Справа №2-299/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

17 квітня 2007 року
Кам"янсько-Дніпровський районний
суд Запорізької області

у складі головуючого:                   Комишній
Н.І..,

при секретарі:                                Гайванюк
М. М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.  Кам"янка-Дніпровська цивільну
справу за позовом розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.  Кам"янка-Дніпровська цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю
„АПК"Солоха" про поновлення на роботі , -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2007 року ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом до
ТОВ "АПК"Солоха" про поновлення на роботі вказуючи,  що вона 15.06.2004 року була прийнята
сезонною робочою готової продукції "Солоха". 03.10.2006 року
звільнена з роботи по п.4  ст.40 КзпроП
України за прогули без поважних причин. Вважає,
що її звільнили незаконно,  в
зв'язку з тим,  що для неї на складі
готової продукції не було роботи пов'язаної з легким трудом відповідно до
висновку ВКК Кам"янсько-Дніпровської ЦРЛ,
то вона 27.09.2006 року написала заяву про надання їй відпустки за
власний рахунок з 27.09.2006 року по 03.10.2006 року. 28.09.2006 року вона
поїхала до м.  Запоріжжя на консультацію.
Після отримання в Запорізькій обласній клінічній лікарні консультації вона до
02.10.2006 року залишилась у свого сина,
який проживає у м.  Запоріжжя.
3.10.2006 року прийшла на роботу,  де їй
повідомили,  що вона звільнена. З приводу
незаконного звільнення зверталась з заявою до прокуратури. Просить суд поновити
її на посаді робочого складу готової продукції,
надати легкий труд відповідно висновку ВКК Кам"янсько-Дніпровської
ЦРЛ.,  стягнути моральну шкоду.

На попередньому судовому засіданні позивачка ОСОБА_1.
уточнила свої позовні вимоги просила суд поновити її на посаді робочого складу
готової продукції,  надати легкий труд
відповідно висновку ВКК Кам"янсько-Дніпровської ЦРЛ.,  стягнути моральну шкоду в сумі 5000 грн..

В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов у
повному обсязі,  посилаючись на
обставини,  викладені в ньому просить суд
задовольнити.

Представник відповідача заперечує проти позову з тих
підстав,  що 27.09.2006 року ОСОБА_1.
прийшла на підприємство з довідкою про легкий труд. їй було запропонована
робота яка пов'язана з легким трудом,
але позивачка відмовилась від запропонованої роботи. 27.09.2006 року
ОСОБА_1. писала заяву про надання їй відпустки за власний рахунок з
27.09.2006р. по 03.10.2006 p.,  але вказана
заява до відділу кадрів не надходила,
наказ про наданняОСОБА_1 відпустки за власний рахунок з 27.09.2006р. по
03.10.2007 р. не виносився. 03.10. 2006 року ОСОБА_1. з'явилась на підприємство
і написала заяву про надання їй відпустки за власний рахунок з 03.10.2006 року
по 11.10.2006 року. Вказана заява розглянута не була,  так як ОСОБА_1. була звільнена з роботи.
03.10.2006 року позивачка була ознайомлена з наказом про звільнення,  але вона відмовилась від підпису про
ознайомлення з ним,  про що був складен акт від.03.10.2006 року. Трудову книжку 03.10.2006 року
позивачка також відмовилась отримати. Вважає,
що звільнення сезонної робочої готової продукції ТОВ
"АПК"Солоха" ОСОБА_1 по п.4
ст.40 КЗпроП України за прогули без поважних причин проведено відповідно
до діючого законодавства,  так як вона не
надала жодних доказів,  які б
стверджували про поважність причин її відсутності на роботі. Просить суд
відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до  ст.
ст.35, 36 ЦПК України 05.04.2007 року генеральному директор ТОВ
"АПК"Солоха" Тарасову В.Г. було направлено повідомлення щодо
надання згоди на участь у справі.

Від генерального директора ТОВ
"АПК"Солоха" ОСОБА_2 на адресу суду не надійшло повідомлення про
згоду на участь у справі,  тому суд
вважає можливим розглянути справу у його відсутність.

Вислухавши пояснення позивача,  представника відповідача,  допитавши свідка,  вивчивши матеріали справи,  суд вважає,
що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Судом встановлені такі
факти та відповідні правовідносини.

Відповідно до наказу № 48к від 14.06. 2004 року ОСОБА_1.
з 15.06.2004 р. прийнята сезонною робочою готової продукції ТОВ
иАПК"Солоха".

Відповідно ч.1 п.4
ст.40 КЗпроП України трудовий договір з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу може бути розірван власником або повноваженим ним
органом у разі

2

прогулу (в
тому числі відсутності на роботі   більше
трьох годин   протягом   робочого
дня)  без поважних причин.

