№ 2-32862007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28 серпня 2007
року

Київський
районний суд м.  Донецька у складі
головуючої судді Желтобрюх
І.Л.,  при секретарі Гибало О.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.  Донецьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1,  в інтересах якого діє
ОСОБА_2,  до Комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради «Донелектроавтотранс» про відшкодування
майнової та моральної шкоди,  Третя
особа,  що не заявляє самостійних вимог
на предмет спору,  ОСОБА_3,  -

ВСТАНОВИВ:

До суду
надійшла позовна заява ОСОБА_1.,  в
інтересах якого діє ОСОБА_2.,  до ККП
Донецької міської ради «Донелектроавтотранс» про відшкодування майнової та
моральної шкоди,  заподіяної внаслідок
ДТП,  що сталася 07 червня 2007 року о
ІЗгод 35хв у Київському районі м.
Донецька на перехресті вулиць Челюскінців та Молодих шахтарів,  за участі належного Позивачеві автомобіля
«Кіа Спортедж»,  державний номерний знак
НОМЕР_2,  під керуванням ОСОБА_2.,  та трамвая Т-3,  державний номерний знак НОМЕР_1,  під керуванням ОСОБА_3. Ухвалою суду від 10
серпня 2007 року до участі у справі як Третю особу,  що не заявляє самостійних вимог на предмет
спору,  залучено ОСОБА_3,  водія вказаного трамвая,  що перебувала у трудових стосунках з Відповідачем.

У
судовому засіданні Позивач та його представник,
ОСОБА_2,  що діяв на підставі довіреності,  підтримали заявлені вимоги,  в обґрунтування яких пояснили,  що 07 червня 2007 року о ІЗгод 35хв у
Київському районі м.  Донецька на
перехресті вулиць Челюскінців та Молодих шахтарів,  з вини водія трамвая ОСОБА_3.,  яка порушила вимоги п. 10.1 ПДР України,  сталася ДТП,
внаслідок якої належному Позивачеві автомобілю «Кіа Спортедж»,  державний номерний знак НОМЕР_2,  заподіяно механічні ушкодження у задній лівій
частині автомобіля. Постановою Київського районного суду м.  Донецька Донецької області від 20 липня 2007
року ОСОБА_3. визнана винною у скоєнні ДТП та притягнута до адміністративної
відповідальності за  ст.  124 КУпАП.3а висновком спеціаліста-автотоварознавця,  з технічної точки зору,  вартість матеріальних збитків,  заподіяних власникові автомобілю «Кіа
Спортедж»,  на момент проведення
дослідження,  складає 2701грн. 70коп.
Окрім майнової,  Позивачеві заподіяно ще
й моральну шкоду,  яка виразилася у
наступному: пошкоджене його майно,
відновлення вартості якого повністю неможливе,  протягом тривалого часу Позивач,  що страждає низкою хронічних
захворювань,  був змушений користуватися
послугами друзів та знайомих у пошуках способу дістатися до лікувальних
закладів,  звертатися до різних установ
та організацій,  витрачати свій час на
оформлення різноманітних паперів. Значно погіршилися стосунки Позивача з
особою,  якій він довірив управління
своїм автомобілем,  а також з
дружиною,  яка забороняла надавати
автомобіль у користування третім особам.
Тобто порушений його звичний спосіб життя,  втрачені численні зв'язки,  погіршені стосунки з оточуючими. Оскільки
добровільно Відповідач відмовляється відшкодувати заподіяну шкоду,  - просили постановити рішення,  яким стягнути з нього вартість матеріальних
збитків в сумі 2701грн. 70коп.,  а також
відшкодувати спричинену моральну шкоду,
яку Позивач оцінює в 3000грн. 00коп. Крім того,  просили стягнути з Відповідача на користь
Позивача суму сплаченого при подачі позову судового збору,  витрат з інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи та понесені Позивачем витрати за проведення експертного
автотоварознавчого дослідження.

Представник
Відповідача,  Дух Ірина
Олександрівна,  у судовому засіданні
заявлені вимоги щодо відшкодування майнової шкоди визнала у повному
об'ємі,  не оспорюючи

розміру
заподіяної майнової шкоди і вини ОСОБА_3. в її заподіянні. Однак
зазначала,  що розмір заявленої до
відшкодування моральної шкоди значно завищений і належним чином не
підтверджений. Усі захворювання в Позивача виникли і розвинулися задовго до
зазначеної пригоди,  і вини підприємства
у цьому немає. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди просила
врахувати,  що підприємство Відповідача є
планово збитковим,  і постійно змушене
відшкодовувати збитки,  спричинені
джерелами підвищеної небезпеки внаслідок роду діяльності.

Третя
особа у судове засідання не з'явилася повторно,
про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином,  про причини неявки суд не повідомляла.
Наказом по підприємству від 26 червня 2007 року звільнена з роботи на
підставі  ст.  38 КЗпП України,  за власним бажанням.

Заслухавши
пояснення сторін,  проаналізувавши надані
докази,  зокрема,  оглянувши матеріали справи про адміністративне
правопорушення № 3-8847/2007 Київського районного суду м.  Донецька,
матеріали медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_1,  суд вважає,
що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних
підстав:

Відповідно
до вимог  ст.  11 ЦПК України,  суд розглядає цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,  в
межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,  які беруть участь у справі.

