Справа №2-209/07
РІШЕННЯ

іменем України

11 вересня   2007 року                                                                 м.
Харків

Орджонікідзевський
районний суд м. Харкова

в складі:

головуючого -
судді Лігус С.М.

секретарі -  Булахової О.А.,Міняйло В.В., Шматько Т.Н.

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача
-ОСОБА_2

представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3,

представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3
особа - ОСОБА_5, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка і
жінки та розподіл майна придбаного за час сумісного проживання,

ВСТАНОВИВ:

У ІНФОРМАЦІЯ_1
позивачка ОСОБА_1 звернулася
до суду із вказаним позовом. В обгрунтування свої вимог зазначила, що з
ІНФОРМАЦІЯ_2 вона постійно проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з
відповідачем ОСОБА_2. За час сумісного проживання вони придбали ІНФОРМАЦІЯ_3,
які зберігаються за місцем проживання відповідача.

У ІНФОРМАЦІЯ_4
вони перестали мешкати однією сім'єю, але досягти згоди про поділ сумісного
майна не змогли.

Посилаючись на
ці обставини, просила встановити факт проживання її та відповідача однією
сім'єю без реєстрації шлюбу, визнати за нею право власності на 1/2 частину
зазначеного житлового будинку та ІНФОРМАЦІЯ_5.

В судовому
засіданні позивач, представник позивача підтримали позов. Позивач уточнила
позов та вказала, що спірне майно було набуто сторонами до ІНФОРМАЦІЯ_4.
Вартість спірного майна складає ІНФОРМАЦІЯ_6, вартість 1/4 частини спірного
будинку складає ІНФОРМАЦІЯ_7, яку вона просить виділити їй. Позивач просить
поділити майно відступивши від рівних частин та виділити їй майнова суму
ІНФОРМАЦІЯ_8 та стягнути з відповідача сплачені нею судові витрати.

2

Відповідач та
його представник з позовом не згодні та відповідач дав суду пояснення що
проживав разом з  ОСОБА_1. з ІНФОРМАЦІЯ_2
по ІНФОРМАЦІЯ_9, шлюб з позивачкою не мав наміру реєструвати. Після
ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_2 продовжував спілкуватися з позивачкою, оскільки в них була
спільна дочка, приходив в гості до позивачки на дні народження та на свята. Він
працював, заробляв достатньо коштів, а також, отримував матеріальну допомогу
від своїх родичів, за що і придбав спірне майно у свою власність.

3 особа -  ОСОБА_5вважає, що позов необхідно
задовольнити та вказала, що сторони є її батьками, які проживали разом, вона
зараз проживає в спірному будинку.

Суд, заслухавши
пояснення сторін, третю особу, свідків, перевіривши матеріали справи та
дослідивши надані сторонами докази, дійшов висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено,
що сторони проживали разом в період з ІНФОРМАЦІЯ_2 по ІНФОРМАЦІЯ_9. Ці
обставина підтверджується, наданими суду доказами. Відповідач ОСОБА_2 не
заперечує проти цього.

Свідки ОСОБА_6.,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12 підтвердили, що сторони поживали разом та мали спільну
дитину, за час спільного проживання було надбано спірне майно.

Свідки ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16. підтвердили, що з ІНФОРМАЦІЯ_9 відповідач ОСОБА_2
проживав окремо від позивачки ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_17
дала пояснення, що відповідач ОСОБА_2 - її чоловік, з яким вона проживає разом
з ІНФОРМАЦІЯ_9, шлюб зареєстрували ІНФОРМАЦІЯ_10, від шлюбу мають дитину
ІНФОРМАЦІЯ_11. Дитину записано в органах РАЦС за заявою батька ОСОБА_2,
оскільки на той час не було виготовлено переклад їх свідоцтва вступу до шлюбу з
азербайджанської мови.

Ці обставини
підтверджуються копіями свідоцтва про шлюб між ОСОБА_2. та ОСОБА_17, який було
зареєстровано ІНФОРМАЦІЯ_10 та копією свідоцтва про народження дитини
ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с.95,96).

На час
правовідносин, які виникли між сторонами діяв Кодекс про шлюб та сім'ю України
від 1969 року

Відповідно до ст. ст. 22, 25, 27-1
Кодексу про шлюб та сім'ю УРСР від 1969 року спільною сумісною власністю
подружжя є нажите ними в період шлюбу рухоме і нерухоме майно.

Відповідно до
ст.13. Кодексу про шлюб та сім'ю
УРСР   від 1969   року
права та обов'язки подружжя виникають у шлюбі, зареєстрованому в
державних органах запису актів

3

цивільного стану.

Оскільки,
сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі то в них не виникло право
спільної сумісної власності на спірне майно, як то передбачено ст. ст.22, 25,
27-1 Кодексу про шлюб та сім'ї УРСР від 1969 року .

З довідки УДАІ
УМВС України в Харківської області вбачається, що за ОСОБА_2. зареєстровані
ІНФОРМАЦІЯ_12 (а.с.17).

Відповідно до
копії договору купівлі - продажу спірний будинок АДРЕСА_1 у вигляді 1/2 частини
було куплено ІНФОРМАЦІЯ_13 відповідачем ОСОБА_2. ( а.с.23).

Відповідно до
договору купівлі - продажу ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_14 продав квартиру АДРЕСА_2
(а.с.41).

З заяви
ОСОБА_18, брата відповідача, яка нотаріально оформлена вбачається, що
відповідачем було отримано в подарунок від брата ІНФОРМАЦІЯ_15 на купівлю
спірного будинку. (а. с. 98).

Відповідно до
копії трудової книжки ОСОБА_2 в період з ІНФОРМАЦІЯ_16 постійно працював (
а.с.56-59). З ІНФОРМАЦІЯ_17 відповідач ОСОБА_2 є ІНФОРМАЦІЯ_18, має постійний
прибуток, що підтвердили сторони.

Позивач ОСОБА_1 не заперечувала, що
з ІНФОРМАЦІЯ_4 спільного майна вони разом з відповідачем ОСОБА_2. не придбали.

Відповідно до
ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивач ОСОБА_1 не довела суду,
що спірне майно було набуто спільною працею чи спільними коштами сторін, та є
спільною частковою власністю сторін. Також, суду не доведено, що між сторонами
існувала письмова угода на придбання спірного майна у спільну чи часткову
власність.

З вказаних
підстав в позові ОСОБА_1
про визнання спірного майна спільним та визнання за нею права власності на
частину майна необхідно відмовити.

Оскільки,
зазначений позов не підлягає задоволенню, по в позові ОСОБА_1 в частині
встановлення факту проживання її та відповідача однією сім'єю без реєстрації
шлюбу та стягнення судових витрат необхідно відмовити.

В порядку ст.88
ЦПК України з позивача стягується держмито на користь держави. При цьому суд
виходить з ціни позову у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_8 та враховує, що позивачем
частково сплачено держмиту

4

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 13, 22,25,27-1 Кодексу про шлюб та сім'ю
України від 1969 року, ст.ст. 10, 11, 60,61,212,209, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1
до ОСОБА_2 , 3 особа -ОСОБА_5, про встановлення факту проживання однією сім'єю
чоловіка і жінки та розподіл майна придбаного за час сумісного проживання,
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 держмито в
розмірі 1391 ( тисяча триста дев'яносто одної ) гривні 50 копійок на користь
держави.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційний суд Харківській області  шляхом подання заяви в районний суд про
апеляційне оскарження в термін 10 днів з моменту проголошення рішення та
подання апеляційної скарги в термін 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.