Справа
№2-2138
РІШЕННЯ

Іменем                                                                 України

03
серпня 2007 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого
судді -                                                                                   Оздоби
М. О.,

при
секретарях -                                                                                        Скиданенко
Т.І.

Сакуновій
Т.П.,  розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  треті особи: ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
в інтересах якого діє ОСОБА_5,
Головне управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним свідоцтва
про право на спадщину,  визнання права
власності в порядку спадкування,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
в інтересах якого діє ОСОБА_5 до ОСОБА_2,  треті особи: ОСОБА_1,  Головне управління юстиції у м. Києві про
визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності
в порядку спадкування,  суд,  -

встановив:

ОСОБА_1.
звернулась до суду із даним позовом до відповідача та просить визнати недійсним
свідоцтво про право на спадщину та визнати за нею право власності на 1/6
частину квартири АДРЕСА_1 в м. Києві. В обґрунтування позовних вимог
посилається на ті обставини,  що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_6,  після смерті якої відкрилась спадщина на 1/2 частину
спірної квартири. Оскільки про смерть бабусі вона не знала,  то пропустила строк для подачі заяви про
прийняття спадщини,  який їй було
додатково визначено рішенням суду. В подальшому їй стало відомо про те,  що відповідач отримав свідоцтво про право на
спадщину,  а вона та ОСОБА_3 і
неповнолітній ОСОБА_4,  які також є
онуками ОСОБА_6,  звернувшись вчасно до
нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини,  свідоцтв не отримали у зв»язку з прийняттям
спадщини відповідачем.  Позивачка
вважає,  що спадщина підлягає
перерозподілу,  а свідоцтво визнанню
недійсним.

В
судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала,  посилаючись на обставини,  викладені в позовній заяві.

Відповідач
та його представник в судове засіданні не з»явились повторно,  про час та місце розгляду повідомлені
належним чином,  заперечень проти позову
суду не надали,  про поважність причин
неявки суд не повідомили.

Суд вважає можливим вирішити справу у відсутності відповідача в порядку
пункту 4  ст. 169 ЦПК України,  на підставі наявних в справі доказів
(постановити заочне рішення).

Представники
третіх осіб ОСОБА_3. та ОСОБА_4. в судовому засіданні проти позову не
заперечували,  звернулись із самостійними
вимогами до відповідача ОСОБА_2.
та також просили визнати свідоцтво про право на спадщину видане на його ім»я
недійсним,  перерозподілити спадщину та
визнати за ОСОБА_3. та неповнолітнім ОСОБА_4. в інтересах якого діє ОСОБА_5. по 1/12 частини
квартири за кожним в порядку спадкування.

Представник
позивачки в судовому засіданні самостійні вимоги третіх осіб визнала та просила
їх задовольнити.

Представник
третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не
з»явився,  про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
просить слухати справу у його відсутності.

Заслухавши
пояснення представника позивача,
представника третіх осіб,
дослідивши матеріали справи,  суд
вважає,  що позовні вимоги ОСОБА_1.,  ОСОБА_3. та ОСОБА_4.,  в інтересах якого діє ОСОБА_5. підлягають
задоволенню,  виходячи з наступного.

Відповідно
до  ст. 60 ЦПК України,  кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Судом
встановлено,  що ІНФОРМАЦІЯ_2. померла ОСОБА_6 (a.c.127-копія свідоцтва
про смерть).

Після
смерті ОСОБА_6 відкрилась
спадщина на 1/4 частину квартириАДРЕСА_1 в м. Києві. Спадкоємцями після її
смерті є чоловік померлої - відповідач ОСОБА_2,
ОСОБА_1. у зв»язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_3. батька позивачки
ОСОБА_3.  та сина ОСОБА_6,  а також ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у зв»язку із
смертюІНФОРМАЦІЯ_4. їх батькаОСОБА_7 ,
який також був сином ОСОБА_6

У
встановлений шестимісячний строк відповідач,
ОСОБА_3 та ОСОБА_5.,  яка діяла в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4. звернулись
до Першої нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 ( a.c.52,
66 - копії заяв).

Позивачка
ОСОБА_1. з заявою про прийняття спадщини не звернулась у зв»язку з перебуванням
за межами України,  а рішенням
Святошинського районного суду м. Києва від 11.10.2006р.,  яке набрало законної сили,  їй було визначено додатковий строк для подачі
заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6
(a.c.14 - копія рішення

суду).

За
заявою відповідача,  в якій було
зазначено про спадкоємців ОСОБА_3. та ОСОБА_4.,
ОСОБА_2. 28.12.2005р.
державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори було
видано свідоцтво про право на спадщину за законом на Уг частину квартири
АДРЕСА_1 в м. Києві (а.с. 77-заява,  а.с.
78 - свідоцтво).

Відповідно до  ст. 1261 ЦК України,  у першу чергу на спадкування за законом мають
діти спадкодавця,  той із подружжя,  який його пережив та батьки.

Згідно
ч.1  ст. 1266 ЦК України,  внуки,
правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини,  яка належала б за законом їхнім матері,  батькові,
бабі,  дідові,  якби вони були живими на час відкриття
спадщини.

Статтею
1301 ЦК України
визначено,  що свідоцтво про право на
спадщину визнається недійсним за рішенням суду,
якщо буде встановлено,  що
особа,  якій воно видане,  не мала права на спадкування,  а також в інших випадках,  встановлених законом.

Приймаючи
до уваги,  що свідоцтво про право на
спадщину,  видане на ім»я ОСОБА_2. на все спадкове
майно,  без врахування інших
спадкоємців,  які вчасно подали заяву про
прийняття спадщини,  то воно підлягає
визнанню недійсним,  оскільки видане з
порушенням вимог закону,  а тому позовні
вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Також
підлягають задоволенню і позовні вимоги про визнання за ОСОБА_1. права
власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в м. Києві в порядку спадкування за
законом,  а за ОСОБА_3. та неповнолітнім
ОСОБА_4.,  в інтересах якого діє ОСОБА_5. по 1/12 частині
за кожним в порядку спадкування за законом.

Оцінюючи
зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні,  приймаючи до уваги,  що відповідачем не надано належних та
достовірних доказів проти вимог позивачки та третіх осіб,  суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1. та самостійні вимоги третіх осіб на предмет
позову повністю підтверджуються матеріалами справи та іншими доказами.

Керуючись  ст.
ст.  1261,  1266,
1267,  1280,  1301 ЦК
України,   ст.  ст.
10,  11,  57-60,
169 п.4,  209,  212-215,
224-228 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

Визнати
свідоцтво про право на спадщину за законом,
видане 28.12.2005р. на ім»я ОСОБА_2,  державним нотаріусом Першої Київської
державної нотаріальної контори,
відповідно до якого ОСОБА_2
прийняв спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_8,  яка складається з 1/4 частини квартири
АДРЕСА_1 в м. Києві - недійсним.

Визнати
за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на 1/6 частину
квартири АДРЕСА_1 в м. Києві.

Визнати
за ОСОБА_2 в
порядку спадкування за законом право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1
в м. Києві.

Визнати
за ОСОБА_9 в порядку спадкування за законом право власності на 1/12 частину
квартири АДРЕСА_1 в м. Києві.

Визнати за ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5,  в інтересах якого
діє ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом право власності на 1/12 частину
квартири АДРЕСА_1 в м. Києві.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача,  яка може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне
рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд
шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.