Справа №2-762/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22 серпня 2007
року Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого
- судді                                                                                  Чебан
А.П.

при
секретарі                                                                                            Білик
М. М.

з участю
адвокатів    ОСОБА_4,  ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду ци­вільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3
про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся з позовом до відповідачів про стяг­нення моральної шкоди,  посилаючись на слідуючі обставини.

02
березня 2007 року близько 15 години ЗО хвилин ,
знаходячись на вул.  Леніна в с.
Борисівка,  ОСОБА_3 та ОСОБА_2  почали звинувачувати позивача в тому,  що він не­законно,  як депутат сільської ради,  на сесії Борисівської сільської ради
проголосував за підвищення тарифів на вста­новлення водопроводу для підприємців
до 30 грн. Позивач на­магався пояснити відповідачам,  що рішення було прийнято ко­легіально та він
не може відповідати за прийняте рішення одноособово. Відповідачі,  знаходячись у стані алкогольного сп'яніння вели
себе зухвало,  лаялись нецензурною
лайкою,  та почали його бити. ОСОБА_2
при цьому тримав його за гру­ди,  . а ОСОБА_3 наносив багаторазові удари в
голову та груди. В результаті бійки йому було заподіяно легкі тілесні
ушкодження. Діями відповідачів позивачу спричинено моральну шкоду,  яка виражена в тому,  що він був принижений та поби­тий за його
депутатську діяльність,  йому було
заподіяно фі­зичний біль,  порушений
звичайний спосіб життя,  йому було
соромно,  що побили його люди,  яким він згодився б у батьки.

Відповідач
ОСОБА_4  позов визнав частково,  пояснив,
що дійсно 02.03.2007 року він дізнався про те,  що депутата­ми Борисівської сільської ради
було прийнято рішення про збільшення тарифу на встановлення водопроводу до 30
грн. на місяць з підприємців. Цей факт дуже обурив його,  та прибли-

зно в 15 годині 30 хвилин цього ж дня ,  знаходячись у стані алкогольного
сп'яніння,  він,  побачивши ОСОБА_1 ,  піді­йшов до нього,  щоб запитати,
чому було прийнято таке рішен­ня. ОСОБА_2  знаходився поряд. Оскільки він був дуже сер­дитий
на ОСОБА_1 ,  він вдарив останнього два
рази в об­ласть голови. Потім позивач став тікати,  він його наздогнав та збивши його з ніг впав
і сам.  ОСОБА_2
в бійці не при­ймав участі,
а навпаки намагався роздійняти їх.

Відповідач
ОСОБА_2  позов не визнав,  пояснив,
що дійсно 02.03.2007 року з ОСОБА_3 зустрів ОСОБА_1  біля дому ОСОБА_3 Вони з ОСОБА_6  стали допитувати ОСОБА_1 ,  як депутата сільської ради,  чому було прийнято рішення про підняття
тарифів для підприємців. Між ОСОБА_1  та
ОСОБА_6  зав'язалась бійка,  у результаті якої ОСОБА_6  вдарив ОСОБА_1  в область обличчя. Вони по­чали тягати один
одного за одежу,  падали на землю.
Конкрет­но він ОСОБА_1  не бив,  та тілесні ушкодженні не заподі­ював .

Заслухавши
пояснення та доводи представника позивача,
дослідивши матеріали справи,  суд
вважає,  що позов підлягає задоволенню
частково.

Відповідно
до вимог  ст.  1167 ЦК
України моральна шко­да,  завдана
фізичній або юридичній особі неправомірними рі­шеннями,  діями чи бездіяльністю,  відшкодовується особою,  яка її завдала,  за наявності її вини,  крім випадків,  вста­новлених частиною другою цієї статті.

Згідно
ст. 23 ЦК України,  особа має право на відшкоду­вання моральної
шкоди,  завданої внаслідок порушення її
прав. Згідно п.1, 3 ч.2 вищезазначеної статті моральна шкода полягає у
фізичному болю та стражданнях,  яких
фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здо­ров'я,  а також - у душевних стражданнях,  яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням
чи пошкодженням її майна.

В
судовому засіданні встановлено,  що 02
березня 2007 року між громадянами ОСОБА_1 ,
депутатом сільської ради,  ОСОБА_2  та ОСОБА_3 виникла сварка,  причиною якої бу­ло вирішення питання щодо
збільшення розміру оплати за про­ведення водопроводу на черговій сесій
Борисівської сільсь­кої ради. В результаті сварки ОСОБА_6  почав бити ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2
взяв ОСОБА_1  за одяг та тримав його.
При цьому ОСОБА_2  та ОСОБА_3
висловлювались нецензу­рною лайкою у адресу ОСОБА_1.  Згідно акту судово-медичного обстеження від
05.03.2007 року ОСОБА_1  запо­діяно легкі
тілесні ушкодження. У порушенні кримінальної справи відносно громадян ОСОБА_7
та ОСОБА_8 відмов­лено. Згідно постанов Татарбунарського районного суду від
12.03.2007 року ОСОБА_7 і ОСОБА_8 притягнуто до ад­міністративної
відповідальності.

На думку
суду,  в результаті неправомірних дій
відлові- дачів позивачу спричинено моральну шкоду,  яка виражена в

тому,  що останньому було завдано легкі тілесні
ушкодження,  його було принижено,  був порушений звичайний спосіб життя.

Суд не
може взяти до уваги доводи відповідача ОСОБА_2 ,  який
заявив,  що не повинен нести
відповідальність пе­ред позивачем,
оскільки він його не бив,  а лише
намагався припинити бійки між ним та відповідачем ОСОБА_3,  оскі­льки його доводи заперечуються відмовним
матеріалом,  дослі­дженим в судовому
засіданні,  адміністративними справами
№3-2340 та №3-2339 відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ,  згідно
яких встановлена неправомірна поведінка ОСОБА_7 відносно ОСОБА_1  02.03.2007 року.

Крім
того,  суд не може взяти до уваги
пояснення відпо­відача ОСОБА_6  щодо
кількості ударів нанесених потерпі­лому 02.03.2007 року,  оскільки ці обставини заперечуються актом
судово-медичного обстеження від 05.03.2007 року.

За таких
обставин суд вважає,  що вимоги про
стягнення моральної шкоди повинні бути задоволені частково,  з ураху­ванням обставин справи,  розумності та справедливості.

Керуючись  ст.
ст. 23, 1166, 1167 ЦК
України,   ст.  ст.
58-60,  213,  215 ЦПК України,  суд,

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про
стяг­нення моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2500 грн.

Стягнути
із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь держави державне мито в розмірі 125 грн.

Стягнути
із ОСОБА_2 на користь дер­жави державне мито в розмірі 100 грн.

Стягнути
із ОСОБА_2,  ОСОБА_3 на користь держави
витрати на ІТЗ в розмі­рі 15 грн з кожного.

На
рішення Татарбунарського районного суду може бути подана заява про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга
на рі­шення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.