Справа №2-4937/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

19
жовтня 2007 року                                                                              місто
Луцьк

Луцький
міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого -
судді Бовчалюк З.А.

при секретарі
Захаровій Н.А.

з участю
позивачів ОСОБА_1., ОСОБА_2

представника
відповідача Бірюк І.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Луцької міської ради про визначення частки у
спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивачі звернулись в суд з позовом до Луцької міської
ради про визначення частки у спільній сумісній власності та визнання права
власності на спадкове майно.

Свій позов мотивують тим, що житловий будинок з господарськими та
побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві спільної сумісної
власності позивачу ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оскільки був побудований ними під час
шлюбу. Після смерті ОСОБА_4. відкрилась спадщина на ¼  частину вищевказаного будинку.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4. є його дружина ОСОБА_3 та
діти ОСОБА_1. та ОСОБА_2.

Отримати свідоцтво про право на спадщину позивачі не мають можливості,
оскільки ще за життя ОСОБА_4., без належного на це дозволу, було самочинно
проведено перепланування в будинку та добудовано підвальне приміщення.

Враховуючи наведене, просять визнати, що ОСОБА_3. належить ½  частина житлового будинку з господарськими та
побутовими будівлями за адресою : АДРЕСА_1, та визнати за ОСОБА_3., ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. право власності на спадкове майно, а саме по 1/6 частині вищевказаного
житлового будинку кожному.

В попередньому судовому засіданні позивачі уточнили позовні вимоги, просили
визначити, що ОСОБА_3. та ОСОБА_4. належить по ¼  частині житлового будинку з господарськими та
побутовими будівлями по АДРЕСА_1 з самочинним переплануванням в будинку та
добудованим підвальним приміщенням, а також визнати за позивачами право
власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4. - ¼  частину вищевказаного будинку з побутовими
будівлями, по 1/6  частині кожному.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1. та ОСОБА_2. підтримали уточнені
позовні вимоги та просили їх задовольнити

Представник Луцької міської ради в судовому засіданні позов визнала та не
заперечувала відносно його задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у
справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до копії технічного паспорта, житловий будинок АДРЕСА_1належить
на праві власності ОСОБА_4 (а.с. 15-20).

З копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1, вбачається, що 11 жовтня
1959 року було зареєстровано шлюб між позивачем ОСОБА_3. та ОСОБА_4.( а.с.9).

Як встановлено в судовому засіданні, спірний будинок був побудований
ОСОБА_3. та ОСОБА_4. під час шлюбу, а тому, як це передбачено ст.22 Кодексу про
шлюб та сім'ю України ( в редакції 1969 року), є їх спільною сумісною
власністю.

Згідно вимог ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України ( в редакції 1969
року), в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх
частки визнаються рівними.

Відповідно до вищенаведеної норми закону, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить по
х/г частині житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями по
АДРЕСА_1.

З врахуванням вищевикладеного, після смерті ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 8), відкрилась спадщина на належну йому 1/2 частину будинку
з господарськими та побутовими будівлями по АДРЕСА_1.

Згідно ст.1261 ЦК України,
у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з
подружжя, який його пережив.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4. є його дружина ОСОБА_3
та діти ОСОБА_1. та ОСОБА_2., що стверджується дослідженими в судовому
засіданні копією свідоцтва про одруження та копіями свідоцтв про народження (
а.с. 9, 10, 11).

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень позивачів, ОСОБА_3, ОСОБА_1.
та ОСОБА_2. фактично прийняли спадщину, оскільки , як це передбачено ст. 1268 ЦК України, на час
її відкриття постійно проживали із спадкодавцем.

З технічного паспорта на житловий будинок вбачається , що
в будинку за адресою АДРЕСА_1 було самовільно проведено перепланування будинку
та добудовано підвальне приміщення ( аі).

Статтею 376 ЦК України
передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути
за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання
земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме
майно.

Як вбачається з копії договору від 03 червня 1960 року, ОСОБА_4 надано на
безстрокове користування земельну ділянку загальною площею 550 кв.м. для
будівництва індивідуального жилого будинку ( а.с.6-7).

Відповідно до експертного висновку МП "ЛОКО" про
відповідність діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам та
правилам, технічний стан самовільно перепланованого житлового будинку з
добудованим підвальним приміщенням на АДРЕСА_1 в цілому задовільний. Тріщин в
несучих конструкціях не виявлено. Будівництво і перепланування здійснені без порушення
державних будівельних, санітарних і пожежних норм та правил, (а. с. 40-44).

Головним управлінням МНС України у Волинській області та Луцькою міською
санепідемстанцією погоджено самочинне будівництво на АДРЕСА_1 ( а.с. 37,38 ).

Таким
чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази
в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за ОСОБА_3право
власності на 2/3 частин житлового будинку з господарськими та побутовими
будівлями по АДРЕСА_1 з самочинним переплануванням в будинку та добудованим
підвальним приміщенням, та за ОСОБА_1та ОСОБА_2- по 1/6 частині кожному
вищевказаного будинку з надвірними будівлями.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі
ст.ст. 376, 1261, 1268 ЦК
України, ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України ( в редакції 1969 року),
суд

вирішив:

Позов
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3право власності на 2/3 частин житлового будинку з
господарськими та побутовими будівлями по АДРЕСА_1 з самочинним переплануванням
в будинку та добудованим підвальним приміщенням.

Визнати за ОСОБА_1та ОСОБА_2право власності на спадкове
майно за законом, що залишилось після смерті ОСОБА_4який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а
саме по 1/6 частині житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями
по АДРЕСА_1 з самочинним переплануванням в будинку та добудованим підвальним
приміщенням.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Волинської області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду
протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано.
Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде
подана в строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.