Справа №2-1854/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20 вересня 2007 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
у складі:

головуючого -
судді Вуїва О.В.,

при секретарі -
Вишняковій О.Є.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Вознесенської міської ради Миколаївської області, треті особи без самостійних
вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до
Вознесенської міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване
нерухоме майно в якій вказував, що на підставі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом від 05 травня 2007 року він є власником житлового будинку
АДРЕСА_1.

Згідно рішення Вознесенської міської ради від 31 серпня 2007 року він також
є власником земельної ділянки, площею 0,0867 га., призначеної для будівництва,
обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за цією ж
адресою.

За час проживання в будинку позивачем на зазначеній земельній ділянці було
самочинно побудовано: сарай Д-1, площею 6,5 кв.м., літню кухню В-1, площею 16,6
кв.м., вбиральню Г-1, площею 1,5 кв.м.

Зважаючи на те, що вказані об'єкти самочинної забудови зведені ним особисто
на земельній ділянці, переданій у власність з дотриманням архітектурних,
будівельних, санітарних і екологічних норм, відповідають правилам протипожежної
безпеки, не порушують права інших осіб, тому позивач просив суд визнати за ним
право власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

В попередньому судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Представник відповідача - Вознесенської міської ради, в попереднє судове
засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи в його відсутності,
позовні вимоги визнає повністю.

Треті особи без самостійних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
попереднє судове засідання не з'явилися, однак надали суду заяви про розгляд справи
без їхньої участі, проти задоволення позову не заперечують.

Оскільки
матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини   сторін,
тому   суд   вважав
можливим   розглядати   справу
за відсутності представника відповідача та третіх осіб.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до
наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 05 травня 2007 року, реєстровий НОМЕР_1 є власником
житлового будинку по АДРЕСА_1.

Крім цього, згідно рішення Вознесенської міської ради за № 12 від 31 серпня
2007 року ОСОБА_1 також належить земельна ділянка, площею 0,0867 га, яка
призначена для будівництва, а також обслуговування вказаного житлового будинку,
господарських будівель та споруд.

На зазначеній земельній ділянці позивач за час проживання самочинно
побудував: сарай Д-1, площею 6,5 кв.м., літню кухню В-1, площею 16,6 кв.м.,
вбиральню Г-1, площею 1,5 кв.м.

Вказані будівлі були побудовані без затвердженого проекту, без дозволу на
будівництво та на земельній ділянці, яка на час здійснення будівництва не була
відведена для цієї мети.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 375 ЦК
України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та
споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти
будівництво на своїй ділянці іншим особам. Право власника на забудову
здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних,
екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної
ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК
України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати
за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо
це не порушує права інших осіб.

Сарай Д-1, площею 6,5 кв.м., літня кухня В-1, площею 16,6
кв.м., вбиральня Г-1, площею 1,5 кв.м. відповідають архітектурним, будівельним,
санітарним, екологічним та іншим нормам, не порушують права інших осіб,
самочинно побудовані ОСОБА_1 на земельній ділянці, яка на час розгляду справи
відведена йому для цієї мети.

За таких обставин суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України цивільне
право позивача підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на
самочинно побудоване нерухоме майно.

На підставі викладених обставин, керуючись ст. ст. 10, 11, 130, 209, 212,
213, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Вознесенської міської ради
Миколаївської області, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно - задовольнити
повністю.

Визнати за
ОСОБА_1, як власником житлового будинку АДРЕСА_1 право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно, а саме: сарай Д-1, площею 6,5 кв.м., літню кухню В-1,
площею 16,6 кв.м., вбиральню Г-1, площею 1,5 кв.м., які є частиною будинку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Миколаївської області

через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі заяви
про апеляційне

оскарження рішення протягом десяти днів з дня його
проголошення та подачі

апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне

оскарження.