Справа № 2-659/2007рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2007 року Криворізький районний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бондарчука Г. Д.

при секретарі Ференц І.З.

за участю:

відповідачів: ОСОБА_1ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Христофорівської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини і про визнання права власності на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною заявою посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1померла її мати ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Спадкоємцями за законом є позивачка та два її брати: ОСОБА_1, ОСОБА_2- відповідачі по справі, які на спадщину не претендують.

Після смерті матері позивачка фактично прийняла спадщину, що виразилося в тому, що вона доглядала за будинком, здійснювала поточний ремонт, користувалася присадибною ділянкою.

У встановлений законом строк позивачка не звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини.

При зверненні до нотаріальної контори, позивачці було відмовлено, оскільки у неї відсутній факт прийняття спадщини.

Позивачка просила постановити рішення, яким заявлені вимоги задовольнити у повному обсягу, шляхом встановлення факт прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

В судове засідання позивачка не з'явилася, в матеріалах справи є її письмова заява про розгляд справи у її відсутність, оскільки вона знаходиться у лікарні, заявлені вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача Христофорівської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, у справі є письмова заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги позивача визнали та не заперечували проти їх задоволення.

Відповідачі по справі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2в судовому засіданні, кожен окремо, позовні вимоги визнати та не заперечували проти визнання за позивачкою права власності на спадкове майно у вигляді будинку, що залишився після смерті їх матері.

Суд, вислухавши пояснення відповідачів, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 за життя належав на праві приватної власності будинок АДРЕСА_1, який вона отримала у спадок, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.04.1982 року (а.с. 11). Своє право власності ОСОБА_4 посвідчила в КП "Криворізьке БТІ" (а.с. 8.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 9). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді

вищезазначеного домоволодіння.

Оскільки, ОСОБА_4 за час життя заповіту не складала, то її спадкоємці спадкують належне їй майно за законом.

Позивачка після смерті ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину, що виразилося в тому, що у вона продовжувала доглядати за будинком, здійснювала в ньому ремонт, користувалася присадибною ділянкою. Проте при зверненні позивачки до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, оскільки у неї був відсутній факт прийняття спадщини після смерті її матері (а.с. 10).

Відповідно до п.5 Перехідних та прикінцевих положень ЦК України в редакції 2003 року правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки ОСОБА_4 померла в 1996 році, тобто до набрання ЦК України (в редакції 2003 року) чинності, позивачка по справі фактично прийняла спадщину, тому суд, вирішуючи питання про визнання за позивачем права власності на спадкове майно керується нормами Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, її матір'ю вказана ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 5).

04.04.1972 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_5, її прізвище

після укладання шлюбу: ОСОБА_3 (а.с. 6). В подальшому укладений шлюб був розірваний.

17.04.1987 рокуОСОБА_3уклала шлюб зОСОБА_6, її прізвище після укладення шлюбу: ОСОБА_3 (а.с. 7). Суд вважає встановленим,

що позивачка по справі є рідною дочкою ОСОБА_4. Таким чином,

спадкоємцями ОСОБА_4 є її діти: ОСОБА_3 - позивачка по справі, ОСОБА_1та ОСОБА_2- відповідачі по справі, які на свою частину спадщини за законом не претендують, що було підтверджено ними також в судовому засіданні.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд вважає доведеним той факт, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, інші спадкоємці на спадщину за законом не претендують та не заперечують проти задоволення позовних вимог шляхом визнання права власності на спадкове майно за позивачкою, а тому вважає за доцільне визнати за позивачкою також право власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4. , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного та керуючись ст. 548, 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) та ст. ст. 10, 11, 60, 130, 209, 224-232, 256 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Христофорівської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини і про визнання права власності на спадщину - задовольнити.

Встановити факт, щоОСОБА_3прийняла спадщину у вигляді будинку АДРЕСА_1 після ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1

Визнати за ОСОБА_3 право власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в Дніпропетровський апеляційний суд протягом двадцяти днів з дня подачі заяви на апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення або протягом десяти днів без подачі заяви на апеляційне оскарження.