Апеляційний   суд  Миколаївської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24
грудня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних спрарах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

Колосовського С.
Ю.,   Лисенка П.П.,     Вовненко
Г.Ю.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про визнання такими,  що втратили право користування жилим
приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права користування жилим
приміщенням,  за касаційними скаргами
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на рішення Світловодського міскрайонного суду Кіровоградської
області від 20 лютого 2006 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської
області від 20 червня 2006 року,

встановила:

В грудні 2000 року ОСОБА_1 звернувся в суд з

позовом   до ОСОБА_2  про визнання такою,   що

втратила
право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1. В подальшому ОСОБА_1
доповнив свої позовні вимоги та уточнив підстави позову і просив визнати такими,  що втратили право користування жилим
приміщенням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в зв'язку з припиненням договору найму жилого
приміщення. Посилався на те,  що
відповідачі вселились в спірну квартиру як піднаймачі за договором
піднайму,  укладеним 19 серпня 1997 року
з наймачем спірної квартири і не набули самостійного права на спірне жиле
приміщення. В лютому 2000 року припинили договір піднайму і виселились з
спірної квартири.

В січні
2004 року ОСОБА_3 і ОСОБА_2,  яка діяла також в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4,
звернулись в суд з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
усунення перешкод в користуванні спірною квартирою і вселення,  посилаючись на те,  що проживали в спірній квартирі як члени сім'ї
наймача. В лютому 2000 року через неправомірну поведінку ОСОБА_1 вимушені були
тимчасово покинути спірну квартиру. Проте ОСОБА_1 чинить перешкоди їх
поверненню в квартиру.

Спір розглядався
судами неодноразово.

Останнім
рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20
лютого 2006 року,  яке залишене без змін
ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 20 червня 2006 року,  позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Зустрічний
позов ОСОБА_1 задоволено частково і постановлено визнати ОСОБА_4 такою,  що має право користування спірним жилим приміщенням.  В іншій частині в задоволенні зустрічного
позову відмовлено.

Справа №
33ц-915кс/07                           Головуючий
у першій інстанції    Широкоряд Р.В.

Категорія
10                                              Суддя-доповідач
Вовненко Г.Ю.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1,  посилаючись
на неправильне застосування норм матеріального права,  просить скасувати судові рішення в частині
визнання права користування жилим приміщенням за ОСОБА_4 і в цій частині
ухвалити нове рішення,  відмовивши в
задоволенні зазначених вимог.

ОСОБА_2
в касаційній скарзі,  посилаючись на неповне
з'ясування судами обставин справи,
необґрунтованість висновків,
порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм
матеріального права,  просить судові
рішення в частині,  якою задоволено позов
ОСОБА_1 та відмовлено в задоволенні її та ОСОБА_3 позовних вимог -скасувати і
ухвалити нове рішення.

Колегія суддів
дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Судами
встановлено,  що ОСОБА_2 і ОСОБА_3
вселились в спірну квартиру на підставі договору піднайму від 19 серпня 1997
року,  укладеного з наймачем спірної
квартири без зазначення строку і зареєстрованого у житлово-експлуатаційній
організації (а.с.  34). В лютому 2000
року вони припинили договір піднайму,
звільнивши спірну квартиру.

Ухвалюючи
рішення,  суд першої інстанції правильно
виходив з того,  що згідно з ч.5  ст.  97
і ч.1  ст.  99 ЖК України піднаймач жилого приміщення
вправі у будь-який час розірвати договір піднайму і незалежно від тривалості
проживання піднаймачі не набувають самостійного права на займане приміщення.

Що
стосується ОСОБА_4,  то судами встановлено,  що вона проживала в спірній квартирі як член
сім'ї наймача і відповідно до 64 ЖК України нарівні з наймачем користується
усіма правами. Передбачених законом підстав для визнання її такою,  що втратила право користування жилим
приміщенням по справі не вбачається.

Апеляційний
суд погодився з висновками суду першої інстанції та залишив його рішення без
змін.

Встановлено
і це вбачається із матеріалів справи,  що
рішення судів ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч.1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України та Законом України від 22
лютого 2007 року № 697-V «Про
внесення змін до закону України «Про судоустрій України» щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ» колегія суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Миколаївської області

ухвалила:

Касаційні скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_2          відхилити,    а
рішення      Світловодського

міскрайонного
суду Кіровоградської області від 20 лютого 2006 року та ухвалу апеляційного
суду Кіровоградської області від 20 червня 2006 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.