Справа №2-332/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23
жовтня 2007 року                                           Братський
районний суд

Миколаївській
області

у
складі: головуючої-                     судді
Кірімової О.М.

при
секретарі -                                         Москаленко
С. Л.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Братське цивільну справу

за
позовною заявою               ОСОБА_1

до ОСОБА_2
Братського району Миколаївської області,
Голови комісії по врегулюванню майнових відносин ОСОБА_2 Братського
району Миколаївської області

про стягнення майнового паю в натурі

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 Братського району
Миколаївської області (далі

ОСОБА_2),                          голови    комісії
по    врегулюванню    майнових
відносин

ОСОБА_2,  в якому просить стягнути з останніх на його
користь майновий пай в розмірі 5665 грн. в натурі у вигляді реального
майна,  яке має вартість рівну розміру
паю в грошовому виразі.

Свої
позовні вимоги мотивує тим,  що він,  будучи членом ОСОБА_2,  має право на майновий пай в зазначеному
підприємстві. А так як у даний час вийшов із членів ОСОБА_2  бажає отримати свою частку майнового паю в
натурі із фонду підприємства.

У
судовому засіданні представник позивача змінив позовні вимоги та пояснив,  що ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право
власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського
підприємства (майнового сертифікату) має частку в майні пайового фонду
ОСОБА_2,  що становить 5665 грн. або 0,
217%. Оскільки позивач вийшов із членів ОСОБА_2
правонаступником якого є ОСОБА_2,
то має намір отримати свій майновий пай в грошовому виразі. А так як
директор ОСОБА_2 відмовляє виплатити позивачу майновий пай грошима,  просив стягнути із відповідача на користь
ОСОБА_1,  належну йому частку,  визначену в розмірі 5665 грн.

Представник
відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду
пояснила,  що майно виділене на пайовий
фонд членам колишнього ОСОБА_2 нині є спільною частковою власністю громадян.
ОСОБА_2 не є власником майна пайового фонду колишнього ОСОБА_2 Виділення зі складу
пайового фонду майна в натурі окремим власникам за їх бажанням у процесі
вирішення майнових питань,  здійснюється
комісією з організації вирішення майнових питань на підставі рішення зборів
співвласників,  у порядку встановленому
законом.

Посилання
позивача на  ст. 387 ЦК України є
необгрунтованим,  оскільки позивач не
набув права власності на певне майно,
воно не виділено йому в натурі з пайового фонду,  не передано йому в установленому
порядку,  та не зареєстровано,  так як воно є нерухомістю чи транспортними
засобами. Позивач не має підстав вважати певне майно пайового фонду своїм,  а тому просила в позові відмовити.

Голова
комісії по врегулюванню майнових відносин ОСОБА_2 позов не визнав та суду
пояснив,  що з метою виділення частки
майна в натурі або в грошовому виразі,
позивачу необхідно звернутись до комісії по врегулюванню майнових
відносин ОСОБА_2,  для отримання на це
згоди інших   співвласників. Крім
цього,  з позивачем,  як

співвласником
майна,  що перебуває у спільній частковій
власності та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу частини такого майна
ОСОБА_1,  також укладено договір
безоплатного користування частиною майна позивача та укладено договір оренди
частини його ж майна строком на 20 років. Тому вважає вимоги позивача не обґрунтованими
і такими,  що не підлягають задоволенню.

Вислухавши
пояснення представника позивача,
представника ОСОБА_2,  голови
комісії по врегулюванню майнових відносин ОСОБА_2,  дослідивши письмові матеріали справи,  суд приходить до висновку про те,  що позовні вимоги задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1 має право на
пайовий фонд майна ОСОБА_2 відповідно до списку осіб,  які мають право на майновий пай,  затвердженого зборами співвласників від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії МК
НОМЕР_1 (а.с.  6),  виданого Новокостянтинівською сільською радою
Братського району Миколаївської області ІНФОРМАЦІЯ_2 року,  частка ОСОБА_1 визначена в розмірі 5665 грн.
або 0, 217 %.

Протоколом
НОМЕР_2 загальних зборів членів ОСОБА_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.  37-42),
затверджено порядок реорганізації ОСОБА_2 в ОСОБА_2.

