Справа №2-50807
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27 вересня 2007 року Кагарлицький районний суд Київської області

в складі:     судді                                        Шевченко
І.І.

при секретарі                                             Хміль
Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1,  за дорученням
ОСОБА_2 до Кагарлицької районної державної адміністрації,  Леонівської сільської ради про визнання права
на земельну частку (пай), -

встановив:

представник позивача просить суд визнати за ОСОБА_3 право
на земельну частку (пай) розміром 2, 92 в умовних кадастрових гектарах,  яка перебуває в колективній власності КСП
«ІНФОРМАЦІЯ_1» (реорганізованого в кооператив «ІНФОРМАЦІЯ_1») вартістю 37602,
00 грн.,  зобов'язати Кагарлицьку районну
державну адміністрацію видати ОСОБА_1  на
ім'я ОСОБА_3 сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 2, 92 в
умовних кадастрових гектарах вартістю 37602, 00 грн.,  яка перебуває в колективній власності КСП
«ІНФОРМАЦІЯ_1»,  реорганізованого в СТОВ
«ІНФОРМАЦІЯ_1» та зобов'язати Леонівську сільську раду Кагарлицького району
виділити земельну частку (пай) розміром 2, 92 в умовних кадастрових гектарах із
наявних земель резервного фонду,  від
сплати державного мита ОСОБА_1 звільнити на підставі п.18  ст.  4
Декрету KM України «Про
державне мито» посилаючись на те,  що
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3,  жителька
села Леонівка Кагарлицького району Київської області.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат довірителя ОСОБА_4,  все належне йому майно та майнові права
перейшли до ОСОБА_1 єдиного спадкоємця за законом і він прийняв спадщину після
смерті свого брата.

На протязі з 1988 року по 16 травня 2002 ОСОБА_3 була
членом колгоспу ім. . Ілліча с Леонівка
Кагарлицького району Київської області,
правонаступником якого є розпайований КСП «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Викладене підтверджується
трудовою книжкою на її ім'я.

Згідно рішення III сесії Леонівської сільської ради XXII скликання від 16 червня 1995 року для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва колективу сільськогосподарському
підприємству «ІНФОРМАЦІЯ_1» було передано в колективну власність 1130, 9
гектарів землі згідно із планом.

17 серпня 1995 року вказані землі були розпайовані й КСП
«ІНФОРМАЦІЯ_1» отримав державний акт на право колективної власності на землю.
До вказаного Державного акта,  у додатку
№ 1 був доданий список громадян -членів КСП.

До вказаного вище додатку - списку прізвище ОСОБА_3
помилково було не внесено незважаючи на те,
що на момент розпаювання земель КСП «ІНФОРМАЦІЯ_1» вона була членом
даного сільськогосподарського підприємства,
їй безпідставно не було видано сертифікат на право на земельну частку
(пай).

Про те,  що померла
в установленому порядку не була внесена до додатку до державного акта та не
отримала частки (паю),  йому,  як її спадкоємцеві за заповітом,  стало відомо тільки після звернення до
Кагарлицької районної державної адміністрації та отримання 07.05.2007 року
відповідних документів,  а тому
представник позивача вважає,  що перебіг
строку позовної давності розпочався з вказаної дати.

До вказаної дати ОСОБА_1
неодноразово звертався до адміністрації КСП «ІНФОРМАЦІЯ_1» та комісії з
організації та врегулювання питань,  що
виникли в процесі реформування аграрного сектора економіки за довідками та
роз'ясненнями з питання отримання земельного сертифікату,  про те,
вказані вище органи та їх посадові особи відмовляли йому в реалізації
права спадкодавця на земельну частку (пай),
мотивуючи це тим,  що вирішення
даних питань в компетенції суду.

Відповідно до положень Указу Президента № 720/95 вказані
посадовими особами пояснення не є підставами для відмови в наданні земельної
частки (паю).

За таких обставин,
порушене право спадкодавця на отримання сертифіката на право на земельну
частку (пай) в розмірі 2, 92 умовних кадастрових гектарів вартістю 37602, 00
грн. підлягає поновленню в судовому порядку.

Представник відповідача,
в особі Леонівської сільської ради заявлений позов не визнав і просить
суд відмовити в задоволенні позивних вимог позивача в повному обсязі,  оскільки ОСОБА_3 було пропущено без причини
строк позовної давності для звернення до суду та судові витрати покласти на
позивача

Представник відповідача,
в особі Кагарлицької районної державної адміністрації заявлений позов не
визнав і просить суд відмовити в задоволенні позивних вимог позивача в повному
обсязі та судові витрати покласти на сторону,
на користь якої буде прийнято рішення.

Суд,  вислухавши
сторони,  вивчивши матеріали справи,  вважає за необхідне у задоволенні вказаного
позову відмовити.

В судовому засіданні суд
встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно рішення Ш сесії Леонівської сільської ради XXII скликання від
16 червня 1995 року та на виконання Указу Президента України № 720/95 від
08.08.1995 року «Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і
організаціям» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва
колективу сільськогосподарському підприємству «ІНФОРМАЦІЯ_1» було передано в
колективну власність 1130, 9 гектарів землі згідно із планом.

