Справа 2-1737/2007року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.  Ковель                                                                                 25
вересня  2007  року

Ковельський міськрайонний суд        Волинської
області    під головуванням

судді                                                       Миронюк  М. Г.

за
участю секретаря                                  Посполітак
Г.О.

позивача                                                   ОСОБА_1

відповідача                                                ОСОБА_2

розглянувши
у попередньому відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за
позовомОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2мотивуючи тим,  що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі
з ІНФОРМАЦІЯ_2. Від шлюбу мають неповнолітню дочку ,  ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя не склалось . Відповідач зловживає спиртними
напоями ,  на ґрунті пияцтва влаштовував
скандали ,  ображає позивачку в
присутності доньки . З 27.06.2007 року сторони проживають по різним адресам .
Шлюб існує лише формально. Подальше збереження шлюбу неможливе,  а тому позивачка просить шлюб розірвати.

В   судовому засіданні позивач свої позовні
вимоги підтримав   і суду пояснила ,  що викладені обставини свідчать про
неможливість відновлення шлюбних відносин. Подальше збереження шлюбу за
обставин,  що склались,  є недоцільним і тому просить шлюб розірвати.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав ,  не заперечує щодо його задоволення.

Суд заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши письмові
докази по справі приходить до висновку,
що позов підставний і підлягає до задоволення.

Вимогами
ч.4  ст. 130 ЦПК України
встановлено,  що при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
передбаченому  ст. 174 ЦПК
України. Згідно з ч.4  ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно
до ч. 1  ст.  110 СК України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно
представленого суду свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1від ІНФОРМАЦІЯ_2
сторони вступили в юридичний шлюб ,  який
зареєстровано відділом записів актів громадянського стану Ковельського
міськвиконкому Волинської області ,  про
що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №
361   .

Як
вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2від 16.03.1994 року в шлюбі
народжено доньку ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд,  враховуючи ту обставину,  що сторони виявили взаємну згоду на
розірвання шлюбу,  вважає за недоцільне
надавати строк для примирення.

Враховуючи
той факт,  що дочка залишається проживати
з позивачкою,  суд вважає,  що судові витрати,  пов'язані з оформленням розлучення в органах
РАЦСу слід покласти на

2

відповідача-
ОСОБА_2

На
підставі вищенаведеного та керуючись
ст.  ст. 10, 60, 88, 130, 174,
212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України та
ст.  110, 112 СК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Розірвати
шлюб між ОСОБА_2та ОСОБА_1,  укладений
ІНФОРМАЦІЯ_2,  який зареєстровано
відділом записів актів громадянського стану Ковельського міськвиконкому
Волинської області ,  про що в книзі
реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 361 .

При отриманні
свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з ОСОБА_2в користь
держави 17 ( сімнадцять ) гривень держмита ,
ОСОБА_1 від сплати звільнити.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги ,  з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4
ст.  295 ЦПК України.