Справа №2-258 2007 рік
РІШЕННЯ

іменем
України

10 вересня 2007
року                                                                                          смт.Куйбишево

Куйбишевський
районний суд Запорізької області в складі:

головуючого
судді      Мальованого В.О.

при
секретарі                  Синяковій О.І.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт.Куйбишево Запорізької області цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2007
року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна
заява ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про відшкодування матеріальної шкоди.

В
позовній заяві позивач ОСОБА_1, вказував, що в січні 2007 року неповнолітні
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1народження і ОСОБА_5ІНФОРМАЦІЯ_2народження, зруйнували ,
належний позивачу залізобетонний паркан ,чим спричинили йому матеріальну шкоду.

Рішенням
Куйбишевського районного суду Запорізької області від 24 травня 2007 року з
відповідачів на його користь стягнуто матеріальну шкоду , тобто вартість
зруйнованого паркану.

Позивач також вказував , що 25 червня 2007 року він заключив договір підряду
з ОСОБА_6та ОСОБА_7на виконання робіт по відновленню зруйнованого паркану.

Згідно
цього договору він сплатив підрядникам 900 гривень по 450 гривень кожному.

02.07.2007
року позивач купив будівний матеріал для паркану , стовпчики на суму 120
гривень.

Позивач
вказував, що всього на відновлення паркану ним затрачено 1020 гривень.

Відповідачі являються батьками неповнолітніх ОСОБА_2, та
ОСОБА_8і тому відповідно до законодавства повинні нести цивільну
відповідальність за своїх дітей.

В зв*язку з цим
позивач ОСОБА_1 проситьсуд
стягнути на його користь з ОСОБА_2, ОСОБА_3в солідарному порядку матеріальну
шкоду в сумі 1020 гривень, а також понесені ним судові витрати та витрати на
юридичну допомогу.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1, повністю підтримав свої позовні вимоги , що
викладені в позовній заяві і просить задовольнтити позов в повному обсязі,
посилаючись на те , що він дійсно поніс витрати на відновлення паркану в суммі
1020 гривень , що підтверджується копією договору підряду, розписками про
оплату за виконані роботи та іншими доказами.

Відповідачі
ОСОБА_2. та ОСОБА_3, позови не визнали і пояснили , що

рішенням
Куйбишевського районного суду Запорізької області від 24.05.2007 року з них на
користь позивача ОСОБА_1,
стягнуто 1350 гривень в рахунок погашення матеріальної шкоди , а також 300
гривень моральної шкоди, цих коштів цілком достатньо, для покриття матеріальної
шкоди внаслідок пошкодження паркану і тому вважають даний позов про
відшкодування матеріальної шкоди на відновлення паркану безпідставним і
прохають залишити позов без задоволення.

Представник
відповідачів ОСОБА_9 підтримав позиції відповідачів ОСОБА_2, та ОСОБА_3, і
додав , що він вважає, що договір підряду від 25.06.2007 року по виконанню
відновлюваних робіт зруйнованого паркану, заключений
між позивачем ОСОБА_1, та працівниками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не
відповідає вимогам Цивільного законодавства, оскільки проведений працівниками ,
що не зареєстровані, як суб*єкти підприємницької діяльності і не мають ліцензії
на проведення будівельних робіт, також не складено кошторис на виконання робіт
з заміни секцій, тому він просить суд відмовити ОСОБА_1, в задоволенні його
позовних вимог.

Суд , вивчивши матеріали справи , вислухав пояснення сторін вважає , що
позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до
ч.3 ст.61 ЦПК України , обставини встановлені судовим рішенням у цивільній
справі, що набрало законної сили , не доказується при розгляді інших справ , у
яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлені ці обставини.

Рішенням
Куйбишевського районного суду Запорізької області від 24.05,2006 року
встановлена вина неповнолітніх ОСОБА_10, та ОСОБА_11 в пошкоджені паркану, який
належить ОСОБА_1, в результаті яких пошкоджено 9 секцій залізобетонного забору,
які потребують заміни, доказів того , що пошкоджені і потребують заміни
стовпчики суду не було надано.

Позивачем
ОСОБА_1, не надано суду доказів того , що в результаті неправомірних дій
ОСОБА_10, та ОСОБА_11, були пошкоджені та потребують заміни залізобетонні
стовпчики, за заміну яких він просить суд стягнути з відповідачів 120 гривень.

Відповідно до
договору підряду підрядникам сплачено 900 гривень за виконання таких робіт:
демонтаж у сусіда ОСОБА_12залізобетонного паркану і перевезення на ручній тачці
16 залізобетонних секцій і 8 залізобетонних стовпчиків на відстань 200 метрів;
пересипання паркану (тобто зняти і поставити із заміною побитих секцій і
стовпчиків на цілі), всього 23 панелі та 23 стовпчики; виготовити та встановити
металічні кутники на ті панелі, в яких відсутні кути утримання панелей в
гніздах стовпчиків (всього 12 штук).

Враховуючи , що
неправомірними діями ОСОБА_10, та ОСОБА_11 пошкоджено 9 секцій залізобетонного
паркану , що потребують заміни, то вище вказані підрядні роботи , явно не
відповідають розміру спричиненої неправомірними діями шкоди.

Крім того
відповідно до ст.895 ЦК України
за договором побутового підряду підрядник , який здійснює підприємницьку
діяльність , зобов* язується
виконати за завданням фізичної особи певну роботу, а замовник зобов*язується
прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст.875 ЦК
України за договором будівельного підряду підрядник , зобов*язується
збудувати і здати у встановлений строк об*єкт або виконати інші будівельні
роботи відповідно до проектно-кошторисної документації.

В судовому
засіданні встановлено , що підрядники ОСОБА_6, ОСОБА_7, не є суб*єктами
підприємницької діяльності, не мають ліцензії на проведення будівельних робіт,
тому договір підряду між ними та позивачем ОСОБА_1, заключений з порушенням
порядку встановленого законом.

Відповідно до
ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази , які одержані з порушенням
порядку встановленого законом.

Тому суд вважає
недопустимим і не приймає до уваги, як доказ витрат на відновлювальні роботи ,
копію договору підряду на виконання відновлювальних робіт

зруйнованого залізобетонного
паркану від 25.06.2007 року заключеного між замовником ОСОБА_1та підрядниками
ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Відповідно
до ст.84 ЦПК України , витрати пов*язані з оплатою правової допомоги адвоката
або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. В зв*язку з цим суд вважає
необхідним відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог, щодо стягнення
з відповідачів витрат на правову допомогу.

Відповідно
до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові
витрати.

Керуючись
ст.ст.865, 875 ЦК України,
ст.ст.209,212,214,215 ЦПК України,суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1залишити без
задоволення.

Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня оголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.