РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

14
червня 2007г. Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді
Павлової Ж.П.,  секретаря Іваненко
Г.В.,  розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «Суднобудівний
завод ім. 61 комунара» про оплату вимушеного прогулу при затримці  виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ

06.04.2007р.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Суднобудівний завод ім. 61 комунара»
про оплату вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду в сумі 1837,
15грн.

В заяві
позивач вказав,  що рішенням Заводського
районного суду м. Миколаєва від 27.12.200бр. він був поновлений на роботі на
посаді ведучого інженера з 30.06.2006р.,
у зв'язку з чим він надав відповідачу виконавчий ли ст.

Але
адміністрація підприємства відмовилась виконувати рішення суду,  і лише після відкриття виконавчого
провадження 19.02.2007р. він був допущений до роботи.

Посилаючись
на положення  ст.  236 КЗпП України просив задовольнити його
позовні вимоги.

В судовому
засіданні позивач свої вимоги підтримав. Представник відповідача позовні вимоги
не визнав. Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Як
встановлено в судовому засіданні,
27.12.2006р. рішенням Заводського районного суду М. Миколаєва ОСОБА_1
був поновлений на роботі з 30.06.2006р. на посаді ведучого інженера відділу
матеріального технічного забезпечення та на його користь стягнуто 1889, 46 грн.
середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно
постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2007р. головного
державного виконавця ДВС у Центральному районі,
яка надійшла до відповідача 31.01.2007р. ,  наказом №35-K от 06.02.2007р. ДП "Суднобудівний завод іи.61
Комунара",  ОСОБА_1 було поновлено
на посаді ведучого інженера ВМТС без вказівки дати поновлення.

У
зв'язку з чим ,  після звернення
20.02.2007р. до ДП "Суднобудівного заводу ім.  61 Комунара" ДВС у Центральному районі
м. Миколаєва ,  відповідачем було видано
наказ №58-к від 23.02.2007р. про поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді
ведучого інженера ВМТЗ з 30.06.2006р.

Як
встановлено в судовому засіданні фактично до роботи на заводі позивач був
допущений з 19.02.2007р.

Згідно
вимог  ст.  236 КЗпП України,  у разі затримки власником або уповноваженим
органом виконання рішення органу ,  який
розглядав спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника,  цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього
заробітку за час затримки.

Як
встановлено в судовому засіданні позивачем до ДП «Суднобудівний завод ім. 61
комунара» 29.12.200бр. був наданий виконавчий лист №2-3343/2006 для
виконання,  але згідно листа №47/615 від
29.12.2006р. юрисконсультом підприємства він був йому повернутий ОСОБА_1 для
відкриття виконавчого провадження,  та
йому було рекомендовано звернутись до виконавчої служби Центрального району м.
Миколаєва.( а/с 4)

Вище
прийняте рішення про повернення виконавчого документу було прийняте з
порушенням вимог ч. 5  ст. 235 КзПП
України,  а саме те,  що рішення про поновлення на роботі незаконно
звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

Таким
чином суд вважає,  що адміністрація
підприємства повинна виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного
прогулу ,  у зв'язку з тим . що з її вини
сталась затримка виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі.

Доводи
представника відповідача суд не може прийняти до уваги,  оскільки доказів того ,  що вказана затримка поновлення ОСОБА_1 на
роботі сталась з його вини суду не надано та спростовується листом №47/615 від
29.12.2006р.

Як
встановлено судом вимушений прогул позивача з 28.12.2006р. по 19.02.2007р.
становить 35 робочих днів,  його
середньоденний заробіток - складає 52, 4 9 грн.

Всього
середній заробіток за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_1 становить 1837,
15 грн.,  який підлягає стягненню з
відповідача.

На
підставі положення  ст.  ст.
79, 88 ЦПК України ,  з
відповідача підлягають стягненню на користь держави 51 грн. судових витрат та
30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На
підставі вищевикладеного,  керуючись  ст.
ст.  10, 60, 212 - 215 ЦПК
України,  суд

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Стягнути
з ДП «Суднобудівний завод ім. 61 комунара» на користь ОСОБА_1 1837, 15 грн.
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та на користь держави 51 грн.
судових витрат та 30 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення
розгляду справи.

Рішення
вступає в законну силу через 10 днів з дня його проголошення.

На
рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Миколаєва
через Заводський районний суд М. Миколаєва в порядку передбаченого  ст.
294 ЦПК України.