Справа
№2-1110/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 вересня 2007
року

Рівненський міський суд

в особі
головуючої судді     Крижової О.Г.,

з участю
секретаря              Гриценюк М.А.

позивача                               ОСОБА_1

представника
позивача      ОСОБА_2

представника
відповідача    Якубович Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рівному
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Рівненського обласного виробничого
комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства
„Рівнеоблводоканал", житлово-будівельного кооперативу „Хлібороб",
третя особа Державна інспекція з контролю за цінами в Рівненській області про
оспорення неправильного нарахування плати за комунальні послуги, захист прав
споживача, стягнення моральної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про оспорення неправильного нарахування
плати за комунальні послуги, захист прав споживача, стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що він перебуває у договірних
відносинах з ЖБК „Хлібороб". Відповідно їхньому нарахуванню вносив оплату
комунальних послуг через касу на рахунок ЖБК „Хлібороб". Однак, за період
з 2004- 2005 p.p. за ним рахується
заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 1727 грн.
Як виявилося пізніше, МКП "Рівневода" уклала договір з ЖБК „Хлібороб"
про надання послуг водопостачання та водовідведення для будинку АДРЕСА_1.
Згідно списку боржників ЖБК „Хлібороб" станом на 01.02.2004 р. за ним
рахувався борг в розірі 1727 грн. Про причини винекнення боргу не одна з сторін
йому не пояснила. Після його звернення до прокуратури м. Рівне був даний
висновок Державної інспекції з контролю за цінами в Рівненській області про
винекнення боргу 1727 грн. з вини відповідачів. Однак, ця заборгованість
продовжує рахуватися за ним і відповідач „Рівнеоблводоканал" вимагає її
погашення. Чим завдано йому моральну шкоду, яка полягає в моральних
переживаннях у зв'язку із погіршенням самопочуття, сну, зайвої дратівливості
тощо. Внаслідок даної ситуації він поніс втрати немайнового характеру через
моральні страждання, які оцінює в 1727 грн., оскільки вважає, що дана сума
відповідає характеру моральних переживань.

Просить оспорити неправильність нарахування плати за комунальні послуги,
захистити його права споживача, стягнути з відповідача на його користь моральну
шкоду в розмірі 1727 грн., а також державне мито в розмірі 51 грн. та 8 грн. 50
коп., витрати понесені на оплату послуг адвоката в розмірі 250 грн.

В судовому
засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю.

Представник відповідача „МКП Рівнеоблводоканал" позов
не визнав, суду пояснив, що МКП „Рівневода" у 2003-2005 р. здійснювало
надання послуг водопостачання та

водовідведення
споживачам м. Рівне. Відповідний договір про надання таких послуг для житлового
будинку у АДРЕСА_1, був укладений і з ЖБК „Хлібороб", який в свою чергу
проводив розрахунки із фізичними особами - власниками квартир. Згідно рішення
виконкому Рівненської міської ради № 185 від 08.07.2003 року мешканців будинку
АДРЕСА_1, було переведено на прямі розрахунки з МКП „Рівневода". Між ЖБК
„Хлібороб" та МКП „Рівневода" був складений акт звірки взаємних
розрахунків від 17.02.2004 р. та оформлено передачу залишків заборгованості
споживачів станом на 01.02.2004 р. Ці документи були складені належним чинном,
підписані і скріплені печатками сторін. На підставі розпорядження голови
Рівненської ОДА від 18.03.2005 р. № 94 та наказу управління
житлово-комунального господарства РОДА від 18.03.2005 р. № 22 відновлено
виробничо-фінансову діяльність РОВКП ВКГ „Рівнеоблводоканал" та відповідно
договору про уступку права вимоги від 01.04.2005 р. останньому була передана
уся дебіторська заборгованість споживачів за послуги водопостачання та
водовідведення, що обліковувалась на МКП „Рівневода". Враховуючи вище
викладене вбачається відсутність вини „Рівнеоблводоканал" щодо вчинення
дій, які б призвели до безпідставних нарахувань.

У лютому 2007 року РОВКП ВКГ „Рівнеоблводоканал" було проведено
інвентаризацію заборгованості споживачів за результатами якої було прийняте
рішення про списання заборгованості строк позовної давності якої минув і щодо
якої відсутня згода споживачів на її оплату. За таких умов та у зв"язку зі
сплином строку позовної давності для звернення до суду з відповідним позовом,
відсутністю фактів переривання перебігу строку позовної давності, відсутністю
згоди споживача оплатити прострочений борг прийнято рішення про списання
заборгованості позивача в розмірі 1727 грн.

Вважає, що факт заподіяння шкоди позивачу протиправною
поведінкою РОВКП ВКГ „Рівнеоблводоканал" та склад правопорушення з їхнього
боку відсутні. Тому вимога позивача про відшкодування моральної шкоди є
безпідставною. Позивачем не надано доказів сплати державного мита при поданні
доповнень до позовної заяви.

Просить в
задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача „ЖБК „Хлібороб" в судове засідання не
з"явився, подав до суду заяву, в якій просять розглядати справу у їх
відсутність.

Представник третьої особи „Державна інспекція з контролю
за цінами в Рівненській області" в судове засідання не з"явився,
подав до суду заяву, в якій просять розглядати справу у їх відсутність. Надав
суду письмові пояснення де вказується, що 24.10.2005 року отримали „Звернення
про ревізування цін, оплати послуг та про перетинання праву на одержання
інформації про оплачені послуги" від позивача. Відповідно до цього
звернення було проведено перевірку нарахування плати за житлово-комунальні
послуги позивачу та обгрунтованості нарахованого боргу ОВКП ВКГ
„Рівнеоблводоканал" та ЖБК „Хлібороб" в сумі 1727 грн. за послуги
водопостачання та водовідведення. Проведеною перевіркою правильності
нарахування плати за послуги водопостачання в ОВКП ВКГ „Рівнеоблводоканал"
порушень державної дисципліни цін не встановлено. Що стосується боргу,
переданого ЖБК „Хлібороб", то перевіркою встановлено, що в лютому 2004 року
кооператив всіх мешканців будинку для здійснення прямих розрахунків за спожиту
воду передав ОВКП ВКГ „Рівнеоблводоканал". Підприємству були передані
списки всіх жителів із зазначеними сумами боргів. Загальна сума боргу становила
106117,83 грн., в т.ч. борг ОСОБА_1-1727 грн.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що в задоволенні позовних вимог відмовити.

Встановлено, що на підставі розпорядження голови
Рівненської ОДА від 18.03.2005 р. № 94 та наказу управління житлово-комунального
господарства РОДА від
18.03.2005 р. № 22 відновлено виробничо-фінансову діяльність РОВКП ВКГ
„Рівнеоблводоканал".

Відповідно до договору про уступку права вимоги від 01.04.2005 р. РОВКП ВКГ
„Рівнеоблводоканал" була передана уся дебіторська заборгованість
споживачів за послуги водопостачання та водовідведення, що обліковувалась на
МКП „Рівневода".

Згідно довідки РОВКП ВКГ „Рівнеоблводоканал" № 1001 від 13.04.2007
року вбачається що в зв"язку із сплином
строку позовної давності для звернення до суду з відповідним позовом,
відсутністю фактів переривання перебігу строку позовної давності, відсутністю
згоди споживача оплатити прострочений борг, заборгованість ОСОБА_1списана в
розмірі 1727 грн.

Довідка оборотів по особовому рахунку ОСОБА_1., видана РОВКП ВКГ
„Рівнеоблводоканал", підтверджує, що заборгованість в розмірі 1727 грн.
списана.

ч. 1 ст. 1167 ЦК України
передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірним рішенням, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини.

Згідно Пленум Верховного Суду у п.5 постанови №4 від 31 березня 1995 року
"Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди
підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або
втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

В судовому засіданні позивач не надав доказів про те, що діями відповідача
йому були заподіяні моральні чи фізичні страждання або ж витрати немайнового
характеру, а також не обгрунтував розмір моральної шкоди, яку просить стягнути.

З наданої та оглянутої в судовому засіданні медичної довідки, виданої
04.04.2007 року на ім'я ОСОБА_1 поліклінікою ВОЗ УМВС в Рівненській області не
можливо зробити висновок, що саме дії РОВКП ВКГ „Рівнеоблводоканал"
спричинили погіршення стану здоров'я позивача.

Відповідно до ст. 75 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено
рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, хоча б ця сторона і
була звільнена від оплати судових витрат на користь держави. Якщо позов
задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорціонально до
розміру задоволених судом позовних вимог, а відповідачеві - пропорціонально до
тієї частини позовних вимог, в якій позивачеві відмовлено.

З ст.76 ЦПК України вбачається, що стороні, на користь
якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони витрати, пов'язані з
оплатою допомоги адвоката, який брав участь у справі, в розмірі п'яти процентів
від задоволеної частини позовних вимог, але не більше встановленої таксою суми.

У відповідності до п. 4 ст. 113 ЦПК України документом, що стверджує
повноваження адвоката на ведення справи в суді є ордер, виданий юридичною
консультацією. Представник позивача ОСОБА_2. належного документу в судовому засіданні не надав, а отже
в цій частині позов не підлягає до задоволення.

На підставі ст. 1173 ЦК України, п.17 постанови № 7 від 28 вересня 1990 року
Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами законодавства, що
регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та
організацій", п.5 постанови №4 від 31 березня 1995 року Пленуму Верховного
Суду України "Про судову практику в справах про відшкодуванні моральної
(немайнової) шкоди", керуючись ст. 15, 30, 62, 75, 76, 113, 202, 203 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

В
задоволенні позову ОСОБА_1до Рівненського обласного виробничого комунального
підприємства водопровідно-каналізаційного господарства
„Рівнеоблводоканал", житлово-будівельного кооперативу „Хлібороб",
третя особа Державна інспекція з контролю за цінами в Рівненській області про
оспорення неправильного нарахування плати за комунальні послуги, захист прав
споживача, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви .про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.