РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ                                         Справа
№2-635/07

про
задоволення позову про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина у
зв'язку з його визнанням у попередньому судовому засіданні

19 вересня 2007
року                                                                                                                     м.
Хорол

Хорольський районний суд
Полтавської області в складі:

головуючого -
судді Карпушина Г.Л.

при
секретарі - Корнет В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення аліментів на
утримання малолітнього сина, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітнього
сина, вказавши, що 28 вересня 2002 року вона вступила до зареєстрованого шлюбу
з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, який проживає з позивачкою та перебуває на її
утриманні.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого
відділом РАЦС Хорольського районного управління юстиції Полтавської області
шлюб між сторонами розірвано 04 вересня 2007 року, актовий запис НОМЕР_1.

Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, а тому
позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина
аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше
30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1.
позов підтримала та просила суд стягнути аліменти на утримання малолітнього
сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не
менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_2. позов визнав та пояснив, що він згоден сплачувати
аліменти на утримання сина.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, належно оцінивши
надані докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1. про стягнення
аліментів на утримання малолітнього сина підлягає до задоволення в повному
обсязі на підставі наступного.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що рішення у справі
можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно
до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини
грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом
реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125
цього Кодексу.

Згідно зі ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі,
походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі
Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження
дружиною дитини.

Судом встановлено, що згідно наданих доказів: копії свідоцтва про шлюб;
копія свідоцтва про народження ОСОБА_3., сторони є батьками малолітнього
ОСОБА_3. Відповідач отримує пенсію по інвалідності, а тому спроможний надавати
матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки
зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.
182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що
мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного
віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

З пояснень сторін та матеріалів справи встановлено, що позивачка дійсно
потребує матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина ОСОБА_3.,
оскільки вона не працює та є потреба у використанні коштів на своє утримання.

З врахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, на думку суду,
позивачкою вірно визначено розмір аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_3.,
який повинен становити 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача.

Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

У відповідності до ст. ст. 81, 88 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що
позивачка звільнена від сплати судового збору та витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, стягує з
відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 51 грн. та 7 грн. 50 коп. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10,
60, 130, 174, 212-215, 367 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення аліментів на утримання малолітнього
сина задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця м. Зіньків
Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1, інваліда 3-ї групи інвалідності,
аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, на утримання
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, в розмірі 1/4 частини
його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ЗО відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви, тобто з
07.09.2007 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 51 гривня та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 гривень
50 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів із ОСОБА_2 у межах суми платежу за
один місяць допустити негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.