Справа №2-1630/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2007 р.
Фрунзенський районний суд м.  Харкова в
складі: головуючого  судді Алфьорової
Т.М.  при секретарі Гудзенко О.М.  розглянувши у відкритому судовому засіданні у
м.  Харкові цивільну справу за позовної
заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю » Редакція
газети „Вечерний
Харьков" та ОСОБА_3 про захист честі,
гідності та ділової репутації.

Встановив

Позивачі ОСОБА_1та ОСОБА_2 звернулися
до суду з позовною заявою до засобу
масової інформації Товариства з обмеженою відповідальністю « Редакція
газети « Вечерний
Харьков « про захист честі,
гідності та ділової репутації. Судом також було притягнуто в якості
співвідповідача журналіста ОСОБА_3

Позивачі в своєї
позовній заяві вказують на те,  що   30.03.2006 року   в друкованому виданні« Вечерний Харьков » № 34
була опублікована стаття під назвою « Лицей
выгоняют на улицу. Кто виноват ?» за
підписом ОСОБА_4.
Автором статті була поширена стосовно їх негативна
інформація,  зокрема,  що при виконанні трудових обов'язків
педагогічного працівника вони ведуть себе неадекватно,  займаються чварами та інтригами. Крім
цього,  нібито вони,  звернувшись до зазначеної газети,  надали неправдиву інформацію і таким чином
зуміли,  дослівно - підставить „
журналіста та газету". Поширена інформація є абсолютна надумана.
Вважають,  що були порушені їх особисті
немайнові права: на повагу до гідності та честі та на недоторканість ділової
репутації. Просили визнати поширену в газеті інформацію недостовірною і
зобов'язати відповідача спростувати її шляхом опублікування у цій газеті
рішення суду.

Позивач
ОСОБА_2.,  який є і представником
ОСОБА_1,  свої вимоги підтримував і
уточнював,  що у статті автор використав
відомості,  що не відповідають дійсності,  зачіпають честь,  гідність та ділову репутацію позивачів. В
зазначеній газеті   напередодні 25.03
.2006 р. була опублікована стаття « Захват под прикрытием» ,
яка надрукована журналістом,
котрий приходив в ліцей і розмовляв з ними. В новій статті від 30.03.06 р. « Лицей выгоняют на улицу. Кто
виноват ?»,  яка підписана
вже іншим журналістом приводиться інша інформація,  яка є неправдивою,  не відповідають дійсності і вказана вона в
речовинах,  а саме :

« опубликованная в « Вечерке» 25 марта статья « Захват под прикрытием»,  которая стала причиной возмущения коллектива
и администрации лицея» , " « Наверное
почти в каждом коллективе существует « Бунтарь»,
-человек ,  в силу

тех или иных побуждений идущий на конфликт с
администрацией и

коллегами ,  не живущий интересами предприятия ,  а
спекулирующий на его трудностях ради удовлетворения собственных амбиций. В ХПЛ
по словам его директора ОСОБА_5,  такими
людьми являются мастера производственного обучения ОСОБА_1 и ОСОБА_2.
Характеристики данные директором каждому из них,  далеки от образа покладистого человека и
носителя высокого звания педагога : неадекватность
поведения,  склочность,  интриганство.

Борзику директор школы дважды выносил выговор. Тот в
свою очередь подал на директора в суд и засыпал все инстанции жалобами,  результатами которых стали 14 проверок контролирующих служб.
Проверки не выявили фактов злоупотребления,
о которых писал мастер.

Далі журналіст
вказує на те,  що вони з ОСОБА_1
звернувшись до газети,  надали неправдиву
інформацію і таким чином зуміли « подставить
« журналіста та газету,  що   « ...мастера
производственного обучения,  сумевшие
преподнести журналисту весьма логичную причинно следственную схему ситуации.

«... проблемы лицея якобы заботят только
лишь « правдолюбцев"   ОСОБА_2 и ОСОБА_1»,

« разоблачительная « версия,  выданная лицейскими мастерами оппозиционерами
« журналисту за
правду,  не выдерживает никакой критики.»
Це негативна інформація
не відповідає дійсності,  не підтверджена
ні якими доказами,  голослівна і не перевірена,  тому вони просять визнати її недостовірною і
зобов'язати спростувати відповідача цю негативну інформацію в передбаченому
законом способі.

Позивач ОСОБА_1в судовому
засіданні підтримав свої позовні вимоги повністю,  також вказує на те,  що вказана негативна інформація,  на яку він посилається в позовній заяві
порушує його немайнові права і просить її спростувати.