Відповідно
до вимог  ст.  61 ч. 1 ЦПК України,  обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
що беруть участь у справі,  не
підлягають доказуванню. Частиною 4 цієї статті передбачено,  що вирок у кримінальній справі,  що набрав законної сили,  або

постанова
суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду,  що розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи,  стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду,  з
питань,  чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

ст.
ст.  22,  1166 ЦК України передбачають підстави
настання відповідальності за заподіяну майнову шкоду та обов'язок особи
відшкодувати майнову шкоду,  заподіяну її
незаконними діями або бездіяльністю.

ст.
ст.  23,  1167 ЦК
України передбачають підстави настання й форму відповідальності за
заподіяну моральну шкоду. Так,
особа,  права якої порушені,  має право на відшкодування заподіяної їй
моральної шкоди. Моральна шкода відшкодовується,  зокрема,
грішми.

Відповідно
до вимог  ст.  1172 ЦК України,  юридична особа відшкодовує шкоду,  заподіяну її працівником під час виконання
нею своїх трудових обов'язків.

Згідно
до абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992
року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» зі змінами та доповненнями,  під володільцем джерела підвищеної небезпеки
розуміється юридична особа або громадянин,
що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права
власності,  повного господарського
відання,  оперативного управління,  або з інших підстав (договору оренди,  довіреності,
тощо).

Згідно з
роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України,
даними у п.5 постанови від 31 березня 1995 p. N 4
"Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" (зі змінами,  внесеними постановою
від 25 травня 2001р. N 5,  відповідно до
загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню
при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди,  протиправність
діяння її заподіювача,  наявність
причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача,  а також вини останнього в її заподіянні.

Судом
встановлено,  що постановою Київського
районного суду м.  Донецька Донецької
області від 20 липня 2007 року ОСОБА_3. визнана винною у скоєнні ДТП та
притягнута до адміністративної відповідальності за  ст.
124 КУпАП.3гідно до акту автотоварознавчого дослідження спеціаліста №
112 від 14 червня 2007 року,  з технічної
точки зору вартість матеріальних збитків,
заподіяних власникові автомобіля «Кіа Спортедж»,  державний номерний знак НОМЕР_2,  на момент проведення дослідження складає
2701грн. 70коп.

Комунальне
комерційне підприємство Донецької міської ради «Донелектроавтотранс»
зареєстроване у ЄДРПОУ,  має
ідентифікаційний код 03328250,  є
юридичною особою та здійснює діяльність згідно до цілей Статуту. ОСОБА_3. була
прийнята на роботу Відповідачем 30 листопада 2004 року (наказ № 2316-л),  звільнена на підставі наказу підприємства №
1174л

від 26
червня 2007 року. Зазначені факти підтверджуються документами,  копії яких є у матеріалах справи. Таким
чином,  майнова шкода,  заподіяна винними діями працівника Відповідача
під час виконання нею трудових обов'язків,
підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача.

При
визначенні ступеню і розміру завданої моральної шкоди,  що заявлена до відшкодування в грошовому
еквіваленті,  суд виходить із того,  що винними діями працівника Відповідача під
час виконання нею трудових обов'язків Позивачеві завдано моральних страждань у
зв'язку з пошкодженням належного йому майна,
порушенням звичайного укладу його життя,
несенням непередбачених витрат,
втратою звичних зв'язків. Судом ураховується також характер скоєного
ОСОБА_3. правопорушення,  ступінь її
вини,  розмір завданої матеріальної шкоди,  крім того,
враховується майновий стан Відповідача. З огляду на викладене,  суд дійшов висновку про те,  що заявлені вимоги про відшкодування
моральної шкоди підлягають частковому задоволенню,  з Відповідача на користь Позивача слід
стягнути 1000грн. 00коп. на відшкодування моральної шкоди.

Крім
того,  з Відповідача слід стягнути на
користь Позивача 51грн. 00коп. судового збору; 30грн. 00коп. витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи,  сплачених останнім при подачі позову,  а також 160грн. 00коп.,  сплачених Позивачем за проведення експертного
автотоварознавчого дослідження. Вказані витрати підтверджені відповідними
квитанціями,  що є у матеріалах справи. Несплачена
Позивачем при подачі позову сума судового збору за заявлені вимоги немайнового
характеру в розмірі 8грн. 50коп. підлягає стягненню з Відповідача в дохід
держави.

На час
винесення рішення судом рішення жодних рахунків,  на які слід перераховувати кошти,  суду не надано,  у зв'язку з чим суд вважає за необхідне
стягнути кошти з Відповідача безпосередньо Позивачеві.

В іншій частині
позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  11,  60,
61,  79 ч. 1 п. 2,  88 ч. 1,
213-215 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1,  в інтересах якого діє
ОСОБА_2,  до Комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради «Донелектроавтотранс» про відшкодування
майнової та моральної шкоди,  Третя
особа,  що не заявляє самостійних вимог
на предмет спору,  ОСОБА_3,  - задовольнити частково.

Стягнути
з Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради
«Донелектроавтотранс» на користь ОСОБА_1 2701грн. 70коп. (дві тисячі сімсот
одну гривню 70 копійок) на відшкодування майнової шкоди;

Стягнути
з Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради
«Донелектроавтотранс» на користь ОСОБА_1 1000грн. 00коп. (одну тисячу гривень
00 копійок) на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути
з Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донелектроавтотранс»
на користь ОСОБА_1 81грн. 00коп. (вісімдесят одну гривню 00 копійок) судових
витрат.

Стягнути
з Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради
«Донелектроавтотранс» на користь ОСОБА_1 160грн.00коп. (сто шістдесят гривень
00 копійок),  сплачених останнім за
проведення експертного автотоварознавчого дослідження.

У задоволенні
решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання такої заяви. Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо заяву про апеляційне оскарження не було
подано.