Справа №2-330/07р..
РІШЕННЯ

іменем України

17 вересня 2007
року                                                                                      м.
Харків

Орджонікідзевський
районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Лігус С.М. при секретарі-
Міняйло В.В.,Шматько Т.М., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до обласного клінічного онкологічного диспансеру, 3 особа:
управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі, про
перерахунок заробітної плати та спонукання на видачу довідки з перерахунком
заробітку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася
з позовом до суду, де вказала, що працювала лаборантом в Харківському міському
онкологічному диспансері №13, який в 1991р. об'єднався з Обласним клінічним
онкологічним диспансером.

У зв'язку з
аварією на Чорнобильській АЕС приймала участь у ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС в період з 14.12.1986р. по 14.01.1987р. в Іванівському
районі Київської області згідно наказу 141 від 10.12.1986р. Роботи по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС виконувала в м. Чорнобилі в першій зоні
небезпечності.

Після повернення
з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС всі необхідні довідки і накази були
направлені в бухгалтерію по місцю роботи. За роботу по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС була виплачена заробітна плата у розмірі 933 руб. 55 копійок, яка,
як вважала позивачка, була нарахована правильно.

Позивач не
згодна з розміром заробітної плати, яка нарахована та зазначена у довідці
відповідача та вплинула у наступному на розмір її пенсії. Оскільки відповідач
відмовився надати нову довідку з усіма належними їй виплатами та платежами,
позивач ОСОБА_1 просить суд зобов'язати відповідача провести перерахунок
заробітної плати, що належить їй за час роботи по ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС в період з 14.12.1986р. по 16.01.1986р. і видати нову довідку про заробітну
платню у розмірі 1269 карбованців 49 копійок та стягнути з відповідача
недораховану заробітну плату у розмірі 1770 гривен 18 копійок.

В судовому
засіданні позивач та її представник підтримали позов та позивач дала пояснення,
що у червні 2004 року вона дізналася про ряд постанов Ради міністрів УРСР, яким
и передбачалося
виплата у подвійному розмірі заробітної плати, у подвійному розмірі заробітної
плати за роботу в вихідні та святкові дні, та доплату 35% за роботу у нічний
час і виплата 60% премії.

Відповідач з
позовом згоден частково та вказав, що не заперечує видати ОСОБА_1 нову довідку
про заробітну платню у розмірі 1269 карбованців 49 копійок та розмір
недорахованої заробітної плати у ОСОБА_1 складає 1211 гривен 21 копійка.

Третя особа -
управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.
Харкова  просив слухати справу у
відсутності їх представника.

Суд, заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши надані докази
в їх сукупності, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з
наступних підстав.

Судом
встановлено, що ОСОБА_2 у зв'язку з аварією на Чорнобильській АЕС приймала
участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з
14.12.1986р. по 14.01.1987р. в Іванівському районі Київської області згідно
наказу 141 від 10.12.1986р. Роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
виконувала в м. Чорнобилі в першій зоні небезпечності, (а. с 8-12).

За вказаний
період відповідно до довідки від 14 грудня 1986 року на ОСОБА_1

за місцем робота зберігався
середній заробіток ( а.с.60). Відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР
від 17 травня 1986 року № 964 і від 23 травня 1986 року №1031 вона мала право
на отримання посадового окладу ( тарифної ставки) у двократному розмірі. На
вказаний час тарифна ставка ОСОБА_3 складала 0, 494 руб. у 1986 році та
0,513 руб. у 1987
році.

Нарахування
тарифної ставки у двократному розмірі були проведені ОСОБА_1 і становили 512 руб. у 1986 році та 474
руб. у 1987
році.

Відповідно до
ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС" пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися
за бажанням громадянина із заробітку, одержаного в зоні відчудження у 1996-1990
роках. У розмірі відшкодування фактичних збитків, який обчислюється згідно з
законодавством.

Порядок
нарахування заробітної плати та інших виплат був урегульований розпорядженням
Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року №964, згідно якого оплата праці
робітників, зайнятих на роботах у 3-й, 2-й та 1-й зоні небезпеки оплачувалась
відповідно у двох, трьох та чотирьох кратному розміру понад збережений середній
заробіток, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленої за основним місцем
роботи, та положення Постанови №524-156 від 07.05.1986 року (УРСР №168 від
08.05.1986 року), згідно якої керівникам підприємств надавалося право проводити
оплату праці працівникам, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС в 30-ті кілометровій зоні по підвищеним до 100% тарифним ставкам.

Відповідно до
Постанови Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 року
№15310-43 виплати премій, учасником ліквідації наслідків  аварії на ЧАЕС  було не обов'язком, а правом відповідача.

Посилання позивача
на норми Постанов відповідних органів, які раніше не були відомі, на підставі
яких вона просила встановити розмір заробітної плати, а саме : Постанову
Ради-Міністрів УРСР від 10 червня 1986 року № 207 і розпорядження Ради
Міністрів СРСР" Про оплату пращі учасників ліквідації, наслідків аварії на
ЧАЕС " від 23 травня 1986 року № 1031, Постанову ЦК КПРС, Президії
ВР СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦСІЇС № 524 -156 від 7 травня 1986 року,.
Постанову Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС віз 5 червня 1986 року № 665 - 195, якими
передбачено оплату праці робітникам по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
військових частин посадових окладів і окладів по військовому званню в
подвійному 100 % розмірі, нарахування заробітку в подвійному розмірі за роботу
в вихідні та святкові дні, з доплатою 35 % в нічний час підвищеної тарифної
ставки з виплатою премії в максимальному розмірі 60 %  є безпідставним і не може бути прийнято до
уваги. До того ж, сама по собі та обставина, що вказані документи раніше були
не відомі не свідчать про неправильність нарахувань та виплат їй заробітку за
роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Так, судом
встановлено, що нарахування мало місце за первинними документами, які були
видані позивачу по закінченню її роботи на Чорнобильський АЕС

Згідно довідок
(а. с. 59-61) за неї у відповідності до вимог ст. 7.2 Закону СРСР'" Про
загальновійськовий обов'язок " за місцем постійної роботи зберігався
середній заробіток. У відповідності до Постанов ЦК КПРС, Президії Верховної
Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦСПС від 7 травня 1986 року за вказаний період
її належить виплатити за місцем, постійної роботи 0 % тарифної ставки та
2-кратній розмір тарифної ставки.

Відповідач,
виплатив позивачу середньомісячний заробіток, виходячи з її тарифної ставки (
окладу ) за постійним місцем роботи в 2 - х кратному розмірі в сумі 933 руб. 55 коп.

Даних про
обов'язковість інших виплат надано суду не було.

З викладених
підстав позовні вимоги .задоволенню не підлягають

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України,
ст.94, 100 КЗпП України, Закону України "Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС", Розпорядженням Ради
Міністрів

3

СРСР від 17.05.1986 року №964, Постановою №524 - 156 від
07.05. 1986 року (УРСР №168 від 08.05.1986 року), Постановою Ради Міністрів
СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195, Постановою Держкомпраці СРСР та
Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 року №15310-43, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до обласного клінічного онкологічного диспансеру ",
3-тя особа - управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі
м. Харкова про перерахунок заробітної плати та спонукання на видачу довідки з
перерахунком заробітку - відмовити.

Рішення може
бути оскаржена в апеляційному порядку через Орджонікідзевський районний суд м.
Харкова шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення ухвали заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.