Справа № 2 -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27 вересня 2007
року.     Костянтинівський міськрайонний
суд Донецької області в складі:

головуючого
судді      Соларєвої Т.О.

при секретарі  Кльопової Л.В.

за участю:

позивача         ОСОБА_1

відповідача     ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

11.09.2007
позивачка звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Посилалась нате, що 18 квітня 1988 року вони зареєстрували шлюб в
Костянтинівському відділі РАЦС Донецької області, актовий запис № 225. В
зв*язку зі сварками, непорозумінням сторони припинили спільне мешкання з
листопада 2006 року. Просить шлюб зареєстрований з відповідачем в
Костянтинівському відділі РАГС Донецької області, актовий запис № 225
розірвати.

У
попередньому судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги,
посилалась на тіж обставини, що й у позовній заяві. Зазначила, що проживає з
іншим чоловіком. Вважає, що сім*ю зберегти неможливо. Просила шлюб з
відповідачем розірвати.

Відповідач
у судовому засіданні позов визнав, подальше сумісне проживання з позивачкою у
справі вважав неможливим.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши
пояснення сторні, дослідивши надані докази, прийшов до наступного.

Судом
встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно
зі ст. 105 ч.3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою
одного з подружжя на підставі рішення суду.

Суд
постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,
інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.(ст. 112 СК України).

18
квітня 1988 року сторони зареєстрували шлюб в Костянтинівському відділі РАЦС
Донецької області, актовий запис № 225, що підтверджується копію свідоцтва про
укладення шлюбу (а.с. 4).

Сторони
припинили шлюбні відносини з листопада 2006 року через сварки, непорозуміння.
До примирення сторони не прийшли, позивачка мешкає з іншим чоловіком,
поновлювати сімейні  відносини  не
мають  наміру.  Вказані
обставини  мають  істотне
значення,  тому  шлюб
між сторонами підлягає розірванню.

Спір про поділ
спільного майна відсутній.

Керуючись
ст. ст. 105, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 60, 88, 130, 213 - 215
ЦПК України,

вирішив:

Позовну заяву
ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 18 квітня 1988
року в Костянтинівському відділі РАГС Донецької області, актовий запис № 225,
розірвати.

При
видачі органами РАГС свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 судовий
збір на користь держави у розмірі 25 (двадцять п»ять) гривень, ОСОБА_2 від
сплати судового збору звільнити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької
області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.