Відповідно до наказу № 168к від 03.10. 2006 року сезонна
робоча готової продукції ТОВ "АПК"Солоха" ОСОБА_1. з 03.10.2006
р. звільнена по п.4  ст.40 КЗпроП України
за прогули без поважних причин.

Позивач як в позовній заяві так і в судовому засіданні
посилається на безпідставність звільнення її з роботи за прогули без поважних
причин,  так як вона 27.09.2006 року
написала заяву про надання їй відпустки за власний рахунок з 27.09.2006р. по
03.10.2006 p.,  яку заступник директора ТОВ "АПК"Солоха"
ОСОБА_3. підписала. Вказану заяву позивачка віддала до відділу кадрів.

Суд не може прийняти до уваги вказані обставини,  так як вони спростовуються показаннями свідка
Таранова В.Ю.,  який показав суду,  що заява від 27.09.2006 р. від ОСОБА_1 щодо
надання їй відпустки за власний рахунок з 27.09.2006р. по 03.10.2006 р. до
відділу кадрів не надходила,  наказ про
надання ОСОБА_1 відпустки за власний рахунок з 27.09.2006р. по 03.10.2006 р. не
виносився.

Крім цього,
відповідно табелю робочого часу позивач ОСОБА_1. була відсутня на роботі
з 27.09.2006р. по 03.10.2006 p..

Вказані обставини також були встановлені під час
проведення перевірки Кам"янсько-Дніпровською міжрайонною прокуратурою,  вказана перевірка проводилась із залученням
територіального державного інспектора праці в Запорізькій області на підставі
заяви ОСОБА_1 щодо її незаконного звільнення.

Згідно  ст. 60 ЦПК
України сторона зобов'язана довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень,  позивач ОСОБА_1. не
надала суду доказів які б підтвердили кожну її обставину на яку вона
посилається в обгрунтування своїх позовних вимог.

Відповідно до  ст.
43 КЗпроП України звільнення працівника з роботи з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою
профспілкового органу. Винятки з цього правила наведено у  ст. 43-1 КЗпП. Зокрема,  звільнення працівника без згоди
профспілкового органу допускається,  якщо
він не є членом професійної спілки,  що
діє на підприємстві,  в установі,  організації,
або там профспілкової організації немає.

Із матеріалів справи вбачається,  що в ТОВ "АПК"Солоха"
профспілковий орган не створена.

Відповідно до  ст.
233 КЗпроП України працівник може звернутися з позовом до районного,  районного у місті,  міського чи міськрайонного суду в місячний
строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової
книжки.

Відповідно до актів від 03.10.2006 року ОСОБА_1. відмовилась
в отриманні трудової книжки та в ознайомленні з наказом про її звільнення.

В судовому засіданні позивач пояснила,  що трудову книжку вона не забирала з
підприємства,  так як сподівалась,  що все вирішиться мирним шляхом.

Позивачка звернулась до
суду з позовом 27.02.2007 року.

Відповідно до  ст.
234 КЗпроП України суд може поновити строк позовної давності,  якщо він пропущений з поважних причин.

Позивач в судовому засіданні пояснила,  що строк позовної давності був пропущен в зв'язку з тим,  що
вона звернулась з заявою про її незаконне звільнення до
Кам"янсько-Дніпровської міжрайонної прокуратури.

Суд не може визнати поважною причиною пропуску строку
звернення до суду,  а саме звернення з
заявою до Кам"янсько-Дніпровської міжрайонної прокуратури. Так як вказані
обставини не перешкоджали позивачу звернутись з позовом до суду в встановлений
законодавством строк

Інших доказів які б стверджували про поважність причин
пропуску строку позовної давності позивач суду не надав.

Крім того,
позивачка як у своєму позові так і у судовому засіданні не заявляє про
поновлення пропущеного строку.

Відповідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України
"Про практику розгляду судами трудових спорів" N 9 від 06.11.92 р.
якщо місячний строк звернення до суду пропущено без поважних причин,  у позові може бути відмовлено з цих підстав.

3

Тому суд вважає,
що позовні вимоги позивача про поновлення на роботі,  надання легкого труда відповідно висновку ВКК
Кам"янсько-Дніпровської ЦРЛ.,
стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн. задоволенню не
підлягають,    в зв'язку зі спливом
місячного строку звернення до суду.

Керуючись ч.1 п.4
ст.40  ст. ст. 43,  43-1,
233 КЗпроП України п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України
"Про практику розгляду судами трудових спорів" N 9 від 06.11.92 p.,   ст. ст. 60,  199,
291,  292,  293, 294,
295,  296 ЦПК України , -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю „АПК"Солоха" про поновлення на роботі  - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви на апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано. Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подане протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.