Справа № 2-5593/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

08 червня 2007 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді  - Долі В.А.

при секретарі - Слакві-Марчук Н.В.,

з участю представника позивача - адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення часток у праві приватної спільної
сумісної власності на квартиру, про визнання права на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

По суті позову
представник позивача суду показала, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві
приватної спільної сумісної власності
позивачу та її чоловікові ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право
власності на житло, виданого 2 березня 1993 року. Балансова вартість квартири
становить 9886 грн. Позивачка перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 з 2 жовтня 1960
року, який зареєстрований в сільській раді с.Біла Криниця Рівненського району Рівненської області. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4
помер. Після його смерті відкрилась спадщина на його частину квартири АДРЕСА_1
для спадкоємців першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України:
позивачки, як дружини, та їхньої дочки - ОСОБА_2. Заяву про прийняття спадщини
ні позивач, ні відповідач в нотаріальну контору
не подавали. На час відкриття спадщини позивачка постійно проживала у спірній квартирі
разом із спадкодавцем, що стверджується реєстрацією за місцем її постійного
проживання з 23.05.1990 року. На даний час позивачка не має можливості отримати
в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки не
визначена частка спадкодавця у праві приватної спільної сумісної власності на
квартиру.

Просить визначити частки співвласників квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4
та ОСОБА_1 в розмірі по 1/2 частині квартири
кожного. Визнати за позивачкою право приватної власності на спадкове майно
після смерті ОСОБА_4 в розмірі 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Відповідач в судове засідання не з'явилася. До початку судового засідання
подала суду заяву, в якій вказала, що позов визнає повністю та
просить справу розглянути у її відсутності.

Суд вважає, що зібраних в справі доказів достатньо для вирішення справи по
суті, тому розглядає справу у відсутності відповідача.

Дослідивши
докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню з наступних підстав:

Квартира
АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності позивачу та її
чоловікові ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого
2 березня 1993 року Фондом державно-комунального
майна Рівненської міської ради згідно з розпорядженням № 90 від 2.03.1993
р. та зареєстрована по праву приватної спільної сумісної власності Рівненським
міським бюро технічної інвентаризації 3.03.1393 р. за № 54-157-11637 (а.с.11).
Балансова вартість квартири становить 9886 грн., що стверджується довідкою № 1063 від 17.05.2007 року, виданою КП «РМБТІ»
(а.с.12). Позивачка перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 з 2 жовтня 1960 року,
який зареєстрований в сільській раді с.Біла Криниця Рівненського району
Рівненської області, про що видане свідоцтво про одруження НОМЕР_1, актовий
запис № 8 (а.с.10). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, про що видане свідоцтво про
смерть НОМЕР_2 відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського
управління юстиції на підставі актового запису про смерть за № 1858 (а.с.13).
Після його смерті відкрилась спадщина на
його частину квартири АДРЕСА_1 для спадкоємців першої черги відповідно до
ст.1261 ЦК України: позивачки, як дружини, та їхньої дочки - ОСОБА_2.

Заяву про
прийняття спадщини ні позивач, ні відповідач в нотаріальну контору не подавали.

2

На час відкриття спадщини позивачка постійно проживала у спірній
квартирі разом із спадкодавцем, що стверджується реєстрацією за місцем її
постійного проживання з 23.05.1990 року.

Відповідно до ст. 370 Цивільного Кодексу України, у разі виділу частки із
майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки
кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо
інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду, тому
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 належить по 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до
ст. 1226 ЦК України,
частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до
ст. 1268 ЦК України:
спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 ЦК
України, він не заявив про відмову від неї.
Оскільки ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживала разом із
спадкодавцем, то вважається, що вона прийняла спадщину.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Встановити, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 належить по 1/2 чатини
квартири АДРЕСА_1, кожному.

Визнати за
ОСОБА_1 право приватної власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, яке складається
з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294
Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному
суду через суд, який ухвалив оскаржуване рішення.