Справа №2п-172/07
РІШЕННЯ

IМЕНЕМ       УКРАЇНИ

19
квітня 2007 року                                                                                       місто
Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
в складі: головуючого - судді
Коломієць О.С.  секретар   Котляр Т.П. розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за позовом Військового прокурора
Житомирського гарнізону в інтересах КЕВ м. Житомира,  В/ч А-1061 до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання осіб такими,
що втратили право на користування жилим приміщенням та за позовом
Військового прокурора Житомирського гарнізону в інтересах КЕВ м. Житомира,  В/ч
А-1061   до  ОСОБА_4,
ОСОБА_5про виселення з жилого приміщення без надання іншого житла , -

встановив:

Військовий
прокурор Житомирського гарнізону звернувся в суд з позовом в інтересах
Житомирської КЕЧ району та В/ч А-1061 до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  в якому зазначив,  що відповідачі були зареєстровані,  як проживаючи в квартирі АДРЕСА_1,  який перебуває на балансі Житомирської КЕЧ
району. Проте починаючи з 1997 року не користується спірним житлом,  оскільки виїхали на інше постійне місце
проживання в Росію і на сьогоднішній день проживають в АДРЕСА_2. У зв'язку з цим
просив визнати відповідачів такими,  що
втратили право на користування спірним помешканням на підставі  ст.
107 ЖК України,  в зв'язку з вибуттям
на інше постійне місце проживання.

Крім
того,  військовий прокурор Житомирського
гарнізону звернувся в суд з позовом в інтересах Житомирської КЕЧ району та В/ч
А-1061 до ОСОБА_4,  ОСОБА_5,  в якому просив виселити відповідачів з
квартири АДРЕСА_1,  без надання іншого
житла,  оскільки останні вселились в
січні 2006 року до спірного помешкання безпідставно і добровільно виселитись не
бажають.

В
судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав,  просив позови задовольнити.

Представник
Житомирської КЕЧ району в судовому засіданні позови також підтримала. В судове
засідання після перерви не з'явилась,  з
невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи була повідомлена
належним чином.  Справа слухалась у
відсутності представника Житомирської КЕЧ району,  згідно
ст.  169 ЦПК України.

Представник
3-ї особи,  В/Ч А-1061,  позовні вимоги підтримав,  пояснив,
що відповідачі в спірному помешканні не проживають з 1997 року,  виїхали на постійне місце проживання до
Росії,  а відповідачі Поліщуки самовільно
поселились до спірної квартири,  крім
того,  вони не є членами сім'ї ОСОБА_1.

Представник
відповідача ОСОБА_1. в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив чоловік його
довірительки та її діти дійсно виїхали в 1997- 1998р.р. на постійне місце
проживання до Росії. Відповідач ОСОБА_1.,
хоча і є громадянкою Росії,  проте
ніколи не втрачала інтересу до спірного житла : квартира є постійним місцем її
проживання,  в якій знаходяться її речі.
В Росії вона мешкала зі своїм чоловіком і дітьми

тимчасово,  оскільки доглядала за хворим чоловіком,  а після його смерті з 29.05.2006 року,  доглядає онуків.

Відповідачі
ОСОБА_2.  та ОСОБА_3.  в судове засідання не з'явились,  з невідомих суду причин. Про час та місце
розгляду справи були повідомлені належним чином.  Згідно копії довіреностей свої інтереси
довірили представляти відповідачу ОСОБА_1.,
справа слухалась у їх відсутності,
згідно  ст.  169 ЦПК України.

Представник
відповідачів ОСОБА_5. та ОСОБА_6.,  в
судовому засіданні позов пред'явлений до його довірителів не визнав,  пояснив,
що останні заселились до спірного помешкання з дозволу відповідача
ОСОБА_1. для догляду за її речами.

Відповідачі
ОСОБА_5. та ОСОБА_6. в судове засідання не з'явились. Направили заяви про
розгляд справи у їх відсутності. Справа слухалась у відсутності
відповідачів,  згідно  ст.
169 ЦПК України.

Заслухавши
пояснення сторін та дослідивши матеріали справи,  суд вважає,
що позови підлягають до задоволення виходячи з наступного.

В
судовому засіданні було встановлено,  що
відповідачі ОСОБА_1 разом з дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були зареєстровані як
члени сім'ї наймача ОСОБА_7. ,  який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року,  в квартирі
АДРЕСА_1,  який перебуває на балансі КЕЧ
Житомирського району (а.с. 7, 114). Зазначену квартиру ОСОБА_7.  отримав на підставі рішення житлової комісії
військового складу № 3371 від 20.06.1968 року (а.с. 6).

