справа № 2-592/2007 p.
РІШЕННЯ

іменем      України

01 жовтня 2007
року              Ірпінський міський суд
Київської області в складі :

головуючого                          судді Савченка СІ.

при
секретарі                          Забарило
О.С., Вітошко О.А.

за участю
позивачів                                       ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника
позивачів                   ОСОБА_5

відповідача                                         ОСОБА_3

адвоката                                              ОСОБА_6

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду в м.Ірпінь
Київської області справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2до ОСОБА_3, ОСОБА_4про
відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,
-

встановив:

Позивачі в лютому 2007 р. звернулися до суду із даним
позовом, який мотивували тим, що 22.10.2006 р. близько 19-00 години в смт.Буча
Київської області сталася ДТП
за участю належного позивачу автомобіля "АЗЛК-2140" держномер
НОМЕР_1, під керуванням позивача ОСОБА_2,
та автомобіля "Мерседес
С-220" держномер НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_3 належного
відповідачу ОСОБА_4
Вказували, що ДТП сталася
внаслідок порушення ПДР відповідачем ОСОБА_3, який виїхав на смугу зустрічного
руху, скоївши зіткнення, однак постановою начальника Бучанського СВМ від
30.12.2006 р. в порушенні
кримінальної справи було відмовлено. В результаті ДТП автомобілю
"АЗЛК-2140" спричинені технічні ушкодження. Також позивачам завдано
моральної шкоди, бо позивач ОСОБА_2 та її дитина отримали тілесні ушкодження і
проходили лікування. Посилалися, що даний автомобіль вони використовували по
роботі, здаючи його в оренду і працюючи на ньому, за що отримували по 1250 грн.
щомісяця, однак після пошкодження позбавлені цього. Посилаючись на те, що
власником автомобіля є ОСОБА_4,
просили стягнути з відповідачів на їх користь вартість ремонту автомобіля в
розмірі 6000 грн., 7500 грн. збитків та 10000 грн. моральної шкоди, а також
судові витрати.

В судовому засіданні представник позивачів позов підтримала, після
проведення судової експертизи уточнила вимоги, просила стягнути з відповідачів
солідарно 3375,65 грн. матеріальної шкоди, 253,37 грн. за проведення судової
експертизи, 13,68 грн. за телеграму, 320 грн. за лікування зуба, пошкодженого
ОСОБА_2 при ДТП та 12500
грн. (1250 грн. х 10 міс.) збитків, пов"язаних з неотриманням орендної
плати за автомобіль. В решті вимоги залишила без змін.

Позивачі
підтримали уточнені їх представником вимоги, просили задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав
частково. Пояснив, що дійсно 22.10.2006 р. в смт.Буча Київської області він
керуючи за дорученням автомобілем "Мерседес С-220" р.н. НОМЕР_2,
вихав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем "АЗЛК-2140".
З місця ДТП поїхав, бо поспішав. Визнав позов в частині відшкодування
матеріальної шкоди в сумі 3375,65 грн., 253,37 грн. за проведення судової
експертизи, 13,68 грн. за телеграму, 320 грн. за лікування зуба, частко визнав
заподіяння моральної шкоди. Позов в частині відшкодування 12500 грн. збитків,
пов"язаних з орендою позивачем ОСОБА_1 автомобіля, не визнав, посилаючись
на недоведеність позову. В цій частині просив відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 в
судове засідання нез"явилася, про час розгляду справи повідомлена належним
чином, про причини неявки не сповістила.

Суд, вислухавши доводи та заперечення учасників, покази
свідка, дослідивши по справі письмові докази, в межах строків, встановлених
ст.157 ЦПК України, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлені
слідуючі обставини : 22.10.2006 p. близько 19-00
години в смт.Буча Київської області по вул.Вокзальній сталася ДТП за участю
автомобіля "АЗЛК-2140" реєстраційний номер НОМЕР_1, належного
позивачу ОСОБА_2 під керуванням її чоловіка ОСОБА_1, та автомобіля "Мерседес-Бенц С-220"
реєстраційний номер НОМЕР_2, належного відповідачу ОСОБА_4 під керуванням
відповідача ОСОБА_3 ДТП сталася
внаслідок того, що відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем за дорученням, під
час руху виїхав на смугу зустрічного руху, порушивши п.11.3 Правил дорожнього
руху і допустивши зіткнення з автомобілем позивача. Постановою начальника
Бучанського селищного відділення міліції від 30.12.2006 р. в порушенні
кримінальної справи по даному факту відмовлено за п.2 ст.6 КПК України,
поскільки пасажири автомобіля "АЗЛК-2140" при ДТП отримали легкі
тілесні ушкодження.

Також судом встановлено, що в результаті ДТП автомобіль, належний позивачу ОСОБА_2, одержав механічні
пошкодження і позивачу заподіяно матеріальної шкоди на суму 3375,65 грн. Крім
того, внаслідок ДТП позивачу ОСОБА_2 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді
забою правого колінного суглобу з приводу якого остання перебувала на
лікарняному з 23.10.2007 р. до 15.11.2006 р. та зламано зуб, а її малолітній
дочці заподіяно садно верхньої повіки праворуч.

