Справа №2о-212/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

16 липня 2007
року

Малиновський
районний суд м.  Одеси у складі:

головуючого       судді                    -   Демченко
О.М. ,

при
секретарі                                   -   Гресько О.В.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
за участю зацікавленої особи ОСОБА_3яка діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_4,  про
встановлення факту не проживання в жилому приміщенні,

ВСТАНОВИВ:

Заявники
звернулись до Малиновського районного суд м.
Одеси з заявою,  в якій просять
встановити факт,  що має юридичне
значення,  а саме: встановити факт
того,  що ОСОБА_3та її дочка ОСОБА_4не
проживають в квартирі за адресою: АДРЕСА_1з 1995 року по 2007 рік.

У
судовому засіданні заявники доводи заяви підтримали та просили їх
задовольнити,  посилаючись на слідуючи
обставини.

ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,  постійно
проживає за адресою: АДРЕСА_1з 1994 року по теперішній час разом з матір'ю
ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження.

У 1989
році ОСОБА_2. розлучився з дружиною,
деякий час ще проживав з нею в її квартирі по АДРЕСА_2,  потім,
у 1994 році переїхав до своєї матері у комунальну квартиру,  де їм належать дві кімнати загальною площею
20, 3 кв.м.  та 28, 7 кв.м.  і проживає з нею вдвох. У 1994 році колишня
дружина ОСОБА_2., ОСОБА_5, вмовила його зареєструвати дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження,  у
комунальну квартиру за вищевказаною адресою. Щоб не сваритися з нею та дітьми,  ОСОБА_2. пішов на згоду,  та зареєстрував дочку без дозволу матері та
сусідів. Після реєстрації за цією адресою ОСОБА_3.  проживала в даній квартирі з 1994 року по
1995 рік. У 1995 році вона переїхала у квартиру своєї матері де і проживає по
теперішній час.

21.07.2006
року ОСОБА_3.  народила дочку,  ОСОБА_4,
та умовила ОСОБА_1.  та
ОСОБА_2.,  що для отримання матеріальної
допомоги,  яка надається при народженні
дитини,  вони повинні її зареєструвати за
місцем реєстрації матері. Так у 2006 році в даній квартирі зареєстрована
ОСОБА_4.,  яка разом з матір'ю ОСОБА_3.  проживає за іншою адресою по вул.  Комітетській в м.  Одесі.

Тому
заявники звернулись до суду з заявою про встановлення факту відсутності
ОСОБА_3.  за зареєстрованим місцем
проживання з 1995 року по 2007 рік.

Встановлення
цього факту їм необхідно для визначення кола осіб при приватизації вказаного
житла,  згідно Закону України «Про
приватизацію державного житлового фонду».

ОСОБА_3
добровільно залишила вказану квартиру,
ніяких перешкод їй у проживанні заявники не чинили. ОСОБА_3.  обов'язки щодо сплати квартирної плати та
інших комунальних послуг за користування даною квартирою не здійснювала,  до вказаної квартири не відноситься як до
свого постійного місця проживання,  особистих
її речей в квартирі немає.

2

ОСОБА_3.  у судовому засіданні просила відмовити в
задоволенні вимог заявників,  посилаючись
на слідуючи обставини.

ОСОБА_3.  з 1994 року постійно проживає в квартирі за
адресою: АДРЕСА_1,  де разом з нею
проживає її батько ОСОБА_2. та його мати ОСОБА_1. У зв'язку з вагітністю і з
лютого 2006 року вона була змушена поїхати до свого чоловіка у м.  київ де знаходилася під наглядом лікарів до
травня 2006 року. Після цього вона повернулась і у липні 2006 року народила
дитину ОСОБА_4,  та поїхали жити до
сестри,  так як була потрібна допомога по
догляду за дитиною.

У серпні
2006 року ОСОБА_3.  зареєструвала свою
дитину за місцем свого постійного проживання. У вересні 2006 року вони
приватизували належну їм частку квартири за адресою: АДРЕСА_1,  у рівних частках. Однак без її відома
ОСОБА_1.  подала до Малиновського
районного суду м.  Одеси позовну заяву
про визнання ОСОБА_3.  та її дитини
такими,  що втратили право на житло,  цей позов досі розглядається.

