Справа № 2-2719/2007рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

19 вересня
2007 року Оболонський районний суд м. Києва в складі: головуючого
судді Маринченко М.М., при секретарі Скорик Н.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 та ОСОБА_2до ОСОБА_3про розірвання договору, стягнення грошової суми та
відшкодування моральної шкоди,

встановив:

У квітні 2007
року позивачі звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що вони вирішили придбати належну йому
АДРЕСА_1. 6 березня 2006 року між позивачкою ОСОБА_2 та відповідачем
було укладено попередній договір із
зазначенням усіх істотних умов майбутньої угоди, посвідчений приватним
нотаріусом, в якому сторони домовилися, що договір купівлі-продажу квартири
буде укладено до 3 квітня 2007 року. За вказаним договором ОСОБА_2
сплатила відповідачу авансовий платіж у розмірі 90900 грн. В договорі також
зазначено, що сторонам відомо про те, що вказана квартира знаходиться під
обтяженням та перебуває в іпотеці у АКБ
СР «Укрсоцбанк» на підставі договору іпотеки, посвідченого 18 січня 2007
року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Позняковою С.В., в зв'язку з чим
відповідач зобов'язується до укладення основного договору виконати всі
зобов'язання перед АКБ
СР «Укрсоцбанк» по кредитному договору та зняти заборону з квартири.

2 квітня 2007
року, попередньо домовившись з відповідачем про час та місце зустрічі, взявши з собою грошові кошти, необхідні
для купівлі квартири, вони з метою укладення основного договору прибули
до приміщення АКБ «Укрсоцбанк»,
де з'ясувалось, що відповідач для укладення угоди не з'явився. Замість нього
прибула громадянка ОСОБА_4, яка мала на
руках довіреність, видану відповідачем, з повноваженнями на укладення від
його імені договору. Вони почали наполягати на особистій присутності
відповідача при укладенні угоди. Після неодноразових та тривалих телефонних
переговорів з відповідачем останній прибув до приміщення банку та повідомив їх про те, що квартира, яку він мав
намір продати, до цього часу перебуває під забороною і якщо вони не передумали
її купувати, то повинні своїми особистими грошовими коштами погасити його
кредитний борг. Оскільки пропозиція відповідача суперечила умовам
попереднього договору, вони відмовились це робити. При цьому відповідач, з вини
якого не було укладено договір купівлі-продажу квартири, відмовився повернути
отриманий авансовий платіж.

Такими
неправомірними діями відповідача їм заподіяно моральну шкоду, яка полягає у
переживаннях та душевних стражданнях, викликаних невиконанням відповідачем
своїх зобов'язань. Душевні страждання посилила та обставина, що відповідач відмовився в добровільному порядку
повернути їм грошові кошти, в зв'язку з чим вони були змушені звертатися
як до адвокатів за правовою допомогою, так і до судових органів за захистом своїх інтересів, витрачаючи при цьому час,
який могли б використати з більшою користю для себе, та грошові кошти.

На підставі
викладеного позивачі просили розірвати попередній договір, укладений 06 березня 2007 року між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, стягнути з відповідача на
їхню користь суму авансового платежу у розмірі 90900 грн., 5000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди та понесені ними судові витрати.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1
та представник позивачів вказані позовні вимоги підтримали в повному
обсязі.

2

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що
дійсно, 6 березня 2007 року уклав з позивачкою ОСОБА_2 попередній договір,
згідно з яким сторони взяли на себе зобов'язання в строк до 3 квітня 2007 року
укласти договір купівлі-продажу належної йому квартири.

На виконання п.
10 зазначеного попереднього договору ним у строк до 3 квітня 2007 року були
підготовлені та отримані всі необхідні документи для укладання основного договору, а саме: правове і ановлюючий
документ, технічний паспорт, довідка-характеристика БТІ, довідка форми
№3. довідка про відсутність заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг
та послуг зв'язку.

2 квітня 2007
року, попередньо домовившись з позивачами, вони зустрілися у приміщенні АКБ «Укрсоцбанк». з метою
з'ясування наявності всіх необхідних для укладання основного договору
документів та обговорення порядку розрахунків за основним договором. Обговорення зазначених питань мало важливе значення,
оскільки квартира, що відчужувалася, знаходилася в іпотеці у АКБ «Укрсоцбанк» і для зняття заборони на
відчуження, він повинен був достроково погасити залишок суми по кредиту. Тому,
він хотів бути впевненим, що позивачка ОСОБА_2 дійсно готова придбати зазначену
квартиру і в неї є необхідна сума грошових коштів.

Після цього вони
домовилися зустрітися в приміщенні АКБ
«Укрсоцбанк» З квітня 2007 року для
укладення основного договору. З квітня 2007 року він прибув до банку,
взявши з собою всі необхідні документи для укладання основного договору та
певну суму грошових коштів, яка була необхідна для погашення залишку кредиту,
так як це було необхідно для зняття заборони на відчуження зазначеної квартири.
В банку він пробув до 18 години вечора, але
ні позивачка, ні її представник так і не з'явилися, на його телефонні
дзвінки не відповідали.

