Справа №2-1746/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14
вересня 2007 року                                               місто
Лозова

Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого
судовим засіданням - судді Жмуд Н.М., при секретарі судових засідань - Кислій
Т.В., з участю прокурора Демченко
Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань
Лозівського міськрайонного суду Харківської області в місті Лозова Харківської
області цивільну справу за позовною заявою Служби у справах неповнолітніх
Лозівської міської ради Харківської області в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1
до ОСОБА_2, третіх осіб : Виконавчого комітету Лозівської міської ради
Харківської області як орган опіки та піклування; ОСОБА_3 про позбавлення
батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2007 року Служба у справах неповнолітніх Лозівської міської ради
Харківської області звернулась до суду з позовною заявою до відповідача щодо
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та стягнення з нього аліментів,
посилаючись на те, що відповідач по справі перебував в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_4, і вони мають двох дітей : ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно рішення
суду після розірвання шлюбу між батьками ОСОБА_5 залишилась проживати разом з
батьком, а ОСОБА_1 - з матір'ю.

Рішенням
суду від 16 липня 2004 року Глазова
Олена Євгенівна була позбавлена батьківський прав стосовно дітей, а батько
на той момент перебував в місцях позбавлення волі.

Над
ОСОБА_1 було встановлено опіку і опікуном призначена бабуся, на цей час ОСОБА_1
навчається в Лозівській філії Харківського автодорожнього технікуму за
спеціальністю «Бухгалтерський облік». ОСОБА_5 була
влаштована на повне державне забезпечення до Лозівського професійного ліцею.

Батько
дівчат перебував в місцях позбавлення волі і звільнився в червні 2007 року. В
даний час влаштувався на роботу до ЗАО
«Лозівське ХПП» токарем. 26 червня 2007 року він був попереджений щодо
відповідальності по дотриманню прав неповнолітніх згідно з законодавством
України, але в той же день він написав заяву про те, що не заперечує проти
позбавлення його батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки
ОСОБА_1, 1991 року народження та стягнення з нього аліментів на її утримання.
На підставі зазначеного Служба у справах неповнолітніх Лозівської міської ради
звернулась до суду і просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки
ОСОБА_1, стягнути з нього аліменти на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь ОСОБА_3, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для

дитини відповідного віку щомісячно до її повноліття. А також просить
звільнити позивача від сплати державного мита та стягнути його з відповідача.

Ухвалою суду від 06 серпня 2007 року, позовна заява була залишена без руху
і надано строк для усунення недоліків.

В установлений судом строк, позивачем було виправлено недоліки позовної
заяви і 16 серпня 2007 року відкрито провадження по справі.

У судовому засіданні представник позивача, позов підтримала та пояснила, що
відповідач по справі перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, і вони мають
двох дітей : ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання
шлюбу між батьками ОСОБА_5 залишилась проживати разом з батьком, а ОСОБА_1 - з
матір'ю. Рішенням суду від 16 липня 2004 року ОСОБА_4 була позбавлена
батьківський прав стосовно дітей, а ОСОБА_2 на той момент перебував в місцях
позбавлення волі, і за рішенням суду від 27 травня 2005 року з нього було
стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини зробітку (доходу) до
повноліття старшої доньки ОСОБА_5. Над ОСОБА_1 було встановлено опіку і
опікуном призначена бабуся, на цей час ОСОБА_1 навчається в Лозівській філії
Харківського автодорожнього технікуму за спеціальністю «Бухгалтерський облік». ОСОБА_5 була влаштована
на повне державне забезпечення до Лозівського професійного ліцею.

Батько дівчат перебував в місцях позбавлення волі і звільнився в червні
2007 року. В даний час влаштувався на роботу до ЗАО «Лозівське ХПП» токарем. 26 червня 2007 року він був
попереджений щодо відповідальності по дотриманню прав неповнолітніх згідно з
законодавством України, але в той же день він написав заяву про те, що не
заперечує проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до
неповнолітньої доньки ОСОБА_1, 1991 року народження та стягнення з нього
аліментів на її утримання. Представник позивача вказала, що виходячи з
викладеного, діючи в інтересах дітей ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав
по відношенню до неповнолітньої доньки ОСОБА_1, стягнути з нього аліменти на
утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, у розмірі 1/4 частки
заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно до її повноліття. А також просить звільнити
позивача від сплати державного мита та стягнути його з відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 у
судовому засіданні проти позову не заперечував, та надав суду письмову заяву,
про те що позов він визнає і не заперечує проти позбавлення його батьківських
прав відносно доньки ОСОБА_1, оскільки він дійсно не виконує відносно неї своїх
обов»язків батька, не турбується про її матеріальне забезпечення, виховання та
не спілкується з донькою. Крім того, відповідач вказав, що він не відвідував ні
школу в якій навчалася ОСОБА_1, з метою з»ясування про її успіхи в навчанні, та
не відвідує і на даний час, навчальний заклад, в якому вона навчається на даний
час.

