№2-26/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                         УКРАЇНИ

5 квітня 2007 року. Дергачевский
районний суд Харківської області в складі:

головуючого:       Нев'ядомського
Д.В.

при секретарі:     Мартиненко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3до ОСОБА_4із
залученням до участі у якості третіх осіб на боці відповідачки Малоданилівської
селищної ради Дергачівського району Харківської області та ХДЗВА про визнання
ордера на житлове приміщення недійсним та виселення з житлового приміщення та
за позовом Харківської державної зооветеринарної академії до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3про визнання ордера на житлове приміщення недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1., ОСОБА_2.,
ОСОБА_3. звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4. із залученням до участі у
якості третьої особи на боці відповідачки Малоданилівської селищної ради
Дергачівського району Харківської області про визнання ордера на житлове
приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 недійсним та виселення  з цього житлового приміщення.

Судом у якості
третьої особи на боці відповідачки була залучена ХДЗВА.

ХДЗВА звернулася
з позовом до ОСОБА_1., ОСОБА_2.,
ОСОБА_3. про визнання ордера на житлове приміщення, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1  недійсним.

Судом ці позови об"єднані в одне провадження.

В обґрунтування
своїх позовних вимог позивачі ОСОБА_1.,
ОСОБА_2., ОСОБА_3. вказали, що ОСОБА_1, працюючи в Харківському
зооветеринарному інституті (нині Харківська державна зооветеринарна академія) з
1980 p.,
була на квартирному обліку як особа нужденне в поліпшенні житлових умов.

Коли в с. М. Данилівка
Дергачівського р-на Харківської області був побудований будинок № 2-а, житлові
умови, у яких проживала ОСОБА_1. і члени її родини (7 чоловік, не рахуючи її
колишнього чоловіка, що залишався зі своєю матір'ю на старій житлоплощі, що
належить йому) були ретельно обстежені і на спільному засіданні профкому і
ректорату ХЗВИ 25.03.1999 м. було прийняте рішення надати житло в гуртожитку,
розташованому по АДРЕСА_1 блок №1 (кв. 1-40) як співробітникові академії, що
складається на черзі одержанні житла.

Оскільки
квартири потрібної кубатури фактично не було, керівництвом  інституту
разом  із  профкомом
ОСОБА_1.  було

2

запропоновано
одержати  дві  квартири,
загальна  площа  яких
не перевищувала припустиму.

Тому, згідно
наказу про вселення в гуртожиток № 195 від 10.10.2000р., виданого на основі
рішення спільного засідання профкому і ректорату від 15.03.1999р., були
виділені наступні кімнати в гуртожитку: ОСОБА_1., її дочки ОСОБА_2., її чоловіку ОСОБА_3. і неповнолітньої
ОСОБА_5. - кімната * 34, а синові ОСОБА_1. - ОСОБА_6., його дружині ОСОБА_7. і
неповнолітньої ОСОБА_8. - кімната № 7.

Ордера були
виписані на підставі рішення про надання житлової площі адміністрацією ХЗВІ на
вільну житлову площу, що відповідає вимогам ст. 129 ЖК України.

Правомірність
одержання житла дітьми ОСОБА_1., їхніми чоловіками й онуками підтверджується
крім вірогідності факту постановки на квартирний облік і документів, що
засвідчують факт їхнього споріднення, виданими ордерами, що зберігають юридичну
чинність, оскільки ніким не були визнані не дійсними.

По цих ордерах
нам були видані деякі будматеріали, необхідні для завершення ремонту, а так
само лічильники води, газу, газові плити й інші побутові приналежності.

Після одержання
квартир, позивачі почали ремонт у наданих житлових приміщеннях і вселилися.

У червні 2001 р.
були поставлені замки на під'їздах будинку позивачів, ключів від яких їм не
дали.

Як з'ясувалося
надалі, квартири позивачів, зайняли люди, що не мають права проживання, а саме:
у АДРЕСА_1, на яку мається ордер №26 від 11.10.2000 р. виданий на ім'я
ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_5. і ОСОБА_1. уселилася ОСОБА_4 зі своєю родиною, а
в кв. АДРЕСА_2, на яку мається ордер №20 від 11.10.2000 p.,
виданий на ім'я ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8. оселилися ОСОБА_11 і його родина.

