Справа №2-4279/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
грудня 2007 року                        Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в
складі: головуючого-судді -                 Савицької
Н.В.

при секретарі-                                          Клейменовій
О.Ю.

з участю:

представників
позивачки -                     ОСОБА_1.,  ОСОБА_2.

відповідача
-                                              ОСОБА_3

представника
третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на

стороні
відповідача Луцької міської ради -
ОСОБА_4

третіх осіб які
не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні

відповідача
-                                               ОСОБА_5,
ОСОБА_6.,  ОСОБА_7

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_8 до
ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8.
звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове
майно.

Свої
вимоги обґрунтовує тим,  що ІНФОРМАЦІЯ_2.
померла її мати ОСОБА_10 та ІНФОРМАЦІЯ_1. помер батько ОСОБА_9

Після
смерті батьків відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними
будівлями,  який знаходиться по АДРЕСА_1

Даний будинок
набутий батьками в період шлюбу,  що
підтверджується договором купівлі-продажу від 01.08.1962 р. а тому,  являється спільною сумісною власністю
подружжя.

Батьки
перебували в шлюбі з 21.01.1949 р. по 09.10.1968 р.

24.02.1995
р. мати ОСОБА_10 заповіла все своє майно,
в тому числі частину спірного житлового будинку позивачці,  що підтверджується заповітом.

Після
смерті матері позивачка прийняла спадщину,
шляхом користування,  володінням
спадковим майном.

Просить
суд,  визнати за нею право власності на
спадкове майно - 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями,  який знаходиться в АДРЕСА_1 та грошовий вклад
на рахунку НОМЕР_1,  який знаходиться у
ВАТ "Державний ощадний банк України".

В
судовому засідання 03.12.2007 р. позивачка ОСОБА_8. позовну заяву підтримала з
підстав  зазначених в  ній,
суду пояснила,   що  після
смерті  матері

ОСОБА_10.
ІНФОРМАЦІЯ_2. вона протягом шести місяців прийняла спадщину втупивши у фактичне
володіння спадковим майном,  а саме
володіє ощадною книжкою та взяла у власність належні матері одяг та інші речі.
Крім того,  після смерті матері
користувалась частиною житлового будинку де проживала спадкодавець. Від
стягнення з відповідача понесених судових витрат відмовилась. Просила суд,  позов задовольнити.

Представники
позивачки - ОСОБА_1.,  ОСОБА_2. в судовому засіданні підтримали
позовну заяву з підстав в ній зазначених. Просили суд позов задовольнити.

В
судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов визнав частково суду пояснив,  що не заперечує проти визнання за позивачкою
права власності на грошовий вклад рахунок НОМЕР_1,  який знаходиться у ВАТ "Державний
ощадний банк". Вважає,  що позивачка
у встановленому законом порядку не прийняла спадщини після смерті матері.
Просить суд,  відмовити в задоволенні
позову.

Треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на
стороні відповідача - ОСОБА_5, ОСОБА_6.,
ОСОБА_7. в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову,  суду пояснили,  що за власні кошти зробили ремонт в спірній
частині житлового будинку на яке претендує ОСОБА_8. Крім того,  позивачка забезпечена житлом.  Просили суд відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою
суду від 19.07.2007 р. до участі у справу в якості третьої особи яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача залучено Луцьку
міську раду.

Представник
третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні
відповідача Луцької міської ради - ОСОБА_4
в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову.

Ухвалою
суду від 19.07.2007 р. до участі у справу в якості третьої особи яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача залучено ВАТ
"Державний ощадний банк України"

Представник
третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні
відповідача ВАТ "Державний ощадний банк України" в судове засідання
не з"явився з невідомих суду причин хоча,
про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином,  що підтверджується письмовим повідомленням
про отримання судової повістки.

Суд
вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника третьої особи
яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ВАТ
"Державний ощадний банк України".

Враховуючи
загальні засади цивільного судочинства,
а саме справедливості,
добросовісності та розумності,
заслухавши пояснення осіб які беруть участь у справі,  покази свідків,  дослідивши та оцінивши представлені по справі
докази в їх сукупності,  суд прийшов до
висновку,  що позов підставний та
підлягає до задоволення.

