Справа № 2-2784/2007р.
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
3 жовтня 2007року                                                                                         м.
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в
головуючого судді      Вознюка С.М.,
при секретарі              Височин
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
вересня 2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду із
зазначеним позовом, в якому вказувала, що 22 лютого 2003 року відділом
реєстрації актів громадського стану Бориспільського міського управління юстиції
Київської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем - ОСОБА_2, про що було
зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №62. Від шлюбу у них
ІНФОРМАЦІЯ_1народився син - ОСОБА_3, який проживає на момент подання позову з
позивачкою. За час спільного життя відповідач вживав спиртні напої на нехтував сім'єю, з цих причин з серпня
2007 року вони проживають окремо й не ведуть спільного господарства.
Шлюбні стосунки не підтримують. Спору щодо спільного майна у них немає, так
само, як і немає спору щодо місця проживання дитини. У зв'язку з цим позивачка
просила суд розірвати шлюб на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України.
судове засідання відповідач не
з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним
чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд
справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу,
оскільки на проведенні розгляду наполягала ОСОБА_1
В судовому
засіданні позивачка свої вимоги підтримала, та зазначила, що примирення не
можливе, спору з ким залишиться проживати дитина немає, спору щодо спільного
майна також немає. Сторони проживають окремо з серпня 2007 року.
пояснення позивачки, дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до
висновку про достатність підстав для задоволення позову ОСОБА_1
Судом
встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини
щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України.
Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 22 лютого 2003 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про
одруження, видане відділом реєстрації актів громадського стану Бориспільського
міського управління юстиції Київської області, й зроблений в книзі реєстрації
актів запис за №62. У позивачки це перший шлюб.
Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3а,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, про що свідчить свідоцтво про одруження 1-НОМЕР_1, видане відділом
реєстрації актів громадського стану Бориспільського міського управління
Київської області 30.08.2007 року.
судового розгляду пояснень позивачки, вбачається, що спільне життя у них не
склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у зв'язку з чим ОСОБА_1
відмовляється від примирення. Починаючи з серпня 2007 року вони проживають
окремо й спільного господарства не ведуть.
Також в судовому
засіданні встановлено, що майнового спір між позивачкою та відповідачем
відсутній. Спору щодо місця проживання дитини немає .
зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне
життя неможливе, у зв'язку з чим позивачка
й звернулася з позовом в порядку ч.1
ст. 110 Сімейного кодексу України.
Саме той факт, що відповідач нехтує інтересами сім'ї, що унеможливлює їх
сумісне проживання, став причиною звернення позивачки до суду. При ухваленні
рішення судом враховано бажання позивачки швидше розірвати шлюб,
оскільки подальші шлюбні відносини між сторонами є неприпустимими.

2

Враховуючи
вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у
зв'язку з чим шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати на підставі ст. 112
Сімейного кодексу України.

Судові витрати в
справі, а саме суму судового збору в розмірі 8 грн. 50 коп. та суму витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7 грн. 50 коп.,
які були сплачені позивачкою, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України слід
стягнути на її користь з відповідача.

Державне мито при реєстрації розірвання шлюбу слід
покласти на позивачку та відповідача солідарно.

Керуючись ст.ст. 110 ч.1,
112 СК України, ст.ст. 88, 213-215, 218,224-226 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1задовольнити.

Розірвати шлюб,
укладений між ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_2., та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який
зареєстрований 22 лютого 2003 року відділом реєстрації актів громадського стану
Бориспільського міського управління юстиції Київської області, запис в книзі
реєстрації актів про укладення шлюбу №62.

Стягнути з
ОСОБА_2(проживає в м. Васильків, військова частина А0704) на користь
ОСОБА_1(проживає в АДРЕСА_1) сплачені суми судового збору в розмірі 8 грн. 50
коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі
7 грн. 50 коп.

При реєстрації
розірвання шлюбу стягнути державне мито в розмірі 17 грн. в солідарному
порядку: з ОСОБА_1- 8 (вісім) грн. 50 коп., з ОСОБА_2- 8 (вісім) грн. 50 коп.

Заочне рішення
може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії до Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Рішення суду
може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Київської області через
Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Заява про апеляційне оскарження рішення суду подається
протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Київської
області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.