Справа
№2-3454/07
"27" липня 2007 року
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого - судді Погрібного С.О.
за секретаря               -
Абергард І.В., Дробязко
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Приватного підприємства „Кацупеєв і Ко" про розірвання договору, відшкодування збитків та моральної шкоди, -
звернувся до суду з вимогою про розірвання договору від 20 вересня 2006 року і
відшкодування збитків та моральної шкоди, посилаючись на обґрунтування своїх
вимог на такі обставини. Позивач 20 вересня 2006 року уклав з відповідачем
договір поставки № 2009/02, за умовами якого останній зобов'язався до 7 жовтня
2006 року виготовити, доставити, змонтувати і передати позивачу, замовнику, у
власність металопластикові вікна, загальна вартість за договором склала 1695,0
гривень, в якості авансу сплачено 1200 гривень. До моменту звернення до суду
відповідач вимоги договору не виконав, роботі зі встановлення вікон не
проведено. Пережиті хвилювання та розчарування потягли виникнення у позивача
моральних страждань, які він просить компенсувати.
відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце повідомлений
належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив.
Суд у зв'язку з його неявкою та неповідомлення про поважні причини такої неявки
в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність
відповідних заперечень від представника позивача, ухвалив слухати справу у
відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку проведення заочного розгляду
справи.
пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що
підлягає частковому задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі
фактичні обставини на підставі пояснень представника позивача, представлених
представником позивача письмових доказів.
договором поставки № 2009/02 від 20 вересня 2006 року, укладеним між ОСОБА_1 та
Приватним підприємством „Кацупеєв і Ко", перший, замовник, доручив, а другий (постачальник) прийняв на себе
зобов'язання виготовити, доставити, змонтувати та передати у власність
метало-пластикові вікна та двері згідно із додатком № 1.
сума, що підлягає сплаті за цим договором, встановлена у розмірі 1695 гривень.
За договором сплачено позивачем відповідачу 1200 гривень.
із п. 4.1 зазначеного договору строк поставки, монтажу та здачі виробу
встановлений на 7 жовтня 2006 року.
пояснення позивача, беручи до уваги неявку представника у судове засідання, суд
вважає встановленими обставини того, що відповідачем зобов'язання із договору
від 20 вересня 2006 року не виконано належним чином.
встановлені обставини по справі, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли
правовідносини із споживчого договору, оскільки позивач замовив вікна як
споживач, що підпадає від визначення п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України „Про
захист прав споживачів", згідно із якою споживач - це фізична особа, яка
придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію
для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю
або виконанням обов'язків найманого працівника.
цьому вважає доведеним порушення відповідачем взятого на себе зобов'язання
згідно з визначенням ст. 610 ЦК України.
правилом ст. 611 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання
договору; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
правилом ч. 1 ст. 10 зазначеного Закону споживач має право відмовитися від
договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків,
якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором
або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає
договору є виконання певної роботи - виготовлення на замовлення позивача вікон,
що відповідач мав зробити на свій ризик, тому дії сторін підпадають під правила
України боржник, який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
що обов'язки за договором від 20 вересня 2006 року відповідачем не виконано,
позивач вправі вимагати розірвання укладеного договору з поверненням отриманого
відповідачем авансу та компенсацією завданої моральної шкоди, яку передбачено
Законом України „Про захист право споживачів", відповідно до ч. 2 ст. 22
передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання
щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
визначення розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить з принципу
розумності, справедливості та адекватності спричинених діями відповідача
негативних наслідків в духовній сфері позивача, вважає, що з огляду на те, що
укладений позивачем договір був пов'язаний із задоволенням його побутових
потреб, то його невиконання могло спричинити виникнення у позивача душевних
страждань. З огляду на такі обставини суд має стягнути з відповідача на
відшкодування моральної шкоди 500 гривень.
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 10, 22 Закону України „Про захист
прав споживачів", ст. ст. 16, 610, 611, 614, 623 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 61, 79, 88, 209, 212, 214-215,
224-226 ЦПК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди", СУД -
ОСОБА_1 до Приватного підприємства „Кацупеєв і Ко" про розірвання договору, відшкодування збитків та моральної
шкоди - задовольнити частково.
договір поставки № 2009/02 від 20 вересня 2006 року, укладеним між ОСОБА_1 та
Приватним підприємством „Кацупеєв і Ко".
з Приватного підприємства „Кацупеєв і Ко", код 31370492, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 51, кв.
48, на користь ОСОБА_1 суму сплаченого позивачем авансу в розмірі 1200,0
гривень, на відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 500,0 гривень,
судові витрати в розмірі 51,0 гривні, витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30,0 гривень, що разом складає
суму 1781,0 гривень.
Рішення
може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення
та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, або шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення у порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення
може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача
шляхом звернення з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з
дня отримання його копії.