справа № 2-ц-173 /2007
РІШЕННЯ

Іменем України

4 вересня 2007 року.
Белградський районний суд Одеської області в складі: головуючого - судді Шевера
В.Д. при секретарі Жуковій Т.І. і Войтовій С. І. з участю адвоката Кунева П.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Болграді справу за позовом
ОСОБА_1 до СВК "Мрія" села Голиця Белградського району "про
стягнення 1964 гривні для відшкодування майнової шкоди і 2000 гривень для
відшкодування моральної шкоди",

ВСТАНОВИВ:

Позивачка,
уточнивши свої вимоги,  просила
ухвалити рішення,  яким стягнути з
відповідача на її користь 1964 гривні для відшкодування їй матеріальної
шкоди,  посилаючись на те,  що відповідач не виконав своїх зобов'язань по
умовах договору оренди земельної ділянки і за весь строк користування переданою
нею йому,  відповідачу,  в оренду земельну ділянку,  не додав їй,
позивачці,  зерно в кількості 2350
кг на загальну суму 1964 гривні. Крім цього,
по твердженню,  позивачки,  невиконанням відповідачем умов договорів
оренди земельної ділянки,  відповідач
завдав їй,  позивачці,  моральну шкоду,  розмір якої вона вказала на суму 2000 гривень.

Відповідач (його представник - голова СВК
"Мрія") вимоги позивачки не визнав,
посилаючись на те,  що СВК
"Мрія" повністю виконав умови договорів оренди земельної
ділянки,  які були укладені із
позивачкою,  що відповідач повністю з
позивачкою розрахувався,  що відповідач
моральної шкоди позивачці не завдав.

Позов задоволенню не
підлягає.

Між позивачкою і відповідачем 28 травня 2000 року було
укладено договір оренди земельної частки ( паю ) строком на 1 рік,  тобто до 28 травня 2001 року,  за умовами якого відповідач прийняв на себе
зобов'язання,  відповідно до яких за
користування земельною ділянкою видати позивачці натуральну продукцію в розмірі
1500 кг. у вигляді зерна соняшнику,
кукурудзи,  в тім числі 5 кг.
соняшникової олії. Крім цього 5 липня 2001 року сторони уклали новий договір
оренди земельної частки (паю) строком на три роки,  тобто до липня 2004 року,  за умовами якого відповідач прийняв на себе
зобов'язання,  відповідно до яких за
користування земельною ділянкою щорічно видавати позивачці натуральну продукцію
в розмірі 1500 кг.. Наведене підтверджується поясненням сторін,  а також умовами договорів оренди земельної
частки (паю) від 28.05.2000 року і від 5.07.2001 року.

Таким чином за період знаходження земельної частки ( паю
),  яка належить позивачці,  в оренді у відповідача СВК
"Мрія",  тобто за 4 роки
відповідач повинен був видати позивачці натуральну оплату у вигляді
сільськогосподарської продукції загальним об'ємом (вагою) 1500 кг. х 4 роки
оренди = 6000 кг. Умовами цих договорів,
розділом інші умори,
передбачено,  що сторони
звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов'язань
по договору,  якщо таке невиконання стало
наслідком стихійних явищ природи.

Судом встановлено,
що відповідач,  виконуючи умови
вищеназваних договорів оренди і свої зобов'язання по них,  за 4 роки оренди земельної частки ( паю
),  яка належала позивачці,  видав позивачці сільськогосподарську
продукцію ( зерно пшениці,
кукурудзи,  ячменю і т.п. )
загальним об'ємом ( вагою ) 5800 кг. Наведене підтверджується оригіналами
відомостей на видачу зерна по СВК " Мрія" за 2000 - 2004 роки всім
орендодавцям,  в тім числі і
позивачці,  які були досліджені судом в
судовому засіданні і з яких видно,  що
всім орендодавцям,  в тім

числі і позивачці,  під їх особисті
підписи видана сільськогосподарська продукція. Позивачці видано загальним
об'ємом ( вагою ) 5800 кг. сільськогосподарської продукції. Лише в 2003 році
відповідач не видав позивачці 200 кг. зерна у зв'язку з вкрай несприятливими
погодними умовами зимою 2002-2003 року,
які викликали вимерзання рослин,
посівів озимої пшениці,  озимого
ячменю на землях СВК "Мрія",
які підлягали пересіву. В результаті комплексу несприятливих
агрометеорологічних умов перезимівлі озимих культур 2002-2003 року на площах
СВК "Мрія" сталася повна загибель посівів озимої пшениці на загальній
площі 80 гектарів,  повна загибель
посівів озимого ячменю на загальній площі 110 гектарів,  що підтверджується висновком Торгово -
Промислової Палати України про форс-мажорні обставини від 26.06.2003 року. За
таких обставин суд вважає,  що відповідач
підлягає звільненню від виконання зобов'язання в видачі позивачці 200 кг. зерна
за 2003 рік,  оскільки це передбачено
розділом договору оренди " інші умови",  відповідно до якого відповідач,  як сторона по договору,  звільняється від відповідальності за часткове
невиконання зобов'язань по договору,
оскільки таке невиконання стало в наслідок стихійного явища
природи,  що підтверджується вищеназваним
висновком ТПП України.

