Справа №33ц-592кс/07
Головуючий у першій інстанції Коцюба М. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ            УКРАЇНИ

11
грудня 2007 року                                                                                   м.  Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Гайдук В.І.,              Козлова
С. П.                Дерев 'янко О.Г.

розглянувши
у касаційному порядку (Закон України №697-V від
22.02.2007 р.) в судовому
засіданні касаційну скаргу представника ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23
грудня 2004 року та ухвалу колегії суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області від 18 квітня 2005 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4,  ОСОБА_1,  ОСОБА_5 про визнання недійсним договору
купівлі-продажу та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,  ОСОБА_6,
ОСОБА_1,  ОСОБА_5 про визнання добросовісним
набувачем,  -

встановила:

У липні
2004 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачів,  посилаючись на те,  що 26.10.2002 року він видав на ім'я ОСОБА_7
доручення,  яким уповноважив його
управляти та розпоряджатися належним позивачу на праві власності автомобілем
марки «Форд Сієра». Доручення було видано з правом передоручення строком на три
роки. 27.10.2002 року ОСОБА_7 видав доручення на ім'я ОСОБА_6,  яким уповноважив його управляти та
розпоряджатися цим автомобілем.
Доручення було видане без права передоручення також строком на три роки.
Наприкінці листопада 2002 року ОСОБА_6,
діючи в межах доручення,  надав
право керувати вищевказаним автомобілем ОСОБА_5,  який не маючи повноважень на розпорядження
автомобілем,  без його відома,  від його імені 20.12.2002 року видав
доручення на керування та розпорядження автомобілем відповідачу ОСОБА_1
16.02.2003 року останній не маючи відповідних повноважень та не являючись
власником автомобіля,  продав його
відповідачці ОСОБА_4  Позивач
вважав,  що оскільки спірний автомобіль
вибув з його володіння поза його волею,
а ОСОБА_4  є незаконним володарем
автомобіля,  то договір купівлі-продажу
автомобіля «Форд Сієра»,  укладений
16.02.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4
треба визнати недійсним,
витребувати зазначений автомобіль з чужого незаконного володіння,  стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4
5000 грн.

Відповідачка
ОСОБА_4  звернулась до суду з зустрічним
позовом,  в якому пояснила що вона
добросовісно придбала спірний автомобіль,
своєчасно і в установленому законом порядку оформила документи,  сплатила ОСОБА_1 16960 грн. Просила визнати її добросовісним
набувачем,  зобов'язати ОСОБА_1 повернуті
сплачені

нею 16960 грн. за автомобіль,  стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 солідарно на її
користь 1700 грн. моральної шкоди.

Рішенням
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2004
року,  залишеним без змін ухвалою колегії
судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області
від 18 квітня 2005 року,  позов ОСОБА_3
задоволено. Визнано недійсним біржовий договір,
укладений 16.02.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4  Зобов'язано ОСОБА_4  повернути ОСОБА_3 автомобіль марки «Форд
Сієра»,  1990 року випуску. Повернено
сторони в первісний стан,  стягнувши з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_4  5000 грн. В задоволенні
зустрічної позовної заяви - відмовлено.

У
касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилається на
неповне з'ясування судами дійсних обставин по справі,  порушення норм процесуального права та
неправильне застосування норм матеріального права,  в зв'язку з чим ставить питання про
скасування судових рішень і ухвалення нового рішення,  яким визнати ОСОБА_1 добросовісним набувачем та законним власником автомобіля
«Форд Сієра»,  стягнути з відповідача
ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_3 ринкову вартість автомобіля «Форд Сієра».

Вивчивши
матеріали справи,  перевіривши доводи
касаційної скарги,  колегія суддів
вважає,  що касаційна скарга підлягає
відхиленню.

Згідно
із частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої
або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено,  й це вбачається з матеріалів справи,  що судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
їх скасування.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись
статтями 332,  337 ЦПК України,  колегія суддів.

ухвалила:

Касаційну
скаргу представника ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2004 року
та ухвалу колегії судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Київської області від 18 квітня 2005 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
оскарженню не підлягає.