Справа
№2-259/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15 січня
2007р.   Стрийський міськрайонний суд
Львівської області

в складі: головуючого - судді      Гулкевича О.В.

при секретарі         Кулешник
С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Стрию
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до ОСОБА_3 про визнання права власності на
спадкове майно в порядку спадкування за заповітом та зустрічним позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_1, ОСОБА_2про визнання права власності на будинковолодіння ,

встановив:

Позивачі ОСОБА_2
та ОСОБА_1. звернулися до відповідачки з позовом про визнання права власності
на спадкове майно - житловий будинок та господарські будівелі, що розташовані
по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_4,
який помер 15 квітня 2006р.

В обґрунтування
позовних вимог покликалися на те, що 19
червня 1993р. батько склав заповіт, згідно якого все майно, яке належатиме
йому на час смерті і на яке він за законом матиме право, заповів їм обом.
Спадкове майно складається із зазначеного будинковолодіння.

24 жовтня 2006р.
вони звернулися в держнотконтору із заявою про прийняття спадщини та видачу
свідоцтва про право власності на неї. Однак, їм було відмовлено в цьому,
оскільки вони пропустили наданий законом шестимісячний термін для подачі заяви
про прийняття спадщини.

Не зважаючи на
це, вважають, що після смерті батька вони прийняли спадщину, оскільки проживали
в батьківському будинку, зробили ремонт, обробляли присадибну ділянку, збирали
врожай з неї, тому відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України просили суд визнати за ними право власності на
спірне будинковолодіння.

Відповідачка
ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про
визнання права власності на ціле спірне будинковолодіння.

В обґрунтування
позовних вимог покликалася на те, що 12
липня 1990р. одружилася з батьком первісних позивачів -ОСОБА_4., з яким
прожила 16 років. З
цих 16 років - 13 років ОСОБА_4. був лежачим хворим. Вона доглядала за ним.
Одночасно змушена була здійснити капітальний ремонт будинку, поміняти підлогу в
кімнатах, відновити дах, який протікав, добудувала за свої кошти літню кухню,
гараж, стайню, інші господарські будівлі. Не маючи власних коштів, позичала
гроші в сусідів, у своїх дітей і на сьогоднішній день заборгувала їм 1500 доларів США. Також оплачувала
необхідні комунальні послуги. Відповідачі батьком не цікавилися, не відвідували
його, не допомагали матеріально.

Враховуючи
наведене а також те, що вона за час перебування у шлюбі з ОСОБА_4 вложила у спірне
будинковолодіння більше коштів, ніж воно коштує згідно даних Стрийського МБТІ,
відповідачі в спірному будинковолодінні ніколи не проживали, з покійним
спільного господарства не вели, просила відповідно до вимог ЦК України, СК
України, ЖК України, Закону України «Про власність» визнати за нею право власності
на спірний будинок.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1., який представляв інтереси
ОСОБА_2, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, первісні позовні
вимоги підтримав, зустрічний позов заперечив, суду пояснив, що батько не був
лежачим хворим, до 2004р. працював вчителем, про що є відповідний запис у
трудовій книжці. За час перебування у шлюбі з відповідачкою дійсно переніс
чотири операції. Однак кожного разу перебував у лікарні не більше місяця.
Витрати на лікування батька ніс він. Кошти давав відповідачці. Постійно
матеріально підтримував батька, відвідував його не рідше одного разу в тиждень,
привозив продукти харчування. В 1973р. вони з батьком завершили будівництв
літньої кухні, гаражу. В 1988р. він виробив необхідні документи на ці будівлі.
Всі витрати на поховання ніс він, що може підтвердити відповідними документами.
Після смерті батька навідувався в будинок, справили 9,40 днів. У вересні
2006р. зібрав урожай з присадибної ділянки. Шестимісячний термін для подачі
заяви в нотконтору пропустив у зв'язку із незнанням законодавства.

Відповідачка
ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася. Її представник -ОСОБА_5 спочатку
первісний позов заперечував, наполягав на позовних вимогах, заявлених його
довірителькою. Однак, в подальшому змінив позовні вимоги і просив визнати за
ОСОБА_3, яка на час смерті чоловіка -
ОСОБА_4 досягла пенсійного віку, право власності на обов'язкову частку у
спадщині.

Заслухавши
сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов слід
задоволити частково, зустрічний позов -
повністю з наступних підстав.

Згідно свідоцтва
про право власності на будинок, виданого 28.01.1988р. виконкомом Стрийської
районної ради, спірний будинок належав на праві особистої власності ОСОБА_4

Згідно свідоцтва
про укладення шлюбу, виданого Гірненською сільською радою Стрийського району,
ОСОБА_4. зареєстрував шлюб зОСОБА_3. 12.07.1990р. Відтак, спірний будинок не є
майном, набутим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 під час перебування у шлюбі.

Отже, вдова
померлого - ОСОБА_3,
яка є непрацездатною, оскільки на час смерті ОСОБА_4 їй виповнилося 67 років, тобто
вона досягла пенсійного віку, відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України,
повинна успадкувати, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка
належала б кожному із спадкоємців у разі спадкування за законом (обов'язкову
частку), а саме 1/6 частину
спірного будинковолодіння.

ОСОБА_1. та
ОСОБА_2, які відповідно до вимог ст. 1268
ЦК України прийняли спадщину після смерті батька, згідно до заповіту,
посвідченого державним нотаріусом Стрийської держнотконтори 09.06.1993р.,
повинні успадкувати решту будинковолодіння, тобто кожний з них по 5/12 частин цього
будинковолодіння.

Керуючись ст.ст.
10,60,158,159,212-215,218
ЦПК України, ст.ст. 1241,1268
ЦК України, суд

вирішив:

Первісний позов задоволити частково. Визнати:

за ОСОБА_1 право власності на 5/12 частин житлового

будинку та господарських будівель, що розташовані по
АДРЕСА_1;

за ОСОБА_2 право власності на 5/12 частин житлового

будинку та господарських будівель, що розташовані
поАДРЕСА_1.

Зустрічний позов
задоволити повністю. Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину
житлового будинку та господарських будівель, що розташовані по АДРЕСА_1.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, апеляційну скаргу -
протягом 20 днів
після   подання

заяви про апеляційне
оскарження до апеляційного суду Львівської області через Стрийський
міськрайонний суд.