Зазначеним
протоколом затверджено Положення про розрахунки за майнові паї при виході ізОСОБА_2та
про передачу майна в спільну часткову власність членами ОСОБА_2  які не побажали отримати майно окремо,  і не стали засновниками ОСОБА_2 та передають
таке майно,  як цілісний майновий
комплекс в оренду ОСОБА_2.

Згідно
наказу Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62 „
Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих
колективних сільськогосподарських підприємств" майновий пай у натурі може
бути отриманий як індивідуально,  так і в
спільну часткову власність групи осіб,
шляхом виділення підприємством - правонаступником ( користувачем) на
підставі рішення зборів співвласників,
із складу пайового фонду майна у натурі.

Як
встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_1,  як власник майнового
паю,  отримав майно у спільну часткову
власність,  як єдиний майновий комплекс.

В силу
ст. . 361 ЦК
України співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у
праві спільної часткової власності.

Згідно
зі  ст. . 364 ЦК України співвласник має право на виділ частки із
майна,  що є у спільній частковій
власності.

ч.3  ст.  9
Закону України „Про колективне сільськогосподарське підприємство" від
14.02.1992 року передбачено,  що у разі
виходу з підприємства,  його члени мають
право на пай натурою,  грішми або цінними
паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій,  за згодою сторін,  формі.

Однак,  відповідно до розділів 3, 6 Договору про
спільне володіння,  користування і
розпорядження майном,  що знаходиться у
спільній частковій власності від ІНФОРМАЦІЯ_3 року укладеного між
Співвласниками,  як власниками майнових
паїв,  в тому числі позивач,  як співвласник такого майна,  не може реалізувати своє право на виділення
йому в натурі належної частки у праві спільної часткової власності на майно
строком на 20 років,  про що підписано
сторонами,  в тому числі ОСОБА_1
(а.с.  24- 26)

Відповідно
до Договору від ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
ОСОБА_1 надав свою частку у праві спільної часткової власності на майно
в розмірі 1015 грн. в безоплатне користування ОСОБА_2 строком на 20 років,  про що підтверджує його особистий підпис на
вказаному договорі (а.с.  27-30).

Згідно
договору купівлі-продажу майна від ІНФОРМАЦІЯ_4 року,  співвласник ОСОБА_1 продав ОСОБА_2 частину
свого майна на суму 3582 грн.,  а ОСОБА_2
в свою чергу зобов'язалося сплатити ОСОБА_1 вартість майна грошима рівними
частками протягом 20 років після закінчення першого року з моменту укладення
цього Договору,  а саме 3582 грн.,  і в рахунок погашення кредитної
заборгованості 621 грн. (а.с.  34-36)

Відповідно
Договору оренди від ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
укладеного між позивачем та ОСОБА_2,
ОСОБА_1,  як співвласник майна,  передав останньому основні

засоби,  вартістю що рівняються його вартості частки
на суму 446 грн. ОСОБА_2 в оренду строком на 20 років. За користування
основними засобами ОСОБА_2 повинно щорічно сплачувати їй орендну плату в
розмірі 2 % вартості основних засобів відповідно до частки у спільному майні.(
а.с.  31-33)

В силу
ч. 1  ст.
363 ЦК України
частка у праві спільної часткової власності переходить до набувача за договором
з моменту укладення такого договору.

Частка
ОСОБА_1 в майні ОСОБА_2 становить 5665 грн. Позивачем використане все
майно,  яке належить йому на праві
спільної часткової власності згідно зазначених вище договорів: оренди,  безоплатного користування та купівлі-продажу
(1015 + 3582 + 621 + 446 = 5664 грн.),
що сторонами в судовому засіданні не оспорювалося.

Крім
цього,  питання щодо розірвання
зазначених вище договорів,  укладених між
сторонами,  ні позивачем,  ні відповідачами в судовому засіданні не
ставилося.

А
тому,  на підставі викладеного та
керуючись  ст.   ст. 10,
60,  209,  213,
215,  218 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Братського району Миколаївської
області,  голови комісії по врегулюванню
майнових відносин ОСОБА_2 про стягнення майнового паю в грошовому виразі -
відмовити.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення Братського районного суду Миколаївської
області може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.