№ 2 - 70 / 2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03
квітня 2007 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області
в складі:

головуючого
судді - Поймай Ю.С.  при секретарі
Марискіній О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в М. Кременчуці цивільну справу
за позовомОСОБА_1 доОСОБА_2 про поділ сумісного майна подружжя,  зустрічним позовомОСОБА_2 доОСОБА_1 про поділ
спільного майна,  позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики

ВСТАНОВИВ:

у липні
2004 року ОСОБА_1звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2Вказала,  що з 02 червня 1990 року перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від цього шлюбу вони мають спільну неповнолітню
дитину - ОСОБА_5 З січня 2003 року,  їх
шлюб остаточно розпався. 01 січня 2003 року ОСОБА_2 забрав свої особисті речі
та виїхав із спільної квартири. 16 червня 2004 року рішенням Автозаводського
районного суду м.  Кременчука шлюб
розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 відмовляється у добровільному порядку
розділити спільно набуте у шлюбі майно. Просила розділити спільне сумісне майно
подружжя та виділити їй з дитиною трикімнатну квартиру АДРЕСА_1,  телевізор "SONY",  холодильник "ЗІЛ",  пральну машину "WHIRLPOOL",  виділити ОСОБА_2 автомобіль "Mitsubisi pogero"
держ.НОМЕР_1,  телевізор "PHILIPS",  набір корпусних меблів.

У
листопаді 2004 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зустрічною позовною заявою до
ОСОБА_2 Вказав,  що за час спільного
подружнього життя з ОСОБА_1 придбали за спільні кошти майно,  про яке не вказано у позові ОСОБА_1 про поділ
сумісного майна подружжя. Також вказав,
що не погоджується з вимогою ОСОБА_1 про надання їй трикімнатної
квартири,  а йому автомобіля,  оскільки він не має іншого житла. Просив
виділити йому у користування автомобіль "Mitsubisi pogero",  телевізор "PHILIPS",  набір корпусних меблів; виділити ОСОБА_1
холодильник "ЗІЛ",  пральну
машину "WHIRLPOOL",  котел для
підігріву води,  рами віконні
пластикові,  спальний гарнітур,  диван двоспальний,  дитячу стінку,  дитячий диван односпальний,  кухонний гарнітур,  меблі для передпокою,  музичний центр "SONY",  відеоплеєр "АКАІ",  вхідні металеві двері. Розділити квартиру
АДРЕСА_1 наступним чином:: виділити у користування ОСОБА_2 в натурі кімнату 7
площею 13, 7 кв.м. ; ОСОБА_1 разом з дитиною виділити в натурі кімнату 5 площею
9, 4 кв.м.  та кімнату 6 площею 16, 7
кв.м.  Кухню,  коридор,
санвузол залишити в загальному користуванні. Встановити з власника
кімнат 5 та 6 ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2безстроковий безоплатний неособистий
сервітут - право постійного проходу до кімнати 7. Зобов'язати ОСОБА_1 сплатити
різницю між майном,  виділеним їй,  та майном,
виділеним ОСОБА_2

Під час
розгляду справи в суді в жовтні 2004 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_1  ОСОБА_1 про стягнення боргу за
договором позики. Вказав,  що 06 червня
1997 року укладено договір позики,
відповідно до якого він - ОСОБА_3 -передав ОСОБА_2 грошові кошти на суму
32 000 умовних одиниць строком на сім років. Дана сума була необхідна ОСОБА_2
для придбання житла та автомобіля. На вказані кошти ОСОБА_2 придбав трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1,  а 07.04.1999 року
автомобіль марки "Mitsubisi
pogero" 1998
року випуску. Строк виконання зобов'язання за договором позики настав 06 червня
2004 року,  але ОСОБА_2 борг не повернув.
З урахуванням того,  що з 02.06.1990 року
по 16.06.2004 року ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1,  а також того,
що кошти,  отримані від ОСОБА_2,  були використані в інтересах їх сім'ї
вважає,  що вказані кошти підлягають
стягненню з ОСОБА_2та ОСОБА_1 Просив стягнути з ОСОБА_2та ОСОБА_1 169 920 грн.
за договором позики від 06.06.1997 року. Ухвалою Автозаводського районного суду
м.  Кременчука Полтавської області від
08.11.2004 року вищевказані позовні вимоги об'єднані в одне провадження.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_2 неодноразово уточнював свої позовні
вимоги та остаточно просив виділити ОСОБА_1 телевізор "SONY",  холодильник "ЗІЛ",  пральну машину,  водонагрівач - котел,  рами віконні пластикові у кількості 5
шт.,  набір корпусних меблів для
спальні,  диван - ліжко,  набір корпусних меблів для дитячої
спальні,  диван - ліжко для дитячої
спальні,  набір корпусних меблів для
кухні,  набір корпусних меблів для
передпокою,  відеоплеєр,  вхідні металеві двері. Виділити йому у
користування автомобіль "Mitsubisi pogero",  телевізор "PHILIPS",  набір корпусних меблів. Розділити квартиру
АДРЕСА_1 наступним чином:: виділити у користування ОСОБА_2 в натурі кімнату 7
площею 13, 7 кв.м. ; ОСОБА_1 разом з дитиною виділити в натурі кімнату 5 площею
9, 4 кв.м.  та кімнату 6 площею 16, 7
кв.м.  Кухню,  коридор,
санвузол залишити в загальному користуванні. Встановити з власника
кімнат 5 та 6 ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2безстроковий безоплатний не особистий
сервітут - право постійного проходу до кімнати 7. Стягнути з нього у відшкодування
ідеальних долей співвласників 17974 грн. 92 коп.