Представник
відповідача - ТОВ « Редакція газети « Вечерний
Харьков» позов фактично визнав,
спочатку судового засідання приніс вибачення позивачам по справі і дав
пояснення,  що мета статті „ Лицей выгоняют на улицу. Кто виноват ?"
захистити від розграбування ліцей і передачі будинку іншому власнику.   Журналіст писав статтю на підставі слів
директора і посилається на це у своїй статті. Позивачі повинні були звернеться
з позовом до директора ОСОБА_5. Із позовної заяви слідує,  що дану статтю хтось оплачував,  але це не відповідає дійсності. Коли вийшла
перша стаття 25.03.2006 року ,  йому
подзвонив директор училища з оборюванням і запропонував надіслати журналіста на
завдання,  щоб написати нову статтю. З
огляду на,  що автора першої стаття в
ліцей не було їм надісланий був інший журналіст,  якому директор і дав ту   інформацію,
на яку позивачі посилаються і вона відрізняється від інформації викладеної
в першій статті. Директор у розмові з журналістом говорив,  що він пошкодував,  що журналіст не прийшов до нього як до
керівника,  а потрапив відразу на
позивачів і попросив дати інформацію з його слів у новій статті. У статті від
30.03.2006 р. була дана характеристика позивачів зі слів директора. Інформація
не перевірялася,  тому,  що вона йшла від керівника. Він згодний
написати спростування і давно пропонував позивачам зробити це,  але вони не виявили бажання з ним
зустрічатися. Вважає,  що фраза «
...Борзику директор школы
дважды выносил выговор. Тот в свою очередь подал на директора в суд и засыпал
все инстанции жалобами,  результатами
которых стали 14 проверок

контролирующих служб. Проверки не выявили фактов
злоупотребления,  о которых писал
мастер.» відповідає дійсності,
так як такі
факти були. Іне потребує спростування.

Співвідповідач -
журналіст ОСОБА_3 позов визнав і пояснив в судовому засіданні,  що він за завданням редактора приїжджав у
ліцей 30.03.2006 року де розмовляв з директором і всю інформацією,  що він вказав у статті« Лицей выгоняют на
улицу. Кто виноват ?»
отримана від директора училища ОСОБА_5,
від себе відносно позивачів він нічого не додумував. Факти викладені
директором не перевірялися,  тому що він
не вважав за необхідне їх перевіряти. Він позов визнає і визнає,  що інформація зазначена позивачами є
недостовірна,  але це сталося результату
ведення в омани журналіста. Ніякого наміру не було.

Вислухавши
сторони,  дослідивши матеріали
справи,  суд вважає позов таким,  що підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі  ст.
270 ЦК України,  відповідно до Конституції України фізична
особа має право на повагу до гідності та честі.

Згідно до
ч.1  ст. 277 ЦК України,  фізична особа,  особисті немайнові права якої порушено
внаслідок поширення до неї та членів її сім ї недостовірної інформації,  має право на відповідь,  а також на спростування цієї інформації.

Відповідно
до  ст.
37 Закону України «Про друковані засоби масової інформації ( печаті) в
Україні« від 16.11.1992 р. № 2782-Х11« громадянин,  юридична особа і державні органи,  а також їх законі представники мають право
вимагати від редакції друкованого засобу масової інформації опублікування ними
спростування поширених про них відомостей,
що не відповідають дійсності або принижують їх честь та гідність».

Як встановлено в
судовому засіданні 30.03.2006 р.
в друкованому виданні газети « Вечерний
Харьков» була опублікована стаття під назвою <«< Лицей выгоняют на улицу. Кто виноват ?» за підписом ОСОБА_4,  її автор
є співвідповідач ОСОБА_3

Раніше в тій же
самій газеті була опублікована стаття 25.03.2006 p. « Захват под прикрытием»,  де   журналіст
виклав інформацію після зустрічі з позивачами.

30.03.2006 року
іншій журналист «
Вечернего Харькова» дає інформацію вже зі слів директора. Інформація,  яка викладена в цій статті,  протилежна інформації,  яка була викладена раніше. Це сталося тому,  що журналісти заслуховували   тільки одну точку зору на підняту проблему і
не заслухали конфліктуючу сторону.

Інформація,  яка викладена у вказаних позивачами
речовинах,  суд визнає як недостовірною і
не відповідає дійсності. Цей факт визнали відповідачі в судовому засідання. Ця
інформація подана однобоко без перевірки фактів,  викладених у статті. Відповідач не надав
доказів в обґрунтування вказаних фактів.

Згідно зі  ст.
174 ЦПК України - відповідач може визнати позов протягом усього часу
судового розгляду. Визнання відповідачами позову не суперечить закону,  не порушує права,  свободи чи інтереси інших осіб,  тому суд
приймає визнання відповідачами по справі.

В частині
визнання інформації недостовірною,  яка
вказана в речовинах,  а саме,  що «...Борзику директор школы дважды выносил выговор. Тот в
свою очередь подал на директора в суд и засыпал все инстанции жалобами,  результатами которых стали 14 проверок контролирующих служб.
Проверки

не выявили фактов злоупотребления,  о которых писал мастер.»   недостовірною відмовити,  так
як ці факти були,  сторони це не
оскаржували і доказів зворотного не надали.