Таким чином, відповідач вважає, що
з його боку були виконані всі необхідні дії для того, щоб укласти основний
договір, який не був укладений виключно з вини позивачки, тому забезпечувальний
платіж у розмірі 90900 гри. повинен залишитися у нього.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з
вищенаведених підстав.

Заслухавши пояснення позивача
ОСОБА_1 представника позивачів, відповідача, представника відповідача,
показання свідків ОСОБА_5ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши матеріали
справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до
ст. 365 ЦК України
попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у
певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах,
встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі,
встановленій для основного договору. Зобов'язання, встановлене попереднім договором,
припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін),
встановленого попереднім договором.

Відповідно до
ст. 627 ЦК України,
сторони є вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до
ст. 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 6 березня 2007 року між ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_2
(покупець) було укладено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю., відповідно до якого
сторони зобов'язуються в строк до 3 квітня 2007 року укласти договір купівлі-продажу
(далі - основний договір) АДРЕСА_1, на умовах і в порядку встановлених
попереднім договором.

Відповідно до п.
5.1 попереднього договору ОСОБА_2 передала ОСОБА_3.
90900 грн. (еквівалент 18000 доларів США за курсом НБУ) на доказ укладення та забезпечення виконання договору
купівлі-продажу квартири з належних

3

до сплати 2272500 грн. (еквівалент
450000 доларів США). При
укладенні основного
договору сума 90 900 грн.
буде вважатися як авансовий платіж за об'єкт купівлі-продажу.

Відповідно до п. 6 попереднього договору сторонам відомо про те, що
квартира, яка є предметом цього договору, знаходиться під
обтяженням та перебуває в іпотеці у АКБ
СР «Укрсоцбанк», на підставі договору іпотеки, посвідченого 18 січня 2007 року
за реєстровим номером 145 приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального округу Лозняковою СВ., в зв'язку з чим
продавець зобов'язується до укладення основного договору виконати всі
зобов'язання перед АКБ
СР «Укрсоцбанк» по кредитному договору та зняти заборону з вищезазначеної
квартири.

Згідно з п. 9 попереднього договору у випадку відмови від укладення
основного договору купівлі-продажу ОСОБА_3 ОСОБА_2 буде сплачена
грошова суму у розмірі 181800 грн.. що
еквівалентна 36000 доларам США на день виконання зобов'язання.
Наслідки відмови від укладення основного договору ОСОБА_2 в попередньому
договорі чітко не визначені.

Судом також встановлено, що у визначений у попередньому договорі строк (до
З квітня 2007 року) ОСОБА_3 свої зобов'язання за попереднім договором щодо
виконання всіх зобов'язань перед АКБ
СР «Укрсоцбанк» по кредитному договору та зняття заборони з вищезазначеної
квартири не виконав. Вказана обставина підтверджується
наявними в матеріалах справи витягами з Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна та не заперечується відповідачем.

Таким чином
основний договір купівлі-продажу квартири не було укладено у зв'язку з
невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за попереднім договором.

За таких обставин, вирішуючи спір в межах позовних вимог, суд приходить до висновку,
що передана відповідно до п. 5.1 попереднього договору позивачкою ОСОБА_2 відповідачу грошова суми у розмірі 90900
грн. підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 на підставі
положень ст. 1212 ЦК України, як з особи, яка зберігає вказані грошові кошти у
себе без достатньої правової підстави.

Позовні вимоги про стягнення вказаної грошової суми в тому числі й на
користь позивачки ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, оскільки
остання не була стороною в попередньому договорі і відповідно до положень цього
договору грошова сума у розмірі 90900 грн. передана відповідачеві ОСОБА_2

Позовні вимоги про розірвання попереднього договору також не підлягають задоволенню,
оскільки відповідно до положень ст. 365 ЦК
України зобов'язання, встановлене попереднім договором, припинилося,
оскільки основний договір не укладений протягом строку, встановленого
попереднім договором.

Позовні вимоги
позивачів про відшкодування заподіяної їм моральної шкоди задоволенню не
підлягають, оскільки позивачами не надано суду доказів, які б підтвердили, що вони зазнали моральних страждань
внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань за попереднім
договором.

Відповідно до
ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки ОСОБА_2 підлягають
стягненню понесені нею та документально підтвердженні судові витрати
пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, зокрема судовий збір у
розмірі 909 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
у розмірі 30 грн.

Вимоги позивачів
про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 500 грн. задоволенню не
підлягають, оскільки позивачами не надано доказів понесення ними вказаних витрат (в наявній в матеріалах
справи квитанції про оплату послуг щодо ведення справи не зазначено
платника).

На підставі ст. ст. 365, 627, 629, 1212 Цивільного кодексу України,
керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 84, 88, 212-215 ЦПК України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 та
ОСОБА_2до ОСОБА_3про розірвання договору, стягнення грошової суми та
відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

4

Стягнути з
ОСОБА_3на користь ОСОБА_290900 грн. (дев'яносто тисяч дев'ятсот гривень).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_3на користь ОСОБА_2понесені нею судові витрати: судовий збір у розмірі
909 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у
розмірі 30 грн.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в
двадцятиденний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.