Справа №2-1574/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2007 року                                                                       Хортицький
районний суд

м.  Запоріжжя в складі: головуючого
судді - Салтан Л.Г.

при секретарі - Насальській Г.О.

за участю позивача - ОСОБА_1.,

представника позивача - адвоката - ОСОБА_2.,

представника відповідача - Лупашко М.В.,

третьої особи - ОСОБА_3.

розглянувши в судовому засіданні в м.
Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Комунального підприємства "Центральний Стадіон",  третя особа ОСОБА_3 про поновлення на роботі,  стягнення заробітної платні за час вимушеного
прогулу та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом до Комунального підприємства "Центральний
Стадіон" про поновлення на роботі,
стягнення заробітної платні за час змушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди. У позові зазначив,  що з
18 вересня 2006 року працював на посаді механіка. Наказом № 21-К від 6 лютого
2007 року був звільнений із займаної посади на підставі п. 4  ст. 40 КЗпП України у зв'язку з відсутністю
на роботі понад три години без поважних причин,
тобто за прогул. Вважає своє звільнення незаконним, оскільки
дисциплінарне стягнення застосоване відповідачем з порушенням закону,  оскільки 6 лютого 2007 року він був відсутній
на робочому місці з поважних причин,  бо
в цей час був присутній у Хортицькому районному суду на попередньому
засіданні,  в якому розглядалася цивільна
справа за позовом відповідача до нього про відшкодування заподіяної шкоди,  про що особисто було відомо представнику
відповідача,  який також був присутній у
зазначеному судовому засіданні. Позивач позов .підтримав у повному обсязі,  просить позов задовольнити,  поновити його на роботі в раніше займаній
посаді/ стягнути з відповідача суму заробітної плати за час змушеного прогулу
по день постановления рішення суду у сумі 4728, 83 грн.,  а також 1500 грн. у рахунок відшкодування
заподіяної йому неправомірними діями відповідача моральної шкоди.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_2. вважає заявлені ОСОБА_1. позовні вимоги законними та обґрунтованими,  оскільки вони найшли підтвердження у судовому
засіданні дослідженими доказами,  а тому
підлягають задоволенню у повному обсязі.

Представник відповідача Лупашко М. В. позов не визнав,  суду пояснив,
що ОСОБА_1. 6 лютого 2007 року був звільнений за прогул,  бо був відсутній на робочому місці понад три
години,  адміністрацію підприємства про
свою відсутність та про участь у судовому засіданні позивач своєчасно не
повідомив,  відповідних заяв не
написав,  б лютого 2007 року він з'явився
на роботу об 11год. 15 хв. його ознайомили з наказом про звільнення та почали
процедуру самого звільнення. Дисциплінарне стягнення до ОСОБА_1. було
застосовано у вигляді звільнення законно,
при цьому було враховані ті факти,
що раніш до нього було застосовано стягнення у вигляді догани,  крім того,
він відмовлялася у добровільному порядку відшкодувати заподіяну ним
матеріальну шкоду. Від пояснень по факту порушення трудової дисципліни ОСОБА_1.
відмовився,  пояснив,  що адміністрації і так відомо,  що у цей день він був присутній у судовому
засіданні. Вважає,  що заявлені позовні
вимоги задоволенню не підлягають,
просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_3. заявлений ОСОБА_1. позов не визнав,  суду
пояснив,  що,  працюючи на підприємстві ОСОБА_1. несумлінно виконував свої обов'язки,
неодноразово порушував трудову дисципліну та заподіяв підприємству
значну шкоду,  у зв'язку з чим йому було
оголошено догану,  крім того підприємство
було змушене звернутися до Хортицького райсуду м.
Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1. про відшкодування заподіяної шкоди. Вночі 6.02.2007 року на підприємстві
була аварія,  ОСОБА_1.,  який повинен був прийняти заходи щодо
ліквідування наслідків аварії,  о 8
годині на роботу не з'явився. У зв'язку з тим,
що позивачем не було своєчасно надано заяву про надання йому відпустки
без збереження заробітної платні 6 лютого 2007 року та у зв'язку з його
фактичною відсутністю на роботі понад три годи,
ним було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1. з займаної посади.
Коли ОСОБА_1. з'явився на роботу 6.02.2007 року об 11-15 годині,  йому були поставленні запитання щодо
відшкодування заподіяної шкоди у добровільному порядку, почувши негативну
відповідь, ОСОБА_1. було ознайомлено з наказом про звільнення. Вважає позов
необґрунтованим, оскільки звільнення ОСОБА_1. було законним.