17 серпня 1995 року землі були розпайовані і КСП
«ІНФОРМАЦІЯ_1» отримав Державний акт на право колективної власності на землю
(копія додається),  до якого додавався
додаток 1 «Список громадян - членів колективного сільськогосподарського
підприємства,  сільськогосподарського
кооперативу або товариства». До даного списку не було внесено ОСОБА_3,  яка на момент видачі Державного акту була
членом КСГП. Твердження представника відповідача в особі голови Леонівської
сільської ради про те,  що вона не була
внесена до списку осіб,  які мають право
одержання земельної частки (паю) тому,
що ОСОБА_3 не виробила трудоднів,
тобто мала невелику кількість виходів на роботу (архівний витяг
протоколу № 2 від 10.12.1996 року додається),
суд не може прийняти до уваги,
оскільки воно суперечить я.2 Указу Президента України «Про порядок
паювання земель,  переданих у колективну
власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»,  оскільки звужує коло осіб,  які мають право на земельну частку
(пай),  та порушує права членів КСП.

Твердження представників відповідачів про те,  що ОСОБА_3 не мала приписки та не мала
паспорта суд не може прийняти до уваги(копія довідки від 04.05.2007 року №
151),  оскільки права власності на
земельну частку (пай) не обмежується місцем проживання члена КСП.

У відповідності до положення п.7 Указу Президента України
«Про порядок паювання земель,  переданих
у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і
організаціям»,  в якому передбачено,  що створюваний під час передачі земель у
колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну
власність або надання в користування земельних ділянок громадянам,  зайнятим переважно в соціальній сфері на
селі,  а також іншим особам,  яких приймають у члени сільськогосподарських
підприємств,  або які переселяються у
сільську місцевість для постійного проживання. На підтвердження цього
відповідач,  в особі голови Леонівської
сільської ради,  було наведено факти про
виділення з резервного фонду в розмірі,
встановленому відповідним рішенням місцевої ради 6 чоловікам,  які не були включені до списку,  але вони звернулися з відповідними заявами
про включення їх до списку пайовиків.

Після уточнення і затвердження списків таких осіб,  обміру одержаних земель було визначено розмір
та вартість частки,  що припадає на
кожного члена колективу,  і кожному з них
видано відповідний документ -сертифікат про право власності на визначену частку
(пай). Твердження представника позивача про те,
що перебіг строку позовної давності розпочався з 07 травня 2007 року не
відповідає дійсності. Оскільки ОСОБА_3 пропустила строк,  на протязі якого здійснюється захист
порушеного права,  і до суду про
поновлення строку не зверталася. Минуло майже 9 років з часу отримання першого
сертифікату на земельні частки (пай),
які були виготовлені і розпочалися видавати з 1996 року і їй про це було
відомо. Крім того,  уточнювалися і
погоджувалися списки осіб,  які мали
право на земельну частку (пай),  щорічно в
кінці року проводились розрахунки по сертифікатах,  а тому твердження представника позивача про
те,  ОСОБА_3 не знала,  що її не включено до списку осіб,  які мають право на земельну частку
(пай),  не були представлені докази суду
і такі обставини не були встановлені в судовому засіданні.

Окрім того,  з
позовом звернувся позивач ОСОБА_1 ,
після встановлення факту спільного проживання його брата ОСОБА_4  з ОСОБА_3. оскільки на момент смерті
спадкодавця вона ще не стала власником частки землі,  тому спадкоємці не можуть успадковувати те,  що не належало спадкодавцю,  а тому суд вважає,  що в позові ОСОБА_1 до Кагарлицької районної
державної адміністрації,  Леонівської
сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) на ім'я ОСОБА_3
необхідно відмовити у зв'язку з пропуском нею без поважних причин трьохрічного
строку ( ст. .71 ЦК (в редакції 1963 року)) за захистом права на отримання
державного акту на землю у КСП «ІНФОРМАЦІЯ_1» села Леонівка Кагарлицького
району Київської області.

Суд звільняє позивача від сплати державного мита на
підставі ч.3 п. 18  ст. 4 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про державне мито» № 7-93 від 21.01.1993 року,  як громадянина,  віднесеного до категорії 1 потерпілого
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Суд стягує з позивача на користь ГУДКУ у Київській
області частково недоплачені витрати по сплаті за інформаційно - технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 28 (двадцять вісім) грн.. 50 коп.

На підставі викладеного та керуючись Указом Президента
України «Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність сільськогосподарських підприємствам і
організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року,
ст. . 71 ЦК (в редакції 1963 року)
ст.  ст.  10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України
суд,  -

вирішив:

У позову ОСОБА_1 до Кагарлицької районної державної
адміністрації,  Леонівської сільської
ради про визнання права на земельну частку (пай) - відмовити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати державного мита на підставі
ч.3 п.18  ст.  4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про
державне мито» № 7-93 від 21.01.1993 року,
як громадянина,  віднесеного до
категорії 1 потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ГУДКУ у Київській області
для Кагарлицького райсуду за інформаційно-технічного забезпечення розгляду
справи рр 0324,  МФО
821018,  код 23569487,  банк - ГУДК у Київській області 28 (двадцять
вісім) гривень 50 коп..

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подана до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд
протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до
апеляційного суду Київської області протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.