Справа №   2-437
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

01
червня 2007 року                                                                                            м.
Городенка

Городенківський
районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого
судді        Ничик Г.І.,

секретаря                         Косменко Т.М.

з участю
сторін:               ОСОБА_2., ОСОБА_3

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, який був
зареєстрований 20.02.2005 p.,
від шлюбу подружжя має сина ОСОБА_5, 2006 року народження, який проживає
разом з позивачкою. В заяві позивачка вказує, що причиною розірвання шлюбу є
те, що відповідач за останній час спільного проживання значно погіршив своє
ставлення до неї та до сім'ї, не поважає її як дружину. Така поведінка
відповідача негативно впливає на стан здоров'я позивачки. Просить шлюб
розірвати, сина залишити на проживанні з нею, кошти за оформлення розірвання
шлюбу згідна оплатити сама.

В
судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що з
березня 2006 р. сторони спільно не проживають, відповідач проживає в своїх
батьків, вона з дитиною в своїх. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу,
просить не надавати терміну для примирення, так як   подання заяви про розірвання шлюбу є
обдуманим рішенням.

Відповідач
позовні вимоги визнав, на розлучення згідний.

Виходячи
із вищенаведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Визнання
відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб.

Відповідно
до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення про
задоволення позову в порядку, встановленому ст. 174 цього ж кодексу, за
наявності для того законних підстав.

Суд,
вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи встановив, що сім'я розпалась,
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
позивачки, тому вважає що позов слід задовольнити. Суд вважає доцільним сина
залишити на проживанні з позивачкою, та задовольнити вимоги позивачки щодо
покладення на неї сплати коштів при оформленні розірвання шлюбу в органі РАЦСу.

На
підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного кодексу
України та керуючись ст.
ст. 130, 174, 209, 213-215 ЦПК України суд

ВИРІШИВ :

Позов
задовольнити. Шлюб між гр. ОСОБА_21975 року народження та гр. ОСОБА_1, 1984
року народження, який був зареєстрований 05 липня 2005 року, актовий запис № 49
в відділі реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного
управління юстиції Івано-Франківської області - вважати розірваним.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути в бюджет держави з ОСОБА_2- один
неоподатковуваний мінімум доходів громадян, звільнивши від оплати ОСОБА_1

Дочку
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, залишити на проживанні з   ОСОБА_1.

Шлюб
припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.