218 ЦПК України,   ст.
ст.  1166,  1167,  1172,
1187 ЦК
України,  суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 огли
задовольнити частково.

Стягнути з Українського державного науково-дослідного та
виробничого інституту з інженерно-технічних та екологічних вишукувань
«УкрНДІІНТВ» на користь ОСОБА_1 огли матеріальну шкоду в розмірі 8083 (вісім
тисяч вісімдесят три) грн. 37 коп. та судові витрати в розмірі 586 (п'ятсот
вісімдесят шість) грн. 93 коп.,  а всього
8670 (вісім тисяч шістсот сімдесят) грн. 30 коп.

Стягнути з Українського державного науково-дослідного та
виробничого інституту з інженерно-технічних та екологічних вишукувань
«УкрНДІІНТВ» на користь ОСОБА_1 огли 800 (вісімсот) грн. на відшкодування
моральної шкоди.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 огли до Українського
державного науково-дослідного та виробничого інституту з інженерно-технічних та
екологічних вишукувань «УкрНДІІНТВ»,
третя особа - ОСОБА_2,  -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене
в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через
Московський районний суд м.  Харкова
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в
порядку ч.4  ст.  295 ЦПК України.