справа №2-1424/07
РІШЕННЯ

Іменем України

25
вересня 2007 року                                                                                   м.
Запоріжжя

Заводський
районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого
судді Забіяко Ю.Г.

при
секретарі          Вінник Л.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх
інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4до ОСОБА_5та в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_6,
ОСОБА_7, треті особи орган опіки та піклування, КП ВРЕЖО-4, відділ
громадянства і реєстрації фізичних осіб Заводського РВ, про скасування
реєстрації, виселення із житлового приміщення осіб, які самовільно вселилися та
вселення -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
у травні 2007 року звернулася до суду в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4з позовом до ОСОБА_5. та неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
скасування їх реєстрації та виселення із житлового приміщення, так як вони
самовільно вселилися.

В
процесі розгляду справи в червні 2007 року позивач доповнила свої позовні
вимоги та просила про вселення її в житлове приміщення.

В
обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що квартира
АДРЕСА_1 не приватизована, її діти зареєстровані в ній з часу народження, після
її розлучення зі ОСОБА_8, діти залишилися проживати в спірній квартирі, а в
лютому 2007р. за цією адресою були зареєстровані відповідачі за заявою наймача
ОСОБА_8. незаконно, без відповідної згоди її дітей, її, як законного
представника своїх дітей, та без дозволу органу опіки та піклування. Крім цього
так як в спірній квартирі залишилися проживати її діти, позивач просила вселити
її теж.

Позивач
ОСОБА_1. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала на підставах, які
викладені в позові та додатково пояснила, що у зв'язку з тим, що у її
колишнього чоловіка ОСОБА_8. було виявлено на при кінці життя онкологічне
захворювання головного мозку, то він не міг адекватно реагувати та
усвідомлювати свої дії при дачі згоди на реєстрацію ОСОБА_5., як своєї дружини,
та її дітей. Крім цього пояснила, що після розлучення в 2006 року зі своїм
чоловіком, вона переїхала зі старшою дитиною проживати за іншою адресою, там
зареєстрована, а інші двоє неповнолітніх дітей залишися проживати з батьком,
який в жовтні 2006 року зареєстрував шлюб з відповідачем, та в лютому 2007 року
неправомірно написав заяву з проханням зареєструвати відповідачів, в квітні
2007р. ОСОБА_8. помер, та виникло питання про приватизацію житлового
приміщення, однак при здійсненні реєстрації були порушені норми житлового
законодавства. В даний час вона зі своїми дітьми проживає за адресою АДРЕСА_2,
наймачем цієї квартири є її теперішній чоловік, відповідач створює перешкоди в
проживанні в спірній квартирі її дітям та їй.

Відповідач
з позовом не була згодна надавши суду свої заперечення, та пояснила, що вона
знаходилася в зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_8. з грудня 2006 року, після чого
вона разом зі своїми дітьми та з дітьми свого чоловіка стали проживати разом в
його квартирі в якості членів сім'ї, а в лютому 2007 року згідно заяви її
чоловіка ОСОБА_8. вони були зареєстровані в спірній квартирі. ЇЇ чоловік помер
ІНФОРМАЦІЯ_1р. в результаті онкологічного захворювання легенів. Також пояснила,
що старша донька позивача не проживала в квартирі, а середня донька не проживає
в квартирі після смерті батька, постійно з ними проживав тільки молодший син
позивача ОСОБА_3, але з вересня 2007 року він переїхав до матері, ніяких
перешкод у користуванні квартирою вона не створювала.

Представник
третьої особи органа опіки та піклування пояснила, що реєстрація відповідачів
була здійсненна з порушенням житлового законодавства.

Представники
третіх осіб до суду не з'явилися, надіслав лист про розгляд справи за їх
відсутності.

Суд,
вислухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи,
показання свідків, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи
і оцінюючи всі надані сторонами докази в їх сукупності, приходить до висновку,
що пред'явлений позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно
до статті 47 Конституції України та ст.9 ЖК України кожний має право на житло і
не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку
визначених законом та примусово позбавлений цього права. Право на повагу до
житла гарантує і ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Відповідно
до вимог ст.65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою
згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним
жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків а також інших осіб. На вселення до
батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, які
вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими
членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими
особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої
угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно
ст.64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і
батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони
постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Так в судовому
засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що наймач
трикімнатної квартири АДРЕСА_1 був ОСОБА_8. Позивач зі ОСОБА_8. перебувала в
зареєстрованому шлюбі, який був розірваний згідно свідоцтва НОМЕР_1
18.07.2006р. (а.с.32). Неповнолітні ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є дітьми ОСОБА_8.
(а.с.6-8). Шлюб між ОСОБА_8. і відповідачем був зареєстрований 23.12.2006р.
Заводським відділом РАГС М.Запоріжжя, актова запис НОМЕР_2. ОСОБА_8. помер
ІНФОРМАЦІЯ_1р.

