Справа № 2-869/07 2007 рік
РІШЕННЯ

ім'ям    УКРАЇНИ

15 червня 2007
року

Оріхівський
районний суд Запорізької області у складі судді Швайковського А.А. при
секретарі Пось СМ.
,  розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на
нерухомість,  -

ВСТАНОВИВ:

01
червня 2007 року ОСОБА_1звернулася до суду із позовом,  в якому зазначає,  що за договором купівлі-продажу від
23.04.2007 року,  укладеним між
позивачкою та ОСОБА_2,  позивач придбала
у приватну власність розташовані на земельній ділянці площею 600 кв.м. :
житловий будинок,  що знаходиться за
адресою: Запорізька область,  місто
Оріхів, АДРЕСА_1,  та слідуючі господарчі
і побутові споруди: гараж,  сараї,  вбиральню,
сіни,  які належали Продавцеві на
праві приватної власності,  що
підтверджується свідоцтвом на право на спадщину за заповітом від 13.09.2006 р.
виданого нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької
області і зареєстроване в реєстрі за № 4080.

Цей
будинок позивачка придбала за 7700 (сім тисяч сімсот) гри.,  які згідно з договором повністю сплатила
продавцеві до його підписання.

Стаття
328 Цивільного кодексу України передбачає,
що право власності набувається на підставах,  що не заборонені законом,  зокрема з правочинів і відповідно до вимог
статті 344 Цивільного кодексу України право власності переходить до набувача
майна з моменту його передачі.

У
відповідності з п. 2.1. Договору
право власності на будинок перейшло до позивача з моменту його підписання.

При
зверненні до бюро технічної інвентаризації для реєстрації права власності на
придбаний будинок їй було роз'яснено,  що
Відповідачем було порушено вимоги законодавства України щодо укладення таких
угод,  а саме - Відповідач ухилився від
його нотаріального посвідчення,  хоча у
відповідності до умов п. 4.2. Договору Відповідач брав на себе зобов'язання по
нотаріальному посвідченню Договору купівлі-продажу від 23.04.2007 року.

Вказана
обставина перешкоджає позивачу,  як
власниці придбаного будинку користуватися її правами,  зокрема - провести державну реєстрацію свого
права власності на неї у відповідності до вимог Тимчасового положення „Про
порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно",  затвердженого Наказом Міністерства юстиції
України за № 6/5 від 28.01.03 р.

Для
проведення державної реєстрації позивача права приватної власності на придбану
квартиру потрібен правовстановлювальний документ,  одним з яких є судове рішення.

Статтею 220
Цивільного кодексу України передбачено,
якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору,  що підтверджується письмовими доказами і
відбулося повне або часткове виконання договору,  але одна із сторін ухилилася від
нотаріального посвідчення,  суд може
визнати такий договір дійсним.

Відповідно
до вимог чинного законодавства,
зокрема  ст.  124 Конституції України,  юрисдикція судів поширюється на всі
правовідносини,  що виникають в
державі,  а  ст.  16
Цивільного кодексу України визначає способи захисту цивільних прав,  одним з яких є визнання відповідного права.

В
попередньому судовому засіданні Позивач на позові наполягає і прохає визнати
договір купівлі-продажу від 23.04.2007 року нерухомого майна та визнати за нею
право власності на придбане нерухоме майно.

Відповідач
в попереднє судове засідання не з'явився,
хоча про час та місце попереднього судового засідання був повідомлений
судовою повісткою у встановлений законодавством спосіб,  до суду надіслав заяву про визнання позову та
розгляд справи без його участі,
претензій до Позивача не має.

У
відповідності до вимог ч. 4  ст.  174 ЦПК України,  у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд,  заслухавши доводи Позивача та вивчивши
матеріали справи,  встановив,  що право власності на житловий будинок
АДРЕСА_2 в м.  Оріхові,  визначено за ОСОБА_2 згідно наданої
ксерокопії свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НОМЕР_1,  що зареєстровано в реєстрі за № 4080 та витягом
про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССС № 003610 від
06.03.2007 p.,  технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий
будинок що складений 28 лютого 2007 року,
і де зазначено технічна характеристика будинку.

У
відповідності до ксерокопії договору купівлі-продажу від 23 квітня 2007
року,  що укладений між ОСОБА_2 і
ОСОБА_1,  згідно вимог  ст.
ст.  202,  203,
204,  205,  207 ЦК
України,  на підставі якого
ОСОБА_2.  продав а ОСОБА_1. придбала у
приватну власність розташовані на земельній ділянці площею 600 кв.м. : житловий
будинок,  що знаходиться за адресою:
Запорізька область,  місто Оріхів,
АДРЕСА_1,  та слідуючі господарчі і
побутові споруди: гараж,  сараї,  вбиральню,
сіни; за що було сплачено 7700 грн.

У
відповідності до ч. 2  ст.  220 ЦК України,  якщо сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору,  що підтверджується
письмовими доказами,  і відбулося повне
або часткове виконання договору,  але
одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення,  суд може визнати такий договір дійсним.

Факт
виконання договору однією із сторін - ОСОБА_1.,
стверджується наданою заявою ОСОБА_2. ,
згідно якої ОСОБА_2.  зазначив,  що отримав грошові кошти у сумі 7700
грн.,  та також стверджується розпискою
від 23.04.2007 року.

Право
власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна,  що визначено
ст.  334 ЦК України.

На
підставі  ст.  328 ЦК
України,  право власності набувається
на підставах,  що не заборонені
законом,  зокрема з правочинів і відповідно
до вимог  ст.  344 ЦК
України право власності переходить до набувача майна з моменту його
передачі.

При
таких обставинах,  суд вважає,  що договір купівлі-продажу від 23.04.2007
року є дійсним і Позивач є фактичним власником нерухомого майна - житлового
будинку,  що знаходиться за адресою:
Запорізька область м.  Оріхів
АДРЕСА_1,  та розташовані на земельні
ділянці площею 600 кв.м.  слідуючі
господарчі і побутові споруди: гараж,
сараї,  вбиральню,  сіни.

Керуючись  ст.
ст.  2і,  11,
27,  31,  60,
74,  76,  167,
199,  208,  209,
213-215,  218 ЦПК України,   ст.
ст.  11,  16, 32,
71, 267, 202-205,  207, 220, 224 ЦК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання
права власності на нерухомість задовольнити повністю.

Визнати
договір купівлі-продажу від 23.04.2007 року нерухомого майна - житлового
будинку,  що знаходиться за адресою:
Запорізька область м.  Оріхів АДРЕСА_1,  та розташовані на земельні ділянці площею 600
кв.м.  слідуючі господарчі і побутові
споруди: гараж,  сараї,  вбиральню,
сіни,  що укладений між ОСОБА_2 і
ОСОБА_1 дійсним.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно - житловий будинок,  що знаходиться за адресою: Запорізька область
м.  Оріхів АДРЕСА_1,  та розташовані на земельні ділянці площею 600
кв.м.  слідуючі господарчі і побутові
споруди: гараж,  сараї,  вбиральню,
сіни з правом реєстрації в підприємствах бюро технічної реєстрації.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.