З
довідки Відділу реєстрації актів цивільного стану від 30.05.2007 р.
вбачається,  що 21.01.1949 р. між ОСОБА_9
та ОСОБА_10. зареєстровано шлюб,  (ах.    )

ІНФОРМАЦІЯ_3
у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 народилась донька ОСОБА_8.,  що підтверджується свідоцтвом про
народження,  (а.с.    )

Згідно договору купівлі-продажу від 01.08.1962 р. ОСОБА_9 придбав житловий

АДРЕСА_1,  (а.с.  )

09.10.1968р.   зареєстровано   розірвання
шлюбу   між   ОСОБА_9.
та   ОСОБА_10,  що підтверджується довідкою Відділу
реєстрації актів цивільного

стану від 31.05.2007 р. (а.с.    )

з

Отже,  житловий будинок з приналежними до нього
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 придбаний під час шлюбу за рахунок спільних
коштів та праці ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

Тому,  відповідно до вимог  ст.
ст.  22, 28 КпШС України ( в
редакції 1969 р. ) даний будинок перебував у спільній власності ОСОБА_9,  ОСОБА_10.,
а частики подружжя суд визнає рівними.

24.02.1995
р. року ОСОБА_10 склала заповіт,  згідно
якого все своє майно,  в тому числі
частину спірного житлового будинку,  що
знаходиться по АДРЕСА_1 заповіла позивачці,
(а.с.    )

Відповідно
до вимог  ст.  534 ЦК
УРСР ( в редакції 1963 р.) кожний громадянин може залишити за заповітом усе
своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої
обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим,  що входять,
так і тим,  що не входять до кола
спадкоємців за законом,  а також державі
або окремим державним,  кооперативним та
іншим громадським організаціям.

У зв"язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10.,  відкрилась спадщина на 1/2 частину
вищезазначеного житлового будинку та грошовий вклад,  який знаходиться на рахунку за № 079000741 у
Відкритому акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України"
філія - Волинське обласне управління. ( а.с.
)

Із
письмових відповідей Першої та Другої державних нотаріальних контор
вбачається,  що після смерті ОСОБА_10.
спадкова справа не заводилась. (а.с.  )

Відповідно
до вимог ч.1.  ст.  549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року)
визнається,  що спадкоємець прийняв
спадщину,  якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим майном.

Як
вбачається зі змісту п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від
24.06.1983 р. за № 4 "Про практику розгляду судами України справ про
спадкування" якщо у вказаний
ст.  549 ЦК УРСР ( в
редакції963 р.) позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або
його частиною,  суд з цих підстав вирішує
питання про визнання права на спадкове майно,
а не про продовження пропущеного строку.

Згідно
пояснень ОСОБА_8. остання після смерті матері ОСОБА_10. протягом шестимісячного
терміну з дня відкриття спадщини забрала у свою власність ощадну книжку ВАТ
"Державний банк України" ( рахунок № 079000741 ),  одяг,
постіль спадкодавця та інші речі. Цієї обставини не заперечує відповідач
в судовому засіданні та підтвердили допитані в якості свідків ОСОБА_5,  ОСОБА_10.

На
підставі наведеного суд приходить до висновку,
що в судовому засіданні представники позивачки ОСОБА_1.,  ОСОБА_2. та позивачка ОСОБА_8. в порядку  ст.  60
ЦПК України довели,  що остання фактично
вступила у володіння та управління спадковим майном протягом визначеного  ст.
549 ЦК УРСР (в
редакції 1963 року) шестимісячного строку,
після смерті матері ОСОБА_10.,  а
тому вважається такою,  що прийняла спадщину.

Допитані
судом на стороні відповідачів свідки ОСОБА_11. ,  ОСОБА_12.,
ОСОБА_13.,  ОСОБА_14.,  ОСОБА_15, ОСОБА_6. та надані квитанції про
оплату комунальних послуг не спростовують висновки суду.

Таким
чином,  суд приходить до висновку,  що слід визнати за ОСОБА_8. право власності
на - 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями,  який знаходиться в АДРЕСА_1 та грошовий вклад
на рахунку НОМЕР_1,  який знаходиться у
ВАТ "Державний ощадний банк України" після смерті матері
ОСОБА_10.,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.,
згідно заповіту 24.02.1995 р.

Керуючись  ст.
ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 88, 208, 209, 210, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України  ст.   ст.
22, 28 КпШС України ( в редакції 1969 р.),   ст.
ст.  524,  529,
534,  541,  548,
549 ЦК УРСР (в
редакції 1963 року); суд -

З

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_8 право власності на - 1/2 частину житлового будинку з надвірними
будівлями,  який знаходиться по АДРЕСА_1
та грошовий вклад на рахунку НОМЕР_1,
який знаходиться у ВАТ "Державний ощадний банк України",  після смерті матері ОСОБА_10  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.,  згідно заповіту 24.02.1995 р.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення та
подання апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження,  якщо заяву
про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений  ст.
294 ЦПК України,  рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення,  якщо його не
скасовано,  набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.