Справа № 22ц - 7879 / 2007                                 Головуючий в 1
інстанції - Панасенко
Категорія -34/36                                                  Доповідач  - Глушенко
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ           УКРАЇНИ

4 грудня
2007 року            Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого    -
Глущенко Н.Г.

суддів                 -
Григорченка Е.І., Прозорової М.Л.

при секретарі   -
Білоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на рішення Марганецького
міського суду Дніпропетровської області
від 1 серпня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2007
року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на неповнолітніх дітей.

В обгрунтування
своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що вона знаходилась з
відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 20.04.1991 року, який розірвано. Від
шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 народження та
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, які проживають з нею - позивачкою та
знаходиться на її утриманні.

З січня 2007
року відповідача перестав давати їй гроші на утримання дітей, а їй одній тяжко
утримувати двох дітей. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання
дітей не надає і не має ніякого бажання матеріально забезпечувати своїх дітей,
які часто хворіють.

Відповідач
офіційно ніде не працює, перебуває на обліку як безробітний, але їй відомо, що
він неофіційно працює, їздив на заробітки до Криму, збирається їхати на
заробітки на Північ.

За таких
обставин позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на
утримання доньки та сина у розмірі 750 грн. щомісячно до їх повноліття / а. с.
2/.

Позовні вимоги
позивачка підтримала в судовому засіданні, а відповідач - визнав позов
частково.

2

Рішенням Марганецького міського
суду Дніпропетровської області від 01.08.2007

року                         позовні            вимоги            ОСОБА_1                               задоволено        частково.

З відповідача на користь позивачки
стягнено аліменти на утримання їх доньки та сина в розмірі 1/3 частини
заробітку(доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину
відповідно віку до досягнення дітьми 18 років, починаючи стягнення з 09.07.2007
року. Також суд стягнув з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 51
грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн. При
цьому, суд допустив негайне виконання рішення в межах платежу аліментів за один
місяць / а. с. 18 /.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового
рішення про задоволення її позовних вимог в повному обсязі, оскільки рішення
суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим. Суд не прийняв до уваги,
що відповідач перебуває на обліку, як безробітний, але і працює неофіційно, а
тому має можливість надавати дітям матеріальну допомогу у розмірі 750 грн.
щомісячно /а. с. 21/.

Перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення на
підставі п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, з наступних підстав.

Задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд виходив з того, що сторони від шлюбу мають
двох неповнолітніх дітей, яких вони зобов'язані утримувати згідно зі ст.ст.
180,181 СК України. Кошти на утримання дітей можуть бути стягнені судом в
частці від заробітку, або у твердій грошовій сумі.

Відповідач не
працює, перебуває на обліку у центрі занятості, як безробітний. Доказів того,
що відповідач має дохід, так як їздив на заробітки, суду не надано, а тому суд
прийшов до висновку, що не може бути застосована відносно відповідача ст. 184
СК України/а. с. 18/.

Однак, з такими
висновками суду першої інстанції погодитись не можна оскільки вони не
відповідають дійсним обставинам справи, діючому матеріальному закону.

З матеріалів
справи вбачається, що позивачка та відповідач знаходилися у шлюбі з 20.04.1991
року / а. с. 4 /, який розірвано, і від якого вони мають двох неповнолітніх
дітей: доньку ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 народження та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження / а. с. 5-6 /. Діти проживають з матір'ю -позивачкою ОСОБА_1 та
знаходиться на її утриманні / а. с. 3 /.

Відповідач,
будучи батьком дітей, з січня 2007 року не проживає з сім'єю і не надає гроші
на утримання дітей про що заявив у суді першої інстанції / а. с. 16 /.

Згідно ст. 180
СК України - батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України -
способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за
домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на
утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від
доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Оскільки діти
проживають з позивачкою, а відповідач, будучи молодою працездатною людиною, не
надає матеріальну допомогу на їх утримання, то позивачка на законних підставах
звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання
двох неповнолітніх дітей.

Обгрунтованими є
і вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій
сумі, так як відповідач офіційно ніде не працює, але, як пояснив у суді першої
інстанції свідок ОСОБА_5, він разом з відповідачем в листопаді-грудні 2006 року
їздив на заробітки до Росії , в Московську область, де відповідач працював
слюсарем /а. с. 14 зворот/. Крім того, в матеріалах справи знаходяться
пояснення громадянки ОСОБА_6 (співмешканки відповідача) від 08.05.2007 року на
ім'я

3

начальника Марганецького MB УМВС України в Дніпропетровській
області / а. с. 11/, яка пояснювала, що вона проживає разом з ОСОБА_2, який
поїхав на заробітки до Криму.

Згідно довідки Марганецького міського центру занятості від 18.07.2007 року відповідач ОСОБА_2 перебуває на обліку як безробітний та
отримує відповідну грошову допомогу з січня 2007 року / а. с. 7 /.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, а тому згідно ст. 184 СК
України з відповідача підлягають стягненню аліменти у твердій
грошовій сумі, як того просить позивачка.

Посилання відповідача на те, що він немає інших доходів, крім соціальної допомоги, яку він отримує як безробітний, не можуть бути
прийняті до уваги при вище викладених обставинах. Крім того,
відповідач в судовому засіданні заявив, що він їздив до Криму "пити пиво" / а с. 14,15 /, а така подорож потребує певних
затрат, що ще раз підтверджує про наявність у відповідача інших доходів.

Вирішуючи
питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей,
колегія суддів приймає до уваги ст.ст. 182,184
СК України, ст. 62 Закону "Про державний бюджет України на 2007 рік",
дійсні обставини справи, матеріальне
становище сторін, а також обов'язок відповідача (працездатного 35-річного батька) по належному утримуванню своїх
неповнолітніх дітей, який
безпідставно уникає від матеріального утримування своїх дітей, - і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь
позивачки аліменти у розмірі 350 грн. щомісячно
на утримання двох неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, тобто позовні
вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню.

Крім того, в силу ст.ст.79,80,88 ЦПК України та ст.3 Декрету Кабміну
України "Про державне мито", з
відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 51 грн.

Також, згідно ст.ст.79,81 ЦПК України та постанови Кабміну України від 21.12.2005 року "Про затвердження Порядку оплати
витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ"
підлягають стягненню з відповідача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

Таким чином, апеляційна скарга позивачки підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду першої інстанції скасуванню з
ухваленням нового рішення по справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307,309 ЦПК
України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 1 серпня 2007
року - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с Максимівка
Вольнянського району Запорізької області та проживає по АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер особи НОМЕР_1, перебуваючого на обліку в Марганецькому
міському центрі занятості, -аліменти
у розмірі 350 грн. щомісячно на користь ОСОБА_1, яка проживає в АДРЕСА_2, на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження
та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, - до повноліття дітей. Стягнення аліментів проводити з 9
липня 2007 року.

В іншій частині позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 51 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення  у  розмірі
30  грн.,   перерахування  зазначених
коштів  зробити  на  їх

4

одержувача - Відділ державного Казначейства
Бабушкінського району м. Дніпропетровська,
ЄДРПОУ - 24245686, банк одержувач - УДКУ у Дніпропетровській області, МФО - 805012, рахунок - 0004,
код платежу - 22050000, код податкової інспекції - 0462.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з цього часу.