Справа № 2 -2334 /2007р.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ   УКРАЇНИ

08.10.2007
року Ленінський районний суд р. Луганська в складі: головуючого судді: Поповій
О.М., при секретарі: Шестакові В.І.,

розглянувши
у судовому засіданні в м. Луганську цивільну справу за позовом ОСОБА_1
Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» м. Київ та до УМВС України
в Луганській області, про стягнення страхової суми, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Національної акціонерної страхової
компанії «Оранта» м. Київ ( далі HACK «Оранта») та до
УМВС України в Луганській області про стягнення з HACK «Оранта»
страхової суми, посилаючись на те, що він проходив службу в ОВС та його було
звільнено наказом УМВС України в Луганській області № 451 від 15.11.2005р. на
пенсію за статтею 65 «А» Положення про проходження служби рядовим та
начальницьким складом ОВС України затвердженого постановою КМУ від 29 липня
1991 p.
N 114.

Просить суд стягнути на його користь з HACK «Оранта»
м. Київ невиплачену страхову суму у розмірі 133 956,36

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та
уточнив їх та просив суд розглядати справу без його участі..

Представник відповідача УМВС України в Луганській області у судовому
засіданні вимоги позову не визнав у повному обсязі, надавши суду відповідні
пояснення.

Представник відповідача HACK «Оранта» м. Київ вимоги позову не визнав у повному
обсязі, надавши суду відповідні пояснення.

Суд вислухавши пояснення позивача представника УМВСУ в Луганській області,
представника HACK «Оранта» м. Київ дослідивши і вивчивши матеріали справи в
їх сукупності, вважає вимоги позову підлягаючими частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судом, позивач дійсно проходив службу в ОВС та його було
звільнено наказом УМВС України в Луганській області №451 від 15.11.2005р. на
пенсію за статтею 65 «А» Положення про проходження служби рядовим та
начальницьким складом ОВС України затвердженого постановою КМУ від 29 липня
1991 p.
N 114. Позивач має 23 роки 1 місяць 14 днів вислуги років у
календарному обчисленні у лавах ОВС України.

Позивач 23.06.1987 року отримав травму лівої кисті, з 23.06.-04,07.87р.
знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділені №1 гір.
лікарні м. Стаханова з
діагнозом: «Травматична екзартикуляція другого, третього пальців лівої кисті і
середньої фаланга четвертого пальця лівої кисті, різана рана п'ятого пальця.
23.06.87г. операції; - ПХО ран лівої кисті, екзартікулация другого, третього
пальців четвертого пальця на рівні основної фаланги. Факт тримання вищевказаної
травми підтверджується свідоцтвами про хворобу №323 від 25.08.1987року, та № 46
від 03.03.2006 року. У подальшому наслідком вищевказаної травми стала
інвалідність 3 групи.

За висновком обласної медико-соціальної комісії позивачеві була встановлена
3-тя група інвалідності (травма лівої кісті (23.06.1987 р.) отримана у
результаті нещасного випадку), що підтверджується довідкою МСЕ №0003544 від
20.03.2006 року.

Спірні правовідносини врегульовані статтею 23 Закону
України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року N 565-ХІІ, відповідно до якої у
разі інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх
справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після
закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або

нещасного
випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ,
залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова
допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою
в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення
ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в
органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в
індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до Постанови КМУ від 29 червня 1991 року N 59, яка
регламентувала відповідні правовідносини (правовідносини у сфері державного
обов'язкового особистого страхування осіб рядового, начальницького та
вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ Української РСР),
п. 2., якої регламентує страховик виплачує страхові суми: ( Абзац перший пункту
2 із змінами, внесеними згідно з Постановою KM N 664 (
664-97-п ) від 28.06.97)

а) особам рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і
підрозділів внутрішніх справ (їхнім спадкоємцям) у разі загибелі (смерті),
поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних при
виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського
порядку і громадської безпеки, боротьбі із злочинністю:

у разі встановлення застрахованому інвалідності, що внаслідок нещасного
випадку, що мали місце при виконанні службового обов'язку - інвалідові III групи -
в розмірі трирічного   грошового утримання.