Під час
розгляду справи в суді ОСОБА_1збільшила свої позовні вимоги. Вказала,  що під час шлюбу ОСОБА_2 став співвласником
Виробничо-будівельного колективного підприємства "Світанок".
Статутний фонд вказаного підприємства складає 1500000 грн. ВБКП
"Світанок" є співзасновником Міжнародної науково-виробничої
корпорації "Володимир". Розмір статутного фонду корпорації
"Володимир" складає 35828399 грн. ВБКП "Світанок" є
власником 50% статутного фонду корпорації "Володимир". Оскільки
відповідно до статті 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності,  просила стягнути на її користь з Міжнародної
науково-виробничої корпорації "Володимир" майно вартістю,  що пропорційна 9, 92 % вартості статутного
фонду. В ході судового розгляду дана позовна вимога ОСОБА_1 залишена судом без
розгляду за клопотанням ОСОБА_1.

В
судовому засіданні ОСОБА_1первісний позов підтримала,  зустрічний позов ОСОБА_2визнала
частково,  позов ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики не визнала. Пояснила,
що водонагрівач - котел та вхідні металеві двері повинні бути виключені
з переліку майна,  яке підлягає розподілу
між нею та ОСОБА_2,  оскільки вони є складовою
частиною облаштування квартири та враховувались при оцінці квартири АДРЕСА_1
згідно висновку №П-127 від 05.03.2005 року. Рами віконні пластикові у кількості
5 штук на даний час не встановлені та вона не заперечує проти виділення їх у
користування ОСОБА_2 Окрім того,
оскільки неповнолітня дитина після розлучення за рішенням суду мешкає з
нею,  вважає,  що з урахуванням інтересів дитини трикімнатна
квартира повинна бути виділена їй,  тим
більше,  що виділення в натурі ОСОБА_2
кімнати 7 та встановлення необмеженого неособистого сервітуту на право проходу
через її кімнати порушить право

на
недоторканість житла та особистого життя як її,
так і неповнолітньої доньки. Пояснила,
що після розлучення ОСОБА_2 виїхав із спірної квартири та на даний час
проживає у квартирі своєї матері,  тому
виділення їй квартири не порушить його житлових прав. Про те,  що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3було укладено
договір позики,  їй нічого не відомо.
Спірні квартира та автомобіль придбані на спільні сімейні кошти. Вважає,  що подання ОСОБА_3позову до неї та
ОСОБА_1  який є його рідним братом,  зроблено по домовленості з ОСОБА_2 для
того,  щоб утруднити розгляд справи про
розподіл сумісного майна подружжя.

Представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4.
підтримав ОСОБА_1 та пояснив,  що
згідно з вимогами п.14 Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року
"Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної
власності" запропонований ОСОБА_2 варіант поділу квартири,  яка є об'єктом спільної сумісної
власності,  можна застосувати у
випадку,  якщо в квартирі,  яка підлягає поділу,  можливо виділити сторонам ізольовані жилі та
інші приміщення з самостійними виходами,
які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна
переобладнати в такі квартири. Планування спірної квартири не дозволяє
переобладнати її в дві квартири з окремими виходами з метою використання їх в
якості ізольованих жилих приміщень. Спільне ж користування квартирою при
розподілі її за запропонованим ОСОБА_2 варіантом неможливе,  так як при виділенні ОСОБА_2 в натурі кімнати
7 площею 13, 7 кв.м.  кімната 6 площею
16, 7 кв.м. ,  яка буде виділена ОСОБА_1
з дитиною,  залишиться прохідною,  що є неприпустимим в світлі того,  що це порушить право ОСОБА_1 та її доньки на
недоторканість житла та таємницю особистого життя. Договір позики від
06.06.1997 року,  на який посилається
позивач ОСОБА_3,  як на підставу вимог до
ОСОБА_1  ОСОБА_2,  складений не в 1997 році,  а після звернення ОСОБА_1 до суду з позовом
про поділ спільного майна подружжя,
оскільки даний договір позики містить посилання на статтю 625 ЦК України,  якої не було в діючому в 1997 році Цивільному
кодексі УРСР,  дана стаття міститься в
Цивільному кодексі України,  який набрав
чинності з 2004 року. Це свідчить про те,
що договір позики грошей насправді ніколи не укладався,  а подання позову ОСОБА_3здійснено за згодою з
ОСОБА_2,  який є його рідним братом,  з метою утруднення розгляду справи та
унеможливлення поділу майна подружжя.

ОСОБА_2
первісний позов визнав частково,
зустрічний позов підтримав,  а
також визнав позов ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
Пояснив,  що не погоджується з варіантом
розподілу спільного сумісного майна,
запропонованого ОСОБА_1 в частині виділення їй трикімнатної
квартири,  а йому автомобіля,  оскільки в разі виділу ОСОБА_1 квартири,  він буде позбавлений права на житло,  так як іншого помешкання він не має. Також
пояснив,  що гроші,  які він отримав за договором позики від
ОСОБА_2 були використані на придбання спірної квартири та автомобіля.

ОСОБА_3 свій
позов підтримав та пояснив,  що за
кошти,  які ОСОБА_2 отримав від нього за
договором позики,  ОСОБА_2 придбав саме
трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль марки "Mitsubisi
pogero" 1998
року випуску,  держ. НОМЕР_1 Договір
позики був написаний саме під час укладання договору,  тобто 06 червня 1997 року. Під час розгляду
справи в суді ОСОБА_3 змінив свої покази та вказав,  що справжній договір позики було втрачено,  у зв'язку з чим в 2004 році виготовлено новий
.

Приймаючи
до уваги всі обставини справи в їх сукупності,
докази,  досліждені під час
судового розгляду справи,  інтереси
неповнолітньої доньки позивачів-відповідачів суд дійшов до висновку,  що позовОСОБА_1 до ОСОБА_4 та зустрічний
позов ОСОБА_2до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя підлягають
частковому задоволенню зважаючи на наступне:

В
судовому засіданні встановлено,  що з 02
червня 1990 року ОСОБА_1та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від
цього шлюбу мають спільну неповнолітню

дитину -
ОСОБА_5 З січня 2003 року шлюбні відносини ОСОБА_1 та ОСОБА_2припинилися. 01
січня 2003 року ОСОБА_2 виїхав із спільної квартири з особистими речами і на
час розгляду справи в суді мешкає окремо більше 4 років. 16 червня 2004 року
рішенням Автозаводського районного суду м.
Кременчука шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2розірвано,  місце проживання неповнолітньої доньки
визначено з ОСОБА_1 За час сімейного життя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за спільні кошти
придбано трикімнатну квартиру АДРЕСА_1,
автомобіль «Mitsubisi pogero»
державний номерНОМЕР_1  телевізор "SONY",  телевізор «PHILIPS»,  холодильник "ЗІЛ",  набір корпусних меблів для житлової
кімнати,  пральну машину «WHIRLPOOL»,  водонагрівач «ARISTON»,  рами віконні пластикові в кількості 5
шт.,  набір корпусних меблів для
спальні,  диван - ліжко,  набір корпусних меблів для дитячої
спальні,  диван - ліжко для дитячої
спальні,  набір корпусних меблів для
кухні,  набір корпусних меблів для передпокою,  відеоплеєр «АКАІ». Вказане майно є у спільній
сумісній власності ОСОБА_2та ОСОБА_1,  а
тому підлягає поділу між ними.

Відповідно
до ч.1, 3  ст. 70 СК України у разі
поділу майна,  що є об'єтом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є рівними; за рішенням суду частка
майна дружини,  чоловіка може бути
збільшена,  якщо з нею,  ним проживають діти.

