Справа №2-491/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12 вересня 2007 року             Сокирянський районний суд
Чернівецької області в складі:

головуючого-судді:                       Стасіва
І.С. .

при секретарі:                                Ткач
Л.А.

з участю: позивача:                       ОСОБА_1

відповідача:                                   ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сокиряни цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про визнання
житлового будинку спільною сумісною власністю та визначення частки майна у
спільній сумісній власності,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом доОСОБА_2,  ОСОБА_3
ОСОБА_4 про визнання житлового будинку спільною сумісною власністю та
визначення частки майна у спільній сумісній власності. Посилається на те,  що її мама - ОСОБА_5,  перебувала у шлюбі з її батьком - ОСОБА_6з
28.07.1971 року до дня своєї смерті -ІНФОРМАЦІЯ_1. Від спільного шлюбу
народились діти: вона - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
мешканка АДРЕСА_1; її брат - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3,  мешканець АДРЕСА_2.
За роки спільного подружнього життя батьками спільно було побудовано житловий
будинок,  що розташований в АДРЕСА_1. Так
як погосподарський номер зареєстрований за батьком,  свідоцтво про право власності на житловий
будинок було видано на нього. Вона вважає,
що даний будинок є спільною сумісною власністю її батьків,  що врегульовано  ст.60 СК України - „Майно,  набуте подружжям за час шлюбу,  належить дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності".03.07.2005р. мати померла. Після її смерті
відкрилась спадщина за законом на частину житлового будинку,  який належав її батькам на праві спільної
сумісної власності. Спадкоємцями за законом на частину житлового будинку
являються: чоловік померлої,  ОСОБА_2.
ІНФОРМАЦІЯ_4,  мешканецьАДРЕСА_1; діти
покійної,  ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,  мешканка АДРЕСА_1,  ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3,  мешканець АДРЕСА_2;
- мати покійної,  ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5,
мешканка сАДРЕСА_1. Спадщину вона прийняла шляхом прописки та проживання зі
спадкодавцем до дня смерті,  відповідно
до ч.3  ст.1268 ЦК України. Для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на
спадщину за законом на частку житлового будинку,  їй необхідно визначити частки у житловому
будинку,  що належав її батькам на праві
спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до  ст.368 ЦК України,  „Право спільної сумісної власності",  спільна власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві власності є їхньою спільною сумісною
власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні
особи,  юридичні особи,  а також держава,  територіальні громади,  якщо інше не встановлено законом.  Майно,
набуте подружжям за час шлюбу,  є
їхньою спільною сумісною власністю,  якщо
інше не встановлено договором або законом.
її батьки,  перебуваючи в
шлюбі,  спільно побудували даний житловий
будинок,  тому,  вона вважає,
що він являється їх спільною сумісною власністю. На даний час,  маючи намір оформити свої спадкові права та
отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вона зібрала належні
документи та звернулась в Сокирянську державну нотаріальну контору. Державний
нотаріус,  вивчивши подані нею
документи,  відмовила у вчиненні
нотаріальних дій,  посилаючись на п.224
Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,  затвердженої наказом Міністерства юстиції
України від 03.03.2004р. за №20/5,  де
зазначено,  що нотаріус може видати
свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного
з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення)
частки померлого у спільному майні. А так-як у свідоцтві про право власності на
житловий будинок,  який належить її
батьку ОСОБА_2 не визначено частку її покійної мами - ОСОБА_5,  дана нотаріальна дія,  тобто видача свідоцтва про право на спадщину
за законом на частку спадкового майна, не може бути вчинена,  що є підставою звернення до суду для
встановлення (визначення) частки у спільній сумісній власності,  яка належала її батькам.

Просить визнати житловий будинок,  що
розташований за адресою АДРЕСА_1спільною сумісною власністю ОСОБА_2,  мешканця АДРЕСА_1та ОСОБА_5,  яка мешкала в АДРЕСА_1і померлаІНФОРМАЦІЯ_1.
Встановити,  що ОСОБА_5,  яка мешкала в АДРЕСА_1 і померлаІНФОРМАЦІЯ_1
належала 1/2 частина житлового будинку, що розташований вАДРЕСА_1

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 посилаючись на обставини,  викладені в позовній заяві,  позовні вимоги підтримала повністю,  просить "їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6  в судовому
засіданні позовні вимоги визнав повністю.

Відповідач ОСОБА_3,  який також
являється представником відповідачки ОСОБА_4,
в судове засідання не з'явився,
однак подав до суду письмову заяву,
в якій просить справу розглянути у його відсутності,  позовні вимоги визнає повністю,  не заперечує проти їх задоволення.

2

Відповідно
до  ст.61 ЦПК України обставини,  визнані сторонами та іншими особами,  які беруть участь у справі,  не підлягають доказуванню.

Згідно  ст. ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності
вважаються рівними,  якщо інше не
встановлено за домовленістю співвласників або законом.

За таких
обставин,  суд приймає визнання
відповідачем позову,  оскільки таке
визнання не порушує закону,  прав,  свобод чи інтересів інших осіб,  та у відповідності до положень ч.4  ст.174 ЦПК України постановляє рішення про
задоволення позову.

На підставі  ст.355, 368, 357 ЦК України та
керуючись  ст. ст.10, 11, 60, 61, 174,
208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати
житловий будинок,  що розташований за
адресою АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_2,  мешканця АДРЕСА_1та ОСОБА_5,  яка мешкала в АДРЕСА_1і померлаІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити,  що ОСОБА_5,
яка мешкала в АДРЕСА_1 і померлаІНФОРМАЦІЯ_1 належала 1/2 частина
житлового будинку,  що розташований в
АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької
області через Сокирянський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  або
в порядку ч.4  ст.295 ЦПК України.