Заслухавши пояснення сторін,  третьої
особи,  доводи адвоката,  показання свідків ОСОБА_4.,  ОСОБА_5.,
ОСОБА_6.,  вивчивши матеріали
справи,  оглянувши матеріали цивільної
справи № 2-642/07 за позовом КП "Центральний Стадіон" до ОСОБА_1. про відшкодування шкоди,  суд вважає
заявлені ОСОБА_1. позовні вимоги про поновлення на роботу,
стягнення заробітної платні за час вимушеного прогулу та моральної шкоди
законними,  обґрунтованими та такими,  що підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Наказом № 57-к від 18 вересня 2006 року ОСОБА_1. було прийнято на роботу в КП "Центральний Стадіон " на посаду
механіка,  безстроково.

Наказом № 127-к від 20 грудня 2006 року ОСОБА_1. було оголошено догану та прийнято рішення щодо відшкодування останнім
заподіяної шкоди,  яка виникла під час
здійснення трудових обов'язків.

2

23 січня 2007 року КП "Центральний Стадіон" звернулось до
Хортицького райсуду
м.  Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1. про стягнення 4318 грн.
в рахунок відшкодування заподіяної шкоди. Ухвалою суду від 25 січня 2007 року
відкрито провадження за зазначеним позовом та призначене попереднє судове
засідання на 10 годин 30 хвилин 6 лютого 2007 року. 6 лютого 2007 року у
зазначеному попередньому засіданні були присутні представник КП
"Центральний Стадіон" Лупашко MB.
та ОСОБА_1. Згідно протоколу судове засідання було закінчене о 10-45.

6 лютого 2007 року ОСОБА_1.
з'явився на роботу на підприємство об 11 годині 15
хвилин,  що підтверджується підписом
позивача у журналі обліку робочого часу,
копія якого міститься в матеріалах справи.

Наказом № 21-к від 6 лютого 2007 року ОСОБА_1. було звільнено за прогул без поважних причин на підставі п. 4  ст. 40 КЗпП України.

Згідно п. 4  ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний
власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі
відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних
причин.

ОСОБА_1. 6 лютого 2007 року був дійсно відсутній на робочому місці понад три
години (з 8-00 до 11-15 годин),  але
погодитись з доводами представника відповідача та третьої особи про його
відсутність на робочому місці без поважних причин не можливо,  оскільки у цей день та час ОСОБА_1. був присутній на попередньому судовому засіданні,  в якому розглядався позов відповідача до
нього про відшкодування шкоди,  про що
достовірно було відомо представнику відповідача,  який також знаходився у зазначеному судовому
засіданні. Після закінчення судового засідання,
ОСОБА_1.
з'явився на підприємство,
враховуючи час на дорогу,  об
11-15 год.
Тобто його відсутність на підприємстві на робочому місці
з 8-00 до 10-30,  та враховуючи час,  потрібний на дорогу від суду до місця
роботи,  (тобто відсутність на робочому
місці без поважних причин менш ніж три години) не може бути розцінена як
прогул.

Крім того,  відповідно до ч. 1  ст. 149 КЗпП України до застосування
дисциплінарного стягнення власник чи уповноважений ним орган повинен зажадати
від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Дані вимоги закону відповідачем виконані не були. Як випливає з пояснень
сторін та третьої особи письмових пояснень із приводу порушень трудової
дисципліни у ОСОБА_1.
відібрано не було. Директором підприємства ще до
з'явлення позивача на роботу було прийняте рішення про його звільнення. При
з'явленні позивача на роботу його одразу ж було ознайомлено з наказом про
звільнення. Дані обставини не спростовані і поясненнями свідків,  допитаних за клопотанням сторін.

Так свідок ОСОБА_4. суду пояснила,
що 6 лютого 2007 року на підприємстві була аварія і було
встановлено,  що ОСОБА_1. відсутній на робочому місці. Вона особисто написала доповідну на ім'я
третьої особи,  на якій директор поставив
резолюцію "До наказу. Звільнити за прогул". Нею був підготовлений
наказ,  який вона віднесла на підпис
директору,  у кабінет директора запросили
ОСОБА_1.,  якого ознайомили з
наказом про звільнення.