На звертання
ОСОБА_1. у ЖКВ Харківської державної зооветеринарної академії були отримані
довідки, у яких указувалося, що ОСОБА_4. і її родина проживають у спірній
квартирі N'34 на підставі ордера № 127 від 06.12.2002 p.,
виданого на підставі рішення М. Данилівського виконкому №301 від 12.11.2002р.,
а гр. ОСОБА_11. і його родина проживають у спірній квартирі №7 на підставі
ордера № 134 від 19.12.2002р., виданого на підставі рішення М. Данилівського
виконкому №301 від 12.11.2002 р.

Обидва ці ордери
були видані на житлові приміщення, що не є вільними, право на які зберегли
позивачі, оскільки їхнього ордера не були визнані не дійсними у встановленому
законом порядку.

В обгрунтування
своїх позовних вимог представник позивача ХДЗВА вказав, що 28 жовтня 1999р.
розпорядженням голови Дергачівької районної державної адміністрації НОМЕР_405
«про прийом в експлуатацію 40 квартирного жилого будинку будівельний № 1 в смт.
М. Данилівка» (юридична адреса - АДРЕСА_1) було затверджено акт державної
приймальної комісії від 26.10.1999 р. про прийняття зазначеного житлового
будинку в експлуатацію. Тобто, з дати підписання комісією акту об'єкт було
введено в експлуатацію і спірні квартири набули статусу житлових (п. 8 чинного
на той час Положення про порядок прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів державного замовлення, затвердженого постановою КМУ від
05.08.1992р. НОМЕР_449)

12.02.2002 р.
Малоданилівською селищною радою Дергачівського району Харківської  області
на  зазначений житловий  будинок видано

3

свідоцтво на право власності, згідно якого цей будинок
належав Харківській державній зооветеринарній академії на праві державної
власності.

09.03.2004 р.
виконавчим комітетом Малоданилівської селищної ради прийнято рішення за №87,
яким затверджено акт приймання - передачі відомчого житлового будинку АДРЕСА_1
в комунальну власність територіальної громади селища М. Данилівка від
10.11.2003 року за винятком 4-х квартир: №№ 32, 26, 16, 18, які до цього часу знаходяться
на балансовому обліку Харківської державної зооветеринарної академії.

Згідно ст. 39 ЗУ «Про власність»
майно, що є державною власністю і закріплене за державною установою належить їй
на праві оперативного управління. Право оперативного управління захищається
законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності. Право оперативного управління, це речове право
суб' єкта, який володіє, користується і розпоряджається закріпленим за
ним майном. Відповідно до ст. 48 ЗУ
«Про власність» власник майна { в тому числі особа, якій майно належить на
праві оперативного управління) може вимагати усунення будь - яких порушень його
права власності.

11.10.2000 р.
Харківським зооветеринарним інститутом громадянці ОСОБА_2 було видано ордер *
20 на кв. (кімнату) АДРЕСА_2, яка складалася з двох кімнат  житл. площею 30,03 кв. м.

Сім'я ОСОБА_2. в
складі 4-х осіб на квартирному обліку не значилася. Ордер видано на підставі
наказу Ректора № 195 від 10.10.2000 р. який був опротестований прокуратурою
Харківської області і скасований, оскільки даний наказ суперечив вимогам ст.ст.
34,37,39,41-44,48 ЖК України.

Згідно ст. 58 ЖК
України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного
або громадського житлового фонду виконавчий комітет селищної ради видає
громадянину ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове
приміщення.

Рішення
адміністрації та профспілкового комітету про надання громадянам ОСОБА_2.
квартири в будинку по АДРЕСА_1не приймалося і виконавчим комітетом Малоданилівської
селищної ради не затверджувалося.

Крім того, ордер
на вселення відповідача до спірної квартири виконавчим комітетом
Малоданилівської селищної рада не видавався.

Згідно ст. 31 ЖК
України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на
одержання в користування жилого приміщення в будинку державного або
громадського фонду в порядку, передбаченому законодавством.

Ст. 34 Житлового
кодексу України надає підстави для визнання громадян такими, що потрібуюгь
поліпшення житлових умов, а ст. 39 цього кодексу встановлює, що громадяни
приймаються на облік за місцем роботи за рішенням адміністрації підприємства,
установи чи організації і відповідного рішення профспілкового комітету. Рішення
про прийняття громадян на облік таких, що потребують поліпшення житлових умов,
затверджується виконавчим комітетом селищної ради.

Облік громадян,
які потребують поліпшення житлових умов, регулюється Правилами обліку громадян,
які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в
Українській РСР, затвердженими постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від
11 грудня 1984 року НОМЕР_470.

Отже, рішення
щодо надання позивачеві спірної квартири (кімнати) не приймалось і ордер у
встановленому порядку на квартиру не видавався, право користування житловою
площею не виникло.

4

Згідно статті 59
ЖК України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому
порядку у випадках подання громадянами не відповідаючи дійсності відомостей про
потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або
організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових
осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших
випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень.

Згідно ст. 117
ЖК України у випадках визнання ордера на житлове приміщення недійсним внаслідок
неправомірних дій одержавши ордер осіб вони підлягають виселенню без надання
іншого житлового приміщення.

Твердження
відповідача про те, що спірна квартира (кімната) має статус кімнат в гуртожитку
спростовується наступним.

Стаття 127 ЖК
України передбачає, що під гуртожитки надаються спеціально спорудженні або  переобладнанні для цієї мети жилі будинки.

Жилі будинки
реєструються як гуртожитку у виконавчому комітеті районної, міської, районної в
місті Ради народних депутатів.

Жилий будинок по
АДРЕСА_1у смт. М. Данилівка Дергачівького району, в якому знаходяться спірна
квартира (кімната) не підпадає під зазначенні вище ознаки, тому не є
гуртожитком, а квартира №7, яку займають відповідачі - не є кімнатами у
гуртожитку.

Таким чином,
ордер на вселення в спірну житлову квартиру було видано з порушенням порядку і
умов надання жилих приміщень.

Відповідно до
ст. 128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням
адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної обо іншої
громадської організації та відповідного профспілкового комітету. Такого рішення
відносно заселення позивачів до спірних квартир не було прийнято.

Порядок надання
жилої площі в гуртожитках визначається ст.ст. 128-131 ЖК України, Примірним
положенням про гуртожитки, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 3
червня 1986 року №208. Заселення жилих приміщень у гуртожитку проводиться на
підставі ордеру, виданого відповідно до спільного рішення адміністрації
підприємства, установи, організації та відповідного профспілкового комітету в
порядку встановленої черговості. При отриманні ордера на жилу площу гуртожитку
п.10 Пимірного положення про гуртожитки передбачено пред'явлення паспортів всіх
членів сім'ї, включених в ордер з відміткою про виписку з попереднього місця
проживання, відповідач таких даних при отриманні ордеру не надав.

Як було
зазначено вище, 28 жовтня 1999 року розпорядженням голови Дергачівської
районної державної адміністрації №405 «Про прийом в експлуатацію 40 квартирного
жилого будинку Будівельний №1 в смт. М. Данилівна» було затверджено акт
державної приймальної комісії від 26.10.1999 року про прийняття зазначеного
жилого будинку в експлуатацію, забудовником якого виступав харківський
зооветеринарний інститут. В цьому розпорядженні не зазначено про прийняття
жилого будинку в експлуатацію як гуртожитку, або будинок такого цільового
призначення при забудові не мав. Санітарно - епідеміологічною службою дозволу
на заселення будинку як гуртожитку не надавалось. На підставі рішення виконкому
Малоданилівської селищної ради Дергачівького району Харківської області від
12.02.2002 року на зазначений житловий будинок видано свідоцтво на право
власності, згідно якого цей будинок належав Харківській державній
зооветеринарній академії на праві державної власності та проведено державну
реєстрацію права власності. Зазначений 40-квартирний жилий будинок як
гуртожиток з моменту його забудови не реєструвався.

На спільному
засіданні профкому та ректорату інституту 25 березня 1999 року до прийняття
жилого будинку по АДРЕСА_1в експлуатацію та визначення його статусу прийнято
рішення про поселення

5

як до гуртожитку, в цей будинок, науково - педагогічних
співробітників інституту, які подали заяву про покращення своїх житлових умов.
Персонального розподілу приміщень в гуртожитку рішення не містить в тому числі
і відносно надання жилого приміщення в гуртожитку сім' ї ОСОБА_2.

Крім того, слід
зазначити, що рішення щодо прийняття на облік сім'ї ОСОБА_2. на отримання
жилого приміщення в гуртожитку не приймалося і ордер було видано з порушенням
ст.ст. 58,129 ЖК України і п. 10. Примірного положення про гуртожитки. Згідно
п.69 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання
їм житлових приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів
УРСР від 12.11.1984р. №470 та п. 10 примірного положення про гуртожитки,
затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 р. № 208ордер є
єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, ордер дійсний на
протязі ЗО днів, при вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у
житлово - експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному
підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої
звітності. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім'ї включених до ордера,
з відміткою про виписку з попереднього місця проживання. Вищевказаних дій
відповідачем зроблено не було, тобто було порушено 30 денний термін заселення
на житлову площу, не було здійснено реєстрації і ордер було видано з порушенням
діючого чинного законодавства.

Сторони заявили
клопотання про не здійснення фіксації судового процесу за допомогою технічних
засобів, яке судом задоволено.

У судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1.,
яка одночасно є представником ОСОБА_2., ОСОБА_3. позовні вимоги підтримала
в повному обсязі і просила суд задовольнити позов, не визнала позов ХДЗВА і
пояснила, що ОСОБА_1. працювала в інституті з 1979 р. 3 1980р. вона стояла на
квартирному обліку як особа нужденне в поліпшенні житлових умов. До
сьогоднішнього часу ОСОБА_1. періодично обновляла облік. На сьогоднішній день
проживає в 2-й квартирі зі своїм колишнім чоловіком, сином його дружиною і
внучкою, дочкою її чоловіком і внучкою.

Коли в АДРЕСА_1 був побудований
будинок № 2-а, житлові умови в які проживала позивачка з родиною були ретельно
обстежені і на спільному засіданні профкому і ректорату ХЗВИ 25.03.1999р. було
прийняте рішення надати житло в гуртожитку, як співробітникові академії, що
складає на черзі одержання житла.

Оскільки
квартири потрібної кубатури фактично не було, керівництвом інституту разом із
профкомом, ОСОБА_1. було запропоновано одержати дві квартири, загальна площа
яких не перевищувала припустиму. Тому, згідно наказу про вселення в гуртожиток
№195 від 10.10.2000 p., виданого на основі рішення від 15.03.1999 р. були
виділені кімнати в гуртожитку для ОСОБА_1., її дочки ОСОБА_2., її чоловіку
ОСОБА_3. і онучці - кімната № 34, а її синові ОСОБА_6., його дружині ОСОБА_7. і
онучці - кімнату № 7.

Правомірність
одержання житла дітьми й онуками ОСОБА_1. підтверджується фактом постановки на
квартирний облік і документами, що засвідчують факт їхнього споріднення,
виданими ордерами, що зберігають юридичну чинність, оскільки ніким не були
визнані недійсними.

По цих ордерах
ним були видані деякі будматеріали, необхідні для завершення ремонту, а так
само лічильники води, газу, газові плити й інші побутові приналежності.

Після одержання
квартир, позивачі почали ремонт у наданих житлових приміщеннях і вселилися.

6

У червні 2001 р. прейдя з роботи ОСОБА_1. побачила, що
двер закриті іншими замками. Як з'ясувалося в наслідку їхньої квартири зайняли
інші люди. Позивачка ходила до ректора Головко розібратися на якій підставі в
їхні квартири вселилися інші люди. На, що ректор пообіцяв розібратися чого не
зробив.

В судовому
засіданні відповідачка ОСОБА_4. позов не визнала і пояснила, що вона стояла на
пільговій черзі під НОМЕР_2 на отримання квартири в ХДЗВА, так як проживала в
аварійному будинку. Відповідачка затверджує, що позивачка каже неправду, що
проживала в спірній квартирі. Коли розкривали квартиру вона була порожньою, там
був тільки зроблений балкон. ОСОБА_4. дізналася, що ОСОБА_1. був виданий ордер
на гуртожиток і, що її викликали в профком, щоб ОСОБА_1. віддала ключі від
квартир чого та не зробила. У дочки ОСОБА_1. - ОСОБА_2. є 3-х кімнатна квартира
в якій вона проживає зі своєю родиною.

В судовому
засіданні представник третьої особи на боці відповідачки ХДЗВА, який одночасно
є і позивачем за позовом до ОСОБА_1.,
ОСОБА_2., ОСОБА_3., позов ОСОБА_1.,
ОСОБА_2., ОСОБА_3. не визнав, свій позов підтримав у повному обсязі і
пояснив, що 28.10.1999 р. розпорядженням голови Дергачівської районної
державної адміністрації НОМЕР_405 «про прийом в експлуатацію 40 квартирного
жилого будинку будівельний № 1 в смт. М. Данилівка» було затверджено акт
державної приймальної комісії від 26.10.1999р. про прийняття зазначеного
житлового будинку в експлуатацію. Тобто, з дати підписання комісією акту об'єкт
було введено в експлуатацію і спірні квартири набули статусу житлових (п. 8
чинного на той час Положення про порядок прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів державного замовлення, затвердженого постановою КМУ від
05.08.1992р. №449)

12.02.2002 р.
Малоданилівською селищною радою Дергачівського району Харківської області на
зазначений житловий будинок видано свідоцтво на право власності, згідно якого
цей будинок належав ХДЗВА на праві державної власності.

09.03.2004 р.
виконавчим комітетом Малоданилівської селищної ради прийнято рішення за № 87,
яким затверджено акт приймання - передачі відомчого житлового будинку АДРЕСА_1
в комунальну власність територіальної громади селища М. Данилівка від
10.11.2003р. за винятком 4-х квартир: №№ 32,26,16,18, які до цього часу
знаходяться на балансовому обліку ХДЗВА.

Згідно ст. 39 ЗУ «Про власність»
майно, що є державною власністю і закріплене за державною установою належить їй
на праві оперативного управління. Право оперативного управління захищається
законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності. Право
оперативного управління це майнове право суб'єкта, який володіє, користується і
розпоряджається закріпленим за ним майном. Відповідно до ст. 48 ЗУ «Про власність»
власник майна (в тому числі особа, якій майно належить на праві оперативного
управління) може вимагати усунення будь-яких порушень його права власності.

11.10.2000 р.
Харківським зооветеринарним інститутом громадянину ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_2.
видані ордери відповідно № 20 на кв. (кімнату) №7 та 26 на квартиру (кімнату) №
34 в будинку (гуртожитку) по АДРЕСА_1. Обидві квартири (кімнати) двокімнатні
ж/п 30,03 м. кв.

Ні сім'я
ОСОБА_6. в складі 3-х осіб, ні сім'я ОСОБА_2 в складі 4-х осіб на квартирному
обліку не значилися. Ордери видано на підставі наказу ректора № 195 від
10.10.2000 року, який був опротестований прокуратурою Харківської області і
скасовано, оскільки даний наказ суперечив вимогам ст.ст. 34,37,39,41-44,48 ЖК
України.

7

Згідно ст. 58 ЖК
України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного
або громадського житлового фонду виконавчий комітет селищної ради видає
громадянину ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове
приміщення.

Рішення
адміністрації та профспілкового комітету про надання громадянам ОСОБА_6. та
ОСОБА_2. житлової квартири в будинку по АДРЕСА_1не приймалося і виконавчим
комітетом Малоданилівської селищної ради не затверджувалося.

Крім того,
ордери на вселення позивачів до спірних житлових квартир виконавчим комітетом
Малоданилівської селищної ради не видавалися.

Згідно ст. 31 ЖК
України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на
одержання в користування жилого приміщення в будинку державного або
громадського фонду в порядку, передбаченому законодавством.

Ст. 34 ЖК
України надає підстави для визнання громадян такими, що потребують поліпшення
житлових умов, а ст. 39 цього кодексу встановлює, що громадяни приймаються на
облік за місцем роботи за рішенням адміністрації підприємства, установи чи
організації і відповідного рішення профспілкового комітету. Рішення про
прийняття громадян на облік таких, що потребують поліпшення житлових умов,
затверджується виконавчим комітетом селищної ради.

Облік громадян,
які потребують поліпшення житлових умов, регулюється Правилами обліку громадян,
які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в
Українській РСР, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від
11 грудня 1984 року НОМЕР_470.

Отже, рішення
щодо надання позивачам спірних житлових кімнат не приймалося і ордери у
встановленому порядку на кв. не видавалися, право користування житловою площею
не виникло.

Згідно ст. 59 ЖК
України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним в судовому порядку
у випадках подання громадянами не відповідаючи дійсності відомостей про потребу
в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на
зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при
вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках
порушення порядку і умов надання жилих приміщень.

Згідно ст. 117
ЖК України у випадку визнання ордера на житлове приміщення недійсним внаслідок
неправомірних дій одержавши ордер осіб вони підлягають виселенню без надання
іншого житлового приміщення.

Твердження
відповідачів про те, що спірні житлові квартири мають статус  кімнат в гуртожитку спростовується наступним.

