Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19 вересня 2007
року Солом'янський районний суд м.  Києва
в складі:

головуючого
судді     Сітайло Л.Г.

при
секретарі                 Грінь І.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
Комунального підприємства Київської міської ради "Київдорсервіс" про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

25
травня 2007 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про
стягнення матеріальної шкоди в розмірі 480 грн. та відшкодування моральної
шкоди в розмірі 5000 грн. Обґрунтовуючи вимоги,
зазначив,  що 19 лютого 2007
року,  перебуваючи у відрядженні в
м.  Києві,  він був змушений зупинити свій
автомобіль,  в зв'язку з перегрівом
двигуна поблизу будинку АДРЕСА_1.

Через
декілька хвилин,  повернувшись до місця
паркування автомобілю,  він виявив
відсутність останнього. Зателефонувавши до УДАІ МВС України в м.  Києві виявив,
що автомобіль примусово переміщений. Через деякий час він зміг отримати
свій автомобіль, але за умови сплати вартості послуг по переміщенню автомобіля
в розмірі 480 грн.

Враховуючи
вищевикладене,  просить стягнути з
відповідача матеріальну шкоду в розмірі 480 грн.

Крім
того,  діями відповідача йому спричинено
моральну шкоду,  яку він оцінив у 5000
гривень,  посилаючись на те,  дії відповідача змусили його вважати,  що автомобіль викрадено. Пошуки автомобіля
змусили перенести заплановані зустрічі,
призвели до нервового хвилювання,
душевних страждань,  розладу
здоров'я та нанесення шкоди діловій репутації.

Представник
позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, а також
доповнила позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми судового збору в
розмірі 334, 80 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 4600 грн.

Представник
відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала та пояснила
суду,  що відповідач здійснює примусове
переміщення транспортних засобів на підставі рішення Київської міської ради
"Про встановлення Правил благоустрою території,  паркування транспортних засобів,  тиші в громадських місцях,  торгівлі на ринках у м.  Києві" № 47/207 від 26 вересня 2002
року,  яким затверджено Правила
паркування транспортних засобів та спільному наказі Головного управління
транспорту КМДА і Головного управління МВС України в м.  Києві № 9/41 від 26 січня 2003 року,  яким затверджена Інструкція про тимчасове
затримання номерних знаків,  примусове
переміщення,  блокування (розблокування)
транспортних засобів та провадження у справах про порушення водіями та посадовими
особами установлених в м.  Києві Правил.
Переміщення автомобіля позивача здійснено на підставі протоколу ДПС від
19.02.2007 року,  а тому підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи та вивчивши письмові докази,  суд
приходить до висновку про відмову в задоволенні позову,  виходячи з наступного.

Статтею
1166 ЦК України
передбачено,  що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями,  діями,  чи бездіяльністю особистим немайновим правам
фізичної особи,  а також шкода,  завдана майну фізичної або юридичної
особи,  відшкодовується в повному обсязі
особою,  яка її завдала.

З
матеріалів справи вбачається,  що 19
лютого 2007 року інспектором ДПС складено протокол № 08112 огляду та переміщення
транспортного засобу позивача,
припаркованого у невстановленому для цього місці,  а саме в зоні дії знаку „Зупинка
заборонена".

Рішенням
Київської міської ради "Про встановлення Правил благоустрою
території,  паркування транспортних
засобів,  тиші в громадських місцях,  торгівлі на ринках у м.  Києві" № 47/207 від 26 вересня 2002 року
затверджено Правила паркування транспортних засобів в м.  Києві,
та Інструкцію   про   тимчасове
затримання   номерних   знаків,
примусове   переміщення,    блокування

2

(розблокування)   транспортних   засобів
та  провадження   у
справах   про   порушення
водіями  та посадовими особами установлених
в м.  Києві Правил.

Підпунктами
8.2-8.13 Правил паркування транспортних засобів в м.  Києві встановлені підстави і порядок
примусового переміщення транспортних засобів. Так,  в разі створення загрози безпеці дорожнього
руху,  ускладнення руху транспорту та
пішоходів, безпеці громадян,  порушення
прав інших учасників дорожнього руху та неможливості на момент виникнення такої
загрози її уникнути,  здійснюється
примусове переміщення транспортних засобів,
які є знаряддям порушення.

Судом
встановлено,  що 19.02.2007 року,  поблизу будинку АДРЕСА_1,  працівники відповідача,  на підставі вищезазначеного протоколу,
завантажили на спеціальний автомобіль-евакуатор автомобіль АУДІ А6 д.н.
НОМЕР_1,  що належав позивачу та
примусово перемістили його.

Відповідно
до квитанції,  виданої КП
„Київдорсервіс" позивачу від 19.02.2007 року,  вартість завантаження,  розвантаження та примусове переміщення
автомобіля до спеціально облаштованого майданчика складає 480 грн.

Розмір
плати за примусову евакуацію автотранспортних засобів,  в разі порушення водієм правил зупинки чи
стоянки,  погоджено начальником Головного
управління з питань цінової політики КМДА та затверджено Директором
комунального підприємства „Київдорсервіс" КМДА 02.10.2006 року.

Відповідно
до п. IV за подання автомобіля-евакуатора на місце розташування
транспортного засобу стягується сума у розмірі 14 гривень за 1 кілометр і 200 гривень
за завантаження та розвантаження автотранспортного засобу на
автомобіль-евакуатор.

Доводи
представника позивача про те,  що він не
порушував правила дорожнього руху,
оскільки не був притягнутий до адміністративної відповідальності за
порушення Правил дорожнього руху,  є
необґрунтованими,  оскільки фактом
порушення ПДР є складений працівниками ДПС протокол № 08112 від 19.02.2007
року. Крім того,  судом встановлено,  що працівники відповідача діяли з метою
недопущення загрози безпеки руху,
оскільки позивачем припарковано автомобіль в забороненому для цього
місці.

Згідно
зі ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними
рішеннями,  діями чи бездіяльністю,  відшкодовується особою,  яка її завдала,  за наявності її вини.

Відповідно
до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року „Про
судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"
під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань,  або
інших негативних явищ,  заподіяних
фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Статтею
60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Враховуючи
вищевикладене,  суд приходить до
висновку,  що відповідач діяв в межах
наданих повноважень щодо примусового переміщення автомобілю позивача,  на підставі протоколу ДАІ,  в зв'язку з порушенням останнім Правил
дорожнього руху, а тому доводи щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди є
необґрунтованими.

Згідно
зі  ст. 88 ЦПК України судові витрати
стягуються стороні на користь якої ухвалено рішення або позов задоволено
частково.

Таким
чином, доводи позивача щодо стягнення на його користь судових витрат є
необґрунтованими.

Керуючись
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", ст.
ст.1166, 1167 ЦК України,  Рішенням
Київської міської ради № 47/207 від 26.09.2002 року,  ст. ст. 57-60,  88,
209,  212-215,  218 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Відмовити
в задоволенні позову ОСОБА_1до Комунального підприємства Київської міської ради
"Київдорсервіс" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішення
може бути оскаржено на протязі двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне
оскарження,  яка подається на протязі
десяти днів з моменту його оголошення.