Справа№2-206/2007рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
вересня 2007року                                                                                                   м.
Болехів

Болехівський
міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого
судді                  Головенко О.С.

при
секретарі                          Латик
В.Є.

з участю
позивача ОСОБА_1представника позивача адвоката ОСОБА_2 відповідача
ОСОБА_3

представника
третьої особи - фонду відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в
Долинському районі - Чопей .О.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1
доОСОБА_3,  ОСОБА_4 про зобов'язання
скласти акт про нещасний випадок на виробництві , -

ВСТАНОВИВ:

Звернувшись
в суд із зазначеним позовом,  позивач на
обгрунтування своїх вимог покликається на те,
що 07 грудня 2006року від свого знайомого ОСОБА_5 він дізнався,  що приватному підприємцю ОСОБА_3,  який придбав у власність в Болехівському
сокоекстрактному заводі виробничі приміщення необхідні працівники для виконання
чорнової роботи. В той же день батько відповідача ОСОБА_4погодився взяти його
виконувати різні чорнові роботи,
вказавши,  скільки годин необхідно
працювати,  як буде проведено оплату та
вказав приступити до роботи 9 грудня. Заяву про прийняття на роботу він не
писав,  трудової книжки ніхто від нього
не вимагав,  випробовувальний термін не
встановлювався.

Крім
нього,  на даному об'єкті працювали ще
четверо осіб під керівництвомОСОБА_4..,
який давав необхідні вказівки. 9 грудня разом з ними працював власник
приміщення ОСОБА_1,  але позивач не вів з
ним ніякої розмови щодо оформлення його до роботи та її оплати. 11 та 12 грудня
власник приміщення ОСОБА_1 В не приходив на об'єкт.

13
грудня 2006р. біля 11 год.
він разом із ОСОБА_6,  ОСОБА_7,  ОСОБА_8
та відповідачем ОСОБА_4на горищі цього приміщення за вказівкою
ОСОБА_4переносили металеву балку довжиною 6, 5 метра Коли він підняв
балку,  стеля провалилася і він впав з
висоти близько 4 м на цементну підлогу,
отримавши перелом шийки стегна правого бедра та перелом правої ключиці
зі зміщенням.  Після доставки його в
лікарню,  відповідач ОСОБА_1 просив,  щоб він вказував,  що отримав траму вдома та пообіцяв
відшкодувати всі кошти,  витрачені ним на
лікування. Він надав йому 6500грн. на лікування,  приніс милиці,  а після того став його уникати.

Йому
відмовлено в розслідуванні нещасного випадку в зв'язку з тим,  що він самостійно забезпечив себе роботою з
підприємцем ОСОБА_1 без укладення трудової угоди.

Однак
вважає,  що оскільки його фактично було
допущено до роботи,  то згідно  ст.  24
ч.3 КзПП України між ним і ОСОБА_1 був укладений трудовий договір.

Посилаючись
на викладене,  просить зобов'язати
відповідачів ,  як роботодавців,  скласти акт Н-1 про нещасний випадок,  що стався з ним 13.12.2006року під час
виконання ним трудових обов'язків без оформлення трудового договору у
виробничому приміщенні,  який належить
ОСОБА_1,  внаслідок якого він отримав
травму.

В
судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги з підстав,  викладених в позовній заяві. Додатково
вказав,  що в приміщенні,  в якому він отримав травму,  виробництво не велося,  вони наводили там порядок та проводили уборку.

Відповідач
ОСОБА_3,  заперечуючи доводам
позивача,  вказував,  що він є власником частки будівлі
згідно-договору купівлі-продажу,  яка
була в аварійному стані і потребувала ремонту. Він проводив разом з батьком
роботи по впорядкуванні цього приміщення. Ніяку підприємницьку діяльність не
здійснює на даному об'єкті та   не
використовує робочу силу.   Інколи його
батькові

допомагали прибирати друзі. Батько йому не
говорив,  що взяв на впорядкування
приміщення працювати позивача. Не заперечує,
що відвідував позивача в лікарні та надавав йому кошти на лікування.

Відповідач
ОСОБА_4позовних вимог не визнав та пояснив,
що на прохання свого сина він разом із своїми товаришами прибирали
приміщення,  власником якого є син.
Позивач теж попросився допомогти їм здійснювати роботи за оплату,  свого сина,
як власника,  він про це не
повідомив. Ніякої розмови між ним,  його
сином,  позивачем щодо працевлаштування
останнього не було та крім того,  син
взагалі не давав йому ніяких вказівок щодо прийняття будь-кого на роботу,  оскільки ніяке виробництво в даному
приміщенні сином не ведеться.

