Справа №2-101307
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня   2007 року м. Рівне

Рівненський
міський суд Рівненської області

в особі судді
Сидорук Є.І.

при секретарі
Щудло М.О.

з участю
позивача ОСОБА_1

відповідача   ОСОБА_2

представника
відповідача - адвоката ОСОБА_3

представника ВАТ
« Державний Ощадбанк» Янчишина Р.Ю.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та Рівненського облавного управління відкритого акціонерного товариства
« Державний ощадний банк України» про визнання правочину недійсним та стягнення
грошових коштів у сумі   9890,36 грн , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач
ОСОБА_2. у судовому засіданні позов не визнав і в обгрунтування своєї позиції
пояснив, що з 2003 року ОСОБА_4 проживала у нього у будинку. Позивач знав, що
його матір проживає у нього і тричі заходив до нього. Він з дружиною купував
для неї всі необхідін ліки для лікування так як вона була старенька, продукти
харчування та інші. Уттримував її за свої кошти. В вересні 2004 року ОСОБА_4 оформила
у ЖКП " Західне" на нього доручення для отримання в банку грошей, що
лежали на рахунку останньої. Отримуючи гроші по вказаному дорученню він віддав
їх ОСОБА_4 купував ліки та інше. Майже всі грошові кошти інши на утримання
ОСОБА_4. Позивач знав, що матір проживає у нього не забирав її до себе. Крім
того, коли померла остання, то позивач гроші на її поховання матері не давав.
Про те, що ОСОБА_4 не могла усвідомлювати значення своїх він не знав, оскільки
вона була в здоровому розумі.

Представник
Рівненського обласного управління ВАТ " Державний ощадний банк
України" у судовому засіданні позов не визнав і в обгрунтування своєї
позиції пояснив, що довіреність на ім"я ОСОБА_2 була видана ЖКП "
Західне" на правомірних засадах, а філії № 1 Рівненського обласного
управління ВАТ " Державний ощадний банк" мала правомірні підстави
діяти у відповідності з чинним законодавством та чинною довіреністю. В даному
банк виступав як фінансовий посередник в якого дані кошти обліковуються тільки
на рахунку, а на момент видачі коштів ОСОБА_2 існувала чинна довіреність з
підписом і печаткою начальника ЖКП " Західне".

Позивач у
судовому засіданні позов підтримав та просить суд визнати доручення, видане
ОСОБА_4 20.09.04 року на отримання ОСОБА_2. грошей в Ощадбанку філії № 1 з рахунку
НОМЕР_1, та завірене начальником ЖКП " Західне" недійсним, стягнути з
Рівненського обласного управління ВАТ " Державний ощадний банк
України" та ОСОБА_2 солідарно грошові кошти у сумі 9890,36 грн.

Відповідач
ОСОБА_2. у судовому засіданні пояснив, що грошові кошти які він отримував по
дорученні ОСОБА_4. він віддавав останній, також купував продукти харчування,
ліки та все необхідне для підтримання життєдіяльності ОСОБА_4. Коли остання
померла, то він похоронив її за гроші , що залишись та свої кошти. Позивач
знаючи, що його матір проживає у нього, ніяких мір щоб забрати її до мебе не
приймав, і за гроші нічого не говорив. Також гроші на похорон матері не давав.

Представник
Рівненського обласного управління ВАТ "Державний ощадний банк
України" у судовому засіданні пояснив, що довіреність видана на ім"я
ОСОБА_2 правомірно, і банк в даному випадку виступав як фінансовий посередник.
Оскільки Ощадбанк не вправі розпоряжатися та користуватися кошгтами, які
знаходяться на рахунку клієнта, в свою чергу він діяв на підставі чинного
законодавства України та довіреності ОСОБА_2

Суд, заслухавши
пояснення сторін, допитавши свідків, всебічно дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного висновку.

Так, судом
встановлено, що ОСОБА_4 являлась вкладником в Ощадбанку філії № 1 ВАТ "

Державний
ощадний банк України".

20 вересня 2004
року ОСОБА_4 видала доручення ОСОБА_2 на отримання в Ощадбанку філії № 1
грошових коштів на рахунку НОМЕР_1. Вказане доручення завірене печаткою та
підписом начальника ЖКП ""Західне". ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4
померла.

Відповідно до
рішення Рівненського міського суду від 16 листопада 2005 року ОСОБА_4 визнана
недієздатною, починаючи з 18 серпня 2003 року.

Згідно ч. 2 ст.
41 ЦК України
- - недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину.

Як слідує з ч. 2
ст. 203 ЦК України
- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

Відповідно до ч.
1 ст. 215 ЦК України
- підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину
стороною ( сторонами)   вимог, які
встановлені   частинами першою-третьою,
п"ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст.
236 ЦК України
- нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з
моменту його вчинення.

