Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

18 вересня 2007
року Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючого       - судді Литвина О.В.,  при секретарі       - Куць В.А-,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в смт. Рокитне цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2

про розірвання
договору довічного утримання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулися до суду із вказаним позовом,
посилаючись,  що 02.04.2003 року
між нею та відповідачем був укладений договір довічного утримання,  який був посвідчений нотаріально. Відповідно
до умов договору вона передавала у власність відповідачу житловий будинок з
господарськими спорудами,  що знаходиться
в АДРЕСА_1,  взамін чого відповідач зобов»язувався
повністю довічно утримувати її. забезпечувати одягом,  харчуванням,
доглядом,  необхідною
допомогою,  зберігати в її довічному
безплатному користуванні цілий житловий будинок. При цьому вартість
матеріального забезпечення догляду необхідної допомоги сторонами встановлено в
сумі 70 грн. на місяць. Зазначає,  що з
початку укладеного договору відповідач- належним чином виконував свої
обовуязки,  однак з часом в порушення
умов договору,  припинив надання
допомоги,  а саме: став приїжджати
декілька разів на рік,  при цьому купував
всього декілька буханок хліба та кільце ковбаси,  а вартість матеріального забезпечення в сумі
70 грн. на місяць обумовленої вказаним договором взагалі не надавав. З кінця
березня 2005 року по травень 2006 poкy відповідач
взагалі перестав забезпечувати позивача одягом,
харчуванням,  доглядом,  необхідною допомогою та став відвідувати її
2-3 рази на рис- Крім того,
зазначає,  що за* вказаний період
жодного разу не зробив у житловому будинку ремонту,  не надавав її допомоги під час хвороби,  не підтримував матеріально та морально.

Просила
розірвати договір довічного утримання,
укладений 02.04.2003 року між ОСОБА_1.
та ОСОБА_2. ,  посвідчений
приватним нотаріусом Рокитнянського районного нотаріального округу
Скоробагатько В.Д- та скасувати заборону на відчуження житлового будинку
розташованого в АДРЕСА_1.

.
Позивач та відповідач,  будучи належним
чином повідомленими про час та місце попереднього розгляду справи,  в судове засідання не з»явилися та подали до
суду заяви,  якими представник позивача
позов свого довірителя підтримала,  а
відповідач визнав та просили    суд
справу

розглянути у їх
відсутності.

Виходячи
з наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч. 4  ст.  130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст.  174 ЦПК України. Згідно з ч. 4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову с>д за наявності
для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В
судовому засіданні встановлено,  що
02.04.2003 року між сторонами спору був укладений договір довічного
утримання,  який був посвідчений
нотаріально. Відповідно до умов договор)
позивач передавала у власність відповідачу житловий будинок з
господарськими спорудами,  що

знаходиться
вАДРЕСА_1. взамін чого відповідач зобов»язувався повністю довічно утримувати
її. забезпечувати одягом,
харчуванням,  доглядом,  необхідною допомогою,  зберігати в її довічному безплатному
користуванні цілий житловий будинок. З початку укладеного договору відповідач
належним чином виконував свої обов'язки,
однак з часом в порушення умов договору,
припинив надання допомоги,  а саме:
став приїжджати декілька разів на рік. не забезпечував позивача одягом,  харчуванням,
доглядом та необхідною допомогою.

Відповідно
до вимог  ст. . 4 ЗУ «Про власність» та  ст. . 319 ЦК України власник володіє,
користується,  розпоряджається
своїм власним майном на власний розсуд і при цьому мас право вчиняти будь-які
дії щодо свого майна,  які не суперечать
закону.

Одним з
видів розпорядження власним майном,
законодавство визначає відчуження майна за договором довічного
утримання,  визначається положеннями  ст.
ст. 744-746 ЦК України. Зокрема
ст. . 744 згаданого Кодексу визначає,
що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач)
передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок,  квартиру або їх частину,  інше нерухоме майно або рухоме майно,  яке має значну цінність,  взамін чого набувач зобов»язується
забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом вічно. Такий договір
укладається у письмові формі та підлягає нотаріальному посвідченню,  а відчужувачем за ним може бути будь-яка
фізична особа незалежно від її віку та стану здоров»я ( ст. хт. 745. 746 ЦК
України).

Стаття
755 ЦК України передбачає,  що договір
довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду,  на вимогу відчужувача або третьої особи,  на користь якої він був укладений,  у разі невиконання або неналежного виконання
набувачем* своїх обов»язків. незалежно від його вини.

Таким
чином,  визнання відповідачем
пред»явленого позову не суперечить закону,
не порушує права та свободи чи ін і реси інших осіб,  а тому позов підлягає задоволенню.

Стягнути з
ОСОБА_2 судові витрати на користь держави в сумі 8-50 грн.

Керуючись  ст.
ст.  203,  215,
744-746,  755 ЦК України,   ст.
ст.  10,  11,
57-61,  88,  169,
212-215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
вдовольнити.

Розірвати
договір довічного утримання укладений 02.04.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.  посвідчений 02.04.2003 року приватним
нотаріусом Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області
Скоробагатько В.Д.

Скасувати    заборону
на    відчуження    житлового
будинку    розташованого    в    АДРЕСА_1,    накладену
02.04.2003   року . приватним   нотapiycoм
Рокитнянського
районного   нотаріального   округу
Київської   області Скоробагатько
В.Д.

Стягну ги з
ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 8-50 грн.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги.