№2-1505/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня
2007р.    Костянтинівський міськрайонний
суд Донецької області у складі:

головуючого  судді                       Янюка
Ю. Б.

при
секретарі                                 Бочарової
Т.В.

за участю

позивача                                         ОСОБА_1

представника
позивача                 ОСОБА_2

представника
відповідача              Жиліної О.В.

представника
третьої особи           Варбан О.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка справу за позовом ОСОБА_1 до
Костянтинівського державного хімічного заводу про зобов'язання надання в
Пенсійний фонд України відомостей про заробітну плату, стягнення моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

14
червня 2007 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Костянтинівського
державного хімічного заводу про зобов'язання надання в Пенсійний фонд України
відомостей про заробітну плату, стягнення моральної шкоди. Позивач
обґрунтовував свої вимоги тим, що згідно рішення Костянтинівського
міськрайонного суду від 4 лютого 2005 року та рішення апеляційного суду
Донецької області від 11 жовтня 2006 року на його користь з Костянтинівського
державного хімічного заводу стягнутий середній заробіток за час вимушеного
прогулу відповідно за період з 27 липня 2004 року по 4 лютого 2005 року в
розмірі 1649грн.29коп. та за період з 21 квітня 2005 року по 11 жовтня 2006
року в розмірі 5815грн.53коп. У відповідності до вимог Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відповідач повинен
передати до територіального органу Пенсійного фонду України відомості про
застраховану особу, про нараховані та виплачені суми заробітної плати, сплатити
страхові внески тощо. Відповідачем вказані суми, стягнути за судовими
рішеннями, були нараховані та виплачені йому відповідно в квітні 2005 року та
листопаді 2006 року, про що відображено у вказані місяці. Він вважає, що
відповідач повинен стягнуту на його користь заробітну плату відобразити в
індивідуальних відомостях на застраховану особу не у вказаній спосіб, а
помісячно за весь час вимушеного прогулу,
що   буде   відповідати
вимогам   закону  та
надасть  можливість

перерахувати
розмір його пенсії. Його вимоги про надання в Пенсійний фонд України відомостей
про сплату заробітку за час вимушеного прогулу з розбивкою по місяцям
відповідач не задовольняє, а тому просив зобов'язати відповідача задовольнити
такі вимоги та стягнути спричинену вказаними незаконними діями моральну шкоду в
розмірі 5040грн.

В
судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги,
посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві.

Представник
відповідача позов не визнав і пояснив у судовому засіданні, що судові рішення
підприємство виконало. В квітні 2005 року у відповідності до рішення
Костянтинівського міськрайонного суду від 4 лютого 2005 року позивачу було
проведено нарахування та сплачено 1469грн.29коп., нараховані страхові внески в
Пенсійний фонд України в розмірі 32,3%, що складає суму 532грн.72коп., утримані
з застрахованої особи (позивача) внески в розмірі 2%, що складає 32грню99коп. В
листопаді 2006 року у відповідності до рішення апеляційного суду Донецької
області від 11 жовтня 2006 року позивачу було проведено нарахування та сплачено
5815грн.53коп., нараховані страхові внески в Пенсійний фонд України в розмірі
31,8%, що складає суму 1849грн.34коп., утримані з застрахованої особи
(позивача) внески в розмірі 2%, що складає 116грн.31коп. Вимоги позивача про
надання в Пенсійний фонд України відомостей про його заробіток за час
вимушеного прогулу з розбивкою по місяцях вважає неправомірними, що вбачається
з наданих підприємству роз'яснень Пенсійним фондом України.

Представник
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні
відповідача, - управління Пенсійного фонду України в м.Костянтинівка, вважає,
що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки у відповідності до отриманих з
Пенсійного фонду України роз'яснень щодо цього питання, сплачені позивачу за
рішенням суду суми заробітної плати повинні бути відображені в фонді оплати
праці того місяця, в якому було здійснено нарахування або виплата, що і було
зроблено відповідачем.

Вислухавши
пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд
вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом
встановлено, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 4 лютого
2005 року був задоволений позов позивача ОСОБА_1 про поновлення на роботі і на
його користь з Костянтинівського державного хімічного заводу стягнутий середній
заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 1649грн.29коп.(а.с.6).

Рішенням
апеляційного суду Донецької області від 11 жовтня 2006 року був задоволений
позов позивача ОСОБА_1 про поновлення на роботі і на його користь з відповідача
стягнутий середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі
5815грн.53коп.(а.с.4-5).

Виконуючи
вказані судові рішення, враховуючи, що у відповідності до вимог Закону України
"Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено
платників страхових внесків, порядок нарахування, обчислення та сплати
страхових внесків, відповідач у квітні 2005 року нарахував  та сплатив позивачу 1469грн.29коп., нарахував
страхові внески в

Пенсійний
фонд України в розмірі 32,3%, Що складає суму 532грн.72коп., утримав з позивача
внески в розмірі 2%, що складає 32грню99коп. В листопаді 2006 року відповідач
нарахував та сплатив позивачу 5815грн.53коп., нарахував страхові внески в
Пенсійний фонд України в розмірі 31,8%, що складає суму 1849грн.34коп., утримав
з позивача внески в розмірі 2%, що складає 116грн.31коп. Ці обставини не
оспорюються особами, які беруть участь у справі.

Частиною
першою статті 19 вказаного Закону визначено, що страхові внески до солідарної
системи для роботодавців нараховуються на суми фактичних витрат на оплату праці
(грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної
і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат,
у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з
нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про
оплату праці", виплату винагород фізичним особам за виконання робіт
(послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню
податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п'яти днів
тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та
допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Нормативним
документом, який визначає складові фонду оплати праці є Інструкція зі
статистики заробітної плати, затверджена наказом Держкомстату України від 13
січня 2004 року №5, та зареєстрована у Міністерстві юстиції України 27 січня
2004 року за №114/8713.

У
відповідності до п.п.2.2.12. п.2.2. цієї Інструкції суми, стягнуті виконавчою
службою за рішенням суду на користь працівника згідно виконавчого листа,
належать до фонду оплати праці у частині додаткової заробітної плати, як оплата
за невідпрацьований час, і відображаються у фонді оплати праці того місяця, у
якому було здійснено зазначене нарахування або виплата.

Нарахування
та утримання страхових внесків у цьому випадку здійснюється роботодавцем в
межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих
працівників за місяць, до якого належить вищезазначений фонд оплати праці.

У формі
"Індивідуальні відомості" сума, на яку нараховані страхові внески,
відображається в місяці, у якому було проведено згадане нарахування.

Таким
чином, нараховані та сплачені позивачу відповідно в квітні 2005 року та
листопаді 2006 року суми заробітної плати за час вимушеного прогулу за
рішеннями суду правомірно відображені відповідачем у фонді заробітної плати цих
місяців, в цих же місяцях проведено нарахування та утримання страхових внесків
у вказаних вище сумах. Відображення відповідачем стягнутих сум з розбивкою по
місяцях за час вимушеного прогулу суперечило би вимогам вказаних нормативних
актів.

У
зв'язку з тим, що судом не встановлено порушень з боку відповідача законних
прав позивача, то у задоволенні його вимог про стягнення моральної шкоди слід
відмовити.

Керуючись
Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", Інструкцією зі статистики заробітної плати, затвердженої
наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року №5, ст.ст.212-215 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити
ОСОБА_2 у задоволенні позову до Костянтинівського державного хімічного заводу
про зобов'язання надання в Пенсійний фонд України відомостей про заробітну
плату, стягнення моральної шкоди.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження до Костянтинівського міськрайонного суду протягом
десяти днів з дня проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.