Справа №2-4201 2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
квітня 2007 року                                                                    Рівненський
міський суд

в особі
головуючої судді                       Гладюк
Г.Л.,

при
секретарі                                         Петрушко
Т.М. ,

з участю
позивачів                               ОСОБА_1
,  ОСОБА_2

та їх
представника адвоката                ОСОБА_4

відповідача                                            ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Рівне цивільну справу за позовомОСОБА_1 ОСОБА_2  до ОСОБА_3про визначення  часток
у праві  спільної сумісної
власності та  визнання права власності на
спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1
та ОСОБА_3. звернулись в суд з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту їх
спільного проживання з ОСОБА_5 на день смерті останнього в
квартиріАДРЕСА_1  що належить їм на праві
спільної сумісної власності. Одночасно просили визначити ,  що кожному із них,  а також ОСОБА_2 та ОСОБА_6 належить по 1А
частці зазначеної квартири АДРЕСА_1та визнати за ними і ОСОБА_2. право
власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_7. - на належну йому 1А частку
цієї квартири.

Заперечень проти
позову відповідач ОСОБА_3.не подав.

В судовому
засіданні ОСОБА_1  та ОСОБА_3. позов в
частині визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права
власності на спадкове майно підтримали. Пояснили,  що 15.11.2004 року помер ОСОБА_8. Після його
смерті відкрилась спадщина на спадкове майно - частку квартири АДРЕСА_1  яка на підставі свідоцтва про право власності
на житло,  виданого Департаментом
міського господарства Рівненської міської ради згідно з наказом від 22.01.1999
року № 13,  належить їм - ОСОБА_1 ,  ОСОБА_6,
а також ОСОБА_2 та ОСОБА_6,  на
праві спільної сумісної власності і зареєстрована за ними по праву приватної
спільної сумісної власності в КП „Рівненське міське бюро технічної
інвентаризації"" 29.01.1999 року за № 135-147-37597. Вони прийняли
спадщину фактично і,  як спадкоємці
першої черги після смерті ОСОБА_7.,
звернулись в нотаріальну контору з метою одержання свідоцтва про право
на спадщину,  однак їм в цьому
відмовлено,  оскільки не визначені частки
кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру.
Покликаючись на викладені обставини,
просять позов задовольнити,
визначити,  що кожному із
співвласників належить по !4 частці зазначеної квартири АДРЕСА_1та визнати за
ними і ОСОБА_2. право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_7. - на належну
йому 1А частку цієї квартири,  по 1/12
частині квартири за кожним. .

Відповідач
ОСОБА_3. позов визнав,  проти його
задоволення не заперечує

2

Заслухавши
пояснення позивачів,  відповідача ОСОБА_2
дослідивши матеріали справи,  суд
приходить до висновку,  що визнання
відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав та законних
інтересів інших осіб,  тому позов
підлягає до задоволення.

Судом
встановлено,  що квартираАДРЕСА_1 згідно
свідоцтва про право власності на житло,
виданого Департаментом міського господарства Рівненської міської ради на
підставі наказу від 22.01.1999 року № 13,
належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1 ,  та членам її сім ї - ОСОБА_9,  ОСОБА_2 та ОСОБА_2 і зареєстрована за ними по
праву приватної спільної сумісної власності в КП „Рівненське міське бюро
технічної інвентаризації"" 29.01.1999 року за № 135-147-37597.

Згідно
ч. 2  ст. 370 ЦК України у разі виділу
частки із майна,  що є у спільній
сумісній власності,  вважається,  що частки кожного із співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю між ними,  законом або рішенням суду.

Відповідно
частки ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ОСОБА_3 та
ОСОБА_7. в зазначеній квартирі є рівними і для кожного із них складають по ј
частині.

Як
встановлено судом,  що підтверджено
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1
ОСОБА_3. помер ІНФОРМАЦІЯ_1 Після його смерті відкрилась спадщина на
належну йому 1А частину квартириАДРЕСА_1 для спадкоємців першої черги - дружини
ОСОБА_1  та двох дітей ОСОБА_3і ОСОБА_2

На час
відкриття спадщини позивачі постійно проживали із спадкодавцем в зазначеній
квартирі,  проживають в цій квартирі й на
даний час,  таким чином фактично прийняли
спадщину. Вони звернулись із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну
контору,  однак у видачі свідоцтва про
право власності на спадкове майно їм відмовлено,  через те,
що не визначена частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності.

ОСОБА_1  і ОСОБА_4 в письмовій формі висловили свою
згоду на визнання права на спадщину й за відповідачем ,  який проживав окремо і в установленому
порядку впродовж шести місяців з дня відкриття спадщини відповідну заяву про її
прийняття в нотаріальну контору не подав. Інших спадкоємців першої черги не
має.

За таких
обставин,  підстави для визнання за
позивачами і відповідачем права на спадкове майно ОСОБА_7. - ј частину
квартириАДРЕСА_1 по 1/12 частині квартири за кожним ,  а відповідно й для задоволення позову в
повному обсязі,  наявні.

На
підставі  ст.  ст. 368,
370,  1226,  1261,
1268,  1269,  1270 ЦК
України,  керуючись  ст.
ст. 208,  209,  212-215,
218,  223,  292,
294 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_1
ОСОБА_2 до ОСОБА_3про визначення часок
у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове
майно задовольнити.

Визначити,  що ОСОБА_1,
ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у праві приватної спільної сумісної власності
на квартируАДРЕСА_1 належить по 1/4 частині квартири.

3

Визнати
за ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право
власності на спадкове майно спадкодавця ОСОБА_4
що складається з ј частини квартириАДРЕСА_1 - на 1/12 частину цієї
квартири за кожним.    .

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський
міський суд поданням в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження з наступним поданням в двадцятиденний після подачі заяви
строк апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана і без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження у строк встановлений для подання цієї заяви.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк,  рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.