Як пояснив
представник відповідача,  та
співвідповідач інформація вказана в статті не перевірялася,  так як вони вказували слова директора ліцею і
зробивши відповідне посилання в статті.

Відповідно
до  ст.
37 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (печаті) в України
« від 16.11.1992 р. № 2782-Х11 «....якщо редакція не має доказів того,  що опубліковані нею відомості відповідають
дійсності,  вона зобов'язана на вимогу
заявника опублікувати спростування їх у найближчому випуску друкованого засобу
масової інформації. Цього не було зроблено до наступного часу.

Згідно зі  ст.
277 п.6 ЦК України
- фізична особа,  особисті немайнові
права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації,  має право на відповідь,  а також на спростування недостовірної інформації
у тому ж засобі масової інформації в порядку,
встановленому законом,  тому суд
вважає необхідним зобов'язати ТОВ « Редакція газети «Вечерний Харьков» спростувати
відомості,  які не є достовірними,  викладені в газеті    в засобі масової інформації газета « Вечерний Харьков».

Позивач ОСОБА_2 при подачі позову
поніс витрати у розмірі судового збору - 17 грн. та за інформаційне технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі 7, 50 грн.,  ОСОБА_1
17 грн. та 15 грн. і ці суми треба стягнути з ТОВ « Редакція газети» « Вечерний Харьков» на користь
позивачів. Крім цього,  треба стягнути
додатково за інформаційне технічне забезпечення розгляду справи 7, 50 грн. (
ОСОБА_2 сплачено
7, 50 грн. ,  а треба 15 грн.)

Керуючись  ст.
ст.  10-11, 60 ,  209,
212,  214- 215,  217,
218 ЦПК України,   ст.  ст.
277 ЦК України,  Законом України «Про друковані засоби масової
інформації (печаті) в України « від 16.11.1992 р № 2782-Х11 «,  суд

ВИРІШИВ:

Визнати
відомості,  викладені в статті « Лицей выгоняют на улицу. Кто виноват ?
«,  яка була опубліковані в № 34 газети «
Вечерний Харьков» від
30.03.2006 року за підписом ОСОБА_4,  а саме у фразах:

« ...что статья   «Захват под прикрытием» опубликована в
«Вечерке» от 25.03.2006г. стала причиной возмущения коллектива и администрации
лицея...»

«... Наверное почти в каждом коллективе
существует бунтарь - человек
в силу тех или иных побуждений идущий на конфликт с администрацией и коллегами
не живущий интересами предприятия,  а
спекулирующий на его трудностях ради удовлетворения собственных амбиций. В ХПЛ
по словам его директора В. ОСОБА_5 такими людьми являются мастера
производственного обучения ОСОБА_1 и ОСОБА_2. Характеристики данные директором
каждому из них,  далеки от образа покладистого
человека и носителя высокого звания педагога: неадекватность поведения,  склочность,
интриганство.». « оппозиция
.... решила « подставить» прессу и журналиста «

« ...мастера производственного
обучения,  сумевшие преподнести
журналисту весьма логичную причинно следственную схему ситуации».

«... проблемы лицея якобы заботят только
лишь « правдолюбцев"   ОСОБА_2 и ОСОБА_1»

« Разоблачительная версия выданная
лицейским мастерам оппозиционерам,
журналисту за правду не выдерживает критики» недостовірною
,  що ганьблять честь,  гідність та ділову репутацію   ОСОБА_1,  ОСОБА_2

Зобов'язати
Закрите акціонерне товариство « Вечерний
Харьков» надрукувати спростування відомостей,  які не відповідають дійсності,  викладені в статті « Лицей выгоняют на улицу. Кто виноват ? « у місячний строк після вступу рішення
в законну силу у засобі масової інформації - газеті « Вечерний Харьков»,  яке повинно бути набрано тим самим шрифтом і розміщено
під заголовком «Спростування« на тому ж самому місці шпальти,  де й містилося повідомлення,  яке спростовується.

Стягнути з ТОВ «
Вечерний Харьков « на користь
ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 24, 50 грн.

Стягнути з ТОВ «
Вечерний Харьков « на користь ОСОБА_1   судові витрати у розмірі 32 грн.

Стягнути з ТОВ «
Вечерний Харьков « за інформаційне
технічне забезпечення розгляду справи 7, 50 грн.

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський
районний суд м .Харкова.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження або протягом десяти днів з дня проголошення рішення без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано,  якщо після
подачі заяви про апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана - після
закінчення строку на подачу апеляційної скарги,
у разі подання апеляційної скарги судове рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.