Позивачка частково підтвердила,  що вона по вищеназваним відомостям одержала
від відповідача загальний об'єм ( вагу) сільськогосподарської продукції 3650
кг.

Разом з тим,
позивачка не визнала того,  що нею
було одержано від відповідача ще 2150 кг. сільськогосподарської продукції,  посилаючись на те,  що в вищеназваних відомостях за липень 2002
року в одержанні 400 кг. ячменя,  в
серпні 2002 року в одержанні 1100 кг. пшениці,
в липні 2004 року в одержанні 350 кг. ячменя і в жовтні 2004 року в
одержанні 300 кг. кукурудзи вона не розписувалася,  а тому не одержувала. Представник відповідача
в судовім засіданні заявив,  що всі
підписи в вищеназваних відомостях на видачу сільськогосподарської продукції по
умовах договорів оренди земельних часток ( паїв) зроблено особисто позивачкою і
що вказана у відомостях продукція позивачкою повністю одержана,  оскільки він особисто видавав всім орендодавцям
в тім числі і позивачці сільськогосподарську продукцію по умовам договорів
оренди. У зв'язку з цим судом позивачці було роз'яснено і запропоновано
вирішити питання про призначення і проведення почеркознавчої експертизи для
того,  щоби встановити чи її особисті
підписи в названих відомостях,  чи вони
зроблені іншою особою. Не дивлячись на це позивачка відмовилася від проведення
названої експертизи.

Відповідно до
ст.  10 і  ст.  60
ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності
сторін,  кожна сторона повинна довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин суд вважає,  що позивачка не довела того,  що вона не одержала від відповідача 2150 кг.
сільськогосподарської продукції на суму 1964 гривні.

Вимога позивачки про стягнення з відповідача на її
користь 2000 гривень для відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає
з наступних підстав.

Позивачка не довела суду,
що відповідач своїми діями чи бездіяльністю завдав їй моральну шкоду.
Крім цього,  як роз'яснив Пленум
Верховного Суду України в п. 2 постанови від 31 березня 1995 року № 4 "Про
судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди",  спори про відшкодування
заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди
розглядаються судами,  зокрема: коли
право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або
випливає з її положень; у випадках,
передбачених статтями 7,  440-1 ЦК
(1963 року) та іншим законодавством,
яким встановлено відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при
порушенні зобов'язань,  що підпадають під
дію Закону від  12 травня 1991  року №
1023 - XII  " про захист прав

споживачів",  чи інших
законів,  якими врегульовано такі
зобов'язання і передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Правовідносини,  що
виникли між сторонами в розглядуваній судом справі,  є договірними. Відшкодування моральної
(немайнової) шкоди у випадку порушення договірних відносин законом не
передбачено. ( Вісник Верховного Суду України № 9 (61) 2006 рік сторінка 6-7 ).

Ксерокопію договору оренди земельної частки (паю) від 5.У
11.2000р.,  яку надала позивачка до своєї
початкової позовної заяви,  суд до уваги
не приймає оскільки на цій ксерокопії є очевидні виправлення,  а саме: термін дії договору на 5 років,  початок дії договору У11 2000 р. закінчення
У11 2005 р. Ксерокопія названого договору не відповідає його оригіналу,  в якому строк дії договору вказано не 5 років,  а 3 роки,
тобто з У11 2001 р. і по У11 2004 р. Наведене в судовому засіданні
підтвердили сторони.

Керуючись  ст.
ст.  10,  60,
131,  209,  212 - 215,
294 ЦПК .  ст.
ст.  23,  792,  526 ЦК України,  суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до СВК " Мрія"
села Голиця Белградського району про стягнення 1964 гривні для відшкодування
майнової шкоди і 2000 гривень для відшкодування моральної шкоди,  а також про стягнення судових витрат
-відмовити.

На рішення протягом 10 днів з дня його проголошення може
бути подана заява про його апеляційне оскарження,  а апеляційна скарга - протягом 20 днів з дня
подання названої заяви.