Справа № 2-3/07 РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ
14 вересня 2007 р.               Арбузинський
районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого: судді Кологривої Т.М.
за участю секретаря Сердюк Т.Г.
з участю позивача  ОСОБА_1., представника позивача ОСОБА_2.
відповідача               ОСОБА_3.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Арбузинка справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_3про
розподіл спільного майна подружжя
року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3. про розподіл
спільного майна подружжя, в якому вказує, що він знаходився у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2 вересня 1991 року по 18
серпня 2005 p., від якого мають двох неповнолітніх дітей : доньку
ОСОБА_4, 1992 року народження та сина ОСОБА_5, 1997 року народження. За період шлюбу ними був придбаний житловий будинок з
господарськими будівлями, що знаходиться в
АДРЕСА_1, який складався з двох відокремлених частин, та був
перебудований в один, вартість якого у зв»язку з проведеним ремонтом збільшилася , та інше майно. Тому він прохав визнати
за ним та відповідачем право власності на вищевказаний
будинок по 1/2 його частині та розділити спірне майно.
В судовому засіданні позивач відмовився від вимог про розподіл майна
подружжя, крім вимог щодо визнання за ним та
відповідачем права власності на вищевказаний будинок по 1/2 його
Представник позивача підтримав
судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснивши, що згодна на визнання право власності за нею на
більшу частину житлового будинку, ніж за позивачем, оскільки з нею
проживають неповнолітні діти.
Суд, вислухавши сторони , представника позивача, оцінивши надані суду
письмові докази , суд приходить до наступного.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1. та ОСОБА_3. перебували у шлюбі з 2 вересня 1991 року по 18 серпня 2005 року, від якого мають
двох неповнолітніх дітей : доньку ОСОБА_4, 1992 року народження та
сина ОСОБА_5, 1997 року народження, які проживають разом з
В період шлюбу ОСОБА_3. 14 червня 2001 року уклала з ОСОБА_6. договір купівлі-продажу 12 частини будинку,
розташованого в АДРЕСА_1, а 23 вересня 2004 року отримала в
дар від ОСОБА_7. за договором дарування іншу половину будинку.
Рішенням Арбузинського районного суду від 12 січня 2007 року договір дарування 1/2 частини будинку, розташованого в АДРЕСА_1, посвідчений Арбузинською державною нотаріальною
конторою 23.09.2004 р. між ОСОБА_3. та ОСОБА_7. визнано
недійсним та визнано дійсним договір купівлі-продажу
між ОСОБА_3., ОСОБА_1. та ОСОБА_7.

Обидві половини житлового будинку є майном, яке набуло подружжя за час
шлюбу, тому вони належать дружині та
чоловікові відповідно до ст. 60, ч.3 ст. 61 СК України на праві спільної сумісної власності з урахуванням того, що договір
купівлі-продажу від 14 червня 2001 року був укладений відповідачем в інтересах
сім»ї.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом
права спільної сумісної власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Твердження відповідача про те, що її частка у випадку розподілу майна має
бути більшою, оскільки з нею проживають неповнолітні
діти, не може бути прийнята судом до уваги у зв»язку з тим, що відповідачем не
надано доказів, що підтверджують, що розмір аліментів, який вона одержує, недостатній для забезпечення фізичного,
духовного розвитку

2

дітей та лікування дітей.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що за сторонами має бути
визнано право власності на спірний житловий
будинок в рівних долях.

Керуючись  ст.ст. 10,11,209,212,214 -215,218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1до ОСОБА_3про розподіл спільного майна подружжя
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3право власності на 1/2 частину будинку, розташованого
в АДРЕСА_1.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинку, розташованого в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області
через Арбузинський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в
порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України