Справа № 2 -
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

12.09.2007 року

Корольовський
районний суд м.  Житомира в складі:

головуючого - судді Кочетова Л.Г.,

при секретарі Якобчук Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за  позовом
ОСОБА_1до виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання
права постійного користування жилим приміщенням, -

встановив:

Позивач
звернулася до суду з даним позовом,  і в
обгрунтування своїх позовних вимог зазначила,
що вона з 24.11.2003 року по даний час постійно проживає в АДРЕСА_1. В
дану квартиру вона вселилася за дозволом на заселення міськвиконкому. Дана
квартира є її єдиним постійним місцем проживання. Оскільки вона постійно
проживає та зареєстрована в зазначеній квартирі,  просить визнати за нею право постійного
користування цим жилим приміщенням.

В судовому
засіданні позивач позов підтримала з тих самих підстав.

Представник
відповідача в судовому засіданні позов не визнала та пояснила,  що спірна квартира віднесена до маневрового фонду,  а тому призначена лише для тимчасового
проживання.

Судом
встановлено наступне.

24.11.2003
року позивачу,  яка на той час мала
прізвище «ОСОБА_1»,  міськвиконкомом було
надано дозвіл на заселення кв. АДРЕСА_1 до вирішення питання постійного місця
проживання з реєстрацією (а.с.  8).

12.05.2006 року
позивач змінила своє прізвище на «ОСОБА_1» в зв»язку з одруженням (а.с.  10).

Як
вбачається з копії паспорту позивача,
вона зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с.
7).

Відповідно
до тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання,  який затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України від 16.01.2003 року № 35,
місцем проживання фізичної особи є місце,  де вона постійно або переважно проживає як
власник житлового будинку,  за договором
його найму,  піднаймання,  оренди або на інших підставах,  передбачених законом.

Не
зважаючи на те,  що з позивачем не був
укладений договір найму жилого приміщення,
суд приходить до висновку,  що
фактично він існує,  оскільки позивач
тривалий час виконує зобов»язання,  що
випливають з цього договору,  утримує
зазначену квартиру в належному стані,
сплачує всі комунальні платежі,  а
відповідач отримує відповідні платежі.

Оскільки
позивач вселився у вказану квартиру зі згоди відповідача,  постійно проживає в цій квартирі та
зареєстрований в ній за місцем проживання на законних підставах,  будь-яких претензій відповідача до позивача
щодо його виселення не було,  позивач
перебуває в черзі на поліпшення житлових умов,
іншого житла в м. Житомирі не має,
суд,  враховуючи сучасну
економічну ситуацію - відсутність належного державного фінансування житлового
будівництва та вимоги Закону України «Про основи соціального захисту бездомних
громадян та безпритульних дітей»,
заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку,  що позов
підлягає задоволенню.

На
підставі наведеного,  керуючись  ст.
ст.  10,  11,
60,  61,  209,
212,  213,  215,
218 ЦПК України,   ст.  ст.
9,  61-64 ЖК України,   ст.
23 ЦК України,  Законом України „Про основи соціального
захисту бездомних громадян та безпритульних дітей",  суд,  -

вирішив:

Позов
задовільнити. Визнати за ОСОБА_1 право постійного користування квартирою
АДРЕСА_1.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана до
апеляційного суду

Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом
10 днів з дня

проголошення рішення. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.