За таких
підстав, суд рахує, що позовні вимоги в частині визнання доручення видане
ОСОБА_4 20 вересня 2004 року на отримання ОСОБА_2. грошей вощадбанку філії № 1
з рахунку НОМЕР_1та завірене начальником ЖКП "Західне" недійсним
підлягають до задоволення.

Крім того, судом
встановлено, що з 21 вересня 2004 року по 29 липня 2005 року ОСОБА_2.
відповідно до доручення ОСОБА_4. отримав в філії Ощадбанку № 1 9890,36 грн.

Відповідно до
ст. 10 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права
щодо подання доказів, їх дослдження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд сприяє всебічному і повному з"ясуванню обставин справи: роз"яснює
особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх
прав у випадках встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 11
ЦПК України - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних
чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено
судом, на момент видачі доручення ОСОБА_4 на ім"я ОСОБА_2, останній та
начальник ЖКП " Західне" не знали і не могли знати, що ОСОБА_4 може
бути визнана недієздатною.

ОСОБА_4 певний
час проживала у ОСОБА_2 , який як встановлено судом, отримуючи гроші за
ОСОБА_4. повертав їх останній для проживання. Крім того він купував всі
необхідні ліки, продукти харчування та інші речі необхідні для підтримання
життєдіяльності ОСОБА_4 Коли померла остання, то ОСОБА_2. похоронив її за
гроші, які залишились він ОСОБА_4.

Дані факти
підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, які показали, що вони
знали ОСОБА_4. довгий час. ОСОБА_6. показала, що ОСОБА_4 довгий час проживала у
них з чоловіком. Спочатку вони утримували її за свої гроші. Остання проживаючи
у них була як член сім"ї. Гроші які отримували за ОСОБА_4. віддавали
останній, купували всі необхідні речі, продукти харчування. Про стосунки з
сином остання говорила, що він відмовився від неї . ОСОБА_5 показала, що коли
вона бачила ОСОБА_4, то у останньої були при собі гроші. Підстав вважати про
те, що ОСОБА_4 не могла усвідомлювати свої дії у них не було.

З таких підстав,
суд рахує, що у суду немає підстав для недовіри показам свідків, так як вони
збігаються з іншими доказами досліженими у судовому засіданні.

Відповідно до
ст. 4 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та
інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами України.

Як слідує з ст.3
ЦК України -
загальними засадами цивільного законодавства є справедливість,

добросовісність
та розумність.

Згідно ст. 216 ЦК України -
недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов"язані
з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього
правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане
полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, -
відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент
відшкодування. Якщо у зв"язку із вчиненням недійсного правочину другій
стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають
відшкодуванню винною стороно.

Відповідно до
ст. 225 ЦК України
- правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути
визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом
інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. У разі наступного
визнання фізичної особи, яка вчинила правочин недієздатною, позов про визнання
правочину недійсним може пре"явити її опікун. Сторона, яка знала про стан
фізичної особи у момент вчинення правочину, зобюов"язана відшкодувати їй
моральну шкоду, завдану у зв"язку із вчиненням такого правочину.

Як вбачається з
ч. 4 ст. 245 ЦК України
- довіренність на одержання заробітної плати, стипендії, пенсії, аліментів,
інших платежів та поштової кореспонденції ( поштових переказів, посилок тощо)
може бути посвідчена посадовою особою організації, в якій довіритель працює,
навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його
проживання.

Таким чином, суд
рахує, що довіреність на ім"я ОСОБА_2 від імені ОСОБА_4. була оформлена у
відповідності до вимог ч. 4 ст. 245 ЦК
України.

Оцінюючи в
сукупності докази, суд рахує, у представників філії Ощадбанку № 1 та ОСОБА_2 не
було підстав вважати, а вони не знали і не могли знати, що після смерті
ОСОБА_4. вона може бути визнана судом недієздатною.

Крім того, судом
встановлено, що грошові кошти у сумі 9890,36 грн. не є спадщиною, а були
витрачені на утримання ОСОБА_4..

Та таких
підстав, суд рахує, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення грошових
коштів є безпідставними та недоведеними, а тому не підлягають до задоволення.

Суд, ухвалюючи
рішення про відмову ОСОБА_1. у задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення
грошових коштів, виходить насамперед з засад справедливості, добросовісності та
розумності.

На підставі
ст.ст.3, 41,203,215,216,225,236,245 ЦК
України, ст.ст. 4, 10,11 ЦПК України, керуючись ст. ст.
,59,60,208,209,213,214,215,218, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати
недійсним доручення видане ОСОБА_4  20
вересня 2004 року на отримання ОСОБА_2 грошей в Ощадбанку філії № 1 з рахунку
НОМЕР_1та завірене ЖКП " Західне".

В стягненні з
Рівненського обласного управління відкритого акціонерного товариства "
Державний ощадний банк України " та ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 9890,36
грн. відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня

проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подається апеляційному суду через
Рівненський міський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою
яка її подає до Рівненського апеляційного суду.