Прокурором позов позивача підтримано та надано письмовий висновок про
доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої
ОСОБА_1.

Представник
третьої особи: органу опіки та піклування виконавчого комітету Лозівської
міської ради Харківської області також позов підтримано, та вказано, що в
матеріалах справи наявний письмовий висновок про доцільність позбавлення
відповідача його батьківських прав.

Третя особа: ОСОБА_3 позов підтримала у повному обсязі і не заперечувала
проти того, щоб на її користь на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 з відповідача
стягнули аліменти.

В судовому
засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ксерокопій свідоцтв про народження (а.с.№ 5) вбачається, що
відповідач по справі - ОСОБА_2, є
батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. № 9), встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2, перебувають у
розірваному шлюбі з 23 листопада 1999 року.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16 липня
2004 року (а.с.№6), ОСОБА_4 було
позбавлено батьківських прав та стягнено з неї аліменти на утримання дітей
ОСОБА_1 та ОСОБА_5.

Із заяви ОСОБА_2 від 26
червня 2007 року (а.с.№16) та наданої у судовому засіданні (а.с.№71),
встановлено, що він проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки
ОСОБА_1 не заперечує.

Відповідно до Рішення виконавчого комітету Лозівської міської ради
Харківської області від 25 серпня 2004 року (а.с.№7) про вирішення питань щодо
соціально-правового захисту дітей ОСОБА_1, встановлено опіку над малолітньою
ОСОБА_1 - ОСОБА_3, та влаштована ОСОБА_5 до
Лозівського професійного ліцею на повне державне забезпечення.

За клопотанням позивача, в судовому засіданні в якості свідка було допитано
ОСОБА_6, яка за
час навчання ОСОБА_1 в ЗОНІ №8, була її класним керівником. Свідок вказала, що
за час навчання дівчинки, вона не знала її батька, ні коли його не бачила,
оскільки спілкувалася лише з її матір»ю та бабусею. Батька ОСОБА_1 побачила
лише сьогодні в судовому засіданні.

Допитана в якості свідка за клопотанням позивача ОСОБА_7, будучи
повідомленою про кримінальну відповідальність про дачу завідомо неправих
свідчень (а.с.№72,73), вказала, що ОСОБА_1 зараз навчається в Лозівській філії
Харківського автодорожнього технікумі і вона є її класним керівником Успіхами
ОСОБА_1 в навчанні, цікавиться лише її бабуся, а відповідача по справі, вона ні
коли не бачила і з ним відносно навчання ОСОБА_1, ніколи не спілкувалася.

Відповідно довідки № 37 від 06.09.2007 року на ОСОБА_1 (а.с.№19), що
вона дійсно навчається з 01 вересня 2006 року в Лозівській філії Харківського
автомобільно-дорожнього технікуму за спеціальністю "Бухгалтерський
облік". Термін навчання 2 року 10 місяців.

Згідно до довідки з місця роботи на ОСОБА_2 (а.с.№20), встановлено, що
дійсно він працює в ЗАТ "Лозівське хлібоприймальне підприємство" на
посаді токаря з 06 липня 2007 року.

Для
з»ясування думки, в присутності опікуна ОСОБА_3 у судовому засіданні, була
допитана сама ОСОБА_1, яка вказала, що навчається в Лозівській філії
Харківського автомобільно-дорожнього технікуму за спеціальністю
"Бухгалтерський облік", мешкає з

бабусею, яка є її
піклувальником. Батьки турботи до неї не виявляли, з ними вона не спілкувалась.
Батько матеріальної допомоги на її утримання не надає, життям її не цікавиться,
участі у її вихованні не приймає, тобто, взагалі не проявляє ні якої
батьківської турботи, яка їй була так необхідною. ОСОБА_1, вказала, що вона
вважає за можливе і доцільне, позбавити відповідача по справі, його
батьківських прав відносно неї.

Помічником прокурора до матеріалів справи надано Висновок, про доцільність
позбавлення відповідача батьківських прав та задоволення позову у повному
обсязі

(а.с.№74).

Виходячи з вищевикладеного, встановлено, що своїми діями, відповідач
порушує свої зобов"язання закріплені в статті №51 Конституції України від
28 червня 1996 року, а саме: Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до
досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст.180
Сімейного Кодексу України.

В принципі №6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20
листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під
опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та
матеріального забезпечення».

