Справа № 2-868/07
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

1 жовтня 2007 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Петешенкової М.Ю.

при секретарі Похиленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер ЗБК" за участю третьої особи ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, суд -

в с т а н о в и в:

21 березня 2007 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернулися ОСОБА_1., ОСОБА_2 і ОСОБА_4 з позовними заявами до ТОВ "Майстер ЗБК", третя особа ОСОБА_3про відшкодування моральної шкоди.

25 квітня 2007 року постановлена ухвала суду про обєднання в одне провадження позовних заяв ОСОБА_1., ОСОБА_2 і ОСОБА_4 до ТОВ "Майстер ЗБК", третя особа ОСОБА_3про відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на території ТОВ "Майстер ЗБК" внаслідок нещасного випадку на виробництві в результаті дорожньо-транспортної пригоди загинув їхній батько ОСОБА_5, який на момент пригоди перебував у трудових відносинах з відповідачем, працюючи на посаді водія автотранспортної дільниці. За результатами проведеного розслідування встановлено, що нещасний випадок із смертельним наслідком з машиністом бульдозера ОСОБА_5. стався на території підприємства, протягом робочого часу, пов'язаним з виконанням робіт.

Вони зазначають, що вчиненою дорожньо-транспортною пригодою їм як синовіям померлого завдана моральна шкода, оскільки вони втратили рідного батька, з вини відповідача понесли щиросердечні страждання, чим самим було порушено звичайний образ і спосіб життя, вони перебували в стресовому стані з вини відповідача. Позивачі просили стягнути з відповідача суму у розмірі 100 000 грн. на користь кожного на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 31 травня 2007 року провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ТОВ „Майстер ЗБК, з участю третьої особи ОСОБА_3. про відшкодування моральної шкоди було закрито, внаслідок відмови від позову позивача ОСОБА_4

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1., ОСОБА_2 та представник позивачів ОСОБА_9 позовні вимоги підтримали на підставі обставин, вказаних в позовній заяві та просили їх задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_10. позов не визнав, посилаючись на те, що дійсно на підприємстві стався нещасний випадок, пов'язаний зі смертю ОСОБА_5., який є рідним батьком позивачів. Однак, були складені акти порушення Правил дорожнього руху на підприємстві та виробництві та майстер ТОВ "Майстер ЗБК" був притягнутий до відповідальності. Відповідач пропонував позивачеві укласти мирову угоду, запропонувавши їм 20 000 грн., однак, позивачі від цього відмовилися. Вважав, що заявлені вимоги позивачів не обґрунтовані і ні чим не підтверджені. На підставі викладеного просив відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_3вважав позовні вимоги обґрунтованими, але розмір завданої моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. на користь кожного з позивачів завищений.

Вислухавши пояснення сторін, представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 перебував з ТОВ "Майстер ЗБК" в трудових відносинах, працюючи машиністом бульдозера.

3 листопада 2006 року о 7 год. 30 хвил. начальник автотранспортної дільниці ТОВ „Майстер ЗБК ОСОБА_6 направив бульдозериста ОСОБА_5. для виконання робіт по подачі щебеню бульдозером до прийомного пункту розчинно-бетонного вузла у розпорядження начальника ОСОБА_7. Приблизно у 14 год. водій ОСОБА_3. і ОСОБА_8 отримали від диспетчера завдання підїхати до бетонозмішувального цеху стати в чергу під завантаження бетоном. Один бетонозмішувач вже стояв під завантаженням. В черзі стояли ще дві машини. А четверта машина ОСОБА_8, за якою повинна була завантажуватись машина ОСОБА_3., стояла повз болерної перед зливною ямою. Свою машину ОСОБА_3. зупинив на основній дорозі, бо стати вже було ніде. Так як він заважав руху інших машин, ОСОБА_3. вирішив зманеврувати назад і стати до бульдозера на насип щебеню. Тим часом бульдозерист ОСОБА_5 відійшов від бульдозера та пішов з каністрою до компресорної. Під час, коли ОСОБА_5 повертався до своєї машини, водій ОСОБА_3. почав маневрувати на автомобілі заднім ходом і не переконавшись в безпеці своїх дій вдарив бульдозер ОСОБА_5. Коли ОСОБА_3. вийшов з машини і підійшов до бульдозериста, то побачив, що між жолобом його авто бетонозмішувача і бульдозером лежить знепритомлений машиніст ОСОБА_5, який внаслідок одержаних травм помер на місці.

