Справа №6-151-2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

24 вересня 2007
року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого -
судді Гусинського М.  О.,

при секретарі -
Винник О.В.,

за
участю представника позивача ОСОБА_5
відповідача ОСОБА_2,  представника
третьої особи - Хоменко О.М. ,

розглянув
у відкритому судовому засіданні у місті Слов'янську Донецької області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4  за участю третьої особи - ВДВС Слов'янського
міськрайонного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

21.08.2007
року ОСОБА_1  звернувся до Слов'янського міськрайонного
суду з позовом до ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
за участю третьої особи - ВДВС Слов'янського міськрайонного управління
юстиції про звільнення майна з-під арешту,
обґрунтовуючи позовні вимоги наступним.
Він є власником домоволодіння,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1
що підтверджується договором купівлі-продажу від 21.06.1988 року. 03
листопада 2005 року згідно виконавчого листа №2-122 на домоволодіння було
накладено арешт. Арешт на майно було накладено,
оскільки на той момент власником будинку була ОСОБА_2 згідно договору
довічного утримання. 02 березня 2006 року договір довічного утримання було
розірвано Першою державною нотаріальною конторою та власником будинку знов став
він. На даний момент він,  як власник
майна,  не може розпорядитися належним
йому будинком.

Просив
звільнити з-під арешту об'єкт нерухомого майна - АДРЕСА_1,  який був накладений 20 березня 2006 року
постановою Державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління
юстиції.

У
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5. позовні вимоги підтримав,  дав суду пояснення,  які співпадають з наведеним у позовній
заяві,  просить суд задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_1

Відповідач
ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі,  не заперечувала проти їх задоволення та
пояснила,  що дійсно договір довічного
утримання між нею та ОСОБА_1.  було
розірвано,  у зв'язку з чим на даний момент
та на момент накладання арешту вона власником будинку не була.

Відповідачі
ОСОБА_3,  ОСОБА_4. у судове засідання не з'явились,  хоча були належним чином повідомлені про час
та місце розгляду справи,  про причини
неявки суду не повідомили.

Представник
третьої особи - ВДВС Слов'янського міськрайонного управління юстиції Хоменко
О.М.  у судовому засіданні позовні вимоги
визнала,  пояснила,  що у зв'язку з тим,  що ОСОБА_2 після розірвання договору
довічного утримання не є власником спірного домоволодіння,  арешт з майна повинен бути знятий.

Заслухавши
пояснення сторін,  вивчивши письмові
докази,  суд вважає,  що позовні вимоги підлягають задоволенню у
повному обсягу з наступних обставин:

Згідно  ст.
319 ЦК України
власник на свій розсуд володіє,  користується
і розпоряджається належним йому майном,
всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав,  держава не втручається у здійснення власником
права власності.

Відповідно
до  ст.
321 ЦК України
право власності є непорушним,  ніхто не
може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як
встановлено у судовому засіданні,
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від 21 червня 1988 року (а.с. 4).

19
грудня 1994 року між ОСОБА_1та ОСОБА_2було укладено договір довічного
утримання,  згідно якого ОСОБА_1  передав ОСОБА_2. у

власність
АДРЕСА_1. Згідно договору від 2 березня 2006 року вказаний договір довічного
утримання було розірвано (а.с. 6).

Згідно
виконавчого листа № 2-122 від 03.11.2005 року (а.с. 27) 20.03.2006 року на
АДРЕСА_1було накладено арешт державним виконавцем ВДВС у Слов'янському районі
(а.с. 32).

Таким
чином,  на момент накладення арешту на
АДРЕСА_1 вказаний будинок ОСОБА_2. вже не належав,  а знов належав позивачеві на праві власності.

Згідно  ст.  59
Закону України „Про виконавче провадження" особа,  яка вважає,
що майно,  на яке накладено
арешт,  належить їй,  а не боржникові,  може звернутися до суду з позовом про визнання
права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

На підставі  ст. 61 ЦПК України обставини,  визнані сторонами та іншими особами,  які беруть участь у справі,  не підлягають доказуванню

Таким
чином,  вимоги ОСОБА_1 повністю
обґрунтовані,  не суперечать вимогам
діючого законодавства,  не порушують прав
інших осіб,  у зв'язку з чим суд вважає
за необхідне їх повністю задовольнити.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
209,  212,  213-218 ЦПК України,   ст.
ст.  316-319,  321 ЦК України,   ст. 59 Закону України „Про виконавче
провадження",  п. 16 Пленуму
Верховного Суду України „Про практику розгляду судами скарг на рішення,  дії або бездіяльність органів і посадових
осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого
провадження" від 26.12.2003 року № 14,
-

ВИРІШИВ:

Позовну
заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
за участю третьої особи - ВДВС Слов'янського міськрайонного управління
юстиції про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Звільнити
об'єкт нерухомого майна - АДРЕСА_1  яке
належить ОСОБА_1,  - з-під арешту,  накладеного Державною виконавчою службою у
Слов'янському районі відповідною постановою від 20 березня 2006 року.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана в Апеляційний суд
Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня
його оголошення,  а апеляційна скарга на
рішення може бути подана в Апеляційний суд Донецької області через Слов'янський
міськрайонний суд протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне
оскарження,  або протягом 10 днів з дня
його оголошення.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано,  а якщо була
подана заява про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана в строк,  рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього   строку.