№2-3606/07
РІШЕННЯ

Іменем України

15 листопада
2007 року           Костянтинівський
міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого
судді                                    Нейло
В.В.

при секретарі                                             Донській
Ю.В.

з участю:

позивачки                                                  ОСОБА_1.

відповідача                                                ОСОБА_2

розглянувши у
попередньому відкритому судовому засіданні м. Костянтинівки позовну заяву

ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

12 листопада
2007 року в Костянтинівський міськрайонний суд із заявою звернулася позивачка

ОСОБА_1, в якій
вона просила розірвати шлюб з ОСОБА_2, який був зареєстрований 29 лютого 1992
року в Костянтинівському міському відділі РАГС Донецької області, актовий запис
№ 113. Від спільного проживання вони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. З червня 2005 року сторони припинили проживання через постійні
сварки. Позивачка вважає, що сім*ю зберегти не можливо. Дитина залишиться
мешкати з нею. Спору про спільне майно у них не має. В судовому засіданні
позивачка ОСОБА_1 свої вимоги підтримала і пояснила, що вона знаходиться в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 29 лютого 1992 року, від якого
вони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони припинили спільне
проживання з червня 2005 року через сварки. Зараз вона мешкає із дитиною в м.
Москва в Росії, оскільки знайшла там роботу. У неї це перший шлюб. Дитина
залишиться мешкати з нею. Спору про спільне майно у них не має. Вважає, що
зберегти сім*ю не можливо, просила строк на примирення не надавати та розірвати
їх шлюб.

Відповідач
ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що з позивачкою по справі

знаходиться в
зареєстрованому шлюбі з 29 лютого 1992 року, від якого вони мають неповнолітню
дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Припинили спільне проживання з позивачкою з червня
2005 року через сварки. З того часу вони мешкають окремо. Він, як і позивачка,
зараз працює та мешкає в м. Москва в Росії, але окремо від неї. У нього це
перший шлюб. Дитина залишиться мешкати з позивачкою. Спору про спільне майно у
них не має. Вважає, що зберегти сім*ю не можливо, просив строк на примирення не
надавати та розірвати їх шлюб.

Відповідно до ч.
4 ст. 130 ЦПК України при визнанні відповідачем в попередньому судовому

засіданні позову
ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні

попереднього
судового засідання.

Дослідивши докази
по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки при

таких відносинах
подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе.

Суд вважає за
необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 10
грн. при одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу у відділі РАГС.

Керуючись ст.ст.
6, 15, 130, 214-215, 234 ЦПК України, на підставі ст.ст.105, 110-112 СК
України, суд

ВИРІШИВ:

Шлюб
зареєстрований 29 лютого 1992 року в Костянтинівському міському відділі РАГС
Донецької області, актовий запис № 113, між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, - розірвати.

При видачі
свідоцтв про розірвання шлюбу судовий збір в сумі 10 (десять) гривень стягнути
з

ОСОБА_2, а
ОСОБА_1 від сплати судового збору звільнити.

Неповнолітню дитину
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на

виховання
ОСОБА_1.

На рішення суду
може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.