Справа № 2-676
РІШЕННЯ

Іменем України

13
вересня 2007 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого
судді        Лисюка О.Д.

при
секретарі                Ющенко Л.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка справу за позовом ОСОБА_1до
Паришківської сільської ради про встановлення факту належності майна та
визнання права власності на майно в спадок,

Встановив:

Позивач
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про встановлення факту належності
майна та визнання права власності на майно в спадок.

В
судовому засіданні позивач повністю підтримала свої позовні вимоги та пояснила
суду, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2. Після
смерті матері, окрім неї спадкоємців не має. Спадкове майно померлої
складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що
знаходиться по АДРЕСА_1. Спадковий будинок був побудований у 1910 році, але
правовстановлюючі документи на нього були втрачені в зв'язку з чим не має
можливості підтвердити право власності на даний будинок. До нотаріальної
контори з заявою про прийняття спадщини вона не зверталася, але своїми діями,
що виразилися в догляді за будинком в якому проживала разом зі своєю матір»ю,
обробленні земельної ділянки, яка знаходиться біля будинку, користуванні речами
померлої, вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

Відповідачі
по справі Паришківська сільська рада на розгляд справи не з»явилася , про місце
та час розгляду справи повідомлені належним чином. До суду від відповідача
надійшла заява в якій просять розглянути справу у відсутність їхнього
представника, проти задоволення позову не заперечують. Згідно ст. 224 ЦПК
України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо
зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Заслухавши
пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов
є обґрунтованим та підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань.

Як
вбачається із копії свідоцтва про смерть виданої 6 березня 1983 року ОСОБА_2 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в Паришівській сільській раді зроблено відповідний запис
за № 8. Єдиним спадкоємцем після смерті покійної є її дочка ОСОБА_1- позивачка
по справі. Спадкове майно померлої складалося із житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1. Даний
будинок був побудований у 1910 році. Оскільки правовстановлюючі документи на
нього не збереглися, то позивачка не має можливості підтвердити право власності
на даний будинок. Згідно запису в погосподарській книзі № 1 Паришківської
сільської ради, будинок по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_2, в якому вона постійно проживала до дня смерті.

В
судовому засіданні встановлено, що до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини ОСОБА_1не зверталася, але своїми діями, що виразилися в
догляді за будинком в якому вона проживала разом зі своєю матір»ю, обробленні
земельної ділянки, яка знаходиться біля будинку, користуванні речами померлої,
вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Це
твердження суду підтверджується довідкою Паришківської сільської ради № 506 від
3.08.2007 року.

Відповідно
до ст. 549 ЦК України
(в ред. 1963
року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим майном.

Таким
чином, в силу вимог ст. 549 ЦК
України, ОСОБА_1фактичними діями прийняла спадщину після смерті своєї
матері ОСОБА_2

Відповідно
до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду
судами України справ про спадкування" № 4 від 24.06.83 року "
шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за
заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску.
Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим
майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права
на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку".

Керуючись
ч.3 ст. 5 , ст. ст. 549 ЦК
України, п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22.12.95 року
"Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної
власності"), п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про
практику розгляду судами України справ про спадкування" № 4 від 24.06.1983
року, суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1до Паришківської сільської ради про встановлення факту належності майна
та визнання права власності на майно в спадок задовольнити в повному обсязі.

Встановити,
що житловий АДРЕСА_1по вул. Лісовій належав на праві приватної власності ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити,
що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2народження, прийняла спадщину після смерті своєї матері
ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати
за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2народження, право власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження
і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4
ст.295 ЦПК України.