Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

21
серпня 2007 року Калінінський районний суд міста Горлівки Донецької області у
складі головуючого:    судді    Щербаченко І. В.,

при секретарі
Студенковій Т.В.,

за участю
позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2 ,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Горлівці Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення часток у сумісній спільній власності та визнання права власності на
квартиру ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2  про
визначення часток у сумісній спільній власності та визнання права власності на
квартиру. Свої позовні вимоги мотивувала наступними обставинами. Квартира
АДРЕСА_1 належить на праві сумісної власності на підставі свідоцтва на право
власності на житло,  виданому 18 квітня
1996 року відділом приватизації державного житлового фонду виконкому
Горлівської міської ради,  їй,  ОСОБА_1,
ОСОБА_3- чоловікові та сину- ОСОБА_2. ОСОБА_3,  чоловік позивача та батько відповідача,  помер ІНФОРМАЦІЯ_1. На момент його смерті
позивач та відповідач проживали та були зареєстровані разом з ним у квартирі
АДРЕСА_1. Позивач та відповідач прийняли спадщину за законом у вигляді частки
вказаної квартири,  яка відкрилася після
смерті ОСОБА_3 .Частка кожного з них дорівнювалася 13 частині квартири. У
теперішній час,  у зв'язку з прийняттям
спадщини,  після смерті ОСОБА_3,  позивач не може отримати свідоцтво про право
на спадщину в нотаріальній конторі,
оскільки у свідоцтві про право власності на житло не вказані частки
власників. Позивач вважає,  що у зв'язку
з прийняттям спадщини після смерті її чоловіка та батька
відповідача-ОСОБА_3,  їх частки у
вищезазначеній квартирі повинні дорівнювати 12 . Тому просить суд визнати
квартиру АДРЕСА_1 спільною частковою власністю,
визначити частку кожного із власників у розмірі 13 вказаної квартири та
визнати право власності за нею та відповідачем на 12 частку вказаної квартири.

Позивач
у судовому засіданні позов підтримала,
підтвердила вищевказані обставини.

Відповідач у
судовому засіданні позов визнав.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  дослідивши у судовому зсіданні зібрані в
справі докази в їх сукупності,  вважає
встановленим наступне.

Згідно
свідоцтва про право власності на житло від 18 квітня 1996 року ,  виданого відділом приватизації державного
житлового фонду виконкому Горлівської Ради народних депутатів,  квартира АДРЕСА_1 належить на праві сумісної
власності ОСОБА_1,  ОСОБА_3,  ОСОБА_2,
частка кожного з власників визначена
не була.

ІНФОРМАЦІЯ_1  ОСОБА_3 помер,  що підтверджено копією свідоцтва про
смерть   НОМЕР_1,    виданого
Калінінським    відділом   реєстрації
актів громадянського стану   міста
Горлівки Донецької області. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді
частки вказаної квартири.

Позивач
та відповідач є спадкоємцями першої черги за законом спадщини,  яка відкрилася після смерті ОСОБА_3.

Згідно
повідомлення Третьої Горлівської Державної нотаріальної контори,  після смерті ОСОБА_3,   тобто
після ІНФОРМАЦІЯ_1,   відкрито
спадкову справу 14.03.2000 року,  інших
спадкоємців немає.

Відповідно    ст.
355   ЦК   України,
майно,    що   є
у   власності   двох
або   більше   осіб (співвласників),  належить їм на праві спільної власності
(спільне майно).   Майно може належати
особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Право
спільної власності виникає з підстав,  не
заборонених законом. Відповідно ч.1
ст.  8 ЦК України,  якщо цивільні відносини не врегульовані цим
Кодексом, іншими   актами   цивільного
законодавства   або   договором,
вони   регулюються   тими правовими нормами цього Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  що регулюють подібні за змістом цивільні
відносини (аналогія закону).

Відповідно  ст.
370 ЦК України,    співвласники мають право на виділ у натурі
частки із майна,  що є у спільній
сумісній власності.  У разі виділу частки
із майна,  що є у спільній сумісній
власності,   вважається,   що частки кожного із співвласників у
праві  спільної сумісної власності є
рівними,  якщо інше не встановлено
домовленістю між ними,  законом або
рішенням суду.

Відповідно
до  ст. 1267 ЦК України частки у
спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

За таких
обставин,  суд вважає,  що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись  ст.
ст. 370, 1261 -1268 ЦК
України,   ст.   ст.
10,   11,  60, 88, 130, 174, 213, 214,  223 ЦПК України,  суд,

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги   ОСОБА_1   до
ОСОБА_2 про визначення часток у сумісній спільній власності та визнання
права власності на квартиру задовольнити.

Визнати
квартиру АДРЕСА_1 спільною частковою власністю ОСОБА_1,  ОСОБА_3,
ОСОБА_2.

Визначити частку
ОСОБА_1,  ОСОБА_3,  ОСОБА_2,
у розмірі 13 квартири АДРЕСА_1. Визнати право власності на 12 частку
квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
відповідно за кожним.

На
рішення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня проголошення рішення через даний суд.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження через даний суд.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана у
строк,  встановлений  ст.
294 ЦПК України,  рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення,  якщо його не
скасовано,  набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.