Справа № 22Ц 2616/2007                       Головуючий в 1 інстанції
в 2 інстанції Коцюрба О.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18   жовтня
2007   року   колегія
суддів   судової  палати
в   цивільних   справах апеляційного суду Київської області
у складі:

Головуючого:           Мережко М.В.

Суддів:                      Коцюрби О.П., Голуб С.А.

При
секретарі:          Сторожук І.П.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області
від 04 червня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи:
Вишнева міська рада Києво-Святошинського району Київської області та Вишнева
міська державна нотаріальна контора Києво-Святошинського району Київської
області про визнання шлюбу недійсним та виселення.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів, -

встановила:

ОСОБА_2
звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1., треті особи: Вишнева міська рада та
Вишнева міська державна нотаріальна контора Києво-Святошинського району,
Київської області у якому посилалася на те, що 22 вересня 2005 року
відповідачка зареєструвала шлюб із її батьком, ОСОБА_3 нині покійним.

Обставин
реєстрації шлюбу батько не пам'ятав, оскільки, як він пояснював перебував у
стані алкогольного сп'яніння, через це недостатньо критично сприймав значення
своїх дій, тому про те, що шлюб зареєстровано він впевнився і повідомив
позивачку тільки у кінці жовтня 2005 року, коли знайшовши свій паспорт, який
вважав загубленим і виявив у ньому штамп про реєстрацію шлюбу.

Зазначила,
що відразу після укладення шлюбу, її батьку стало зрозуміло, що відповідачка не
мала наміру створення з ним сім'ї та набуття прав і обов'язків подружжя,
оскільки з ним не проживала, а лише періодично його відвідувала, при цьому не
проявляла ніякої поваги та турботи, лише наполягала на тому, щоб батько
зареєстрував її у його власній квартирі та подарував їй все своє майно, тому з
листопада 2005 року батько почав вимагати, щоб відповідачка добровільно
розірвала з ним шлюб, після чого остання почала уникати зустрічей з ним, через,
що батько позивачки вимушений був звернутись до суду з позовом про розірвання
шлюбу, зазначивши у заяві, що підставою для розірвання шлюбу вважає відсутність
у відповідачки наміру створити сім'ю, і у неї на меті були лише корисливі цілі
при вступі до шлюбу. Відповідачка ухилялась від явки в суд, через що розгляд
справи відкладався, а ІНФОРМАЦІЯ_1 батько, при обставинах, які прямо вказують
на насильницьку смерть, у під'їзді свого будинку загинув.

Відразу
ж після смерті батька відповідачка вселилася у квартиру, яка належала батьку на
праві приватної власності і не впускає в квартиру позивачку, як спадкоємицю

після смерті
батька першої черги, тому вона вважає, що відповідачка, укладаючи з батьком
шлюб без наміру створити сім'ю і набути прав та обов'язків подружжя мала
насправді корисливу мету - заволодіти правом на його майно, що і намагається
зробити в даний час, вселившись в квартиру, тому просить визнати зазначений
шлюб недійсним внаслідок його фіктивності та виселити із квартири відповідачку
і осіб, які з нею проживають.

Рішенням
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 червня 2007 року
позов задоволено.

Не
погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному
порядку. В апеляційній скарзі просить рішення Києво-Святошинського районного
суду Київської області від 04 червня 2007 року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити позивачці в задоволенні позовних вимог, вказує на те,
що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до ст. 40 СК України, шлюб, визнається недійсним за рішенням суду у разі його
фіктивності.

Шлюб є
фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру
створення сім»ї та набуття прав та обов'язків подружжя.

Судом
встановлено, що батько позивачки ОСОБА_3 після розірвання шлюбу з колишньою
дружиною ОСОБА_4. познайомився з відповідачкою, з якою підтримував відносини,
проводячи разом вільний час, вони разом їздили у гості, святкували свята та в
подальшому, 22 вересня 2005 року зареєстрували шлюб.

Після
реєстрації шлюбу фактично сім»я не склалася, оскільки відповідачка стала наполягати
на прописці в квартирі батька позивачки, яку він придбав у власність 22 серпня
2000 року і був в ній зареєстрований та проживав до дня своєї смерті.

Викладене
підтверджується поясненнями сторін, свідків, матеріалами справи.

Вказане
також підтверджується матеріалами цивільної справи №2-1806 за 2006 рік за
позовом ОСОБА_3 доОСОБА_1. про розірвання шлюбу з якої вбачається, що
відповідачка при реєстрації з ОСОБА_3 шлюбу переслідувала корисні цілі, сім»я
її не цікавила, ніякої турботи і поваги до нього, як до чоловіка вона не
проявляла. Також з матеріалів даної цивільної справи вбачається про відсутність
спільного майна між ОСОБА_3 та ОСОБА_1., що не заперечувалось на той час і
відповідачкою.

При
таких обставинах, колегія суддів вважає, що Києво-Святошинський районний суд
Київської області на законних підстава не прийняв до уваги пояснення свідків з
боку відповідачки та надані нею фотографій щодо ведення спільного побуту з
ОСОБА_3 та сімейного характеру їхніх взаємин так як це свідчать лише про те, що
ОСОБА_3 до реєстрації шлюбу підтримував із нею лише близькі стосунки, так як
вони разом проводили дозвілля, виїжджали на відпочинок, у гості, відвідували
один одного.

Посилання
відповідачки на участь у придбанні квартири та на ведення спільного
господарства не знайшли свого підтвердження у суді оскільки спростовуються
поясненнями

свідка ОСОБА_4. - продавця
квартири, який заперечив факт участі ОСОБА_1. у купівлі квартири.

Так як
судом першої інстанції при розгляді справи не встановлено будь-яких відомостей
про взаємні права та обов'язки між ОСОБА_3 та ОСОБА_1., оскільки відсутні
матеріальні наслідки таких обов'язків, то колегія суддів погоджується з
висновком Києво-Святошинського районного суду Київської області про визнання
шлюбу недійсним внаслідок його фіктивності оскільки шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_1. укладався без наміру створити сімейний союз жінки та чоловіка та
набуття прав та обов'язків подружжя з боку відповідачки, а фактично укладався
нею з метою зареєструватись у квартирі і отримати право на майно.

Відповідно
до ч. 1 ст. 45 СК України недійсний шлюб, а також шлюб, визнаний недійсним за
рішенням суду не є підставою для виникнення у осіб, між якими він
зареєстрований, прав та обов'язків подружжя, а також прав та обов'язків, які
встановлені для подружжя іншими законами України.

Враховуючи,
що особа, яка поселилась у жилому приміщенні іншої особи у зв'язку з
реєстрацією з нею недійсного шлюбу, не набуває права на проживання у ньому і
може бути виселена, колегія суддів при таких обставинах вважає, що рішення
Києво-Святошинського районного суду Київської області щодо виселення
відповідачки з квартири АДРЕСА_1 є законним.

Посилання
ОСОБА_1. в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції при розгляді
справи норм матеріального та процесуального права є надуманими, так як
спростовуються доказами, які є в цивільній справі.

Перевіряючи
законність та обґрунтованість рішення Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 04 червня 2007 року в межах доводів апеляційної скарги,
вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для
його скасування та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1.

Керуючись ст.
ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 відхилити.

Рішення   Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 04 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців.