Справа №2-2637
РІШЕННЯ

іменем України

17
вересня 2007 року   Торезький міський суд
Донецької області у складі:

Головуючого-судді                                                                                 Сенчишина
Ф.М.

При
секретарі                                                                                          Привальцевій
А.В.

За
участю позивача                                                                                Бєлашевої
О.С.

відповідача                                                                                              ОСОБА_1.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тореза цивільну справу
за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на
утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Згідно позову,  позивачка 27 вересня 2005 року поновила
шлюбні відносини з колишнім чоловіком - відповідачем ОСОБА_1. Від шлюбу мають
доньку ОСОБА_3,  1996 року
народження,  яка проживає разом з
позивачкою та перебуває на її утриманні. Останні два роки між ними постіно
виникають сварки через те,  що відповідач
вживає алкогольні напої,  з 2005 року
практично припинили шлюбні відносини,
відповідач мешкає окремо,
добровільної допомоги на утримання дитини не надає,  другі стягнення з нього не проводяться.

Позивачка просить розірвати шлюб
між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на
утримання доньки ОСОБА_3у розмірі 1/4 частки усіх доходів відповідача.

У судовому засіданні позивачка
ОСОБА_2.  підтвердила вимоги за позовною
заявою та фактичні обставини на яких вони грунтуються,  додала що категорично заперечує проти надання
строку для примирення з відповідачем,
оскільки заходи з примирення вже неодноразово вживалися і не дали
результату,  не бажає негайного виконання
судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один
місяць.

Відповідач ОСОБА_1. у судовому
засіданні визнав позов в повному обсязі,
про що надав суду відповідну заяву.

Визнання позову відповідачем не
суперечить закону,  не порушує
права,  свободи чи інтереси інших осіб і
прийняте судом.

Згідно вимог  ст.  61
ЦПК України,  суд вважає доказаними як
такі що визнані сторонами у справі наступні фактичні обставини:

Сторони з 27 вересня 2005 року
повторно перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстрований відділом
реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції,  актовий запис НОМЕР_1. Від шлюбу мають
спільну доньку - ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходяться на її
утриманні. Відповідач мешкає окремо та добровільної допомоги на утримання
дитини позивачці не надає. Відповідач працює,
має постійний заробіток. З 2005 року сторони фактично припинили шлюбні
відносини,  мешкають окремо,  спільне господарство не ведуть,  шлюб розпався,  відновлення шлюбних відносин сторони не
бажають. Питання місця проживання дитини та розподілу спільного майна
врегульоване в позасудовому порядку.

Аналізуючи правовідносини,  що є предметом судового розгляду суд враховує
наступне:

Згідно ч.3  ст.
105 Сімейного кодексу України,
шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя
на підставі рішення суду,  відповідно до
статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1  ст.
110 цього ж Кодексу,  позов про
розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Згідно ч. 2  ст.
112 цього ж Кодексу,  суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу,
якщо буде встановлено,  що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них,  інтересам їхніх
дітей,  що мають істотне значення.

Згідно  ст.
180 цього ж Кодексу,  батьки
зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2  ст.
182 цього ж Кодексу,  мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,  ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1  ст.
183 цього ж Кодексу,  частка
заробітку (доходу) матері,  батька
дитини,  яка буде стягуватися як аліменти
на дитину,  визначається судом.

Таким чином судом встановлено,  що подальше
збереження шлюбу супечить інтересам сторін,
тому позовні вимоги про розірвання шлюбу необхідно задовольнити.
Відповідач добровільно не виконує свій обов'язок з утримання неповнолітньої
дитини,  заявлений позивачкою розмір
аліментів є розумним,  відповідає
визначеним законом межам та інтересам дітей,
тому позовні вимоги необхідно задовольнити. Враховуючи клопотання
позивачки,  суд вважає недоцільним
допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць.

Згідно
п. 4 ч.3  ст.  81 ЦПК України,  витрати на інформаційно технічне забезпечення
розгляду цивільних справ за позовами про стягнення аліментів покладаються на
сторони після розгляду справи судом,
тому з відповідача необхідно стягнути такі витрати у розмірі 30 гривень.

З відповідача на
користь держави необхідно стягнути судовий збір 51 гривня.

Враховуючи,  що спільна дитина сторін перебуває на
утриманні матері,  витрати пов'язані з
реєстрацією розірвання шлюбу у сумі 17 гривень слід покласти на відповідача,  звільнивши позивачку від їх сплати.

Керуючись
ч.3  ст.
105,  ч. 1  ст.
110,  ч. 2  ст.
112,   ст.  180,
ч. 2  ст.  182,
ч. 1  ст.  183 Сімейного кодексу України,   ст.
ст.  10, 11,  60,
174,  212 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_2до ОСОБА_1про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання
дитини - задовольнити в повному обсязі.

Шлюб,  зареєстрований 27 вересня 2005 року відділом
реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції
Донецької області,  актовий запис
НОМЕР_1,  між ОСОБА_2та
ОСОБА_1-розірвати.

Стягнути
з ОСОБА_1при реєстрації розірванню шлюбу державне мито у розмірі 17
(сімнадцяти) гривень. ОСОБА_2 від сплати державного мита звільнити.

Стягнути
з ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження,  який народився,  зареєстрований та фактично мешкає у АДРЕСА_1,  працюючого машиністом бульдозеру ПП ОСОБА_4
(АДРЕСА_2),  на користь ОСОБА_2,  яка мешкає у АДРЕСА_1,  аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,  у розмірі 1 / 4 частини усіх видів його
заробітку,  але не менше ЗО відсотків
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,  починаючи з 13 серпня 2007 року і до
повноліття дитини.

Стягнути
з ОСОБА_1на користь держави судовий збір у розмірі 51 (п'ятдесят одна) гривня
та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі
30(тридцять) гривень.

На
рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження у Апеляційний суд
Донецької області через Торезький міський суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення,  а апеляційна
скарга може бути подана у тому ж порядку протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається в строк,  встановлений для подання такої заяви.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо таку заяву не було
подано.

Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк,  рішення набирає законної сили після
закінчення цього строку.

У разі
подання апеляційної скарги рішення,  якщо
його не скасовано,  набирає законної сили
після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення надруковане в єдиному
примірнику в нарадчій кімнаті суддею Сенчишиним Ф.М.