Ст. 127 ЖК
України передбачає, що під гуртожитки надаються спеціально  спорудженні або переобладнані для цієї мети
жилі будинки.

Жилі будинки
реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в
місті Ради народних депутатів.

Жилий будинок по
АДРЕСА_1у смт М. Данилівка Дергачівського району, в якому знаходяться спірні
квартири не підпадає під зазначені вище ознаки, тому не є гуртожитком, а кв. №7
і № 34 які займають відповідачі - не є кімнатами гуртожитку.

Таким чином,
ордер на вселення в спірну квартиру було видано з порушенням порядку і умов
надання жилих приміщень.

Відповідно до
ст. 128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням
адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або
іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. Такого
рішення відносно заселення позивачів до
спірних квартир не було прийнято.

8

Крім того, якщо
позивачі вважають, що їм надавалися кімнати у гуртожитку, то згідно ст. 132 ЖК
України, сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим
трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у
навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого
жилого приміщення з гуртожитку, яким їм було надано у зв' язку з роботою чи
навчанням.

Слід зазначити, що вселення
відповідачів ОСОБА_4. та ОСОБА_11. здійснювалося у відповідності з вимогами
норм ЖК України, а саме находження на квартирному обліку, у порядку черги, за
рішенням адміністрації і профспілкового комітету і ордери видавалися на
підставі рішення селищної ради.

Просив суд
відмовити позивачам у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник
третьої особи Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської
області просив суд слухати справу за їхньою відсутності.

Судом були досліджені докази:

Наказ ХДЗВА № 195 від 10.10.2000р. про поселення до
гуртожитку.

·
Ордер ХДЗВА № 26 від 11.10.2000р. виданий ОСОБА_2.

·
Ордер ХДЗВА № 20 від 11.10.2000р. виданий ОСОБА_6.

Довідка ХДЗВА № 75 від 05.06.2003р. про те, що ОСОБА_4. і

її родина проживають за адресою: АДРЕСА_1, на підставі

ордеру  №  127
від  Об.12.2002р.   виданого
згідно  рішення

Малодинилівського виконкому від 12.11.2002р. № 301

Довідка ХДЗВА № 76 від 05.06.2003р. про те, що ОСОБА_11.
і

його родина проживають за адресою: АДРЕСА_1,  на підставі

ордеру  №  134
від  19.12.2002р.   виданого
згідно  рішення

Малодинилівського виконкому від 12.11.2002р. № 301

Свідоцтво про розірвання шлюбу між
ОСОБА_12. і ОСОБА_1.

від 08.12.1995 р. НОМЕР_1.

Свідоцтво про укладення шлюбу між
ОСОБА_3. та ОСОБА_6. від

28.12.1996 р.
актовий запис НОМЕР_2

Свідоцтво про народження
ОСОБА_13.  ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.  видане

31.07.1998р. за
НОМЕР_3 Малоданилівською сільрадою.

Свідоцтво про одруження
ОСОБА_6.  і ОСОБА_14. від

04.03.2000р.,
актовий запис НОМЕР_4

Свідоцтво про народження ОСОБА_15. ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.
видане 15.08.2000р. за НОМЕР_5
Малоданилівською сільрадою.

Свідоцтво про народження ОСОБА_6.
ІНФОРМАЦІЯ_3р.н. видане 28.07.1975р. за * 73 Малоданилівською сільрадою.

-     Довідка ХДЗВА * 745 від 21.06.2006р. про
те, що ОСОБА_2. дійсно навчалась в ХДЗВА з 01.09.1995р. по 01.07.2000р.

Ордер № 127 від
16.12.2002 р. виданий виконкомом Малоданилівської

сільради
ОСОБА_4.

Акт про розкриття кв. АДРЕСА_1 від
24.05.2003 р.

-     Довідка ХДЗВА №9 від 24.05.2004р.  про те,
що ОСОБА_4.

знаходилась на
квартирній черзі с 02.02.1987р.

Лист прокуратури
Харківської області ректору ХДЗВА від 04.07.2001 р. про принесення протесту на
наказ колишнього ректору ХЗДВА № 195 від 10.10.2000 р.

9

Протест прокуратури Харківської області від 04.07.2001 р.  на

наказ ХЗДВА від 10.10.2000р. № 195 про поселення до
гуртожитку по

АДРЕСА_1. -  Наказ ХДЗВА № 190 від 05.07.2001р. про
відміну наказу №195 від

10.10.2000р. про поселення до гуртожитку по АДРЕСА_1по

протесту прокуратури Харківської області.

