СПРАВА № 2-354 /07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

04 жовтня    2007
року                                Коростенський
міськрайонний суд

Житомирської
області

у складі:
головуючого - судді  Волкової Н.Я.

при
секретарі                                Кириленко І.В.

позивача                                        ОСОБА_1

представника
відповідача

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Коростені цивільну справу

за   позовом
ОСОБА_1до АТЗТ „Коростенський фарфор"

про стягнення
розрахункових коштів та середнього заробітку за час затримки

виплати
розрахункових коштів та моральної шкоди ,  -

ВСТАНОВИВ:

09.01.2007 року до суду
надійшов позов ОСОБА_1 до відповідача про стягнення заборгованості по
заробітній платі. ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач
помер і 22.08.2007 року у
справу як правонаступник позивача вступила дружина ОСОБА_1 ,
яка 20.09.2007
року доповнила позовні вимоги вимогою щодо стягнення середнього заробітку
за час затримки виплати розрахункових коштів та моральної шкоди. Позивач
зазначила,  що її чоловік ОСОБА_1
працював у відповідача до 21.09.2006
року. На момент звільнення розрахункові кошти чоловікові виплачені не були
і не виплачені на час подачі заяви. Вона як спадкоємець померлого чоловіка має
право на їх отримання. Сума невиплаченої заробітної плати становить 2423, 96
грн. . Крім цього ,  бажає стягнути на її
користь і кошти за затримку розрахунку по день винесення судового рішення та
моральну шкоду в сумі 3000 грн.,
заподіяну невчасною виплатою заборгованості.

В   судовому
засіданні   позивач   свої
вимоги   підтримала   з вищезазначених підстав та просила їх
задовольнити.

Відповідач надав
заяву про  розгляд справи у його
відсутність.

Вислухавши
пояснення позивача та проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому
засіданні матеріалами справи,  суд дійшов
висновку про наступне :

Судом
встановлено,  що позивач звернулась до
суду з вимогами . які
регулюються трудовим законодавством.
Чоловік позивача спадкоємцем та правонаступником   якого
вона   являється   ,    працював   на
підприємстві

2

відповідача
до 21.09.2006 року   та був звільнена згідно наказу №137-к від
21.06.2006 року за власним бажанням .    Відповідно до довідки №44 від  13.09.2006 року заборгованість по заробітній
платі спадкодавцеві позивача станом на 01.09.2007
року становить 2423,
96 грн.. Відповідно до довідки №
1113 від 13.09.2007 року
середньоденна заробітна плата спадкодавця позивача становить 38, 74 грн.. Вказані
суми позивачем не оспорені .
Відповідач поважності причин не проведення розрахунку з позивачем не навів.

Згідно  ст.  116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх сум ,  що належать йому від підприємства ,
установи ,  організації,
провадиться в день звільнення. Відповідно до  ст.  117 КЗпП
України,  в разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові
сум,  у строки,  зазначені в статті 116 цього Кодексу,  при відсутності спору про їх розмір
підприємство,  установа,  організація повинні виплатити працівникові
його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Провівши розрахунок середнього заробітку позивача за період з дня його
звільнення до дня винесення судового рішення згідно вимог Постанови КМУ №100
від 08.02.1995 року зі змінами та доповненнями ,  суд вважає,
що до стягнення підлягає сума ,
розрахунок якої проведено наступним чином: кількість робочих днів
затримки розрахунку х середньоденна заробітна плата . Час затримки розрахунку
становить 240 робочих
днів . Сума до
стягнення : 240 р.дн. х 38, 74 грн. = 9297, 60
грн..

Суд
визначає вищезазначені суми без утримання податків та обов'язкових платежів
,  оскільки їх справляння і сплата є
обов'язком роботодавця та працівника ( п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 24.12.1999 р. №13 „Про практику застосування судами законодавства
про оплату праці" ) .

Враховуючи
те,  що моральна шкода ,
пов'язана з трудовими правовідносинами носить
індивідуальний характер і правонаступництва не допускає ,
в задоволенні вимог в цій частині слід відмовити за їх
безпідставністю.

Таким
чином,  суд дійшов висновку про
необхідність часткового задоволення позовних вимог   .

На
підставі викладеного ,  керуючись  ст.   ст.  3, 6, 11, 15, 60, 209, 212-

1218 ЦПК
України,   ст. 116, 117 КЗпП України ,
Постановою КМУ №100 від 08.02.19995 року зі змінами та
доповненнями ,  ППВСУ №13 від 24.12.1999
року, -

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_1до
АТЗТ „Коростенський фарфор" про стягнення розрахункових коштів та
середнього заробітку за час затримки виплати розрахункових коштів та моральної
шкоди задовольнити частково .

Стягнути
з АТЗТ „Коростенський фарфор" на користь
ОСОБА_12423 ( дві
тисячі чотириста двадцять три )
гривні 96

3

копійок
розрахункових коштів та 9297 ( дев'ять тисяч двісті дев'яносто сім ) тисяч 60
копійок середнього заробітку за час затримки виплати розрахункових коштів
,  а всього 11721 ( одинадцять тисяч
сімсот двадцять одну ) гривню 56 копійок за вирахуванням податків та
загальнообов'язкових платежів.

В
задоволенні вимоги щодо стягнення моральної шкоди відмовити за безпідставністю
.

Стягнути
з АТЗТ „Коростенський фарфор" 117
( сто сімнадцять ) гривень 21 копійку судового
збору та 30 ( тридцять
) гривень витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи .

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний
суд шляхом подання в 10-денний
строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або шляхом подання в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього потягом 20
днів апеляційної скарги.