АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа - № 22ц - 6498/07                                              Головуючий в 1 інстанції - ХарченкоХ. А.
Категорія                                                                                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2007 року Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області
в складі:

головуючого
судді Мартинюка В. І.,

суддів:
Темнікової'В. І.,  Ступіної'Я. Ю.,

при секретарі
Форощук О. В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Луганську справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1на рішення Кіровського міського суду Луганської області від 10 жовтня
2007 р. по справі за позовом ОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.  Кіровську
Луганської області (далі -
Фонд) про стягнення недонарахованих щомісячних страхових виплат,  -

встановила:

Рішенням
Кіровського міського суду Луганської області від 10 жовтня 2007р. у задоволенні позову ОСОБА_1  було відмовлено.

-В
апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1
,  посилаючись на порушення судом норм
матеріального права,  просив рішення суду
скасувати і постановити нове,  яким його
позовні вимоги задовольнити.

В судове
засідання сторони не з'явилися,  були
повідомлені про час і місце судового розгляду.

Обговоривши
доводи апеляційної скарги,  дослідивши
матеріали справи,  колегія суддів дійшла
такого висновку.

Судом
першої інстанції у відповідності до вимог  ст.
ст.  212,  213 ЦПК України були повно і всебічно
дослідженні обставини справи та дана належна оцінка доказам,  на які сторони посилалися в суді першої
інстанції. Суд правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і
закон,  який їх регулює.

У
відповідності зі  ст.  29
Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності"
(далі - Закон)
відповідач повинен проводити перерахування щомісячних страхових виплат у
встановлених цією статтею випадках,  у
тому числі перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у
разі зростання в попередньому календарному році середньої   заробітної
плати   у   галузях
національної   економіки   за
даними

2

центрального органу виконавчої влади
з питань статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня
наступного року.

Судом
встановлено,  що позивач у зв'язку з
втратою працездатності одержує щомісячні страхові платежі згідно Закону,  які йому виплачує відповідач.

Відповідачем,  починаючи з 1 березня 2002
року провадилися перерахунки страхових виплат позивачу кожного року,  при цьому відповідач виходив з
коефіцієнтів,  визначених Правлінням
Фонду відповідними

Постановами.

Хоча
положення постанов Правління Фонду,  які
приймалися з приводу спірних коефіцієнтів,
№ 15 від 14 березня 2002року
і № 3 від 04 березня 2003р.
визнані недійсними постановою Київського апеляційного господарського суду від 14 червня 2005 року,  залишеною без змін ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 6
вересня 2006 року,  на які посилається позивач,  але при визнанні недійсними зазначених
положень постанов Правління Фонду суд виходив з того,  що до повноважень Фонду не відноситься
прийняття рішення про застосування того чи іншого коефіцієнту; господарським
судом не було встановлено,  що
застосовані коефіцієнти не відповідають діючому законодавству. Крім того,  ці постанови були чинними на час їх
застосування.

Зі
змісту  ст.  29
Закону,  вбачається,  що нею визначено лише умову,  за настанням якої мають переглядатися
щомісячні страхові виплати з 1
березня кожного року,  а не механізм
їхнього підвищення.

Держкомстат
України у зазначений позивачем період кожного року визначав кілька коефіцієнтів
зростання заробітної плати,  у тому числі
номінальний та реальний.

Однак
вказана норма Закону не містить вказівки про те,  який саме коефіцієнт підвищення заробітної
плати з визначених Держкомстатом України слід застосовувати Правлінню Фонду для
визначення коефіцієнту,  на який
підлягають перерахунку щомісячні страхові виплати з 1 березня кожного
року.

Тому,  якщо за даними Держкомстату України відбулося
підвищення середньої заробітної плати в країні у галузях національної
економіки,  то це є тільки умовою для
проведення відповідного перерахунку і Правління Фонду соціального страхування
від нещасних випадків зобов'язане у межах своїх повноважень ухвалити рішення
про підвищення щомісячних страхових виплат,
встановивши відповідний коефіцієнт такого підвищення,  який визначається,  як з урахуванням даних Держкомстату,  так і інших вимог зазначеного Закону щодо
порядку призначення та перерахунку щомісячних страхових виплат.

Оскільки

Постановами
Правлінням Фонду визначено коефіцієнти підвищення страхових виплат за даними
Державного комітету статистики України у 2002
році - 1, 193,  у 2003
році - 1, 182,  у 2004
році - 1, 152,  у 2005
році - 1, 238,  у 2006
році - 1, 203,  у 2007
році - 1, 183,  тому висновок суду про те,  що відповідачем перерахунки щомісячних
страхових виплат позивачеві проведено з дотриманням вимог  ст.  29 Закону,  є правильним.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої
інстанції,  наведених у рішенні.

За таких
обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції не
вбачається,  тому колегія суддів вважає
за необхідне апеляційну скаргу відхилити,
залишив рішення суду без змін.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  307,
308,  313,  314,
315,  319 ЦПК
України,  колегія суддів, -

3

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Кіровського міського суду Луганської області від 10 жовтня 2007
р. по справі за позовом ОСОБА_1до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кіровську Луганської області про стягнення
недонарахованих щомісячних страхових виплат залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного
Суду України протягом двох місяців після її проголошення.