Вказані обставини визнані сторонами, а тому згідно ч.1 ст.61 ЦПК України не
підлягають доказуванню.

Спірні правовідносини регулюються ст. 1187 ЦК України, згідно якої шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності,
інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом,
використання якого створює підвищену небезпеку, якщо ця особа не доведе, що
шкода виникла внаслідок непереборної сили або з умислу потерпілого.

Оцінюючи всі докази в їх сукупності суд вважає доведеною ту, обставину, що ДТП сталася
внаслідок винних дій володільця автомобіля "Мерседес-Бенц С-220" р.н.
НОМЕР_2 відповідача ОСОБА_3 який керуючи автомобілем за дорученням, порушив
ПДР. Порушення відповідачем ПДР знаходиться в причинному зв»язку із заподіянням
позивачу шкоди.

З урахуванням вимог ст. 1187 ЦК
України суд вважає, що відповідальність за заподіяну позивачу шкоду має
нести відповідач ОСОБА_3 як володілець джерела підвищеної небезпеки. Підстави
для стягнення шкоди з власника автомобіля ОСОБА_4
відсутні.

Вирішуючи питання на чию користь стягувати відшкодування матеріальної
шкоди, суд керується тим, що власником автомобіля згідно свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_2

Поскільки судом встановлено, що позивачу ОСОБА_2 як власнику автомобіля
"АЗЛК-2140" з вини відповідача ОСОБА_3 внаслідок порушення останнім
ПДР при керуванні джерелом підвищеної небезпеки на відповідній правовій підставі,
заподіяна матеріальна шкода, то суд стягує з відповідача на користь позивача
заподіяні їй внаслідок ДТП
матеріальні збитки в сумі 3375,65 грн., а також витрати на проведення
судової експертизи 253,37 грн. та 13,68 грн. за телеграму, 320 грн. за лікування
пошкодженого зуба.

Щодо відшкодування позивачу ОСОБА_1
12500 грн. збитків, пов"язаних з неможливістю здавати в оренду
автомобіль, то суд вважає, що в цій частині в позові слід відмовити, бо дані
вимоги не знайшли свого підтвердження. Зокрема позивач не зміг надати суду
доказів щодо отримання ним коштів за оренду автомобіля, хоча суд робив в
засіданні перерву і надавав позивачу для цього час. Допитаний по цьому питанню
свідок ОСОБА_7пояснив, що ніяких фінансових документів позивачу за отримання
останнім щомісяця 1250 грн. він не оформляв. Пояснення позивача та свідка хто і
де працював і хто у кого орендував автомобіль носять супереч.1ивий характер і
непереконливі для суду.

Стосовно позову в частині стягнення з відповідача
моральної шкоди, то суд вважає, що такі вимоги підлягають до часткового
задоволення, поскільки судом встановлено, що в результаті ДТП позивачу ОСОБА_2
заподіяна моральна шкода, яка виражається в її моральних та фізичних
стражданнях, а також інших негативних наслідках для позивача, в зв'язку з
ушкодженням здоров'я. Так позивач під час ДТП та послідуючого лікування зазнала
фізичного болю та фізичних страждань, її дитина також отримала тілесні
ушкодження. З 23.10.2006 р. по 15.11.2006 р. позивач знаходилася на
лікарняному.

При визначенні розміру заподіяної позивачу ОСОБА_2
моральної шкоди суд згідно ч.2 ст.23 ЦК
України враховує суть позовних вимог, характер правопорушення, глибину
моральних та фізичних страждань і визначає шкоду в розмірі 2000 гривень.

Стосовно позову в частині стягнення моральної шкоди на користь позивача ОСОБА_1, то суд вважає,
ідо в цій частині позов необхідно залишити без задоволення, оскільки всупереч
вимогам ст.60 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,
позивач в судовому засіданні не надав, передбачених ч.2 ст.57 ЦПК України
доказів заподіяння йому моральної шкоди.

Також відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує на користь позивача
ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення процесу пропорційно
задоволеним вимогам в сумі 15 грн., а також на користь держави стягує -
держмито в сумі 25,50 грн.

На підставі ст.ст. 23, 1187 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити
частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2заподіяну внаслідок
ДТП матеріальну
шкоду в сумі 3375 гривень 65 коп, витрати на проведення судової експертизи 253
гривень 37 коп., 13 гривень 68 коп. за телеграму, 320 гривень за лікування
пошкодженого зуба, 2000 гривень моральної шкоди, 15 гривень судових витрат, а
всього стягнути на користь ОСОБА_2 5977 гривень 70 коп.

В решті позову
відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_3 на користь держави держмито в сумі 25,50 грн.

Копію рішення
направити відповідачу ОСОБА_4

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через
Ірпінський міський суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів та наступного подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів
після подання заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву не було подано, а у
випадку подання заяви - після закінчення строку на подання апеляційної скарги,
якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду,
якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.