Згідно  ст.
107 ЖК України,  у разі вибуття
наймача або членів його сім'ї на інше постійне місце проживання договір найму
може бути розірвано з часу їх вибуття. В п. 11 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 2 від 12.04.1985 року ( зі змінами) "Про деякі
питання,  що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу України" зазначено,  що на ствердження вибуття суд може брати до
уваги будь-які фактичні дані,  як
свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення
про це в листах,  розписка,  переадресовка
кореспонденції,  утворення сім'ї в
іншому місці,  перевезення майна в інше
жиле приміщення тощо). З відповіді Паспортно-візової служби УВС м. Енгельса та
Енгельського району Саратовської області Росії на запит командира В/ч А-1061
вбачається,  що відповідачі ОСОБА_1
зареєстровані по місцю проживання в АДРЕСА_2 з 05.03.1997 року (а.с. 18). Також
з протоколу судового засідання Енгельського міського суду Саратовської області
Росії по розгляду доручення Богунського райсуду м. Житомира при встановлені
анкетних даних відповідачів було з'ясовано,
що ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 зареєстровані і проживають АДРЕСА_2
(а.с. 59-62). При складанні 21.12.2006 року довіреності на представлення
ОСОБА_8. інтересів ОСОБА_1. в судовому засіданні,  остання зазначала,  що є громадянкою Російської Федерації,  яка проживає в АДРЕСА_2(а.с. 103) Так само
при складанні довіреностей на представлення ОСОБА_1. інтересів ОСОБА_3.  та ОСОБА_2.
відповідачі зазначали,  що є
громадянами Російської Федерації і проживають в м. Енгельс (а.с. 104,  105). Відповідач ОСОБА_3 16.07.2005 року
зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 в Росії,  а
також у неї в м. Енгельс Саратовської області Російської Федерації 29.06.2006
року народився син ОСОБА_10(а.с. 83, 84). З дослідженої в судовому засіданні
копії медичної довідки вбачається,  що
відповідач ОСОБА_1. знаходиться на "Д" нагляді у невролога в міській
поліклініці № 3 м. Енгельс Росія і на день видачі довідки 27.07.2006 року
знаходилась на лікуванні і обстеженні по місцю проживання (а.с. 74). Крім
того,  з наданих медичних документів
видно,  що чоловік відповідача ОСОБА_11.
дійсно хворів і знаходився у періоди з 15.09.2003р. по 26.09.2003р.,  з 26.03.2004р. по 09.04.2004р. та з
13.02.2005р. по 11.03.2005р. на стаціонарному лікуванні в Саратовському
військово-медичному інституті,  проте
стороннього догляду не потребував (а.с. 68-78).

З урахуванням
викладеного,  суд вважає,  що в судовому засіданні було достовірно
встановлено,  що відповідачі вибули з
квартири АДРЕСА_1 на інше постійне місце проживання,  а саме : АДРЕСА_2,  05 березня 1997 року,  в зв'язку з чим втратили право на
користування спірним жилим приміщенням.

При
розгляді справи судом було встановлено,
що в спірній квартирі АДРЕСА_1,
безпідставно з 2006 року проживають відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5,  разом з неповнолітнім сином ОСОБА_2,  2005р.н. Відповідач ОСОБА_4.
зареєстрована,  як проживаюча в АДРЕСА_3.
Посилання відповідачів на те,  що вони з
дозволу відповідача ОСОБА_1. проживають в спірному помешканні не має правового
значення для вирішення спору,  оскільки
доказів укладення між ОСОБА_1. і відповідачами ОСОБА_4 договору піднайму жилого
приміщення ( відповідно до  ст.  91 ЖК України),  з наступною його реєстрацією у
житлово-експлуатаційній організації,
останніми надано не було і в судовому засіданні не було
встановлено,  хоча відповідно до  ст.
ст.  10,  11 ЦПК України,  це є обов'язком відповідачів. З урахуванням
викладеного та у відповідності до ч.3
ст.  116 ЖК України,  особи,
які самоправно зайняли жиле приміщення,
виселяються без надання іншого жилого приміщення. За таких
обставин,  суд виселяє ОСОБА_4,  ОСОБА_5разом з неповнолітнім сином ОСОБА_2,  2005р.н. з квартири АДРЕСА_1без надання
іншого жилого приміщення.

Відповідно
до  ст.
88 ЦПК України,  суд стягує з
відповідачів на користь держави судові витрати.

Керуючись  ст.
ст.  107,  116 ЖК України,  п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 2 від 12.04.1985 року ( зі змінами ) " Про деякі питання,  що виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України",
ст.  ст.  10,
11,  60,  88,
169,  209,  212-215 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позови
задовольнити.

Визнати
ОСОБА_1,  ОСОБА_3 такими,  що втратили право користування квартирою
АДРЕСА_1з 05.03.1997 року,  в зв'язку з
вибуттям на інше постійне місце проживання.

Виселити
ОСОБА_4,  ОСОБА_5разом з неповнолітнім
сином ОСОБА_2,  2005р.н. з квартири
АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути
з ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в
сумі 2 грн. 83 коп.3 кожного та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 2 грн. 50 коп.3 кожного.

Стягнути
з ОСОБА_4,  ОСОБА_5на користь держави
судовий збір в сумі 4 грн. 25 коп.3 кожного та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 3 грн. 75 коп.3 кожного.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський
районний суд міста Житомира шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
рішення суду поданої протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду та
апеляційної скарги поданої протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження рішення суду.