РІШЕННЯ

Іменем України

03
квітня 2007 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого
- судді                                      Заріцького
СМ. ,

при
секретарі                                                 Смілянець
І.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання особи
такою,  що втратила право користування
жилим приміщенням,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1  звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2. про визнання останньої такою,
що втратила право користування жилим приміщенням в АДРЕСА_1

На
обґрунтовування своїх вимог позивач зазначив,
що 08 жовтня 1987 року йому та членам його сім'ї -дружині ОСОБА_3та
дочці ОСОБА_2,  рішенням виконавчого
комітету Вишгородської міської ради була надана ізольована однокімнатна
АДРЕСА_1У1995 році шлюб між нею та відповідачем було розірвано,  але вони продовжували проживати разом.

У 1988
році шлюб між позивачем та ОСОБА_3. було розірвано і ОСОБА_3. разом із дочкою
ОСОБА_2 переїхали до м.  Києва,  мають у власності квартири,  в яких і проживають по теперішній час.

22
квітня 2005 року ОСОБА_3.3вернулася до позивача з позовом про вселення та
виселення без надання іншого житла. Позивач ОСОБА_1  звернувся до неї із зустрічним позовом,  в якому просив визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_2
такими,  що втратили право користування
приміщенням спірної квартири.

Рішенням
Вишгородського районного суду від 16.12.2005р. у задоволенні позову ОСОБА_3
було відмовлено,  зустрічний позов
ОСОБА_1  було задоволено частково та
визнано ОСОБА_3 такою,  що втратила право
користування жилим приміщенням АДРЕСА_1

У
визнанні ОСОБА_2. такою,  що втратила
право користування квартирою суд відмовив,
оскільки взяв до уваги те,  що
ОСОБА_2 один раз сплатила за комунальні послуги і це нібито свідчить про
те,  що вона цікавилася квартирою.

Рішення суду
набрало законної сили.

Проте,  позивач вказує,  що ОСОБА_2 квартирою не цікавилася і не
цікавиться,  в квартирі відсутні будь-які
її речі,  про що свідчать низка актів
обстеження матеріально-побутових умов проживання,  договори на надання комунальних послуг
укладені з позивачем і саме він постійно за них сплачує.

Позивач
вважає,  що відповідачка без поважних
причин не проживає в спірній квартирі більше шести місяців,  тому втратила право користування нею.

У судовому
засіданні позивач та його представник підтримали позов.

Представник
ОСОБА_2. позову не визнала і пояснила,
що позивач чинить перешкоди ОСОБА_2 у користуванні квартирою,  змінив вхідні замки і вона не має змоги
потрапити до квартири,  про що вона була
змушена повідомити міліцію. Також відповідач ОСОБА_2 несе певні витрати по
оплаті комунальних послуг.

Вислухавши
пояснення осіб,  які брали участь у
розгляді справи,  показання свідків,  дослідивши письмові докази,  суд приходить до висновку,  що позов підлягає задоволенню.

В
судовому засіданні встановлено,  що
спірна АДРЕСА_1була надана позивачу ОСОБА_1
на сім'ю з трьох чоловік і є однокімнатною квартирою,  особовий рахунок відкрито на ОСОБА_1

Статтею
60 ЦПК України визначено,  що кожна
сторона зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,  крім випадків,  встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як
убачається з матеріалів справи і встановлено судом,  відповідач ОСОБА_2 більше шести місяців
відсутня в АДРЕСА_1

Обставини
відсутності ОСОБА_2.,  як члена сім'ї
наймача понад шість місяців в АДРЕСА_1стверджуються показаннями свідків
ОСОБА_4.,  ОСОБА_5 та ОСОБА_6,  які проживають в сусідніх квартирах №58,  №64,
№67 в АДРЕСА_2і вказують,  що
близько 2-3-х років не бачили ОСОБА_2,  а
не проживає вона в квартирі №60 близько 15-ти років.

Крім
того з актів,  складених
житлово-експлуатаційною організацією ДП „Ваше житло" та актів обстеження
матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1
вбачається,  що відповідачка
ОСОБА_2 більше шести місяців відсутня в спірній квартирі,  також у квартирі відсутні будь-які її речі та
речі,  які вказували б на те,  що вона перебуває у квартирі. З наданих позивачем
квитанцій за оплату комунальних послуг вбачається,  що саме ОСОБА_1  в повністю оплачує вартість цих послуг.

Відповідно
до  ст.
71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї
за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо
наймач або члени його сім'ї відсутні з поважних причин понад шість
місяців,  цей строк за заявою відсутнього
може бути продовжено наймодавцем,  а разі
спору судом.

За таких
обставин,  суд приходить до
висновку,  що в судовому засіданні
позивач та його представник довели підставність своїх вимог про визнання
ОСОБА_2. такою, ,  що втратила право
користування жилим приміщенням,  оскільки
підтвердили доказами факт,  що
відповідачка без поважних причин була відсутня в спірній квартирі понад шість
місяців.

Доводи
представника відповідачки про те,  що
відповідачці чиняться перешкоди у користуванні квартирою в судовому засіданні
не знайшли свого підтвердження,  оскільки
з висновку по заяві ОСОБА_2.,  складеного
ДІМ Вишгородського РВ Строкань О.О. не вбачається встановленим існування будь-яких
перешкод у користуванні АДРЕСА_1

Також,  суд не бере до уваги надані представником
відповідачки квитанції за оплату послуг КП „Водоканал",  як доказ того,  що відповідачка цікавилася житлом і не
втрачала до нього свого інтересу,
оскільки ці квитанції не встановленого зразка,  у них не вказано призначення платежу,  не зазначено період,  за який вони сплачувалися,  усі квитанції на суму 10 грн. і подані до
плати в період звернення позивача до суду з позовом.

Таким,  чином,
суд приходить до висновку,  що
вимоги ОСОБА_1  обґрунтовані і підлягають
задоволенню.

Враховуючи
викладене,  керуючись  ст.
ст.  64,  71, 72, 116 ЖК України,  на підставі,
ст.  ст. 60,  213, 215 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1-
задовольнити.

Визнати
ОСОБА_2такою,  що втратила право
користування жилим приміщенням АДРЕСА_1

Зобов'язати
відділ громадянства,  міграції та
реєстрації фізичних осіб Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області
зняти з реєстрації ОСОБА_2,  яка
зареєстрована в АДРЕСА_1

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.