Справа № 2-3864
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15 листопада
2007року Комінтернівський районний суд м.
Харкова у складі: головуючого - судді Фатєєвої Н.І. при секретарі -
Єськовій О. В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Державного підприємства „ Завод ім.  Малышева" про стягнення
остаточного розрахунку та середнього заробітку за весь час затримки остаточного
розрахунку,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом до ДП „Завод ім.  Малишева",  в якому просить стягнути на її користь
остаточний розрахунок при звільненні в сумі 4048 гривень 38 копійок та середній
заробіток за весь час затримки остаточного розрахунку починаючи з 04.04.2007
року щомісячно по 908 гривень по день фактичного розрахунку,  посилаючись на те,  що з 22.06.2004 року вона працювала на
підприємстві на посаді ведучого інженера-конструктора,  У зв'язку з тим,  що відповідач не виплачував їй заробітну
плату,  вона була вимушена 03.04.2007
року звільнитися за власним бажанням.  Після
її звільнення,  підприємство не провело
остаточного розрахунку,  сума якого
складає 4048 гривень 38 копійок.

У
судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала,  просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник
відповідача позовні вимоги визнав в частині стягнення заборгованості по
заробітній платі в сумі 4048 гривень 38 копійок,  в іншій частині позову просив відмовити,  зазначаючи,
що господарським судом Харківської області порушено провадження у справі
про визнання банкрутом ДП „Завод ім.
Малишева" і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів,  який не поширюється лише на виплату
заробітної плати.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  дослідивши матеріали справи,  вважає,
що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з копією трудової                        ОСОБА_1.
з 22 червня 2004року працювала на

Державному
підприємстві „Завод ім.  Малишева"
на посаді ведучого інженера-конструктора,
була звільнена 03 квітня 2007року за власним бажанням (а.с. 2-4).

Як
вбачається з довідки від № 339/65 13.06.2007 року,  наданої ДП „Завод ім. Малишева",  заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1.
складає 4048 гривень 38 копійок,  яка на
теперішній час підприємством не виплачена (а.с.
7).

Відповідно
до  ст. 116 КЗпП України,  при звільненні працівника виплата всіх
сум,  що належать йому від
підприємства,  проводиться в день
звільнення.

Судом
встановлено,  що господарським судом
Харківської області порушено провадження у справі про визнання банкрутом
Державного підприємства „Завод ім.  В.О.
Малишева" (а.с. 21).

З копії
ухвал господарського суду Харківської області від 27.06.2007 року та 02.10.2007
року вбачається,  що з моменту прийняття
ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів. Протягом дії мораторію ДП „Завод ім.  В.О. Малишева" забороняється
стягнення   на   підставі
виконавчих   документів   та
інших   документів,    за
якими

здійснюється
стягнення відповідно до законодавства,
незалежно від того виникли ці вимоги до порушення провадження про
банкрутство,  чи після того (а. с.  19-20,
22-23).

Однак в
ухвалі господарського суду Харківської області від 27.06.2007 року
зазначено,  що дія мораторію на
задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати,  зміст поняття якої визначений у  ст. 1 Закону України „Про оплату праці"
та cm. 94 Кодексу законів про працю України.

Вихідна
допомога та санкції,  передбачені cm. 117
КЗпП України за затримку розрахунків при звільненні,  а також: суми моральної шкоди у разі
порушення їх законних прав,  які належать
виплаті працівникам підприємства,  не
входять до структури заробітної плати. Тому,
дія мораторію на задоволення вимог кредиторів розповсюджується на
зазначені види виплат.

Таким
чином суд вважає,  що позовні вимоги
ОСОБА_1. підлягають задоволенню в частині стягнення остаточного розрахунку в
сумі 4048 гривень 38 копійок. В іншій частині позову суд вважає необхідним
відмовити.

Відповідно до положень  ст. 88 ЦПК
України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 51
гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі
ЗО гривень.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст.  10,
11,  57,  60,
209,  212,  214-215 ЦПК України,   ст. 116,
117 КЗпП України,  -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути
з Державного підприємства „Завод і Малышева"
на користь ОСОБА_1 остаточний розрахунок в сумі 4048 (чотири тисячі сорок
вісім) гривень 38 копійок,  в іншій
частині позову відмовити.

Стягнути
з Державного підприємства „Завод ім.
Малишева" на користь держави судовий збір в розмірі 51 (п'ятдесяти
однієї) гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
в сумі ЗО (тридцять) гривень.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційний суд Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі у 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 cm.295 ЦПК України.