Справа №2-312/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2007
року Романівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого -
судді Бабича С. В.,

при секретарі
Бардаш О.М. ,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернувся до суду з позовною заявою до
ОСОБА_2 ,  в якій просить розірвати
шлюб,  зареєстрований з відповідачкою 21
вересня 2002 року Биківською селищною радою Романівського району Житомирської
області,  залишити при відповідачці їх
неповнолітнього сина -ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  посилаючись на
те,  що у них з відповідачкою виявилися
різні погляди на життя,  вони не могли
досягти порозуміння,  остання не брала
участі у веденні домашнього господарства,
в результаті чого виникали сварки,
а тому протягом останніх двох років вони проживають окремо і фактично їх
сім»я розпалася. За таких обставин позивач прийшов до висновку,  що їх шлюб необхідно розірвати.

В
попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному
обсязі з підстав наведених в позовній заяві.

Відповідачка
позов визнала,  пояснила,  що з доводами позивача згодна,  не заперечила проти розгляду справи у
попередньому судовому засіданні. Відповідачці роз»яснено наслідки задоволення
позову.

Виходячи
з наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч. 4  ст.  130 ЦПК України,  при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку,  встановленому  ст.
174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4
ст.  174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено,  що згідно свідоцтва про одруження 21 вересня
2002 року Биківською селищною радою Дзержинського району Житомирської області
зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 6).

Позивач
та відповідачка є батькамиОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши вищевказані
матеріали справи,  суд вважає позов
підставним і підлягаючим задоволенню,
зважаючи на те,  що сторони до
взаєморозуміння не прийшли,  не
проживають разом протягом тривалого часу,
сторони стверджують,  що в
подальшому збереження їх сім"ї неможливе. Вищенаведені обставини на думку
суду,  свідчать про неможливість
збереження шлюбу.

Відповідно
до  ст.  112 ч. 2
Сімейного кодексу України,  суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу,
якщо буде встановлено,  що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них,  інтересам їх дітей,  що мають істотне значення.

Відносно
місця проживання неповнолітньої дитини сторін,
суд вважає за необхідне залишити її проживати з матір'ю,  так як вона на даний момент проживає з
відповідачкою і вона не заперечує проти цього.

Витрати
пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу суд покладає на позивача за його
клопотанням.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11, 130,
209,  212,  214 - 215 ЦПК України,   ст.
110, 112,  СК України суд,  -

ВИРІШИВ:

Шлюб між
громадянином України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянкою України ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_3,  зареєстрований 21 вересня
2002 року у Биківській селищній раді Дзержинського району Житомирської області,  актовим записом НОМЕР_1 розірвати.

Витрати,  пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в
органах РАЦС в розмірі 17 гривень покласти на ОСОБА_1,  а ОСОБА_2від таких витрат звільнити.

Неповнолітнього
сина -ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  залишити проживати разом з матір'ю.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської
області через Романівський районний суд шляхом подачі в 10 - денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК.