Справа №2-102/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2007 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Поліщук Т. В.,

за участю секретаря Шевченко І. А.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Люботин цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до виконкому Люботинської міської ради, за участю третьої особи - Другої держнотконтори Харківського району про визнання права власності на будинок,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся з позовною заявою до виконкому Люботинської міської Ради, за участю третьої особи - Другої держнотконтори, про визнання права власності на житловий будинок, у якій зазначив, що він є вином ОСОБА_3, який є власником АДРЕСА_1. Позивач, ОСОБА_2, мешкав разом з батьками ОСОБА_3. та ОСОБА_4. у вказаному будинку з 1959 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року батько позивача, ОСОБА_3., помер, не оформивши право власності на спірний будинок. ІНФОРМАЦІЯ_2року померла мати позивача, ОСОБА_5., а ІНФОРМАЦІЯ_3 року -його сестра - ОСОБА_6. інших спадкоємців немає. Після смерті батька до Другої держнотконтори про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини позивач ОСОБА_2 не звертався.

У зв'язку з вищенаведеним, виникла необхідність звернутися з позовом до суду. В судовому засіданні представник позивач ОСОБА_1., позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначивши при цьому, що домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі рішення виконкому Люботинської міської Ради № 18 від 13.08.1960 року та договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки у період з 1972 рік по 1975 рік ОСОБА_3. збудував житловий будинок літ. «А-1», сарай літ. «Г», льох літ. «В», паркан та ворота літ. «№ 2», крім того, він почав будівництво житлового будинку «Б-1», веранди літ. «а», однак документи на право власності на жодну будівлю не були оформлені. ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача - ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_2року померла мати позивача - ОСОБА_5., ІНФОРМАЦІЯ_3 року - сестра, ОСОБА_6. інших спадкоємців на домоволодіння АДРЕСА_1немає. З 1959 року по теперішній час він зареєстрований та постійно мешкає у спірному будинку. Рішенням виконкому Люботинської міської Ради від 30 січня 2007 року за N° 74, було затверджено акт про прийняття закінченого будівництвом об'єкта в експлуатацію. Однак, для реєстрації права власності на вказаний об'єкт, він змушений звернутися до суду.

Представник відповідача - виконкому Люботинської міської Ради Харківської області на судовий розгляд не з'явився, надавши суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами ОСОБА_2 де просить розглядати справу у відсутності його представника (а. с. 43).

Представник третьої особи - Другої держнотконтори на судовий розгляд справи не з'явився, надавши суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами ОСОБА_2 та просить розглядати зазначену справу за відсутності її представника (а. с. 40).

Ввислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши позицію по справі учасників процесу по справі, вивчивши думку третьої особи, перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно рішення виконкому Люботинської міської Ради № 18 від 13.08.1960 року та договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1, належить на праві приватної власності ОСОБА_3. (а. с 12-14). Після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, актовий запис за НОМЕР_1 (а. с. 10), АДРЕСА_1 фактично прийняв у спадщину його дружина, ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5. померла, актовий запис НОМЕР_2 (а. с. 8), ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_6., що є донькою померлих ОСОБА_3. та ОСОБА_5. та сестрою ОСОБА_2 (а. с. 11). У період з 1972 рік по 1975 рік ОСОБА_3. збудував житловий будинок літ. «А-1», сарай літ. «Г», льох літ. «В», паркан та ворота літ. «№ 2», крім того, він почав будівництво житлового будинку «Б-1», веранди літ. «а», однак документи на право власності на жодну будівлю не були оформлені. Спірний будинок прийнято в експлуатацію актом державної приймальної комісії від 19.01.2007 року (а. с. 22-27), який затверджено рішенням виконкому Люботинської міської ради № 74 від 30.01.2007 року (а. с. 9). Згідно довідки БТІ м. Люботин від 01.02.2007 року, домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1 в бюро не зареєстроване (а. с. 28).

Враховуючи пояснення представника позивача, та аналізуючи вказані вище докази,

суд вважає встановленим той факт, що буд. АДРЕСА_1

побудований ОСОБА_3. та його дружиною ОСОБА_5. таким чином, вони є

забудовниками будинку та надвірних будівель в 1А частині кожний.

Відповідно до п. 1 ст. . 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в керування або володіння спадковим майном.

Згідно вимог ст. 529 ЦК України 1963 року, при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти (в тому числі усиновлені), другий з подружжя та батьки (усиновлювачі) померлого.

ОСОБА_2, згідно наданих суду матеріалів, є сином ОСОБА_3., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та ОСОБА_5., померлої ІНФОРМАЦІЯ_2року (а. с. 9).

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати право власності в порядку наслідування 1А частини будинку АДРЕСА_1за ОСОБА_2, після смерті його батька, ОСОБА_3., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та в Уг частині після смерті його матері, ОСОБА_5., померлої ІНФОРМАЦІЯ_2року - в цілому за ОСОБА_2

Відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном; якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані в цій статті дії мають бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до довідки другої держнотконтори № 240/1-09, 241/1-09 від 09.02.2007 року, після смерті ОСОБА_6., померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ОСОБА_5., померлої ІНФОРМАЦІЯ_2року з заявою про прийняття або відмовою від прийняття спадщини ніхто не звертався (а. с. 38, 39). Крім того, згідно довідки Харківського обласного державного нотаріального архіву № 397/2-03 від 07.02.2007 року після смерті ОСОБА_3., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року з заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався (а. с. 41).

При розгляді цієї справи , суд керується нормами ЦК України в редакції 1963 року, оскільки відповідно до п. 4 Перехідних положень ЦК України 2003 року, Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних відносин, що виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, його положення застосовуються до тих прав та обов'язків, які виникли чи продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки правовідносини між сторонами по цій справі виникли та існували до 01.01.2004 року, тобто до набрання чинності Цивільним кодексом України в редакції 2003 року, суд вважає за

необхідне застосувати до правовідносин між сторонами по цій цивільній справі правові норми, передбачені Цивільним кодексом України в редакції 1963 року.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача, ОСОБА_2, про визнання за ним права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлих батьків, ОСОБА_3. та ОСОБА_5., обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем ОСОБА_2 при поданні позову до суду державне мито сплачено у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208 , 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 86, 112, 113, 529, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст. 1 п. а Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993 року № 7-93 суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в цілому на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку наслідування за законом після смерті батька, ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та матері, ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.