Представник
третьої особи - фонду відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в
Долинському районі вважає позовні вимоги безпідставними,  оскільки відповідно до чинного законодавства
розслідування нещасних випадків та складання відповідного акту поширюється на
осіб,  які працюють на умовах трудового
договору у підприємствах,  фізичних
осіб,  які забезпечують себе роботою
самостійно та громадян- суб'єктів підприємницької діяльності. Ті фізичні особи,  які забезпечують себе роботою
самостійно,  повинні реєструватись у
Фонді як добровільні особи. Так як позивач себе забезпечив роботою
самостійно,  про те ні у Фонді не був
зареєстрований,  як добровільна
особа,  ні укладав трудовий договір з
підприємцем ОСОБА_1,  даний нещасний
випадок,  що стався з ним не підлягає під
Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків.

Заслухавши
пояснення сторін,  свідків,  дослідивши зібрані у справі докази,  та давши їм правову оцінку,  суд вважає,
що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За
Законом України «Про загальнонообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працезадності » ,  Положення про порядок розслідування та
'ведення обліку нещасних випадків професійних захворювань і аварій на
виробництві сфера їх застосування поширюється на осіб,  які працюють на умовах трудового договору на
підприємствах,  установах,  організаціях незалежно віж їх форм власності
та господарювання,  у фізичних осіб,  на осіб,
які забезпечують себе роботою самостійно,  за умови добровільної сплати ними внесків на
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та громадян
- суб'єктів підприємницької діяльності.

Згідно
ч.4  ст. 24 Кодексу законів про
працю,  п.7 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 6 листопада 1992р. № 9 « Про практику розгляду судами трудових
спорів» укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням
власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.
Трудовий договір вважається укладеним і тоді,
коли наказ чи розпорядження не були видані,  але працівника фактично було допущено до
роботи. Фактичний допуск до роботи вважається уклаженням трудового договору
незалежно від того,  чи було прийняття на
роботу належним чином оформлено,  якщо
робота провадилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого
ним органу.

Судом
встановлено,  що відповідач ОСОБА_3,  є власником 50/100 часток адміністративної
будівлі за №6»в» по вулиці Котляревського в м. Болехові згідно договору
купівлі-продажу від 30.12.2004року. .

13
грудня 2006року позивач на даному об'єкті при виконанні робіт,  пов'язаних з прибиранням приміщення,  отримав перелом шийки правого стегна,  перелом правої ключиці.

Суд
визнав,  що для проведення цих
робіт,  які не пов'язані з
виробництвом,  між позивачем та
відповідачем ОСОБА_1,  як власником
приміщення,  трудовий договір не
укладався,  допуск до цих робіт та
виконання їх позивачем здійснювалося без відома та згоди власника,  про що не заперечував сам позивач та підтверджено
поясненнями сторін,  свідків ОСОБА_6
,  ОСОБА_9

Листом
податкової інспекції стверджується,  що
ОСОБА_3 ,  як підприємець,  взятий на облік 06 жовтня 2006року та згідно
поданої ним заяви 09.10. 2006року припинив підприємницьку діяльність.

При таких
обставинах твердження позивача про те,
що його фактично допустив до виконання роботи батько власника -ОСОБА_4.-
не може бути визнаний судом як підстава для встановлення факту трудових
відносин між ними.

Таким
чином,  позовні вимоги не грунтуються на
законі,  а тому в позові слід відмовити.

На підставі
наведеного,  ч4  ст.  24
Кодексу законів про працю України,    ст.   ст. 2,
7, 11 Закону України «Про загальнонообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на

виробництві та професійного
захворювання,  які спричинили втрату
працезадності »   п.п.1, 5 6 Положення
про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків професійних
захворювань і аварій на виробництві,
керуючись  ст. 57,  212, 213, 215,  Цивільно-процесуального кодексу,  суд, -

Ріши в:

В позові  ОСОБА_1 доОСОБА_3,  ОСОБА_4 про зобов'язання скласти акт про
нещасний випадок на виробництві відмовити.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.

У разі подачі
заяви про апеляційне оскарження,  але
апеляційна скарга не подана в строк,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Болехівський
міський суд