Справа №2-395 507р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
жовтня 2007 р. Святошинський районний суд м.
Києва в складі:

головуючої-судді:                                                                    Т.О.Величко,

при
секретарі:                                                                            І.М.
Коробій,

розглянувши у
відкритому попередньому  судовому
засіданні в м.  Києві

цивільну справу
за позовом

ОСОБА_1до   ОСОБА_2про

розірвання
шлюбу,  суд,  -

ВСТАНОВИВ:

Сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2001 р.

Від
шлюбу сторони мають неповнолітнього дочку - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження.

Позивачка
просить суд розірвати шлюб з відповідачем,
посилаючись на те,  що подружнє
життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя,  внаслідок чого виникали різного роду
непорозуміння,  сварки,  що призвели до втрати почуття любові та
поваги,  тому вони з відповідачем дійшли
до згоди щодо розірвання шлюбу,  оскільки
шлюб існує формально. Спір про майно у них відсутній. Питання проживання дитини
вирішено в добровільному порядку.

У
попередньому судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги та
просила їх задовольнити,  посилаючись при
цьому на обставини справи викладені в позовній заяві,  а також додатково пояснювала,  на її думку відносини у сім»ї повинні
будуватися на підставі любові та поваги,
а цих відносин між ними не має. Також зазначала,  що останнім часом відповідач переслідував її
друзів та співробітників,  а також уночі
потрапив до офісу,  у якому вона працює
домовившись з охоронцем та щось шукав у її комп»ютері.

Відповідач
письмових заперечень проти позову не надав. У попередньому судовому засіданні
позов визнав. Проти заявлених позовних вимог у попередньому судовому засіданні
не заперечував,  зазначав,  що кохав свою дружину,  але у нього є інформація,  що вона йому зраджує,  тому намагався переговорити з її друзями та
співробітниками і це не є переслідування. Також у попередньому судовому
засіданні відповідач зазначав,  що між
ним та позивачкою не досягнуто питання про поділ майна,  а також що він ще точно не знає з ким
залишиться проживати їх дочка.

Зустрічного
позову до попереднього судового засідання та під час попереднього судового
засідання подано не було.

Відповідно
до ч.3  ст. 105 СК України,  шлюб припиняється внаслідок його розірвання
за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно
до ч.2  ст. 112 СК України,  суд,
постановляє рішення про розірвання шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

На
підставі зазначеного,  аналізуючи зібрані
по справі докази в їх сукупності,  та
надані сторонами пояснення по справі,  за
своїм внутрішнім

переконанням,  що ґрунтується на
всебічному,  повному,  об»єктивному та безпосередньому досліджені
наявних у справі доказів,  враховуючи
те,  що в судовому засіданні достовірно
встановлено,  що позивач від позову не
відмовилася,  відповідач позов
визнав,  що подальше спільне життя
подружжя та збереження сім»ї не можливе,
а тому позов підлягає задоволенню,
сторони фактично не живуть разом,
не ведуть спільного господарства,
не підтримують шлюбних стосунків,
позивачка наполягає на розірванні шлюбу посилаючись на те,  що подальше спільне проживання з відповідачем
та примирення між ними і збереження шлюбу неможливе.

Керуючись  ст.
ст.  104,  105,
110,  112 Сімейного Кодексу
України,   ст.  ст. 10,
11, 60,  61, 130, 174,  212-215 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Шлюб,  зареєстрований 01 вересня 2001 р. у відділі
реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління
юстиції у м.  Києві між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1,   про що є актовий запис № 906 -
РОЗІРВАТИ.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути на користь
держави з ОСОБА_217 (сімнадцять ) грн.,
ОСОБА_1. від сплати державного мита звільнити.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду м.
Києва через Святошинський районний суд м.  Києва,
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом
десяти днів з дня його проголошення,  та
подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження рішення.