Справа №2-468/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20 листопада
2007 року
Буринський районний суд Сумської області

в складі:       головуючого судді   Куцан В.М. при секретарі Калина Т.П.

з участю -       позивачки ОСОБА_1 . відповідача ОСОБА_2
.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в залі суду м. Буринь цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої
дитини,

встановив:

В жовтні 2007
року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивує тим, що на її
утриманні знаходяться неповнолітня дитина, батьком якої є відповідач, з яким
вони не проживають, але він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.
Просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від
його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку.

В судовому
засіданні позивачка свої вимоги підтримала, пояснивши, що відповідач є батьком
дитини, але не надає допомоги на її утримання, хоча має дохід, отримуючи
пенсію.

Відповідач позов
визнав, пояснивши, що він не працює, але отримує пенсію по інвалідності, не
заперечує проти стягнення аліментів у розмірі вказаному позивачкою.

Дослідивши
обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню при попередньому засіданні з наступних підстав.

Так, відповідно
до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Закону. Згідно ч.4 ст. 174 ІДПК України,
у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних
підстав, ухвалює рішення про задоволенню позову.

В судовому
засіданні встановлено, що шлюб між сторонами не зареєстровано і відповідач є
батьком неповнолітнього ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом із позивачкою,
але він не надає допомоги на утримання дитини, що підтверджується поясненнями
сторін, свідоцтвом про народження дитини, довідкою Черепівської сільської ради
Буринського району.

Згідно ст.180
Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення
нею повноліття.

Відповідно до
ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за
винятком випадків передбачених ст. 184 цього Кодексу.

При таких
обставинах, суд вважає, що відповідач, відповідно до Закону, повинен надавати
матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини.

При визначенні
розміру аліментів, суд приймає до уваги матеріальне становище та стан здоров'я
дитини і відповідача, який не працює, але має дохід отримуючи пенсію, інших
осіб, які знаходяться на його утриманні не має, а також матеріальний стан
позивачки, у зв'язку з чим суд вважає, що розмір аліментів на утримання дитини
повинен становити 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст.ст.5,6.10,15,
212 ЦПК, ст. ст. 180-183 СК України, суд -

вирішив:

Позов
задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але
не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,
на утримання його сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які сплачувати
ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_3

Стягнення
проводити щомісячно, починаючи з 24.10.2007 року до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з
ОСОБА_2на користь держави 51 грн. судового збору та на користь Судового
інформаційного центру 7 грн. 50 коп..
- в рахунок відшкодування витрат пов'язаних з інформаційно-технічним
забезпеченням розгляду справи.

Згідно п.1 ст.
367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення
аліментів на утримання дитини в розмірі місячного платежу 150 грн.

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Буринський районний
суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної
скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.