Справа №2-4566
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27 серпня 2007
року Суворовський районний суд м.
Одеси,  в складі:

головуючого
судді - Бузовського В.В.,

при
секретарі         - Петровської О.П.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в залі суду в м.  Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ТОВ „Одеська хутрова фабрика",
третя особа Регіональне відділення Фонду держмайна України по Одеській
області про надання згоди на приватизацію житла,  -

встановив:

Позивачка
звернулася до суду з зазначеним позовом.
В обґрунтування вимог посилалася на те,
що спільним рішенням Ленінського виконкому Одеської міськради № 342 від
17.07.1987 року позивачу було виділено кімнату площею 13, 5 кв.м,  під АДРЕСА_1
в м.  Одесі,  для постійного проживання. За свої кошти вона
зробила ремонт,  вселилася та проживає до
наступного часу. На надану їй житлову площу був відкритий особистий рахунок. За
користування комунальними послугами вона сплачує кошти як за проживання в
квартирі державного житлового фонду. Крім того,
заключила договори
з постачальниками газу та водопостачання і водовідведення. Таким чином
вважає,  що кімната надана їй в
будинку,  яке значиться гуртожитком,  є житловою квартирою,  яку вона мають намір приватизувати,  але відповідач відмовляє у цьому.

Представник
відповідача в попередньому судовому засіданні визнав вимоги позову в повному
обсязі.

Представник
третьої особи не заперечувала проти вимог позивачки надіславши пояснення про
те,  що вимоги позивача є законні а тому
мають бути задоволені та просила розглядати справу за її відсутності.

На
підставі  ст.  130,
174 ЦПК України,  суд вважає
можливим ухвалити рішення в попередньому судовому засіданні.

Судом
встановлено,  що будинок АДРЕСА_1 є
власністю держави і знаходиться в оперативному управлінні ТОВ „Одеська хутрова
фабрика" (яке є правонаступником КП „Одеська хутрова фабрика"),  як гуртожиток. Рішенням Ленінського виконкому
Одеської міськради № 342 від 17.07.1987 року,
позивачу було виділено кімнату № 86А загальною площею 13, 5 кв.м,  в гуртожитку,  для постійного проживання,  що підтверджується ордером НОМЕР_1 від
20.08.1987 року. На надану житлову площу були відкриті особисті рахунки,  за користування комунальними послугами
позивачка сплачує кошти як за проживання в квартирі державного житлового фонду.
Крім того,  заключила договори з
постачальниками газу та водопостачання і водовідведення,  що підтверджується довідкою ТОВ „Одеська
хутрова фабрика" та розрахунковими книжками,  а також довідкою ЖЕД.

Рішенням
Суворовського районного суду м.  Одеси
від 19.12.2005 року встановлено,  що
будинок АДРЕСА_1 не відповідає вимогам як гуртожиток,  оскільки в будинку відсутні меблі,  інвентар,
побутові предмети,  штат для
обслуговування будинку,  як гуртожитку.

Згідно
до ч.3  ст.  61 ЦПК України,  обставини,
встановлені судовим рішенням у цивільній справі,  що набрало законної сили,  не доказуються при розгляді інших справ.

При
таких обставинах,  суд вважає,  що жиле приміщення,  яке було надане позивачу в гуртожитку,  в порядку встановленому Законом,  є жилою квартирою,  яка відповідно до

Закону України „Про
приватизацію державного житлового
фонду" може
бути приватизована позивачем,  та
відповідач не має права перешкоджати в приватизації жилої квартири.

На
підставі  ст.  47 Конституції України,  Закону України „Про приватизацію державного
житлового фонду",  керуючись  ст.
ст.  10,  11,
58,  61,  64,
174,  209,  212-215,
218 ЦПК України суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ТОВ „Одеська хутрова фабрика" третя особа Регіональне
відділення Фонду держмайна України по Одеській області про надання згоди на
приватизацію житла - задовольнити.

Визнати
жиле приміщення загальною площею 13, 5 кв.м,
під АДРЕСА_1жилою квартирою.

Зобов'язати
ТОВ „Одеська хутрова фабрика" не чинити перешкод ОСОБА_1 в приватизації
квартири АДРЕСА_1  загальною площею 13, 5
кв.м.

Рішення
є підставою для Міського КП з приватизації житла у видачі ОСОБА_1 розпорядження
про приватизацію та свідоцтво про право власності на житло.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.