Справа 2-ц-49
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2007 року
Белградський    районний    суд
Одеської області в складі:

головуючого                Тимошенко І В

при секретарі               Бородастової
О.А.

з участю адвоката       Тащі Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Болград
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні  земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Позивавачка
просить постановити рішення,  яким
забов»язати відповідачів не чинити їй перешкод в користування земельною
ділянкою - проходом між її будинком АДРЕСА_7 та будинком відповідачів АДРЕСА_1
,  відновити хвіртку та паркан на межі їх
земельних ділянок для того,  щоб вона
могла зі свого двору виходити у цей прохід,
знести цегляну стіну ,
встановлену в цьому проході та відновити хвіртку для виходу на АДРЕСА_4.
Позивачка посилається на те,  що з 1979
року вона користувалась вказаним проходом між будинками за згодою колишнього
власника домоволодіння АДРЕСА_6. У 1979 році в цьому проході нею була
встановлена хвіртка,  а на межі земельних
ділянок також були встановлені хвіртка та паркан. В жовтні 2005 року
відповідачі без її згоди зняли хвіртку для виходу на АДРЕСА_8 та заблокували
вихід цегляною стіною,  зняли хвіртку та
паркан на межі земельних ділянок,  перешкоджають
їй користуватися вказаним проходом між будинками. Через це вона не має доступу
до стіни свого будинку зі сторони відповідав,
не може обслуговувати своє вікно,
димохід,  не має доступу на свій чердак.

Відповідачі ОСОБА_2  і ОСОБА_3 позов не визнали,
посилаючись на те,  що спірна
земельна ділянка належить їм та позивачка не має права користуватися нею.

Суд вважає,  що позов підлягає задоволенню.

Позивачці на праві власності належить квартира АДРЕСА_2
/а.с. 7-8/. Відповідачці ОСОБА_3 на праві власності належить домоволодіння
АДРЕСА_1 /а.с. 20-21/. Вказані домоволодіння розташовані по сусідству,  між ними є прохід,  який і є предметом цього спору..

Відповідно до генерального плану домоволодіння АДРЕСА_2
від 1.10.1976 року спірна земельна ділянка входила до складу земельної
ділянки,  відведеної для обслуговування
цього домоволодіння /а.с.  34/.

Судом встановлено,
що між власниками домоволодінь АДРЕСА_3 ще у 1979 році склався такий
порядок користування земельними ділянками,
відведеними для обслуговування цих будинків,  при якому позивачка,  як власник будинку АДРЕСА_7 ,  користувалася вказаним проходом між будинками
для виходу зі свого двору на АДРЕСА_5. У 1979 році для користування вказаним
проходом на межі земельних ділянок цих будинків були встановлені хвіртка та
паркан,  а також встановлена хвіртка для
виходу через спірний прохід на АДРЕСА_5.

Відповідно да генерального плану домоволодіння АДРЕСА_1
від 5.09.1989 року вбачається,  що
8.10.1990 року до генплану були внесені зміни,
спірна земельна ділянка вилучена із складу земельної ділянки ,  відведеної для обслуговування цього будинку
/а.с.  35/. Із генерального плану
домоволодіння АДРЕСА_6 від 1.10.1976 року вбачається ,  що 11.03.1987 року до генплану були внесені
зміни ,  спірна земельна ділянка включена
до складу земельної ділянки,  відведеної
для обслуговування цього будинку /а.с. 38/.

Рішенням Белградського районного суду Одеської області
від 22 травня 1997 року був проізведений розподіл земельної ділянки при
домоволодінні по АДРЕСА_6 між співвласниками цього домоволодіння . При цьому у
власність позивачки

і виділена земельна ділянка площею 99.8 кв.м.  під жилим домом та господарськими будівлями і
площею 134, 4 кв.м.  під двором по межам
вказаним у план - схемі до висновку технічної експертизи. З цього рішення суду
вбачається,  що у власність позивачки
була виділена в тому числі і спірна земельна ділянка - прохід між будинками
АДРЕСА_3. Рішення суду вступило в законну силу,
не скасовано та не змінено у встановленому законом порядку /а.с.  39-43/.

Таким чином судом встановлено,  що за згодою колишнього власника
домоволодіння по АДРЕСА_2 між ним та власником сусіднього будинку АДРЕСА_7 ще у
1979 році склався такий порядок користування земельною ділянкою,  при якому позивачка користувалась спірною
земельною ділянкою. При цьому колишній власник домоволодіння АДРЕСА_6 не
оспорив у встановленому законом порядку внесені 8.10.1990 року зміни до
генплану належного йому домоволодіння,
відповідно до яких спірна земельна ділянка була вилучена із складу земельної
ділянки,  відведеної для обслуговування
його будинку.

25.06.1996 року відповідачка ОСОБА_3 купила домоволодіння АДРЕСА_2 /а.с.  20-21/. На день придбання нею цього
домоволодіння спірна земельна ділянка вже входила до складу земельної
ділянки,  відведеної для обслуговування
будинку АДРЕСА_6,  в якому мешкає
позивачка. На день придбання відповідачкою ОСОБА_3 домоволодіння АДРЕСА_6
позивачка користувалася спірною земельною ділянкою; на межі земельних ділянок,  належних сторонам,  були встановлені паркан та хвіртка,  а також була встановлена хвіртка для виходу
на АДРЕСА_5,  якими користувалась
позивачка. В жовтні 2005 року відповідачі почали чинити перешкоди позивачці в
користуванні цим проходом між будинками,
зняли хвіртку,  встановлену для
виходу на АДРЕСА_5 та заблокували прохід цегляною стіною,  зняли паркан та хвіртку,  встановлені для виходу із договору позивачки
у вказаний прохід,  закрили для позивачки
вихід у вказаний прохід між будинками. Це підтверджується поясненнями сторін.
Цей факт встановлений також судом при проведенні огляду на місці.

Суд вважає,  що
таки дії відповідачів є неправомірними,
оскільки право позивачки на користування спірною земельною ділянкою
підтверджується переліченими вище доказами,
в тому числі рішенням Белградського районного суду від 22.05.1997 року.

Керуючись  ст.
10, 11, 60, 212-215, 294 ЦПК України,
ст.  103, 107 Земельного Кодексу
України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити

Забов»язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою -
проходом між будинками АДРЕСА_6 і АДРЕСА_6,
відновити хвіртку та паркан для виходу в цей прохід із двору
домоволодіння АДРЕСА_6,  знести цегляну
стіну та відновити хвіртку для виходу на АДРЕСА_5 м. Болград .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської
області через Белградський районний суд в наступному порядку: заява про
апелляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня
його проголошення,  апелляційна скарга
може бути подана протягом 20 днів після подачі заяви про апелляційне
оскарження.