Справа №33ц- 823 кс/07
Головуючий у першій інстанції Комлач
Категорія   27                                                           Суддя -
доповідач Кутова Т.З.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

21   листопада
2007 року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області

в складі: Лисенка П.П., Данилової
О.О., Кутової Т.З.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Миколаєві    цивільну

справу
за позовною  заявою

ОСОБА_1    до ОСОБА_2
та ОСОБА_3 про  визнання
договору  дарування  недійсним та

переведення прав
покупця за касаційною скаргою на
рішення     апеляційного суду
Кіровоградської області від    5 квітня
2006 року,

встановила:

У
березні 2005 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 про визнання договору дарування частини будинку, який знаходиться в
спільній власності недійсним, оскільки його вчинено з метою приховання іншого
договору, а саме договору купівлі-продажу та
переведення прав покупця.

Рішенням
Олександрійського районного суду від 12 січня 2006 року позов задоволено
частково. Договір дарування будинку АДРЕСА_1 визнано договором купівлі-продажу.
В задоволенні вимог про переведення прав покупця на зазначений будинок
відмовлено.

Рішенням
апеляційного суду Кіровоградської області від 5 квітня 2006 року вказане
рішення місцевого суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасовано
та в цій частині ухвалено нове рішення, яким вимоги задоволено. Постановлено
перевести на ОСОБА_1 права і обов'язки покупця за договором купівлі-продажу 1/2
частини спірного житлового будинку укладеного 26 грудня 2004 року між ОСОБА_3
та ОСОБА_2, посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_4 за реєстраційним номер
НОМЕР_1 та вважати ОСОБА_1 за цим договором власником 1/2 частини зазначеного
житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на виконання її обов'язків за договором
купівлі - продажу 6060 гривень, які знаходяться на депозитному рахунку
Територіального управління Державної судової адміністрації в Кіровоградській
області.

В   касаційній   скарзі
відповідач   ОСОБА_2  просить                   вказане   рішення

апеляційного
суду Кіровоградської області скасувати і залишити в силі рішення місцевого
суду, не погоджуючись з ним в частині
задоволення вимог про переведення

прав покупця. На
думку касатора
судом апеляційної
інстанції не вірно застосовано норму матеріального права.

Розглянувши
касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду
оскаржуваного   судового рішення   відсутнє.

З
матеріалів справи вбачається і таке встановлено судами, що на підставі договору
дарування від 3 липня 2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної власності
належав будинок АДРЕСА_1 (а.с. 5).

26
грудня 2004 року ОСОБА_3 подарував належну йому 12 частину вказаного будинку
ОСОБА_2 (а.с. 6).

Суд   першої
інстанції,   відмовляючи            в
задоволенні   позовних   вимог
про

переведення
прав покупця, виходив з того, що позивачці було відомо про відчуження частини
будинку відповідачем, але вона не скористалася своїм переважним правом на її
купівлю.

Між тим,
відповідно до ч.2 ст. 362 ЦК
України передбачено, що продавець частки у праві спільної часткової
власності зобов'язаний письмово повідомити інших співвласників про намір
продати свою частку, вказавши ціну, та інші умови, на яких він її продає. Якщо
інші співвласники відмовляються від здійснення переважного права купівлі, чи не
здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця від
отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій
особі.

Враховуючи,
що продавцем ОСОБА_3 не було дотримано вимог зазначеної норми, саме в частині
письмового повідомлення співвласника про продаж частки в спільній власності,
апеляційний суд Кіровоградської області правомірно в цій частині рішення суду
першої інстанції скасував, та перевів право покупця на позивачку стягнувши з
неї  вартість цієї частки, яка внесена
позивачкою на депозитний  рахунок.

Доводи
касаційної скарги не спростовують
висновків   судів.

Відповідно
до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішеннях судів, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення ухвалене з додержанням
норм матеріального та процесуального права, а передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення відсутні.

Оскільки
з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне
застосування апеляційним судом норм матеріального чи порушення ним
процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну
скаргу.

Керуючись
ст. ст. 332, 336 ЦПК України та Законом України „Про внесення змін до Закону
України „Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ" від 22 лютого 2007 року, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення апеляційного суду Кіровоградської області
від  5 квітня  2006 р. - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.