СПРАВ А №2- 1387/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня   2007
року              Антрацитівський    міськрайонний    суд
Луганської

області у складі:

головуючого - судді Ходирєвої   І.В. при секретарі     Лєвшукової Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м.  Антрацита
цивільну справу за  позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1. просить суд стягнути на її користь з
відповідача ОСОБА_2.  у відшкодування
моральної шкоди 5000 гр.

В обґрунтовування позову позивачка пояснила, що є
власником 7/8 частини житлового будівництва, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, а відповідач ОСОБА_2.  є
спадкоємцем 1/8 частини даного житлового будівництва. Через неприязні
відносини, що склалися між ними, відповідач тривалий час перешкоджав вселенню
її сім'ї в будинок, що грубо порушувало звичний спосіб її життя і примушувало
докладати додаткові зусилля для організації життя. Діями відповідача їй
заподіяні моральні страждання, які вона оцінює в 5000 гр. і просить стягнути їх
з відповідача на свою користь.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1. підтримала
позовні вимоги і пояснила, що відповідач є її дядьком, з яким вони в судовому
порядку вирішили питання про розділ спадкового майна, у тому числі і
вищеназваного житлового будівництва. Одним з рішень суду були визначені частки
кожної Із сторін у спадковому житловому будівництві, проте порядок користування
житловим будинком не визначався. На момент суперечки про розділ житлового
будівництва вона проживала в спірному будинку, де також проживала колишня сім'я
відповідача ОСОБА_2. (колишня дружина з сином). Оскільки на її стороні будинку
(позивачки) не було світла, санвузла, то вона в листопаді 2006 р. була вимушена
на якийсь час виселитися і протягом зими жила у своїх батьків, а коли в квітні
2007 р. намагалася повернутися в будинок, то відповідач її не пустив. Для
вирішиння питання про вселення в будинок вона була вимушена звертатися до
родичів, в міліцію, і лише після звернення в суд відповідач дозволив їй
вселитися. Діями відповідача був порушений звичний спосіб її життя, оскільки
вона з двома малолітніми дітьми за наявності власного житлового будинку була
вимушена проживати на квартирі, витрачати особистий час на розгляд справи в
суді. Заподіяння їй відповідачем морального страждання вона оцінює в 5000 гр. і
просить стягнути цю суму на її користь. Також просить стягнути з відповідача на
її користь понесені судові витрати в сумі 324,5 гр., які складаються з витрат
на оплату судового збору в сумі 24,5 гр. і витрат на оплату за надання правової
допомоги в сумі 300,0 гр.

Відповідач ОСОБА_2.
позовні вимоги не визнав і пояснив, що вони з племінницею ОСОБА_1.
(позивачкою по справі) знаходяться в неприязних відносинах, що склалися в
процесі розділу спадкового майна. На даний період часу вони є

2

співвласниками спадкового житлового будівництва і,
оскільки порядок користування житловим будинком не визначений, то між ними
виникають суперечки з питання користування будівництвом.  Так, перед вселенням в будинок позивачка
демонтувала перегородку, що розділяє житлове будівництво на частини, намагалася
зламати двері на стороні, де проживає його колишня сім'я, тому він перешкодив
цим діям позивачки. Вона дійсно приводила в будинок дільничного інспектора
міліції, зверталася до суду в порядку приватного звинувачення, але оскільки
його дії були визнані правомірними, то позивачка по надуманим мотивам
звернулася до суду. Він вважає, що за його рахунок вона вирішила поправити своє
матеріальне становище, тому просить відшкодувати моральну шкоду, якої він їй не
заподіював.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд
вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до  ст.
1167 ЦК України
заподіяна особі моральна шкода відшкодовується особою, яка її заподіяла, і за
наявності її вини.

В судовому засіданні не було встановлено, що відповідач
заподіяв моральну шкоду позивачці.

Судом встановлено, що сторони є співвласниками одного
житлового будівництва за адресою: АДРЕСА_1(позивачка-7/8 частини), відповідач
(1/8 частина). Порядок користування житловим будинком сторонами не визначений.

Л.д.5-6

В житловому будівництві тривалий час проживає колишня
сім'я відповідача (колишня дружина з неповнолітнім сином), члени якої мають
право на мешкання в даному житловому приміщенні і у яких склався певний устрій
життя.

Позивачка ОСОБА_1. має право на значну частину житлового
будівництва і для створення нормальних житлових умов і пристрою побуту вимушена
обмежувати права інших мешканців (перепланувати приміщення, встановлювати
опалювальні прилади, санвузол і т.п.).

Оскільки між позивачкою і відповідачем існують неприязні
відносини, той дозвіл питань користування житловим приміщенням супроводжується
сварками і скандалами з участю обох сторін.

Обґрунтовувавши позов про відшкодування моральної шкоди позивачка
послалася на те, що відповідач тривалий час перешкоджав їй у вселенні в
будинок, що примушувало її з малолітніми дітьми проживати в найманих квартирах.

Тим часом з пояснень сторін витікає, що в листопаді 2006
р. позивачка виселилася з житлового будівництва за власною ініціативою,
оскільки частина дома, в якій вона проживала, не була підготовлена до мешкання
в зимових умовах, а приводом для виселення була хвороба дитини позивачки.
Відповідач не примушував позивачку виселитися, і її мешкання на квартирі
батьків протягом зими 2006-2007 p.p.
викликано об'єктивними причинами.

Ствердження позивачки про те, що відповідач перешкоджав
їй вселитися в квартиру в квітні 2007 р. не знайшло підтвердження в судовому
засіданні. Позивачка не представила суду документів, які свідчили б про вину
відповідача (звернення і заяви до відповідних установ, відповіді посадових осіб
про прийняття заходів або результатів розгляду, дані про залучення відповідача
до адміністративної, кримінальної або іншої відповідальності і т.п.).

Факт залучення позивачки ОСОБА_1. дільничного інспектора
міліції для вирішення конфлікту з відповідачем ОСОБА_2.  не свідчить про те, що останній діяв
неправомірно, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не
складався.

Суд не може покласти в обґрунтовування даного рішення
пояснення свідка ОСОБА_3.  і відноситься
до її свідчень критично, оскільки вона знаходиться в неприязних відносинах з
братом ОСОБА_2. (відповідачем).

Інших доказів того, що відповідач тривалий час, а потім в
квітні 2006 р. перешкоджав їй вселитися в житлове будівництво, позивачка суду
не представила.

3

З свідчень сторін, свідка ОСОБА_4 витікає, що сторони
тривалий час не можуть вирішити питання про порядок користування будинком і
знаходяться в неприязних відносинах.

При таких обставинах у суду немає підстав вважати, що
відповідач заподіяв позивачці моральні страждання, які порушили б звичний
устрій її життя і вимусили докладати додаткові зусилля для організації життя, а
тому підстав для відшкодування шкоди не вбачається.

Оскільки в задоволенні позовних вимог суд відмовляє, то
понесені позивачкою судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись  ст. ст. 10,11,60, 79, 84, 86, 88, 209, 212,
214-215,218 ЦПК України,  ст. 1167 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення моральної шкоди
- відмовити за необґрунтованістю.

Заяву про оскарження рішення може бути подано протягом 10
днів з дня проголошення рішення.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано
протягом 20 днів після подачі заяви про апеляійне оскарження.