Як вбачається із висновку судово-медичного дослідження від 4 листопада 2006 року № 2574, смерть ОСОБА_5. настала від сумісної травми тіла з численними переломами кісток тулуба, яка супроводжувалася внутрішньою кровотечею і ускладнилася розвитком шоку (т. 1 а.с. а.с. 74-78).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, територіальним управлінням Держпромгірнагляду по Дніпропетровській області проведено спеціальне розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком з машиністом Бульдозера ТОВ „Майстер ЗБК ОСОБА_5.

Як вбачається із результатів проведеного розслідування комісією встановлено, що нещасний випадок із смертельним наслідком з машиністом бульдозера ОСОБА_5. стався на території підприємства, протягом робочого часу, повязаним з виконанням робіт., внаслідок допущеного порушення ОСОБА_3. - водія автотранспортної дільниці ТОВ „Майстер ЗБК, який перед маневруванням заднім ходом на автомобілі не переконався, що поблизу немає людей або якихось перешкод, а також враховуючи умови недостатнього огляду ззаду, повинен був звернутися за допомогою до інших осіб, чим порушив п.п. 3.3, 3.4 розділу ІІІ „Інструкції № 23 про охорону праці для водіїв вантажних автомобілів, затвердженої директором ТОВ „Майстер ЗБК від 3 березня 2006 року, п. 10.9 розділу 10 „Правил дорожнього руху України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1301 (т.1., а.с. а.с. 51-55).

Згідно ст. 61 ЦПК України, обставини визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню.

Відповідно до постанови прокуратури Самарського району м. Дніпропетровська від 1ІНФОРМАЦІЯ_1 в порушені кримінальної справи по факту смерті ОСОБА_5. було відмовлено за відсутністю події злочину (т.1 а.с. а.с. 148-149).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 є батьком позивачів ОСОБА_1. і ОСОБА_2 (т.1 а.с. 6, т.2, а.с. 6).

У відповідності зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як вбачається з матеріалів справи, моральна шкода завдана внаслідок допущених порушень з боку ОСОБА_3, який перебував у трудових відносинах з ТОВ „Майстер ЗБК на посаді водія автотранспортної дільниці, під час виконання ним своїх обовязків на території підприємства.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Доводи позивачів про завдання моральної шкоди, внаслідок втрати рідного батька з вини відповідача, понесені щиросердечні страждання, які порушили їхній звичайний образ і спосіб життя, соціальні зв'язки, внаслідок чого вони постійно знаходиться в стані важкого стресу, цілком обґрунтовані і доцільні.

Факт завдання моральної шкоди та вина відповідача встановлена судом, тому суд доходить висновку про те, що позивачам насправді було завдано моральну шкоду яка полягає, в моральних стражданнях через втрату назавжди близької і рідної їм людини - батька, внаслідок чого вони щиросердечне страждають, порушено їхній звичайний образ і спосіб життя, сформовані соціальні зв'язки.

Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача щодо не обґрунтованості і не доведеності заявлених вимог, оскільки вони суперечать зібраним доказам у матеріалах цивільної справи.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розмір відшкодування зазначеної шкоди суд повинен визначити залежно від характеру й обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, і з урахуванням інших обставин; при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості і справедливості.

Визнаючи розмір відшкодування позивачам моральної шкоди, суд враховує характер і обсяг моральних страждань, яких позивачі зазнали у звязку зі смертю близької і рідної людини, а також виходячи з засад розумності та справедливості, вважає, що на користь кожного з позивачів за заподіяну моральну шкоду має бути стягнуто 50 000 грн.

Керуючись п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, ст.ст. 23, ч. 1167, 2 ст. 1168, 1172 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4,8,10,11, 18, 57-64, 88, 208,209,212-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Майстер ЗБК на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Майстер ЗБК на користь ОСОБА_2моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Майстер ЗБК судовий збір на користь держави у розмірі 17 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Майстер ЗБК на користь Державного підприємства „Судовий інформаційний центр витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 1 грн. 50 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Головуюча суддя: М.Ю. Петешенкова