Зважаючи на те,  що за рішенням
Автозаводського районного суду М. Кременчука місце проживання неповнолітньої
доньки позивачів-відповідачів - ОСОБА_5 визначено з матір'ю - ОСОБА_1,  остання постійно мешкають з донькою в
квартирі АДРЕСА_1,  іншого житла
ОСОБА_1та її донька не мають,  ОСОБА_2
більше 4 років проживає в іншому місці,
що підтверджується відповідними доказами - довідками
житлово-експлуатаційної організації з місця проживання ОСОБА_1; запропонований
ОСОБА_2 варіант поділу спільної квартири суперечить вимогам діючого
законодавства,  оскільки порушує права
позивача-відповідача ОСОБА_1 та її неповнолітньої доньки - ОСОБА_5 на
недоторканість житла та таємницю особистого життя,  відповідачем - позивачем ОСОБА_2 не надано
суду доказів можливості переобладнання спірної квартири в окремі житлові
приміщення,  тому суд доходить висновку
про можливість відступлення від принципу рівності часток подружжя при поділі
квартири з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини.

В
частині поділу рухомого майна позовні вимоги позивача-відповідача ОСОБА_1 та
відповідача-позивача ОСОБА_2підлягають частковому задоволенню.

Позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1  ОСОБА_1 про стягнення
боргу за договором позики не підлягає задоволенню оскільки достовірність
наданих суду договору позики та розписки від 06.06.1997 року,  на думку суду,  повністю спростовано в ході розгляду справи.
Так,  пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_2в
судових засіданнях щодо давності складання договору позики та розписки,  є непослідовними,  що викликає сумніви у правдивості їх
показів,  оскільки спочатку позивач
ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 пояснювали суду,
що приєднані до матеріалів справи оригінали договору позики та розписки
складались 06.06.1997 року,  але після
заявления відповідачем ОСОБА_1 клопотання про проведення технічної експертизи
даних документів щодо давності їх складання змінили свої пояснення та
пояснили,  що договір позики,  наданий суду,
був складений в 2004 році. Крім цього,
тексти даного договору та розписки не містять відмітки про те,  що з їх змістом ознайомлена відповідач
ОСОБА_1 хоча у позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_2не було ніяких перешкод
запросити ОСОБА_2 для підписання даних документів,  що підтведжено в судовому засіданні
відповідачем ОСОБА_1,  позивачем
ОСОБА_3та відповідачем ОСОБА_2 Інші особи,
зазначені в наданій суду розписці про отримання позики - ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5 ОСОБА_6 станом на 06
червня 1997 року та на момент розгляду справи в суді є близькими родичами
(ОСОБА_3  - рідна мати позивача ОСОБА_2
та відповідача ОСОБА_2) і найманими працівниками підприємства,  керівником якого є

позивач
ОСОБА_3 (проти чого не заперечували ні позивач,
ні інші особи),  тому їх пояснення
суд оцінює критично. Окрім того,  у
договорі позики від 06.06.1997 року не вказано,
для придбання якої саме квартири та машини ОСОБА_2 взяв у борг кошти. В
ході судового розгляду позивачем ОСОБА_3також не доведено,  що саме за надані  ним кошти відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2
була придбана спірна квартира та автомобіль держ.НОМЕР_1 і на які потреби вони
були потрачені і ким.

Керуючись  ст.
ст.  14,  57-59,
208,  212-218 ЦПК України,   ст.
ст.  61-71 Сімейного кодексу,   ст.
ст.  526, 1046, 1047, 1049 ЦК України,  суд

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_1 доОСОБА_2 про розподіл сумісного майна подружжя задовольнити
частково. Виділити ОСОБА_1 трикімнатну квартиру АДРЕСА_1,  телевізор "SONY",  холодильник "ЗІЛ",  пральну машину «WHIRLPOOL»,  водонагрівач «ARISTON»,  набір корпусних меблів для спальні,  диван - ліжко,  набір корпусних меблів для дитячої спальні,  диван - ліжко для дитячої спальні,  набір корпусних меблів для кухні,  набір корпусних меблів для передпокою,  відеоплеєр «АКАІ». В іншій частині позовних
вимог відмовити.

Виділити ОСОБА_2
автомобіль "Mitsubisi pogero"
держ. №    "НОМЕР_1  телевізор "PHILIPS",  набір корпусних меблів для житлової
кімнати,  рами віконні пластикові у
кількості 5 штук. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Відмовити
ОСОБА_2 в повному обсязі у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про
стягнення боргу за договором позики.

Рішення
суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом 10 днів з дня
проголошення рішення через Автозаводський районний суд м.  Кременчука. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження або без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається у строк,  встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.