Суд критично відноситься до доводів представників відповідачів, що УМВС
України в Луганській області не направило відповідних документів до HACK
«Оранта», так як відповідно до вищезгаданої Постанови КМУ страхова сума
виплачується у разі коли травма або каліцтво було отримано при виконанні
службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського
порядку і громадської безпеки, боротьбі із злочинністю, так як це положення
звужує зміст наданих ст.23 ЗУ «Про міліцію» прав.

Відповідно до ст.2 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно
до Конституції України, ЦПК та Закону України "Про міжнародне приватне
право". Тотожні положення містить і ст. 8 ЦПК України, згідно до якої суд
вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та
міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою
України. Суд повинен застосовувати інші нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені
Конституцією та законами України.

У разі невідповідності правового акта закону України або
міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою
України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу.

Стаття 22 Конституції України регламентує принцип заборони звуження змісту
та обсягу існуючих прав і свобод.

ЗУ «Про міліцію»
набув чинності 25.12.90 року а Постанова КМУ №59 від 29 червня 1991 року «Про
порядок і умови державного обов'язкового особистого страхування осіб рядового,
начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ
республіки», тобто вже після набуття законної сили законом, більш того Закон
України має вищу силу між постанова кабінету міністрів України, а тому суд
вважає, що при розгляді даної справи, повинен керуватися правовим актом вищої
сили.

Також Постанова Пленуму Верховного суду України N9 від
01.11.96 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»
регламентує, що: «Оскільки Конституція України, як зазначено в її ст.8, має
найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді
конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого
нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх
необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення
мають грунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не
суперечить їй. Якщо зі змісту

конституційної
норми випливає необхідність додаткової регламентації її положень законом, суд
при розгляді справи повинен застосувати тільки той закон, який грунтується на
Конституції і не суперечить їй.

Таким чином суд вважає, що позивач має право на отримання з HACK
«Оранта» страхової суми у розмірі 3 річного грошового забезпечення.

Відповідно до довідки Стаханівського MB
УМВС України в Луганській області №53/10305 від 29.08.2006 року розмір
грошового забезпечення позивача перед звільненням складав 3721,01 грн., а тому
страхова сума повинна складати 3721,01* 36 місяців = 133956,36 грн. Враховуючи
те, що позивачу 28.08.2006р. було сплачено страхове відшкодування по втраті
працездатності у суммі 3400,00 грн., страхове відшкодування буде складати: 133
956,36 -3400 =130 556,36 грн.

Також суд вважає задовільнити вимогу позивача про прийнятя рішення до
негайного виконання, так як Позивач є інвалідом 3-ьої групида йому постійно
потребується лікування, профілактичні та лікувальні відпочинки у
санаторно-лікувальних закладах. Також у позивача на утриманні є неповнолітня
дитина, а дружина тимчасово не працює, тобто пенсія Позивача є єдиним засобом
існування.

Керуючисьо ст. 55 Конституції України, ст. 1, 2, 3, 8, 210, 367 ЦПК
України, Законом України «Про міліцію», Постанови КМУ від 29 червня 1991 року N
59 «Про порядок і умови державного обов'язкового особистого страхування осіб
рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів
внутрішніх справ республіки», Постанови Пленуму ВСУ № N 9 від 01.11.96 «Про
застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1до Національної акціонерної страхової компанії
«Оранта» м. Київ та до УМВС України в Луганській області, про стягнення
страхової суми задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право на страхову суму у розмірі = 130
556,36 грн. (сто тридцять тисяч п'ятсот п'ятдесят шість грн.).

Стягнути з Національної акціонерної страхової компанії
«Оранта» м. Київ на користь ОСОБА_1 заборгованість по страхової сумі у розмірі
130 556,36 (сто тридцять тисяч п'ятсот п'ятдесят шість грн.).

Прийняти рішення
к негайному
виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку
до Апеляційного суду Луганської області через Ленінський районний суд м.
Луганська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.