Справа №2-3978/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 вересня 2007 року                                              Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді                                                                      Кухтея Р.В.

при секретарі                                                                                                Яблончук
Л.Б.

з участю : позивача                                                                                      ОСОБА_1

відповідача                                                                                                   ОСОБА_2

представника відповідач                                                                             ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Луцьку цивільну справу за

позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки
земельної

ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про
визначення частки земельної ділянки. Свій позов обґрунтовує тим, що
на праві приватної власності їй належить 1/2 частина житлового будинкуНОМЕР_1 з
надвірними спорудами та будівлями, що знаходиться поАДРЕСА_1 На прохання онуки
ОСОБА_201 липня 2003 року вона подарувала їй одну кімнату вказаного будинку, що
становить 9/100 його частини житлової площі від належної їй частини будинку. За
спільною заявою її та ОСОБА_2рішенням Луцької міської ради № 21/91 від 28
грудня 2004 року їм передано безоплатно у спільну сумісну власність земельну
ділянку площею 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд по вАДРЕСА_1 Оскільки між ними виник спір щодо
користування вказаною земельною ділянкою, враховуючи те, що частка земельної ділянки
кожного із співвласників повинна відповідати частці житлової площі, що належить
на праві власності, тому просить суд визначити частки земельної ділянки, що є у
спільній сумісній власності згідно державного акту на право власності на
земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий 05 липня 2007 року.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії технічного
паспорта на житловий будинокНОМЕР_1 поАДРЕСА_1, власником 41/100 його частини
належить ОСОБА_1, а 9/100 його частини належить ОСОБА_1

З копії договору
дарування від 01 липня 2003 року вбачається, що ОСОБА_1 подарувала, аОСОБА_2
прийняла у дар 9/100 частин житлового будинку з надвірними будівлямиАДРЕСА_1

З копії рішення
Луцької міської ради № 21/91 від 28 грудня 2004 року вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було вирішено передати безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку
площею 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1

З копії
державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 05
липня 2005 року вбачається, що власником земельної ділянки площею 1000 кв.м.,
яка була передана для будівництва та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд наАДРЕСА_1 являються ОСОБА_1 таОСОБА_2.

Відповідно до
ч.1 ст.355 ЦК України
майно, що є у спільній власності двох або більше осіб (співвласників), належить
їм на праві спільної власності.

Суд не бере до
уваги посилання позивача на те, що частка земельної ділянки кожного із
співвласників повинна відповідати частці житлової площі, що належить на праві
власності, оскільки ч.1 абз.2 ст.377 ЦК
України передбачено, що до набувача житлового будинку переходить

2

право   власності
на   ту   частину
земельної ділянки,    яка   зайнята
житловим    будинком, будівлею або
спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх
обслуговування, якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або
споруди розмір земельної ділянки не визначений.

З матеріалів
справи, зокрема з копії договору дарування житлового будинку з надвірними
будівлямиАДРЕСА_1 від 01 липня 2003 року, копії рішення Луцької міської ради №
21/91 від 28 грудня 2004 року про передачу у власність громадянам міста
земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд та ведення садівництва, копії державного акту
на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 05 липня 2005 року
вбачається, тобто будинок був подарований в липні 2003 року, земельна ділянка
була передана в грудні 2004 року, а державний акт на право власності на
земельну ділянку був виданий в липні 2005 року, що договір дарування укладався
до передачі земельної ділянки, тому відповідно земельна ділянка повинна
належати обом співвласникам в рівних частинах.

Таким чином,
оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, частки
земельної ділянки, що є у спільній сумісній власності позивача та відповідача,
згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1,
виданий 05 липня 2007 року, слід визначити в рівних частинах.

Вирішуючи
питання про стягнення судових витрат, суд виходить з того, що позивач ОСОБА_1
являється інвалідом другої групи, у зв'язку з чим звільнена від сплати судового
збору, а тому він підлягає стягненню з відповідача.

Як вбачається з
витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки
від 31 травня 2007 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки нАДРЕСА_1
площею 1000 кв.м. становить 79671 грн. 28 коп. Відповідно Vi її
частина 39835 грн. 64 коп., а тому з відповідача слід стягнути в дохід держави
398 грн. 35 коп. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст.41
Конституції України, ст.ст.З, 10, 57, 60, 88, 208, 209, 215, 218 ЦПК України,
на підставі ст.ст.328, 355, 356, 357, 377 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визначити, що
частки належної земельної ділянки ОСОБА_1та ОСОБА_2, що є у спільній сумісній
власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії
НОМЕР_1, виданий 05 липня 2007 року є рівними і кожному належить по Vi її
частини.

Стягнути ОСОБА_2
на користь держави 398 (триста дев'яносто вісім) грн. 35 коп. судового збору.

Стягнути ОСОБА_2
на користь ОСОБА_130 (тридцять) грн. сплачених витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області
через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення набирає
законної сили протягом десяти днів з дня його проголошення, якщо не буде подана
заява про апеляційне оскарження. Якщо буде подана заява про апеляційне
оскарження, рішення набирає законної сили протягом двадцяти днів, якщо не буде
подана апеляційна скарга. Якщо буде подана апеляційна скарга, рішення набирає
законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.