Справа №
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.  Нововолинськ                                                                        28
вересня 2007 року

Нововолинський
міський суд Волинської області під головуванням

судді                                                                            Антонюк
К.І.

за
участю секретаря                                                   Марчак
Т.М.

представника
позивача                                             Добринюк
А.А.

відповідача                                                                 ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Нововолинського ціського
суду цивільну справу за позовом ВАТ "Волиньгаз" до ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,  зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Нововолинського
управління по газопостачанню про відшкодування моральної шкоди,  суд,

встановив:

11
червня 2007 року ВАТ "Волиньгаз" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
використаний природний газ станом на червень 2007 року в сумі 660, 82 грн.
Просить стягнути з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору в сумі
51 грн. та ЗО грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення суду.

В
судовому засіданні представник позивача змінив позовні вимоги,  просить стягнути в користь Нововолинського
УГГВАТ "Волиньгаз" з відповідачів солідарно 348 грн. 03
коп.3аборгованість за використаний газ за період з липня 1995р. по червень
2004р.,  213 грн. 89 коп.3 червня 2004р.
по червень 2007 року.

Відповідач
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ВАТ "Волиньгаз" про стягнення
моральної шкоди в розмірі 650 грн. заподіяної йому неправомірними діями
керівництва управління по газопостачанню. Вимоги обгрунтовані тим,  що він неодноразово звертався до керівників
підприємства з усними та письмовими заявами про звільнення його від оплати за
використаний газ на підставі Гірничого Закону України. В порушення Закону
України "Про звернення громадян" заяви залишені без розгляду. Позивач
зазначає що в березні 2006 року між ним та ВАТ "Волиньгаз" укладено
договір про надання послуг,  однак
договір він не підписував,  моральна
шкода заподіяна внаслідок

2

"Волиньгаз"
укладено договір про надання послуг,
однак договір він не підписував,
моральна шкода заподіяна внаслідок доведення до відома заборгованості
інших громадян,  - розміщенням списків
боржників в під'їздах будинку,  також
неправильним нарахуванням оплати за використаний газ на внучку,  яка не прописана.

Представник позивача Добринюк А.А. вважає,
що підстави для задоволення позову відповідача про відшкодування
моральної шкоди відсутні. Відповідно до
ст.  43 Гірничого Закону України
особи,  які мають пільги звільняються від
оплати за газ за рахунок коштів підприємств з видобутку вугілля,  які перераховують кошти на ці потреби до
місцевого бюджету. Так як механізм відшкодування комунальному підприємству
наданих послуг при звільненні від оплати за використаний газ відсутні,  тому відповідачу неодноразово на його
звернення про звільнення від оплати повідомлялось про неможливість застосування
Гірничого Закону України. В травні 2007 року помилково на підставі довідки
житлово-комунального підприємства про прописку внучки,  було проведено нарахування ще на одну
особу,  в поданих до суду розрахунках до
заяви про зміну позовних вимог,  знято
нарахування,  зменшено суму позову.

Відповідач
ОСОБА_1 позов про відшкодування моральної шкоди підтримав,  позов про стягнення заборгованості не
визнав,  пояснив,  що він є учасником війни,  також нагороджувався двічі знаками
Шахтарської Слави,  тому відповідно до
Гірничого Закону України звільняється від сплати за газ. Заперечив підписання
договору від 14.03.2006 року про надання послуг з газопостачання та визнання
заборгованості,  яка зазначена в
договорі.

Відповідачка
ОСОБА_2 повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи,  в судове засідання не з'явилась.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  повно і всебічно з'ясувавши обставини,  на які сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,  дослідивши та
оцінивши докази,  надані сторонами
приходить до висновку,  що позов ВАТ
"Волиньгаз" підлягає до задоволення частково,  в позові ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди необхідно відмовити.

Випискою
з особового рахунку підтверджено,  що в
квартирі за адресою АДРЕСА_1 проживає квартиронаймач ОСОБА_1,  його дружина ОСОБА_2 (а.с. З).

Згідно
довідки Нововолинського управління по газопостачанню та газифікації тарифи на
природний газ для населення розроблені відповідно до норм споживання природного
газу,  затверджених постановою Кабінету Міністрів
України від 8.06.1996 року та складають з 1 квітня 1999 року - 4, 48 грн. на 1
особу,  з 15 червня 2005 року - 4, 54
грн.,  з 1 травня 2006 року- 5, 66 грн.,  з 1 липня 2006 року - 10, 478 на одну
людину,  з 1.11.2006 року - 8, 14 грн.
(а.с. 40-45).

Відповідно
до розрахунку вартості використаного природного газу за адресою АДРЕСА_1 станом
на 1.06.2007 року заборгованість абонента з липня 1995 року по 1.06.2007 року
складає 561 грн. (а.с. 55-56),  з червня
2004 року по травень 2007 року складає 213 грн. 89 коп.

з

(а.с.
57). Розрахунок заборгованості проведено на двох чоловік,  з урахуванням 50-процентної знижки оплати за
газ на підставі Закону України "Про статус ветеранів війни,  гарантії їх соціального захисту".
ОСОБА_1 є учасником війни,  відповідно до
Закону користується він та його дружина,
як член його сім'ї зазначеними пільгами.

Позивач
просить стягнути з відповідачів заборгованість з 1995 року обґрунтовуючи свої
вимоги тим,  що ОСОБА_1 в березні 2006
року підписано договір з підприємством,  відповідно до договору ОСОБА_1 визнав
заборгованість.

