УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14
листопада 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Галущенка О.І.,
Колосовського С.Ю., Вовненко Г.Ю.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ВАТ "АК Кіровоград-Авто" про стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та
відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного
суду Кіровоградської області від 17 серпня 2005 року,

встановила:

30
серпня 2002 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відкритого акціонерного
товариства "АК Кіровоград-Авто" про стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку при
звільненні  та відшкодування моральної
шкоди

Позивачка
зазначала, що працювала у відповідача начальником відділу кадрів. Наказом від 6
вересня 2000 року № 148 їй було встановлено посадовий оклад в сумі 500 грн.,
починаючи з 1 липня 2000 року. Також було встановлено доплату за суміщення 25%
від окладу.

17
червня 2002 року наказом № 80-к її було звільнено з посади на підставі п.1 ст.
40 КЗпП України за скороченням штату. Після звільнення при отриманні довідки
про заробітну плату для служби зайнятості виявилось, що відповідач при
нарахуванні заробітної плати щомісячно застосовував понижуючі коефіцієнти, що
призвело до зменшення як основного окладу, так і доплати за сумісництво, а з 1
лютого 2002 року її посадовий оклад було зменшено до 450 грн. без її згоди.

Посилаючись
на зазначені обставини позивачка просила стягнути на її користь недоплачену
заробітну плату, з врахуванням недоплаченої вихідної допомоги та компенсацію за
невикористану відпустку, всього - 3780 грн., середній заробіток за затримку
розрахунку при звільненні - 26574 грн.70 коп. та у відшкодування моральної
шкоди - 2000 грн.

Спір розглядався
судами неодноразово.

Рішенням
Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 квітня 2005 року позов
задоволено частково. Постановлено стягнути з відповідача на користь позивачки
437 грн. 89 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні
та 200 грн. у відшкодування моральної шкоду. В іншій частині в задоволенні
позову було відмовлено в зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Рішенням
апеляційного суду Кіровоградської області від 17 серпня 2005 року зазначене
рішення суду першої інстанції було скасоване і ухвалене нове рішення, яким
постановлено стягнути з ВАТ "Кіровоград-Авто" на користь Гоман

Справа №
33ц-505кс/07                Головуючий в
суді апеляційної інстанції Авраменко Т.М.

Категорія
03                                    Суддя-доповідач
Вовненко Г.Ю.

Н.Г.
заборгованість по заробітній платі в сумі 2980 грн. 63 коп.; середній заробіток
за затримку розрахунку при звільненні 2500 грн. та у відшкодування моральної
шкоди 500 грн.

З ВАТ
"Кіровоград-Авто" на користь держави стягнуто судовий збір 54 грн. 80
коп.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду
Кіровоградської області в частині вирішення вимог про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку, посилаючись на необґрунтованість
висновків і неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судового рішення відсутні,
виходячи з наступного.

Судами
встановлено, що позивачка працювала у відповідача на посаді начальника відділу
кадрів і згідно з наказом від 6 вересня 2000 року № 148 та штатним розписом з 1
липня 2000 року їй було встановлено оклад 500 грн. в місяць, з листопада 2000
року їй було встановлена доплата за суміщення в розмірі 25% від посадового
окладу.

Проте
відповідач в порушення вимог ст.ст. 21, 22, 30 Закону України "Про оплату
праці" і ст. 103 КЗпП України в односторонньому порядку з серпня 2001
року, не повідомивши позивачку про зміну діючих умов оплати праці, застосував
понижуючі коефіцієнту, зменшивши оплату праці позивачки, а з 1 лютого 2002 року
встановив оклад 450 грн. Таким чином за зазначений період позивачці з наведених
підстав було недоплачено заробітної плати 2637 грн. 52 коп., а при звільненні -
вихідної допомоги 216 грн. 92 коп. та компенсації за невикористану відпустку
125 грн. 56 коп., а всього 2980 грн. 63 коп.3адовольнивши вимоги позивачки
частково, суд апеляційної інстанції ухвалив рішення стягнув вказану суму   з відповідача.

Вирішуючи
питання про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при
звільненні, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що між
сторонами мав місце спір щодо розміру сум, належних до виплати позивачці і цей
спір вирішений на її користь частково, а тому, керуючись положеннями ч.2 ст.
117 КЗпП України, обґрунтовано визначив розмір відшкодування в сумі 2500 грн.

Встановлено і це вбачається із матеріалів справи, що рішення суду

апеляційної   інстанції      ухвалене
з   додержанням        норм
матеріального   та

процесуального
права, а також відсутні передбачені ч.1 ст. 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
ст.ст. 332, 336 ЦПК України та Законом України від 22 лютого 2007 року № 697-V "Про
внесення змін до Закону України "Про судоустрій України щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ", колегія судців судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області

ухвалила:

Касаційну скаргу    ОСОБА_1                                     відхилити,
а рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 17 серпня
2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.