Справа №2-1805/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24
вересня 2007 року                                                                                 місто
Лозова

Лозівський
міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судовим засіданням
- судді Жмуд Н.М. ,  за участю секретаря
судових засідань - Клименко
О.В.,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського
міськрайонного суду Харківської області в місті Лозова Харківської області
цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  3-ї особи: ОСОБА_3 «про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх
дітей»,  -

ВСТАНОВИВ:

15
серпня 2007 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про
стягнення аліментів на неповнолітню дитину,
посилаючись на те,  що з
відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2000
року. Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на
утримання дітей не надає. За постановою суду від 11 березня 2001 року,  з відповідача на користь ОСОБА_3 ,  було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_6,  ІНФОРМАЦІЯ_3.

На
підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на
утримання двох дітей ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно,  але не менше 30% прожиткового мінімуму на
кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

16 серпня 2007
року ухвалою суду відкрито провадження по даній цивільній справі.

У
судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та пояснила,  що з відповідачем по справі,  вона перебуває в зареєстрованому шлюбі,  в якому народилися доньки - ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Однак,  останнім
часом між позивачкою та відповідачем стосунки значно погіршилися,  тому позивач подала позов про розірвання
шлюбу і стало питання про матеріальне утримання неповнолітніх дочок у
подальшому. Матеріальну допомогу на утримання дітей у добровільному порядку
відповідач не надає,  хоча працює і має
достатній заробіток,  і задовільний стан
здоров»я.

У
судовому засіданні відповідач позов позивача визнав,  про що надав суду свою письмову заяву. В
своїх поясненнях відповідач вказав,  що
дійсно в даному шлюбі,  у них з
позивачем,  народилися дочки ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач також вказав,
що він працює в УДЦ "Укрспецвагон" на посаді складач
поїздів,  середня заробітна плата його за
місяць складає 1 092 гривень 54 копійки. Платить аліменти на утримання
неповнолітньої дитини,  згідно постанови
суду від

11
березня 2001 року на користь ОСОБА_3  на утримання доньки ОСОБА_6,  ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. №15),  інвалідом не являється,  пільгами з держави ні якими не користується.

Третя
особа: ОСОБА_3вказала,  що знаходить позов таким,  що підлягає задоволенню,  оскільки відповідач по справі є батьком цих
двох неповнолітніх дітей,  і за законом
повинен їх утримувати. Крім того,  третя
особа пояснила,  що дійсно,  згідно постанови суду від 11 березня 2001
року на її користь відповідач платить аліменти на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно з
ч. 4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Матеріалами
справи встановлено,  що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2000 року,  який було зареєстровано відділом реєстрації
актів громадянського стану Лозівської міської ради Харківської області,  актовий записНОМЕР_1(а.с. №11). У даному
шлюбі у них народились дві доньки: ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2,  що підтверджується
ксерокопіями свідоцтв про народження (а.с. №12-13).

Як вже
вище зазначалося,  відповідач визнав
позов у повному обсязі,  про що надав
суду свою письмову заяву (а.с. №31) і вказав,
що він знає про свій обов»язок про утримання дітей з моменту їх
народження і до досягнення ними повноліття і знає про своє право на звернення
до суду з позовом про оспорювання батьківства,
однак,  на даний час,  цим правом він не скористався. Матеріальну
допомогу на утримання дітей позивачу не надає. Хоча працює і має достатній
заробіток,  а стан здоров»я має
задовільний.

Згідно  ст. 180 Сімейного кодексу України,  батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх
дітей до досягнення ними повноліття.

У
судовому засіданні встановлено,  що
відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання своєї
дитини,  в порушення вимог  ст.
180 Сімейного Кодексу України та ч.2
ст. 51 Конституції України,  в
яких зазначено,  що: «Батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею повноліття».

Керуючись
вимогами  ст.  182 Сімейного Кодексу України та п. 17
Постанови Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні
розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне положення
дитини,  стан здоров"я та
матеріальне положення позивача,
відповідача. Крім того,  судом
враховується те,  що позивач не
працює,  і отримує допомогу на дітей від
своїх батьків і батьків відповідача,  що
є не достатнім для матеріального забезпечення дітей,  і визнання відповідачем позову,  що не суперечить закону,  не порушує права,  свободи чи інтереси інших осіб,  суд вважає можливим позов позивача
задовольнити і стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання
неповнолітніх дітей у розмірі 1 /3 частини всіх видів його заробітку
(прибутку),  але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

У своїй
позовній заяві позивачем заявлено,  про
допуск негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів з
відповідача в межах платежу за один місяць.

На
підставі п. 1 ч. 1   ст.  367 ЦПК України суд допускає негайне
виконання рішення в частині

стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Згідно
до п. 6 ч.1  ст.  214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд
вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтею
79 ЦПК України встановлено,  що судові
витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи.

Частиною
5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Процесуального
Кодексу України встановлено,  що до
набрання чинності законом,  який регулює
прядок сплати і розміри судового збору,
судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і
розмірах,  встановлених законодавством
для державного мита.

На
підставі ч. 2  ст.  88 ЦПК України якщо сторону,  на користь якої ухвалено рішення,  звільнено від оплати судових витрат,  з другої сторони стягуються судові витрати на
користь осіб,  що їх понесли,  пропорційно до задоволеної чи відхиленої
частини вимог. Якщо обидві сторони звільненні від оплати судових витрат,  вони компенсуються за рахунок держави у
порядку,  встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно
до  ст.
ст. 81,  88 ЦПК України,  а також відповідно до п.5 ч.1  ст.  4
Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року №7-93 «Про державне
мито»,  з відповідача необхідно стягнути
судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 07 грн.50 коп.

Керуючись  ст.
ст. 10,  11,  57,
60,  79,  81,
88,  174,  208-209,
212-213,  214,  215,
218,  223,  ч.1
ст. 367 ЦПК України,   ст.  ст. 180,
181,  182 Сімейного кодексу
України,  п.5 ч.1  ст.  4
Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року №7-93 «Про державне
мито»; п. 17 Постанови Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про
застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді
справ,  щодо батьківства,  материнства та стягнення аліментів»,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовну
заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  третьої особи:
ОСОБА_3 «про
стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей» -задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,  уродженця міста
Лозова Харківської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,  працюючого на Державному Підприємстві
«Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів»,  в якості складача поїздів - на користь
ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_5,  уродженки міста Лозова,  Харківської області,  зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1,  - аліменти на утримання доньки -
ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки
ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_2,  в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку
(доходу) відповідача,  але не менше 30%
прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку,  щомісяця,
починаючи з 15 серпня 2007 року і до досягнення старшою дитиною
повноліття.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь держави державне мито в розмірі 51

гривня 00 копійок.

Стягнути
з ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі
07 грн.50 коп. ( Одержувач коштів: УДК
у Лозівському районі,  м.  Лозова; ; МФО 851011;
розрахунковий рахунок 0015).

Рішення
в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений
статтею 294 ЦПК України,  рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення,  якщо його не
скасовано,  набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.