ОСОБА_1
заперечив укладання договору з ВАТ "Волиньгаз",  пояснив,
що оскільки він вважав,  що він
звільнений від оплати за газ,  тому
договору не підписував,  борг не
визнавав,  підпис в договорі не його.

З
наданого відповідачем примірника договору (а.с. 31-34) вбачається,  що підписи сторін в договорі відсутні.

П. 10.2 цього договору передбачено,
що договір складається у двох примірниках (по одному кожній із сторін)
які мають однакову юридичну силу.

З
вищенаведених оставин суд не приймає до уваги договір від 14.03.2006 року як
доказ визнання відповідачем заборгованості.

ст.  257
ЦК України
встановлена позовна давність тривалістю у три роки,  тому суд стягує заборгованість за
використаний газ за три роки за період з червня 2004 року по травень 2007
року,  яка відповідно до вимог позивача
складає 213 грн. 89 коп.

ОСОБА_1
просить відмовити в позові про стягнення заборгованості в зв'язку з наявністю у
нього права відповідно до законодавства звільнення від сплати за газ.

З
оглянутих в судовому засіданні посвідчень,
копії долучені до справи (а.с. 37) вбачається,  що ОСОБА_1 тричі нагороджувався знаком
"Шахтарська Слава".

ст. 43 Гірничого Закону України від 6.10.1999
року,  із змінами та доповненнями внесеними
Законами України від 4.10.2001 року передбачено,  що підприємства з видобутку вугілля та
вугледобувні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби таким
категоріям осіб: інвалідам і ветеранам війни та праці,  особам нагородженим знаками Шахтарської Слави
і іншим.  Особи,  які мають право на безоплатне отримання
вугілля на побутові потреби,  але
проживають у будинках,  що мають
центральне опалення,  у розрахунках за
комунальні послуги звільняються від сплати за електричну енергію та газ за
рахунок коштів підприємства з видобутку вугілля,  які перераховують кошти на ці потреби до
місцевого бюджету.

Зі
змісту  ст.  43 Закону вбачається,  що ОСОБА_1 як учасник війни,  особа,
яка тричі нагороджена знаками Шахтарської Слави має соціальні пільги і у
розрахунках за комунальні послуги звільняється від сплати за газ.

Відсутність
механізму щодо врегулювання взаємодії підприємств з видобутку вугілля,  підприємств,
які надають комунальні послуги,
органів влади на покриття витрат по наданню пільг не може зупинити,  обмежити соціальні права,  пільги передбачені в Законі.

4

В
рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 46
народних депутатів України щодо відповідності Конституції України положень
статтей Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" від
9.07.2007 року,  в п.3.1 зазначено,  що зупинення дії положень законів,  якими визначено права і свободи
громадян,  їх зміст та обсяг,  є обмеженням прав і свобод і може мати місце
лише у випадках,  передбачених Основним
Законом України. Відповідно до частини третьої статті 22,  статті 64 Конституції України право громадян
на соціальний захист,  інші
соціально-економічні права можуть бути обмежені,  у тому числі зупиненням дії законів лише в
умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк.

Виходячи
з положень  ст.  43 Гірничого Закону України,  рішення Конституційного Суду від 9.07.2007р.
суд відмовляє в позові до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за газ.

Відповідно до Гірничого Закону України члени сім'ї особи,  яка має пільги не звільняються від сплати за
газ,  тому згідно зі  ст.
ст.  64,  67 ЖК України ОСОБА_2 3обов'язана як член
сім'ї наймача своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Суд
стягує заборгованість за газ зі ОСОБА_2 3 червня 2004 року по травень 2007 року
в розмірі 106 грн. 94 коп.3 врахуванням встановлених тарифів на одну особу та
50 -процентної знижки оплати за газ,  та
судові витрати по сплаті державного мита та судового збору.

ст.  23 ЦК України
передбачено,  що особа має право на відшкодування
моральної шкоди,  завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю,  душевних стражданнях,  яких фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї самої,
членів її сім'ї чи близьких родичів та інше.

Відповідно
до  ст.
ст.  11, 60 ЦПК України,  суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини,  на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

В позові
про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 не обгрунтував в чому полягає
заподіяна йому моральна шкода,  не надав
суду докази її спричинення.

Довідка
аптеки № 111,  якою підтверджено
придбання ліків ОСОБА_1 в 2002 року,  не
свідчить про спричинення моральної шкоди.

З
вищезазначених підстав суд відмовляє в позові ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.

Керуючись  ст.
ст.  11,  60,
209,  112,  213,
215 ЦПК України,   ст.  64,  67
ЖК України,   ст.  23 ЦК
України,   ст.  43 Гірничого Закону України,  суд, -

вирішив:

Позов ВАТ
"Волиньгаз" задовольнити частково.

Стягнути
в користь Нововолинського управління по газопостачанню та газифікації ВАТ
"Волиньгаз" з ОСОБА_2 заборгованість за газ

судові   витрати
в  сумі   81
грн.   по   сплаті
судового   збору  та
витрат  на інформаційно-технічне
забезпечення.

В позові
ВАТ "Волиньгаз" до ОСОБА_1 та в
іншій частині позову відмовити.

В
зустрічному позові ОСОБА_1 до ВАТ
"Волиньгаз" про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення
суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляції до апеляційного суду у
Волинській області протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне
оскарження,  яка подається протягом 10-ти
днів після проголошення рішення суду.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги,  після розгляду справи апеляційним судом.