Надані представником відповідача акти від 6 лютого 2007 року про
відсутність ОСОБА_1.
на робочому місці понад три години без поважних причин та
про відмову надати пояснення щодо його відсутності суд оцінює критично та до
уваги не приймає,  оскільки викладені в
них обставини не відповідають дійсності та не найшли свого підтвердження у судовому
засіданні,  крім того свідки ОСОБА_4. та
ОСОБА_6. суду пояснили,  що акти були
складені на вимогу керівництва,  два
одночасно і підписані у кабінеті директора. ОСОБА_4. пояснила,  що ОСОБА_1 саме їй відмовився пояснювати
причині своєї відсутності на робочому місці,
відповівши на її запитання "Ви самі знаєте,  де я був",  це відбувалося до написання неї доповідної на
ім'я директора,  поважність причин
відсутності ОСОБА_1. на робочому місці не перевірялася,  було достатньо того факту,  що напередодні ОСОБА_1. не надав відповідну
заяву про його відсутність ОСОБА_6. пояснила,
що нею особисто було перевірено відсутність підпису позивача у журналі
реєстрації десь о 11-05-11-10 год., поважність причин його відсутності нею
особисто не перевірялась,  Акти вона
підписала у кабінеті директора,  у її
присутності керівництвом підприємства пояснення від позивача відносно порушення
ним трудової дисципліни не відбиралися і позивач від дачі пояснень не
відмовлявся. Крім того зазначені акти підписані ОСОБА_7.,  а згідно виписки з журналу реєстрації,  який ведеться на пункті пропуску на
підприємство,  від 6 лютого 2007 року
підпис ОСОБА_7. взагалі відсутній.

Відповідно до ч. 2  ст. 235 КЗпП
України при винесенні рішення про поновлення на роботі суд одночасно приймає
рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного
прогулу. Вирішуючи питання про суму середнього заробітку,  що підлягає виплаті позивачу,  суд виходить із розміру середньоденного
заробітку позивача,  який становить 30,
31 грн,  та підтверджений відповідними
довідками,  наданими відповідачем,  а також із тривалості змушеного прогулу: з
06.02.2007 по 24.09.2007 року -156 робочих дні,
та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1. 4728
грн. 36 коп ( 30, 31 х 156= 4728,  36)

У відповідності зі  ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником моральної шкоди працівнику проводиться у разі,  якщо порушення його законних прав привели до
моральних страждань,  втрати нормальних
життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого
життя.

З пояснень позивача вбачається,  що в
результаті дій відповідача він більш тривалий час є безробітним,  через грубе порушення його трудових
прав,  зазнав відчуття приниження й
образи,  моральних страждань,  поновлення його трудових прав потребує
додаткових зусиль. Дані пояснення позивача іншими доказами не спростовані.

Суд вважає, що зазначені порушення трудових прав відповідачем перебувають в
безпосередньому причинному зв'язку з заподіяною позивачеві моральною шкодою.
Вирішуючи про розмір суми грошової компенсації моральної шкоди,  суд виходить з того,  що заявлена позивачем сума в 1500 грн.
відповідає критеріям розумності і достатності відшкодування.

На підставі викладеного,
керуючись  ст. ст. 40 п.4,  148,
149,  235,  237,
237-1 КЗпП України,  Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 6.11.1992 року №9 "Про практику розгляду
судами спорів про працю,   ст.  ст.
ст.  ст. 57,  60,
208,  213,  215,
367 ЦПК України ,  суд

3

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
незаконним звільнення ОСОБА_1з посади механіка Комунального підприємства
"Центральний Стадіон" на підставі п.4
ст.40 КЗпП України згідно наказу № 21 К від 06.02.2007 року.

Поновити
ОСОБА_1на
роботі на посаді механіка КП "Центральний стадіон".

Стягнути
з КП "Центральний Стадіон" (69006,
Запоріжжя,  вул. В.Лобановського,
21, рр 1031 УДК в Запорізькій області,  МФО 813015 код (ЖПО 31970451) на користь
ОСОБА_1суму заробітної платні за час вимушеного прогулу з 06.02.2007 року по
24.09.2007 року 4728(чотири тисячі сімсот двадцять вісім) грн. 36 коп; стягнути
з КП "Центральний Стадіон" на користь ОСОБА_1. моральну шкоду у
розмірі 1500 (одну тисячу п'ятсот) гривень,
а всього 6228 (шість тисяч двісті двадцять вісім) грн. 36 коп.

Стягнути
з КП "Центральний Стадіон" державне мито на користь держави у розмірі
59 грн.50 коп.

Рішення
суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1.
на посаді механіка та стягнення на його користь заробітної платні у межах суми
виплати не більш ніж за 1 місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької
області через Хортицький районний суд м.
Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги,  або в порядку ч.
4  ст. 295 ЦПК