Справа № 2-
РІШЕННЯ

Іменем України

2007
року березня 14 дня                                                                          місто
Луцьк

Луцький
міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого - судді Іщук
Л.П.,  при секретарі Сухій Л.П.,  з участю прокурора Плеханова Ю.О.,

представника   позивача
квартирно-експлуатаційного
відділу   м. Володимир-Волинський
Пунтуса В.М. ,  відповідача ОСОБА_1,  представника відповідача ОСОБА_2. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за
позовом військового прокурора Луцького гарнізону в інтересах
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Володимир-Волинський до ОСОБА_1 про визнання особи такою,  що втратила право користування жилим
приміщенням і виселення,

встановив:

Військовий
прокурор Луцького гарнізону в інтересах квартирно-експлуатаційного відділу м.
Володимир-Волинський звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про визнання її
такою,  що втратила право користування
жилим приміщенням і виселення,
посилаючись на такі обставини.

Військовою
прокуратурою Луцького гарнізону проведено прокурорську перевірку дотримання
законності користування жилими приміщеннями,
які закріплені за квартирно-експлуатаційним відділом м.
Володимир-Волинський,  зокрема,  гуртожитком поАДРЕСА_1 в місті Луцьку
військовослужбовцями та членами їх сімей. Встановлено,  що в даному гуртожитку зареєстрована і
проживає з 2004 року відповідач ОСОБА_1. Вселення відбулося з порушенням
порядку надання приміщень для тимчасового проживання у відомчих гуртожитках
Міністерства оборони України,  без
надання ордеру,  відповідач не є
військовослужбовцем чи членом сім'ї військовослужбовця,  а тому просить визнати її такою,  що втратила право

2

користування
і виселити з жилого приміщення кімнати АДРЕСА_1 в місті Луцьку.

В
судовому засіданні прокурор,  представник
позивача позов підтримали з підстав,
зазначених у заяві.

Відповідач,  представник відповідача позов не визнали.
Суду пояснили,  що відповідач хоча не є
військовослужбовцем,  в трудових
відносинах з Міністерством оборони не перебуває,  але має право проживати в гуртожитку,  оскільки поселена і проживає в ньому з
дозволу начальника Луцької КЕЧ району на підставі заяви,  як і багато інших мешканців. Право на
користування жилим приміщенням гуртожитку не втратила,  так як постійно проживає в ньому і на
постійне місце проживання в інше жиле приміщення не вибувала. Просять в позові
відмовити.

Заслухавши
пояснення осіб,  які беруть участь у
справі,  дослідивши письмові докази,  суд приходить до висновку,  що позов підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

З
пояснень осіб,  які беруть участь у
справі,  довідки №1691 від 20.12.2006
року,  витягу з наказу №23 від 30.01.2006
року,  наказу начальника Луцького
гарнізону №13 від 12.02.2001 року,
наказу начальника західного територіального квартирно-експлуатаційного
управління №18 від 21.10.2005 року,  акту
прийняття - передачі основних засобів №25 від 24.11.2005 року судом
встановлено,  що будівля поАДРЕСА_1 в м.  Луцьку включає в себе комендатуру,  прокуратуру,
поліклініку і гуртожиток. Дана будівля є гуртожитком Луцького гарнізону
і перебуває на балансі у квартирно-експлуатаційному відділі м.  Володимир-Волинський,  який є правонаступником Луцької
квартирно-експлуатаційної частини району,
за якою відповідним наказом був закріплений даний гуртожиток.

Як вбачається
з пояснень відповідача,  довідки
Володимир-Волинської КЕЧ району №135 від 31.08.2006 року,  заяви позивача від 01.11.2004 року,  з 03.11.2004 року в кімнату №3 даного
гуртожитку з дозволу начальника Луцької КЕЧ району на підставі заяви без видачі
спеціального ордера була вселена відповідач ОСОБА_1,  яка не є військовослужбовцем,  членом його сім'ї та не перебуває в трудових
відносинах з власником гуртожитку,  але
проживає в ньому по даний час.

Згідно
ч.2  ст. 128,   ст.
129 ЖК України,  жила площа в
гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства,  установи,
організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та
відповідного профспілкового комітету. На підставі рішення про надання жилої
площі в гуртожитку адміністрація підприємства,
установи,  організації видає
громадянинові спеціальний ордер,  який є
єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Примірним
положенням про гуртожитки,  затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України №208 від 03.06.1986 року
передбачено,  що гуртожитки призначаються
для проживання робітників,
службовців,  студентів,  учнів,
а також інших громадян у період роботи або навчання.

3

В
судовому засіданні не встановлено будь-яких правових підстав для проживання
відповідача в спірному жилому приміщенні.

Не
підлягає до задоволення вимога про визнання відповідача такою,   що втратила право користування жилим
приміщенням,   оскільки відповідно до
положень   ст.    ст.
71,  107 ЖК України відповідач не
була відсутня у жилому приміщенні понад встановлені строки,   а постійно проживала в ньому та не вибувала
на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в
тому ж населеному пункті.

Таким
чином,   проаналізувавши зібрані і
досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності,   суд прийшов до висновку,   що оскільки спірне жиле приміщення перебуває
на балансі позивача,   а відповідач проживає
там без будь-яких правових підстав,
слід усунути порушення права позивача на розпорядження жилим приміщенням
шляхом виселення відповідача із спірного жилого приміщення без надання іншого
житла.

Керуючись   ст.
ст.  8,   10,
11,   58,   60,
88,   213,   215,
218 ЦПК України,   на
підставі   ст.    ст.
128,   129 ЖК України,   Примірного положення про гуртожитки,   затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР
від 3 червня 1986 р. №208,   суд

вирішив:

Позов
задовольнити частково.

Виселити
ОСОБА_1 із кімнати АДРЕСА_1 в місті Луцьку без надання іншого жилого
приміщення.

Стягнути
з ОСОБА_1 в користь квартирно-експлуатаційного відділу м.   Володимир-Волинський 7,  50 грн. судових витрат та судовий збір в
доход держави в розмірі 8,  50 грн.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської області шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження рішення протягом десяти днів з дня його проголошення та подання
апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,   якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,   але апеляційна скарга не
була подана у строк,   встановлений
статтею 294 ЦПК України,   рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення,   якщо його не
скасовано,   набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.