В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991
року вказано: «Держави-учасники зобов»язуються забезпечити дитині такий захист
та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та
обов»язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по
закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні
заходи».

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня
2001 року №2402 зазначено, що «Кожна дитина має право на рівень життя достатній
для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини,
відповідно до законів України».

Статтею №11 цього ж Закону вказано, що «Сім»я є природним середовищем для
фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку
дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення
належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім»ї разом з
батьками або в сім»ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної
турботи та основним обов»язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.»

Згідно
статті №12 цього закону вказано, що «Виховання в сім»ї є першоосновою розвитку
дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за
виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють,
мають право і зобов»язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров»я,
фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до
самостійного життя та праці». Відповідно до статті №15 цього ж Закону
встановлено, що «Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має
право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які
проживають окремо від дитини, зобов»язані брати участь у її вихованні і мають
право спілкуватися з нею». При розгляді даної цивільної справи достовірно було
встановленою що відповідач - ОСОБА_2, свідомо не виконує своїх обов»язків по
вихованню доньки - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2

, не спілкується з нею і перешкод в спілкуванні з нею, йому, ніхто не чиняв
і не чинить.

Статтею №164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення
батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов»язків по
вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного
обов»язку -виконання батьківських обов»язків по вихованню дитини - це завжди
акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його,
але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно
встановлено виходячи з поведінки відповідача, не дивлячись на те, що останній
мав задовільний стан здоров»я, перешкод у спілкуванні з дитиною йому ніхто не
чинив і не чинить, і у тривалому відрядженні, не знаходився.

Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, суд вважає можливим
задовольнити позов позивача і позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав
відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У позовній заяві, позивач прохає суд, стягнути з ОСОБА_2, аліменти на
користь піклувальника ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4
частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків від
прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно до її
повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.165 СК України, одночасно з позбавленням батьківських
прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання
про аліментів на дитину.

В судовому засіданні 17 вересня 2007 року відповідач повідомив, що він
працює і отримує заробітну плату.

Дійсно відповідно до довідки від 30 липня 2007 року (ас.№47) вбачається, що
відповідач працює в ЗАТ «Лозівське хлібоприймальне підприємство» в якості
токаря і його середня заробітна плата складає 620 горн. 20 коп.

Необхідно відмітити, що відповідно до ч.2 ст.166 СК України, «Особа,
позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання
дитини».

Відповідно до ст.180 СК України Батьки зобов»язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.ст.182,183 СК України, суд стягує з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини
заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно до її повноліття.

Згідно із ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням
суду від дня пред»явлення позову, тобто з 03 серпня 2007 року.

Відповідно
до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Згідно
до п.6 ч.1
ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити
між сторонами судові витрати.

Відповідно
до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові
витрати.

Із матеріалів
справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму 07 гривень
50 копійок, про що надано квитанцію (а.с.№27). Однак у своїй позовній заяві
позивачем не вказано про стягнення на їх користь з відповідача понесеним
позивачем судових витрат.

Положенням
ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше
як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до
ст.ст.81,88 ЦПК України, суд стягує з ОСОБА_2, на
користь держави державне мито в розмірі 51 гривня.

Суд
роз»яснює відповідачу ОСОБА_2, що
відповідно до ст.168 СК України «Мати, батько, позбавлені батьківських прав,
мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав».

Керуючись
положенням ст.ст.Ю, 11, 57, 60, 81, 88, 209, 212, 213-215 ЦПК України;
ст.ст.164, 165, ч.2 ст.166, 169, 180, 182, 183, 191, 243, 244, СК України;
ст.ст.8, 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001
року №2402; ч.2 ст.3 Конвенції «Про права дитини» від 27 вересня 1991 року;
принципу №6 Декларації «Про права дитини», проголошеної Генеральною Асамблеєю
20 листопада 1959 року,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
Служби у справах неповнолітніх Лозівської міської ради Харківської області в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третіх осіб : Виконавчого комітету
Лозівської міської ради Харківської області як орган опіки та піклування;
ОСОБА_3 «про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів» -
задовольнити.

Позбавити
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця міста Лозова Харківської області -
батьківських прав відносно до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця міста Лозова Харківської області, працюючого в
ЗАТ "Лозівське хлібоприймальне підприємство", який мешкає : АДРЕСА_1,
- аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4
частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму
встановленого для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення позивачем
до суду - 03 серпня 2007 року і до досягнення нею повноліття.

Допустити
негайне виконання рішення суду в межах суми платежу як за один місяць.

Стягнути
з ОСОБА_2 на
користь держави державне мито у розмірі 51 гривня 00 коп..

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.