Справа  №2-84/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2007
року Недригайлівський районний суд Сумської області в складі:

головуючого
- судді Захарченка О.П.

при
секретарі             Бузовій СВ.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в селищі Недригайлів справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про визнання права власності на Ѕ
частину домоволодіння,

ВСТАНОВИВ: Мешканка селища Недригайлів Сумської області ОСОБА_1 звернулася до
Недригайлівського районного суду з позовом до мешканця села Віхове
Недригайлівського району Сумської області ОСОБА_2 про поділ домоволодіння,
розміщеного за адресою АДРЕСА_1 та про поділ земельних ділянок, відповідно, для
обслуговування домоволодіння і для ведення домашнього підсобного господарства,
мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона була одружена з відповідачем з 13
серпня 1988 року по 08 квітня 2004 року і що за період перебування у шлюбі
сторони придбали на праві спільної сумісної власності заявлені до поділу
домоволодіння та земельні ділянки.

В ході розгляду справи позивачка, використовуючи своє
право , передбачене ст.31 ЦПК України, змінила свої позовні вимоги до
відповідача ОСОБА_2 і просить з викладених за змістом позовної заяви мотивів
визнати за нею право власності на 'А частину домоволодіння за вищевказаною
адресою.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свій позов
підтримала, відповідач ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 визнав.

Відповідно
до вимог ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши письмові
докази у справі, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

З копії договору купівлі-продажу від 24 жовтня 1990 року, посвідченого
державним нотаріусом Недригайлівської районної державної нотаріальної контори,
вбачається, що зазначеної дати ОСОБА_3продала, а ОСОБА_2купив належні продавцю
житловий будинок і господарчі та побутові приміщення: сарай, саж, погріб в селі
Віхове Недригайлівського району Сумської області .

(а.с.
14) Факт перебування позивачки і відповідача у шлюбі з 13 серпня 1988 року по
08 квітня 2004 року підтверджується копіями відповідних Свідоцтва про
одруження   і Свідоцтва про розірвання
шлюбу .

(а.с. 7-8 )

З письмових
довідок Комунального підприємства "Сумське міське бюро технічної

інвентаризації""
і      Виконавчого      комітету      Недригайлівської      селищної      ради

Недригайлівського   району   Сумської
області,   а   також
за   результатами   вивчення

погосподарської
книги   №34   за
1986-1990  роки     Недригайлівської  селищної
ради

Недригайлівського району Сумської області та з показів
свідків - працівника КП "Сумське міське бюро технічної
інвентаризації" ОСОБА_4, секретаря Недригайлівської селищної ради ОСОБА_5,
раніше працювавшої з 1981 року на посаді секретаря Недригайлівської селищної
ради ОСОБА_6вбачається, що за даними архіву КП "Сумське міське бюро
технічної інвентаризації" право власності на нерухоме майно за адресою
АДРЕСА_1не зареєстроване, а інформація про зазначений договір купівлі - продажу
, укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , занесена до погосподарської книги
Недригайлівської селищної ради, а також що ОСОБА_1 (попереднє прізвище ОСОБА_2
) була зареєстрована як проживаюча в АДРЕСА_1з 12.11 1990 року.

(а.с.
28,35) Факт зміни позивачкою прізвища з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 внаслідок
другого шлюбу 12.06.2004 року підтверджується Свідоцтвом про одруження І-БП №
НОМЕР_1.

(а.с.
14) Згідно ч.1 ст. 68 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу не припиняє
права спільної сумісної власності на майно , набуте за час шлюбу.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд вбачає,
що домоволодіння, розміщене за адресою АДРЕСА_1було придбане відповідачем
ОСОБА_2 і позивачкою ОСОБА_1, як подружжям , шляхом укладення відповідного
договору купівлі-продажу відповідачем ОСОБА_2, як покупцем, а також що за час
після розлучення сторін у вищевказаному домоволодінні фактично проживає
відповідач ОСОБА_2. і дане домоволодіння змін не притерпіло та складається з
житлового будинку, двох сараїв і погріба, так як під час спільного проживання
сторони побудували ще один сарай, а саж знесли.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного
заробітку ( доходу).

Технічний
паспорт на домоволодіння, що є об"єктом спору у справі, відсутній.
Разом  з
цим,   суд   вважає,
що   відсутність  зазначеного
технічного   паспорта   не перешкоджає суду вирішити спір у даній
справі по суті позовних вимог.

Згідно     ст.
124 Конституції України,
юрисдикція  судів  поширюється
на  всі правовідносини, що
виникають у державі.

Керуючись ст.ст.
88, 208, 209, 212-215   ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 у даній
справі задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1право власності на Уі частину домоволодіння, а саме -
житлового будинку, двох сараїв і погріба за адресою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_151 грн. на
компенсацію витрат позивачки по сплаті судового збору у справі і 30грн. на
компенсацію витрат позивачки по оплаті інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи.

Це рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду
Сумської області через Недригайлівський районний суд шляхом подання протягом 10
днів після його проголошення заяви про апеляційне оскарження та подання
апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або шляхом подання апеляційної скарги протягом строку, передбаченого
для подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду.