Справа №2-1165/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2007
р.   Заводский райсуд М. Запоріжжя в складі

судді:                   Марченко
Н.В.

при
секретарі:    Фурдак В. И.

За участі
адвоката ОСОБА_3

Розглянувши
відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом   ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 за участі третьої особи органу опіки та піклування Заводської
рай адміністрації  та   ОСОБА_4
про   визначення   місця проживання неповнолітньої дитини.

УСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до суду з позовом про визначення місця проживання неповнолітньої
дитини. В позові Вона указала,  що вона
та відповідач є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_5 1991 р. народження.
07.05.02 шлюб між нею та відповідачем розірвано згідно рішення Заводського
райсуду М. Запоріжжя, та місце проживання доньки встановлено з відповідачем .
Відповідач створив нову сім'ю. Позивачка працює за кордоном, та не має змоги
постійно проживати з дитиною. Неповнолітня ОСОБА_5 з 2006 року з власної волі
перестала проживати в сім'ї батька та пішла жити до ОСОБА_4  - своєї бабусі за адресою АДРЕСА_1. З батьком
ОСОБА_5 проживати не хоче. Оскільки дитина досягла 14 років, то вона має право
сама визначати місце свого проживання. Оскільки мати працює за кордоном та не
може постійно знаходитись з дитиною,  а
неповнолітня дитина не хоче проживати з батьком ,  то позивачка просить визначити місце
проживання її доньки у бабусі.

В
судовому засіданні позивачка підтримала заявлений позов. Суду пояснила ,  що вже скоро рік ,  як її неповнолітня донь проживає разом з
бабусею не дивлячись на те ,  що місце
проживання доньки визначено з батьком - відповідачем.  У бабусі є нормальні умови для проживання
доньки ,  і сама донька бажає проживати
разом з бабусею.

Відповідач
позов не визнав,  суду пояснив ,  що судом встановлено проживання дитини з
ним.  Донька сама визначила,  що проживати їй потрібно з бабусею,  але це погано сказується на розвитку доньки ,  оскільки бабуся в силу віку не може належним
чином виховувати його доньку.

Представник
органу опіки та піклування просить вирішити позов на розсуд суду в інтересах
неповнолітньої дитини.

Третя
особа ОСОБА_4  просить залишити онуку з
нею,  оскільки ОСОБА_5 не бажає проживати
разом з батьком ,  а мати працює за
кордоном.  ОСОБА_5 не подобається
відношення до неї в сім'ї батька. ОСОБА_4
хоч і непрацездатною за віком але не має ніяких захворювань ,  які б перешкоджали займатись вихованням
онуки. Онука нормально вчиться та відвідує кружки.

Неповнолітня
ОСОБА_5 просить визначити місце свого проживання з бабусею,  оскільки у батька не належні умови для
проживання ,  оскільки в неї немає
окремої кімнати і вона не задоволена ставленням до себе у

2

сім'ї батька.
Колиб мати постійно проживала та працювала в Україні ,  вона б проживала з нею. Але в теперішній час
вона бажає проживати тільки з бабусею.

Вислухавши
сторони ,  третіх осіб ,  неповнолітню Кривошеєнко Дар'ю,  дослідивши докази по справі,  суд вважає позов таким ,  що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони
є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_5 1991 р. народження. 07.05.02 шлюб між
нею та відповідачем розірвано згідно рішення Заводського райсуду М. Запоріжжя
,  та місце проживання доньки встановлено
з відповідачем (а.с.  4). Позивачка
працює за кордоном ,  та не має змоги
постійно проживати з дитиною. Батько дитини створив нову сім'ю . Неповнолітня
ОСОБА_5 з 2006 року з власної волі перестала проживати в сім'ї батька та пішла
жити до ОСОБА_4  - своєї бабусі за
адресою АДРЕСА_1. З
батьком ОСОБА_5 проживати не хоче тому що не задоволена ставленням до себе
батька,  що підтвердила в судовому
засіданні. Крім того ,  побутові умови
проживання у бабусі краще ніж у батька оскільки у бабусі є окрема кімната,  а у батька немає. Таким чином судом встановлено,  що жоден з батьків не може належним чином
створити дитині належних умов для виховання та розвитку дитини,  а тому згідно
ст.161 ч.3 СК України на вимогу бабусі місце проживання дитини за
рішенням суду може бути визначено у бабусі. При визначенні місця проживання
дитини суд враховує те, що бабуся ОСОБА_4
не страждає захворюваннями, які б перешкоджали їй займатись вихованням
дитини,  крім того за період проживання
дитини з бабусею,  дитина продовжує
нормально,  навчатись,  відвідує кружки,  що підтверджено характеристикою з школи. Це
свідчить про належне виховання з боку бабусі. Крім того,  згідно
ст. 160 ч.3 СК України коли батьки проживають окремо ,  то місце проживання дитини ,  що досягла 14 років визначається ним
самим.  Згідно  ст. 171 ч.2 СК України,  дитина ,
повинна бути опитана в судовому засіданні з питання визначення його
місця проживання. Оскільки ОСОБА_5 досягла 14 років,  то вона має право сама визначати місце свого
проживання. Оскільки мати працює за кордоном та не може постійно знаходитись з
дитиною,  неповнолітня дитина не хоче
проживати з батьком ,  бажає проживати з
бабусею а бабуся просить визначити місце проживання ОСОБА_5 з нею,  то суд вважає за необхідне визначити місце
проживання її доньки у бабусі за адресою АДРЕСА_1.

Керуючись  ст.
ст. 11,  208,  209, 212-215 ЦПК України,   ст.
ст. 160 ч.3 ,  161 ч.3,  171 ч. 2 СК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити. Встановити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_5  ІНФОРМАЦІЯ_1
за  місцем  проживання
її  бабусі ОСОБА_4 за адресою
АДРЕСА_1.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана в строк 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження
рішення суду набирає чинності після закінчення цього строку.

Заяву
про апеляційне оскарження може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.