На
теперішній час ОСОБА_3.  тимчасово
проживає у своєї сестри за адресою:АДРЕСА_3,
тому що виховує дитину сама і їй потрібна допомога.

Суд,  заслухавши пояснення заявників,  пояснення зацікавленої особи,  допитавши свідків та перевіривши матеріали
справи,  задовольняє вимоги заявників з
наступних підстав.

Судом
встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Як
вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 20 вересня 2006
року,  445/1000 частин квартири спільного
заселення за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності
ОСОБА_2,  ОСОБА_4,  ОСОБА_3,
ОСОБА_1в рівних частках (а.с.
20).

Відповідно
з довідкою міської клінічної лікарні № 5 від 04 червня 2007 року,  ОСОБА_3.,
1978 року народження,  яка
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1на обліку не знаходиться,  за медичною допомогою не зверталася з
01.01.2000 р. по теперішній час (а.с.
24).

Дитина
ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_4 року
народження,  з моменту виписки з
пологового будинку і по теперішній час обслуговується дільничним педіатром та
медсестрою за адресою:АДРЕСА_3,  про що
свідчить відповідь дитячої міської поліклініки № 7 від 07 червня 2007 року
(а.с.  25).

Як
пояснила у судовому засіданні ОСОБА_6,
1958 року народження,  яка була
допитана в якості свідка і попереджалася про кримінальну відповідальність за
надання завідомо неправдивих свідчень,
вона є сусідкою заявників по комунальній квартирі. ОСОБА_3.  не проживає з батьком з кінця 1994 року.
Колишня дружина ОСОБА_2. та її дочка ОСОБА_3 мешкали всього приблизно шість
місяців,  а потім самі виїхали проживати
за іншою адресою. Вона жодного разу не бачила ОСОБА_3.  вагітною,
а також не бачила її дитину у вказаній квартирі.

ОСОБА_7,  1952 року народження,  яка допитувалась у судовому засіданні в
якості свідка і була попереджена про кримінальну відповідальність за надання
завідомо неправдивих свідчень,
пояснювала,  що є сусідкою
ОСОБА_1. ,  постійно мешкає в квартирі з
березня 2001 року,  часто заходить до
ОСОБА_1.  однак взагалі жодного разу не
бачила ОСОБА_3.

Свідок
ОСОБА_8,  також будучі попереджений про
кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень,  у судовому засіданні пояснив,  що він мешкає по АДРЕСА_1,  перший раз побачив ОСОБА_3.  три місяця тому в суді,  раніше її в комунальній квартирі ніколи не
бачив.

3

Свідки
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснювали,  що
знайомі з ОСОБА_3.  зі школи,  разом навчалися,  зараз вона мешкає у сестри.

Відповідно
до вимог ч. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні»,  громадянам
України гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на
її території,  за винятком обмежень,  які встановлені законом.  Реєстрація місце проживання чи місця
перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і
свобод,  передбачених Конституцією,  законами чи міжнародними договорами
України,  або підставою для їх обмеження.

Таким
чином,  зібрані у справі докази та їх
належна оцінка,  а також оцінка пояснень
свідків,  які допитувались у судових
засіданнях і попереджалися,  що за
завідомо неправдиві показання або за відмову він давання показань з непередбачених
законом підстав свідки несуть кримінальну відповідальність,  вказують на наявність підстав для
встановлення факту не проживання ОСОБА_3з дочкою ОСОБА_4 в квартирі за адресою:
АДРЕСА_1 з 1995 року по 2007 рік.

З таких
підстав суд задовольняє заяву ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  за участю зацікавленої
особи ОСОБА_3яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_4,  про встановлення факту не
проживання в жилому приміщенні.

Керуючись  ст. ст. 10,
11,  50,  209,
212-215,  256-259 ЦПК
України,   ст. ст. 2,  3 Закону України „Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в Україні",
суд

ВИРІШИВ:

Вимоги
ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  за участю
зацікавленої особи ОСОБА_3яка діє в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4,  про встановлення
факту не проживання в жилому приміщенні - задовольнити.

Встановити
факт того,  що ОСОБА_3та її дочка
ОСОБА_4не проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з 1995 року по 2007 рік.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції.