Справа №2-1299/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

27 серпня 2007
року                                                            Ковельський
міськрайонний суд

Волинської
області в складі: головуючого - судді Наваляного А.Д.

з участю
секретаря Федорук Г.Б.

позивача -
ОСОБА_1

відповідача -
ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем по справі
перебувають у шлюбі з 04.02.1983 року, від шлюбу мають троє синів. Подружнє
життя не склалося, відповідач безвідповідально ставиться до сім'ї, постійні
сварки в сім'ї викликали неповагу одне до одного, не поважає її як жінку,
обзиває її нецензурними словами, ділить домашнє майно. Примирення не можливе.
Просить розірвати шлюб.

У судовому розгляді позивач ОСОБА_1 позов підтримала повністю, просить його
задовольнити з вищевикладених підстав. Пояснила, що з відповідачем подружнє
життя не склалось, шлюб існує формально, шлюб розпався остаточно і зберегти
сім'ю не можливо. Всі діти є повнолітніми, просить судові витрати залишити за
нею, а витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу покласти на
відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, прохає в його
задоволенні відмовити, оскільки рахує, що сім»ю можна зберегти.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд
приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Свідоцтвом
про укладення шлюбу серії І-ЕГ № НОМЕР_1 виданого 04.02.1983 року Головненською
селищною Радою Любомльського району Волинської області стверджується що
ОСОБА_2та ОСОБА_1уклали шлюб 04.02.1983 року, про що в книзі реєстрації актів
про укладення шлюбу зроблено запис № 2.

(а.с. 4)

Як встановлено в судовому засіданні, сторони протягом
тривалого часу не підтримують подружніх стосунків, в сім'ї втрачена
взаємоповага та розуміння, таким чином, шлюб існує формально й зберегти сім'ю неможливо.
Наданий судом термін для можливого примирення сторін позитивних наслідків не
надав.

Враховуючи обставини по справі, витрати пов'язані з
розірванням шлюбу в органах РАЦСу слід покласти на відповідача, позивача від
сплати звільнити.

На підставі ст.112
СК України, керуючись ст.ст. 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2та ОСОБА_1укладений 04 лютого
198-3 року, актовий запис № 2 вчинений в Головненській селищній раді
Любомльського району Волинської області.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з відповідача
ОСОБА_2державне мито в розмірі 17 грн. Позивачку від сплати звільнити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та поданням
апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.