Акт  перевірки
житлових умов заявниці  - ОСОБА_4.  від

27.11.2000р.

Рішення
виконкому  Дергачівської  районної
ради  №  194
від

09.03.1976 р. про затвердження актів аварійного стану
будинків,

які належать ХДЗВА

Лист Дергачівської районної ради   № 135
від 01.02.1988 р.

ОСОБА_4. про розгляд питання покращення його житлових умов,

та про доручення ЖКО ХДЗВІ провести обстеження та скласти
акт, о

відповідності або невідповідності будинку №28,  розташованого в

жилмасиві
ХДЗВІ,     санітарним  та
технічним  умовам,  який

затверджується керівником установи.

Суд, вислухавши
пояснення позивачки ОСОБА_1.,
яка є одночасно представником позивачів ОСОБА_2. та ОСОБА_3., пояснення
відповідачки ОСОБА_4., пояснення представника третьої особи на боці
відповідачки ХДЗВА, який є в справі і позивачем за позовом до ОСОБА_1., ОСОБА_2. та
ОСОБА_3. і прийшов до висновку, що в позові ОСОБА_1., ОСОБА_2. та
ОСОБА_3. до ОСОБА_4. має бути відмовлено по суті, а в позові ХДЗВА до ОСОБА_1., ОСОБА_2. та
ОСОБА_3., який суд вважає обгрунтованим і таким, що знайшов своє підтвердження
під час судового засідання, має бути відмовлено у зв"язку з пропуском
терміну позовної давності.

Так, відповідно
до ст. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів,
а також інших громадян в період роботи або навчання можуть використовуватись
гуртожитки. Під гуртожитки надається спеціально споруджені або переобладнанні
для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у
виконавчому комітеті місцевих рад.

Порядок надання
жилої площі в гуртожитках визначається ст.ст. 128-131 ЖК України, Примірним
положенням про гуртожитки, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 3
червня 1986 року №208. Заселення жилих приміщень у гуртожитку проводиться на
підставі ордеру, виданого відповідно до спільного рішення адміністрації
підприємства, установи, організації та відповідного профспілкового комітету в
порядку встановленої черговості. При отриманні ордера на жилу площу у
гуртожитку п.10 Примірного положення про гуртожитки передбачено пред'явлення
паспортів всіх членів сім'ї, включених в ордер, з відміткою про виписку з
попереднього місця проживання.

Матеріали справи
свідчать, що 28 жовтня 1999 р. розпорядженням Дергачівської
райдержадміністрації було затверджено акт про прийняття 40 квартирного жилого
будинку по АДРЕСА_1 в експлуатацію, забудовником якого виступав Харківський
зооветеринарний інститут. В цьому розпорядженні не зазначено про прийняття
жилого будинку в експлуатацію як гуртожитку, бо будинок такого цільового
призначення при забудові не мав. Санітарно - епідеміологічною службою дозволу
на заселення будинку як гуртожитку не давалось. Рішенням виконкому
Малоданилівської селищної ради від 12 лютого 2002 р. право власності на
зазначений жилий будинок оформлено на Харківську державну зооветеринарну
академію, видано свідоцтво про право власності на жилий будинок, розташований
по АДРЕСА_1 та проведено державну реєстрацію прав власності на будинок за
Харківською державною зооветеринарною академією.

10

Зазначений
40-квартирний жилий будинок як гуртожиток з моменту його забудови не
реєструвався.

На спільному
засіданні профкому та ректорату інституту 25 березня 1999 р. до прийняття
жилого будинку АДРЕСА_1, 2-а в експлуатацію та визначення його статусу прийнято
рішення про поселення як до гуртожитку, в цей будинок, науково - педагогічних
співробітників інституту, які подали заяву про покращення своїх житлових умов.
Персонального розподілу приміщень в гуртожитку рішення не містить, в тому числі
і відносно надання жилого приміщення в гуртожитку сім' ї ОСОБА_1.

Наявні в справі
докази свідчать, що спільного рішення профкому та ректорату про надання в
порядку черговості сім'ї працівника Харківської державної зооветеринарної
академії (в колишньому інституті) ОСОБА_1. жилого приміщення в гуртожитку не
приймалося. Факт відсутності такого рішення не заперечується позивачами за
первісним позовом,

Фактично
позивачам на сім'ю із чотирьох чоловік (включаючи неповнолітню ОСОБА_3.) видано
ордер ХДЗВА № 26 від 11.10.2000 р. на зайняття ізольованої квартири АДРЕСА_1, а
не кімнати в гуртожитку, на підставі наказу ректора інститута № 195 від
10.10.2000 р. про виділення кімнат в сімейному гуртожитку, в тому числі і
ОСОБА_1.

На час прийняття
ректором рішення про надання ОСОБА_1. та сім' ї ОСОБА_2 ізольованої квартири в
гуртожитку та отриманні ордеру на приміщення в гуртожитку, позивачі мешкали і
були зареєстровані в належній їм на праві власності квартирі, розташованій в
цьому ж населеному пункті в селищі Мала Данилівка ХДЗВА АДРЕСА_1. В цій же
квартирі позивачі зареєстровані до цього часу. Також відповідачі не
заперечують, що після отримання ордеру вони в квартиру гуртожитку не вселились,
в ній в передбаченому законом порядку не зареєструвались, оплату за проживання
в гуртожитку не проводили, до цього часу залишаються зареєстрованими в кв. В» 5
АДРЕСА_1, 2, ХДЗВА селища Мала Данилівка.

Встановлені
факти доводять, що жиле приміщення АДРЕСА_1, к. 34 селища Мала Данилівка не є
приміщенням гуртожитку, розташоване в жилому будинку і на його заселення видано
11.10.2000 р. ордер № 26 на ім'я відповідачів керівником учбового закладу з
порушенням норм чинного житлового законодавства. При отриманні ордеру на
вселення в приміщення гуртожитку відповідачі також діяли неправомірно, не
заявили про наявність у них з 1998 року на праві спільної власності квартири,
не надали паспортів про виписку з попереднього місця проживання, не
зареєструвались в гуртожитку і оплату за проживання в ньому не здійснюють.

Твердження
відповідачів про правомірність їх дій по зайняттю спірного житла спростовується
обставинами отримання відповідачами ордеру на заселення жилого приміщення в
гуртожитку без зняття з реєстрації за попереднім місцем проживання.

Відповідно до
ст. 1,2,3,9 ЖК України житлові права охороняються законом, за винятком
випадків, коли вони здійснюються в суперечливості з призначенням цих прав чи з
порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Таким чином,
судом встановлено, що позов ОСОБА_1.,
ОСОБА_2., ОСОБА_3. є безпідставним та необгрунтованим, в той час як позов
ХДЗВА до них повністю знайшов своє підтвердження під час судового засідання.

Проте,
враховуючи, що представник позивача ХДЗВА звернувся до суду тільки 31.05.2006
року, хоча протест прокуратури Харківської області на наказ ХЗДВА від
10.10.2000р.   195  про поселення до

11

гуртожитку по АДРЕСА_1 був принесений 04.07.2001 р. і сам
наказ ХДЗВА № 190 про скасування наказу №195 від 10.10.2000р. про поселення до
гуртожитку по АДРЕСА_1по протесту прокуратури Харківської області був виданий
05.07.2001 р., суд вважає,
що позивачем був пропущений строк позовної давності на звернення до суду з
позовом до ОСОБА_1.,
ОСОБА_2., ОСОБА_3., а сам позивач не навів жодних поважних причин
пропуску цього терміну. Тому, визнаючи, що позов ХДЗВА до ОСОБА_1., ОСОБА_2.,
ОСОБА_3. належним чином обгрунтований і знайшов своє підтвердження під час судового
засідання, суд вважає необхідним в позові ХДЗВА відмовити у зв"язку з
пропуском строку позовної давності.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 31, 57-60, 209, 212 ЦПК України,
ст.ст. 9,58,127,129,130,117 ЖК України, ст. 257, 261 ЦК України,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні
позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3до ОСОБА_4із залученням до участі у якості
третіх осіб на боці відповідачки Малоданилівської селищної ради Дергачівського
району Харківської області та ХДЗВА про визнання ордера на житлове приміщення
недійсним та виселення з житлового приміщення - ВІДМОВИТИ.

В задоволенні
позову Харківської державної зооветеринарної академії до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3про визнання ордера на житлове приміщення недійсним ВІДМОВИТИ у
зв"язку з пропуском строку позовної давності.

Рішення може
бути осакржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення
рушення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
з дня апеляційної скарги з подачею їхньої копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.