Справа № 2-18072007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ

07
вересня 2007 року                                        Дергачівський
районний суд

Харківської
області

у складі:           головуючого судді     Якименко
Л.О.

при секретарі  Поповій О.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконкому Русько-Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської області про визнання угоди договору
купівлі-продажу дійсною та визнання права власності на нерухоме майно.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася в Дергачівський районний суд з позовною заявою до ОСОБА_2, виконкому
Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області про
визнання угоди договору купівлі-продажу дійсною та визнання права власності на
нерухоме майно.

В
обгрунтування позову позивачка посилається на те, що земельні ділянки НОМЕР_1
та НОМЕР_2 розміром 0,1117 га., що знаходяться в садовому товаристві
"Вимпел" Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району
Харківської області, належать відповідачці ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом, виданого шостою держнотконторою м. Харкова
26.01.2007 року за № 4-572, після смерті її чоловіка ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 та заначені за №№ 1,2. Ці земельні ділянки призначені для ведення
садівництва.

На
земельній ділянці НОМЕР_1 розташований садовий будинок літ. «А-1» з верандою
літ. "а", льохом "а1" розміром 3,10 х 6,61 м., літня кухня
літ. "Б" розміром 2,0 х 2,63 м., баня літ "Д" розміром 2,90
х 1,70 м., сарай літ. "Е" розміром 1,50 х 1,70 м., вбиральня літ.
"В", які були побудовані покійним ОСОБА_3.

В січні
2007 року позивачка домовилася з відповідачкою ОСОБА_2 про купівлю в неї
садового будиночка та двох приватизованих земельних ділянок НОМЕР_1, на якій
цей будинок розташований, та земельної ділянки № 13/15 (№2) призначений для
ведення садового господарства за суму еквівалентну 900 доларів США. Сторони
домовились про всі суттєві умови договору купівлі-продажу, позивачка
ознайомилася з наявними у відповідачки документами, які не викликали у неї ніяких
сумнівів та передала ОСОБА_2 належні їй гроші, а остання передала їй всі наявні
у неї документи та передала позивачці ключі від садового будиночка, після чого
сторони умовились, що угода купівлі-продажу відбулася.

Проте,
як виявилось пізніше, садовий будиночок та надвірні будівлі були побудовані
ОСОБА_3 без належного оформлення технічної документації, тобто самовільно, а
тому в нотаріальному оформленні спадщини на нього та подальшому оформленні
договору купівлі-продажу ОСОБА_2 було відмовлено та запропоновано вирішити
питання в судовому порядку.

Відповідачка
ОСОБА_2 людина хвора та похилого віку, не в змозі була займатись подальшим
оформленням документів, а тому вона 07.02.2007 року оформила нотаріально
посвідчену заяву, адресовану до Дергачівського районного суду Харківської обл. в якій
підтвердила, що ОСОБА_1 передала їй гроші у сумі 900 доларів США, що еквівалентно
4500 грн. за продаж садового будиночка та двох приватизованих земельних ділянок
для ведення садівництва, які перейшли до неї в порядку спадкування після смерті
її чоловіка.

Щоб в
подальшому не турбувати відповідачку ОСОБА_2, ОСОБА_1 самостійно зібрала всі
документи, необхідні для вирішення справи в судовому порядку, викликала для
обстеження садового будинку представників Дергачівської СЕС та пожежної служби,
які видали їй відповідні висновки.

У
відповідності з висновком КП "Архітектурне бюро Дергачівського
району" будівництво садового будиночку виконане без порушень ДБН та не
порушує інтереси власників сусідніх садиб.

Таким
чином, позивачка вважає, що з поважних причин договір купівлі-продажу
нотаріально оформлено не було, хоча відповідачка отримала від неї належні за
договором купівлі-продажу гроші в повному обсязі. ОСОБА_1 фактично користується
купленим нею садовим будинком з лютого 2007 року, але юридично не є його
власником.

Вважає,
що як, покупець, вона свої зобов"язання перед продавцем виконала в повному
обсязі, а тому договір купівлі-продажу повинно бути визнано судом дійсним.

Після
смерті ОСОБА_3 відповідачка ОСОБА_2 являється єдиною спадкоємицею, її донька
ОСОБА_4 відмовилася від свої частки в спадщині на користь своєї матері -
ОСОБА_2, про що є посилання в свідоцтві про право на спадщину, виданого на
користь ОСОБА_2 шостою Харківською держнотконторою м. Харкова 06.01.2007 року.

В судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримує позов і просить його задовольнити.

Відповідачі
ОСОБА_2 та представник виконкому Русько-Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської області в судове засідання не з'явилися, в
адресованих суду заявах просять справу розглянути за їх відсутності, проти
позову не заперечують.

Суд,
вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов
таким, що підлягає задоволенню.

Судом
було встановлено, що 07 лютого 2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали між собою
угоду-договір купівлі-продажу садового будинку з господарськими будівлями та
двох приватизованих земельних ділянок, розташованих за адресою: Харківська
область Дергачівський район с
Руська-Лозова садове товариство «Вимпел».

Земельні
ділянки НОМЕР_1 та НОМЕР_2 розміром 0,1117 га., що знаходяться в садовому
товаристві "Вимпел" Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського
району Харківської області, належать відповідачці ОСОБА_2 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом, виданого шостою держнотконторою м. Харкова
26.01.2007 року за № 4-572, після смерті її чоловіка ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 та заначені за №№ 1,2. Ці земельні ділянки призначені для ведення
садівництва. На земельній ділянці НОМЕР_1 розташований садовий будинок літ.
«А-1» з верандою літ. "а", льохом "а1" розміром 3,10 х 6,61
м., літня кухня літ. "Б" розміром 2,0 х 2,63 м., баня літ
"Д" розміром 2,90 х 1,70 м., сарай літ. "Е" розміром 1,50 х
1,70 м., вбиральня літ. "В", які були побудовані покійним ОСОБА_3.

В січні
2007 року позивачка ОСОБА_1 домовилася з відповідачкою ОСОБА_2 про купівлю в
неї садового будиночка та двох приватизованих земельних ділянок: НОМЕР_1, на
якій цей будинок розташований, та земельної ділянки НОМЕР_2 призначений для
ведення садового господарства за суму еквівалентну 900 доларів США. Сторони
домовились про всі суттєві умови договору купівлі-продажу, позивачка
ознайомилася з наявними у відповідачки документами, які не викликали у неї
ніяких сумнівів та передала ОСОБА_2 належні їй гроші, а остання передала їй всі
наявні у неї документи та передала позивачці ключі від садового будиночка,
після чого сторони умовились, що угода купівлі-продажу відбулася.

В силу
ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити ЦК
України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам
суспільства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне
настання правових наслідків, що обумовлені ним. Судом було встановлено, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали угоду договір купівлі-продажу 07

лютого 2007 року. ОСОБА_2 отримала суму еквівалентну 900 доларів
США за належне
їй спадкове майно.

Форма
правочину та способи волевиявленя передбачені ст. 205 ЦК України. Сторони
вчинили правочин у письмовій формі і він відповідає їх спільному волевиявленню.

У
відповідності з висновком КП "Архітектурне бюро Дергачівського
району" від 23 жовтня 2006 року будівництво садового будиночку, виконане
без порушень ДБН та не порушує інтереси власників сусідніх садиб.

За
висновком головного лікаря Дергачівської СЕС та начальника Дергачівського РУ ГУ МНС України
самовільне будівництво виконане без порушення санітарно-епідеміологічних та
протипожежних норм.

У
відповідності зі ст. 331 ЦК
України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення
майна). На підставі ст. 376 ЦК
України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за
рішенням суду визнано за особою, що здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку
особі під уже збудоване нерухоме майно. Судом було встановлено, що будівництво
здійснив ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і його спадкоємицею є ОСОБА_2.

Керуючись
ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України, ст.ст. 203, 205, 331, 376 ЦК України, ст. 89
ч.5 ЗК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати
угоду - договір купівлі-продажу садового будиночка з господарськими будівлями,
розташованого в садовому товаристві «Вимпел» на земельній ділянці НОМЕР_1 та
садової ділянки НОМЕР_2) Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району
Харківської області укладену 07 лютого 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, -
дійсною.

Визнати
право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку НОМЕР_1 з розташованим на ній
садовим будинком літ. «А-1» з верандою літ. «а», льохом літ. «а1» розміром 3,10
х 6,61 м. і господарськими будівлями: літня кухня літ. "Б" розміром
2,0 х 2,63 м., баня літ "Д" розміром 2,90 х 1,70 м., сарай літ.
"Е" розміром 1,50 х 1,70 м., вбиральня літ. "В" та земельну
ділянку НОМЕР_2), які розташовані за адресою: Харківська область Дергачівський
район с Руська
Лозова садове товариство «Вимпел».

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею
її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.