Згідно довідки
ЖЕД №8 від 10.05.2007р. в спірній квартирі з 08.09.1998р. зареєстровані наймач
ОСОБА_8., його діти ОСОБА_2., 1993 р.н., ОСОБА_3., 1995 р.н., ОСОБА_4., 1996
р.н., а з 20.02.2007р. згідно заяви ОСОБА_8. також зареєстровані його дружина
ОСОБА_5., діти дружини ОСОБА_9., 1993 р.н., ОСОБА_10., 2002 р.н. (а.с.4)

ОСОБА_8.
15.02.2007р. було подано заяву начальнику ЖЕД №8 щодо здійснення реєстрації в
спірну квартиру його дружини та дітей ОСОБА_9. і ОСОБА_10. (а.с.33).

Як
пояснила в судовому засіданні свідок ОСОБА_11., вона є матір'ю ОСОБА_8. та
проживає в спірній квартирі, оскільки допомагає відповідачу доглядати за її
дітьми та дітьми позивача, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які не бажали проживати з
матір'ю, а проживали разом з батьком, який згодом помер. Крім цього пояснила,
що її син та відповідач з дітьми стали проживати в спірній квартирі з восени
2006р., одружився з нею у грудні 2006 р., а в лютому 2007 р. подав заяву до
ЖЕД-8 щодо реєстрації своєї сім'ї, а саме відповідача та її дітей.

Свідок
ОСОБА_12. також підтвердила, що ОСОБА_8. та відповідач проживав однією сім'єю з
восени 2006р., одружилися та в лютому 2007р. він зареєстрував дружину з дітьми.

Згідно
витягу з протоколу ради опіки та піклування Заводської районної адміністрації
17.05.2007р. розглядалося питання за заявою позивача, на якому неповнолітній
ОСОБА_3відмовився проживати з матір'ю, висловив бажання проживати з бабусею
ОСОБА_11. в спірній квартирі, у зв'язку з чим враховуючи інтереси дитини, рада
опіки та піклування вирішила залишити місце проживання з бабусею. Згідно
довідки Запорізької загальноосвітньої школи №54 ОСОБА_3там навчався з
01.09.2001р. по 30.08.2007р.

Посилання
позивача на те, що її колишній чоловік ОСОБА_8. в силу свого захворювання
головного мозку не міг адекватно оцінювати дії щодо реєстрації дружини з дітьми
спростовуються показаннями відповідача, свідків ОСОБА_11., ОСОБА_12., допитаних
в суді, свідоцтвом про державну реєстрацію ОСОБА_8. як фізичної
особи-підприємця від 31.01.2007р., а також оглянутою в судовому засіданні
медичної карти НОМЕР_3 ОСОБА_8., згідно якої він перебував на обліку в
Запорізькому обласному онкологічному диспансері з діагнозом „онкологічне
захворювання легенів".

З огляду
на вищевикладене суд приходить до висновку, що якщо законодавством передбачена
письмова згода тільки повнолітніх членів сім'ї наймача на вселення в жиле
приміщення, а за неповнолітніх згода висловлюється їх законними представниками,
а саме ОСОБА_8. був наймачем спірної квартири, та був батьком неповнолітніх
дітей від першого шлюбу, то письмової згоди позивача, як матері неповнолітніх,
та органа опіки та піклування в цьому випадку не потрібно, реєстрація
відповідачів здійснена без порушень законодавства, тому підстав для її
скасування та виселення відповідачів не має, крім цього вони не мають іншого

житла.  Згідно
інформації     КП БТІ Пологівської
районної ради №431   від  19.09.2007р.
за відповідачем право власності на нерухоме майно не зареєстровано.

Що
стосується позовних вимог позивача про вселення в спірну квартиру до її дітей,
то вони не ґрунтується на законі та спростовуються матеріалами справи, оскільки
згідно довідки ЖЕД №8 від 28.09.2006р., та паспортних даних позивач ОСОБА_1.
дійсно проживала в спірній квартирі з 08.09.1998 р. по 27.06.2006р., була знята
з реєстраційного обліку в зв'язку з реєстрацією поАДРЕСА_2. Крім цього позивач
не заперечувала, що вона дійсно зареєстрована та проживає за вказаною адресою
разом зі своїм чоловіком та дітьми, тобто вона має постійне місце проживання,
де зберігає право користування житловим приміщенням і права на вселення в
спірну квартиру не має.

Керуючись
ст..47 Конституції України, ст.ст.9, 64, 65 ЖК України, ст.ст.57-60, 88, 209,
212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позову ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4до ОСОБА_5та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті
особи орган опіки та піклування, КП ВРЕЖО-4, відділ громадянства і реєстрації
фізичних осіб Заводського РВ, про скасування реєстрації, виселення із житлового
приміщення осіб, які самовільно вселилися та вселення у квартиру АДРЕСА_1 -
відмовити.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Заводський
районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст.294 ЦПК України, рішення набирає законної сили після
закінчення цього строку.