Справа №2-6077/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

6 листопада 2007
року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого -
судді Грушицького А.І.,

при секретарі
Гарбару І.О.,

з участю
позивача ОСОБА_1.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Луцьку цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про
визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач
звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на
спадкове майно. Заяву мотивує тим,  що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько -ОСОБА_4. Після смерті батька відкрилася
спадщина на нерухоме майно,  а саме на
квартиру АДРЕСА_1 у м.  Луцьку,  що належала батькові на підставі договору
купівлі-продажу від 24 січня 1996 року. Позивач є спадкоємцем першої черги і
прийняв спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття
спадщини. Відповідач ОСОБА_2
у шлюбі з батьком не перебувала,  а
проживала у фактичних шлюбних відносинах. На спадкове майно не претендує. При
житті батько продав частину квартири,  а
саме 40 сотих частини квартири відповідачу ОСОБА_5. ,  який в свою чергу реконструював цю частину
під квартиру № 1. Крім того,  батько
зробив добудову до квартири,  право
власності на яку визнано за ним рішенням Луцького міськрайонного суду від 24
грудня 2004 року. Таким чином площа квартири,
яка вказана в договорі-купівлі продажу не співпадає з площею,  вказаною у техпаспорті. Через такі обставини
позивач не може оформити свої спадкові права через нотаріальну контору,  а тому просив в заяві суд визнати за ним
право власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_4,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,  а саме на квартиру АДРЕСА_1 у м.  Луцьку,
яка зареєстрована за ОСОБА_4. і становить 60 сотих часток.

В
судовому засіданні позивач,  позовні
вимоги уточнив,  просить визнати за ним
право власності на нерухоме майно,  право
на яке було визнане за його батьком рішенням Луцького міськрайонного суду від
24 грудня 2004 року.

Відповідачі
подали суду письмові заяви,  в яких позов
визнають.

Заслухавши
пояснення позивача,  показання
свідка,  дослідивши письмові докази,  суд приходить до висновку,  що позов підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом
встановлено,  що згідно договору
купівлі-продажу квартири від 24 січня 1996 року ОСОБА_4. купив квартиру
АДРЕСА_1 у м.  Луцьку загальною площею
30, 8 кв. м. ,  житловою площею 26, 7 кв.
м.  (а.с.
7).

Рішенням
Луцького міськрайонного суду від 24 грудня 2004 року постановлено визнати за
ОСОБА_4. право власності на самочинно прибудовані приміщення до житлового
будинку по АДРЕСА_1,  а саме
приміщення,  позначені на плані: 2-3
/кімната/,  2-2 /кімната,  2-1 /коридор/,  2-8 /кухня/,
2-7 /ванна з туалетом/,  загальною
площею 38,  4 кв. м. ,  житловою площею 24, 3 кв. м.

ОСОБА_4.
помер ІНФОРМАЦІЯ_1,  що стверджується
відповідним свідоцтвом (а.с.  6).

Відповідно
до  ст.  1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи,  яка померла (спадкодавця),  до інших осіб (спадкоємців).

Згідно  ст.
1261 ЦК України
у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця,  у тому числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті,  той з
подружжя,  який його пережив,  та батьки.

За
правилом ч.3  ст.  1268 ЦК
України спадкоємець,  який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,  вважається таким,  що прийняв спадщину,  якщо протягом строку,  встановленого статтею 1270 цього
Кодексу,  він не заявив про відмову від
неї.

Показаннями
свідка ОСОБА_6. стверджується,  що
ОСОБА_1 дійсно на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем.

Оскільки
позивач належним чином прийняв спадщину,
суд приходить до висновку,  що
слід визнати за ними право власності на спадкове майно.

Судові
витрати слід залишити за позивачем,
оскільки відповідачі в даній справі будь-яких його законних прав та
інтересів не порушували.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
58,  60,  215 ЦПК України,  на підставі
ст.  ст.  1216,
1261,  1268 ЦК України,  суд,

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на прибудовані приміщення до житлового будинку по
АДРЕСА_1,  а саме приміщення,  позначені на плані: 2-3 /кімната/,  2-2 /кімната/,  2-1 /коридор/,  2-8 /кухня/,
2-7 /ванна з туалетом/,  загальною
площею 38, 4 кв. м. ,  житловою площею
24, 3 кв. м.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений
статтею 294 ЦПК України,  рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення,  якщо його не
скасовано,  набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.