Справа
№2-813/07
РІШЕННЯ

іменем      України

26 жовтня 2007 року Ленінський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді     Редько С.В.

при секретарі    Сулименко І.Г.,

розглянувши у відкритому
судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи
Орган опіки і піклування Ленінської районної ради у м. Полтаві про усуснення
перешкод в користуванні житлом , що перебуває в спільній частковій власності,
та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2007 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з позовом до
ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом , що перебуває в спільній
частковій власності, що розташоване за адресою АДРЕСА_1, та стягнення моральної
шкоди.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги, підтримав в
повному об"ємі.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала частково, в
частині усунення перешкод в користуванні житлом , що перебуває в спільній
частковій власності.

Третя особа пресдтавник Органу Опіки і піклування
Ленінської районної ради у м. Полтаві в судове засідання не з'явилась , про
причини своєї неявки суд не повідомила, хоча завчасно та належним чином була
повідомлена про день та час слухання справи, про що в матеріалах справи мається
розписка про вручення судової повістки.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача,
дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до часткового
задоволення за наступних обставин.

Судом встановлено, що відповідно до заповіту від 16
травня 1974 року позивач ОСОБА_1 отримав у спадщину 1/6 частину жилого будинку,
що розташований за адресою АДРЕСА_1, від померлої ОСОБА_3. Відповідно до
рішення

Ленінського районного суду м. Полтави від 30 травня 2007
року за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/6 частину будинку з надвірними
спорудами по АДРЕСА_1, як за спадкоємцем після померлої    ОСОБА_3.     На    підставі
даних правовставновлюючих документів позивачу ОСОБА_1 належить на праві
власності 2/3 частини жилого будинку по АДРЕСА_1.

Відповідачу ОСОБА_2 належить на праві власності 1/6
частина будинку , яку вона отримала у спадщину після смерті її батька- ОСОБА_4
та матері - ОСОБА_5.

Як зазначив позивач у період з 12.01.1992 року по
12.08.2001 року він перебував в місцях позбавлення волі. Між позивачем та
померлою ОСОБА_5 було укладено усну домовленість, відповідно до якої ОСОБА_1
дозволив ОСОБА_5 користуватися частиною домоволодіння, що належала йому на
праві власності , на що вона брала на себе зобов"язання пересилати ОСОБА_1
передачі до місця відбування покарання. ОСОБА_5 брані на себе зобов"язання
не виконала.

В зв"язку з тим, що позивач ОСОБА_1 повернувшись з
місць позбавлення волі не мав змоги у відповідності до вимог ст. 319 ЦК України володіти, користуватися, розпоряджатися майном на
власний розсуд, тому що відповідачем ОСОБА_2 чинились перешкоди, а саме
висловлювались погрози в його адресу, чинились перешкоди в поселенні ОСОБА_1 та
його сім"ї з трирічною дитиною в належній позивачу на праві власності
частині будинку, тому він змішений звернутись за захистом своїх прав та
інтересів.

Відповідно до акту від 13 червня 2007 року складеного
Головою селещного комітету с Рогізна
Ленінського району у м. Полтава, встановлено, що сторонами по справі чинились
обоюдні перешкоди в володінні , користуванні та розпорядженні майном , що
належить сторонам на праві власності.

Згідно ст.41 Конституції України право приватної
власності є непорушним ніхто не може бути протиправно його позбавлений.

Відповідно до ст. 9 ч.3 ЖК України ніхто не може бути
виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користуванні жилим
приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 150 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок/частину
будинку/, квартиру, користуються ним /нею/ для особистого проживання і
проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати , заповідати, здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до вимог ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від
особи, яка незаконно , без відповідної правової підстави заволоділа ним.

В частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди з
відповідача в розмірі 5000 грн., суд приходить до висонку необхідно відмовити
за недоведеністю.

Оскільки, відповідно до ст..23 ЦК
України моральна шкода полягає в душевних стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Але позивачем у
відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України не наведені докази, тобто будь-які
дані, що вказували б на страждання, яких вона зазнала від протиправних дій
відповідача.

Відповідно до частини першої ст.  1167 ЦК України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю, відшкодовується  особою, яка її завдала, за наявності її вини.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. 10, 60, 62 ,213-215,   232 ЦПК України , ст. 2,9,150,155 ЖК
України, 316-321,355,358,369,379-391,1167 ЦК України суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Орган
опіки і піклування Ленінської районної ради у м. Полтаві про усуснення перешкод
в користуванні житлом , що перебуває в спільній частковій власності, та
стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Зобов"язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 в
користуванні належному йому на праві власності 2/3 частинами житлового будинку,
розта шованого за адресою АДРЕСА_1, передати ключі від вхідних дверей будинку
по АДРЕСА_1.

В частині стягненя моральної шкоди з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 в розмірі 5000 грн. -відмовити за недоведеністю.

Заяву про апеляційне оскарження заочного рішення може
бути подано до Ленінського районного суду м. Полтави протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, апеляційна скарга на заочне рішення суду подається
протягом 20 днів після подання заяви на апеляційне оскарження.