Справа № 2о-23/2007
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ   УКРАЇНИ

01
лютого 2007 року                                                                            м.  Тернівка

Тернівський
міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого                              Морозовой Л.М. ,

народних
засідателів:                Вовченко
Н.І.,  Рябінін М. М.

при
секретарі                             Стасовскої
Е.М.

заявника
(фізичної особи)         ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Тернівки цивільну справу за заявою ОСОБА_1про визнання особи безвісно
відсутньою,  суд -

ВСТАНОВИВ:

В
обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що є рідним батьком
ОСОБА_2він проживав разом з сином однією сім'єю в квартирі АДРЕСА_1.

В 1991
році його син вийшов з дома і не повернувся. В 1994 році він по телефону
повідомив свою дружину ОСОБА_3.  Про
те,  що він перебуває в Російській
Федерації і не бажає нікому повідомляти своє місце перебування. З цього часу
ніяких відомостей про нього не надходило.

У
зв'язку з його зникненням заявник звертався до органів внутрішніх справ із
заявою про розшук свого сина. Однак,
отримав відповідь,  що прийнятими
оперативно-розшуковими заходами його місце перебування встановити не виявилося
можливим.

У
судовому засіданні зявник доводи заяви підтримала.

Представник
зацікавленої особи у судове засідання не з'явився,  хоча належним чином був повідомлений про час
та місце розгляду справи.

Допитані
судом свідки ОСОБА_4.,  ОСОБА_5.,  кожний
окремо,  суду показали,  що вони є сусідами заявника,  ОСОБА_2 не бачили з 1991 року,  в наступний час де він може бути "їм не
відомо.

З
урахуванням наведеного,  у суду не має
підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів,  повідомлених свідками. Даних про їхню
заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні,  їх показання об'єктивно підтверджуються і не
суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Згідно  ст. 43 ЦК
України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою,  якщо протягом одного року в місці її
постійного проживання немає відомостей про її місце перебування.

Відповідно
до ч. 2  ст. 43 ЦК України у разі
неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце
перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число
місяця,  що йде за тим,  у якому були одержані такі відомості,  а в разі неможливості встановити цей місяць -
перше січня наступного року.

Оскільки
матеріали справи свідчать про те,  що
останні відомості про ОСОБА_2були у 1994 році,
коли він телефонував своїй дружині,
точну дату заявник не зміг вказати,
то початком його безвісної відсутності слід вважати 01 січня 1995 року.

Вислухавши
заявника,  свідків,  вивчивши матеріали справи суд,  вважає що заява ОСОБА_1про визнання
громадянина безвісно відсутнім підлягає задоволенніб.

На
підставі викладеного і керуючись
ст.  ст. 248,  249 ЦПК України,   ст. 43 ЦК
України,  суд -

2

ВИРІШИВ:

Визнати
безвісно відсутнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,  уродженця м.
Тернівки Дніпропетровської області - безвісно відсутнім.

Початком
безвісної відсутності ОСОБА_2 вважати 01 січня 2005 року.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до Тернівського
міського суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою,  яка її подає,
до суду апеляційної інстанції.