Справа № 2- 1192/2007p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

28
вересня 2007 р.                                                                                   м.  Димитров

Димитровський
міський суд Донецької області у складі:

головуючого -
судці Халаджи О.В.

при секретарі
Рибкіній Г.В.

позивача ОСОБА_1

за участю
представника відповідача Коробського А.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.  Димитров Донецької
області справу за

позовом ОСОБА_1
до Димитровської міської ради про визнання права

власності,

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача позовні вимоги ОСОБА_1 до Димитровської міської
ради про визнання права власності визнав у повному обсязі.

Позивач
в судовому засіданні,  в обґрунтування
позову пояснив,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її
чоловік,  ОСОБА_2,  який постійно мешкав на день смерті у
АДРЕСА_1

У
зв'язку із смертю ОСОБА_2,  відкрилася
спадщина,  що складається із жилого
будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами,  розташованого у АДРЕСА_1

Данним
будинком померлий ОСОБА_2володів на підставі договору на надання у безстрокове
користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового
будинку від 10.09.1958 року та акта про закінчення будівництва та ввода в
експлуатацію індивідуального будинку від 08.03.1960 року.

Спадкоємцем
майна ОСОБА_2 є я та наши з померлим діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4,  які відмовились від прийняття спадщини на
користь матері.

Після
смерті чоловіка позивачка прийняла спадщину фактично вступила в права
управління спадковим майном,  але у
зв'язку з наявністю самочинного будівницьтва сараю на території домовлодіння не
можливо оформити спадщину у нотаріальній конторі,  тому у позивачки виникла необхідність
звернутися до суду.

Самочинно
збудованний сарай відповідає будівельним та санітарним нормам і тому позивачка
вважає,  що позов підлягає задоволенню та
за нею слід визнати право власності на жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1з
належними до нього будівлями та спорудами.

Судом
встановлено,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
чоловік позивачки ОСОБА_2,  який постійно
мешкав на день смерті у АДРЕСА_1(а.с.
9).

Дружина
померлого ОСОБА_1фактично прияняла спадщину,
вступила в право володіння спадковим майном,  а їх з померлим діти ОСОБА_3та ОСОБА_4  відмовилися від прийняття спадщини на користь
своєї матері,  про що свідчать їх
заяви,  які вони надали судові,  будучі притягнуті до справи у якості третіх
осіб (а.с.  31). Інших спадкоємів після
померлого ОСОБА_2не має.

Данним
будинком померлий ОСОБА_2володів на підставі договору на надання у безстрокове
користування земельною ділянкою для будівницьтва індивідуального житлового
будинку від 10.09.1958 року та акта про закінчення будівницьтва та ввода в
експлуатацію індивідуального будинку від 08.03.1960 року (а.с.  22-25).

Позивачка
ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2що підтверджується свідоцтвом про одруження
(а.с.  7).

ОСОБА_3
та ОСОБА_4 є дітьми позивачки та померлого,
що підтверджується їх свідоцтвами про народження (а.с.  8).

2

Факт
прийняття спадщини позивачкою ОСОБА_1 підтверджується довідкою з місця
мешкання,  в які вказано,  що ОСОБА_1 безперервно мешкає за адресою:
АДРЕСА_1з 1958 року. (а.с.  21).

Самочинно
збудованний сарай та будинок вцілому відповідає будівельним нормам (а.с.  15) та нормам пожежної безпеки (а.с.  16)

Виходячи
із змісту статті 1261 Цивільного кодексу України,  спадкоємцями першої черги за законом є діти
спадкодавця та той з подружжя,  який його
пережив.

За
змістом приписів статті 376 Цивільного кодексу України,  право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою,  яка здійснила самочинне будівництво.

Згідно
положень статті 1218 Цивільного кодексу України,  до складу спадщини входять усі права та
обов'язки,  що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу вищевикладеного,  суд
вважає,  що вимоги позивача підлягають
задоволенню в повному обсязі,  та за нею
необхідно визнати право власності на жилий будинок загальною внутрішньою площею
43 м ,  в тому числі житловою - 26,
1м2,  з належними до нього господарськими
будівлями та спорудами,  розташованого у
АДРЕСА_1

На
підставі  ст.  ст.
376,  1218,  1261,
1268,  1269 Цивільного кодексу
України,  та керуючись  ст.
ст. 10,  11,  57, 209, 213, 214, 215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до Димитровської міської ради про визнання права власності задовольнити
повністю.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок загальною внутрішньою площею 43
м2,  в тому числі житловою - 26,
1м2,  з належними до нього господарськими
будівлями та спорудами,  розташованого
уАДРЕСА_1

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення до Апеляційного суду Донецької області через
Димитровський міський суд.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через
Димитровський міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.