Справа №
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ    УКРАЇНИ

19 липня
2007 року         Якимівський районний
суд Запорізької області у складі:

Головуючого
- Нестеренко Т.В.

при секретарі -
Корнієнко М.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1. звернувся до Якимівського районного суду Запорізької області з
позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,  завданої внаслідок дорожньо - транспортної
пригоди,  мотивуючи свої вимоги тим,  що 23.03.2002 року приблизно о 14 годин 30
хвилин,  ОСОБА_3,  керуючи автомобілем ЗАЗ 968 д/н НОМЕР_1,  рухаючись по вул. М. Патріотів смт. Якимівка
Запорізької області допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2104 д/н НОМЕР_2,  під керуванням відповідача. В результаті
зіткнення автомобіль ЗАЗ 968 д/н НОМЕР_1 відкинуло на смугу зустрічного
напрямку руху та в подальшому даний автомобіль зіткнувся з автомобілем ВАЗ 2106
д/н НОМЕР_3,  який належав позивачу
ОСОБА_1. За даним фактом позивачем були пред'явлені позовні вимоги до ОСОБА_3. В ході
судового слідства,  при проведенні судово
автотехнічної експертизи було встановлено,
що в діях водія ОСОБА_3
порушення вимог ПДР відсутні. В діях водія ОСОБА_2,  який не
пропустив автомобіль,  який рухався під
керуванням ОСОБА_3 та
створив аварійну ситуацію,  в наявності
порушення вимог п.п.10.1, 1.5 ч.1 ПДР України. Невиконанням вимог пунктів ПДР
водієм ОСОБА_2 були
створені умови для настання дорожньо -транспортної пригоди. В ході судового
засідання 15.09.2004 року позивачем по справі було заявлено клопотання про
зміну неналежного відповідача (ОСОБА_3)
належним відповідачем (ОСОБА_2).
В результаті ДТП автомобіль
позивача був пошкоджений,  вартість
матеріальної шкоди в результаті пошкодження автомобіля складає 2115 грн.76 коп.
Згідно приходно-касового ордеру № 468 від 03.04.2002 року,  позивачем за проведення автотоварознавчого
дослідження було сплачено 100 грн. Та обставина,  що відповідач,  не зважаючи на його явну провину в здійсненні
дорожньо - транспортної пригоди,
відмовляється відшкодувати спричинену шкоду позивачу та на довгий час
вивів з ладу автомобіль на період трьох літніх сезонів,  що спричиняє позивачу моральні страждання та
хвилювання,  що спричинило позивачу
моральну шкоду,  яку він оцінює у 1000
грн..

В
судовому засіданні представник позивача,
ОСОБА_4. та
позивач підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили стягнути на
користь позивача з відповідача матеріальну шкоду у сумі 2115, 76 грн; моральну
шкоду у розмірі 1000, 00 грн,  а також
стягнути грошову суму в розмірі 100 грн. за проведення авто-товарознавчого
дослідження автомобіля,  а також судові
витрати. Позивач в судовому засіданні пояснив,
що на своєму автомобілі ВАЗ-2106 під'їхав до базару і зупинився на
автомобільній стоянці,  розташованій по
вул .М. Патріотів смт.  Якимівка. Із-за
автомашини УАЗ,  який стояв перпендикулярно до його автомобілю,  заднім ходом повертаючи ліворуч,  рухався автомобіль ВАЗ-2104. Цей
автомобіль,  здійснивши маневр,  зупинився ближче до краю проїзної
частини,  біля бордюру на протилежній
стороні вулиці. Через 2-3 сек. зі сторони вул. . Щорса виїхав автомобіль
ЗАЗ,  який рухався зі швидкістю 55-60
км/год. Автомобіль ЗАЗ проїхав дуже близько від зупиненого автомобіля
ВАЗ-2104,  а потім різко змінивши

2

напрямок
руху,  поїхав прямо на його автомобіль
ВАЗ-2106. Потім скоїлося зіткнення автомобілю ЗАЗ з його автомобілем ВАЗ-2106.
Після зіткнення,  автомобіль ЗАЗ від'їхав
заднім ходом та зупинився.

Представник
позивача ОСОБА_4.
пояснив суду,  що його довіритель
відповідно до проведеної експертизи не порушував правил дорожнього руху,  бо поставив свою машину на стоянці,  нікому не заважаючи,  а відповідно водій ОСОБА_2 порушив правила дорожнього
руху України та його дії не відповідали вимогам п.п.15.1,  15.5 ПДР України,  тому просив позов задовольнити.

Відповідач
позовні вимоги не визнав,
пояснивши,  що на своїй автомашині
ВАЗ-2104 виїхав з території автомобільної стоянки по вул. . М. Патріотів в
смт.  Якимівка заднім ходом і зупинився
на проїзній частині вулиці. Після зупинки його автомобіль розмістився передньою
частиною у напрямку вул. . Леніна. Через деякий час,  зі сторони вул.  Щорса
у напрямку вул.  Леніна виїхав
автомобіль ЗАЗ,  який „носило зі сторони
в сторону". Цей автомобіль він побачив на відстані 100 метрів від міста
розташування свого автомобіля ВАЗ-2104. Автомобіль ЗАЗ зіткнувся із його
автомобілем ВАЗ-2104,  який не
рухався,  а стояв та пошкодив крило
автомобіля. Удар прийшовся у ліву передню частину (ліве крило) автомобіля
ВАЗ-2104. Коли водій вийшов з автомобіля всі побачили,  що водій ОСОБА_3 був в дуже нетверезому стані.

Представник
відповідача ОСОБА_5. пояснив суду,  що
дійсно в скоєнні ДТП його
довіритель не винний,  бо він сам є
постраждалим від дій водія ОСОБА_3,  за ті порушення правил,  які він допустив він мав би бути притягнутий
до адміністративної відповідальності,
але повернувшись до першопочаткових матеріалів,  а саме відмовного матеріалу № 141/2002 року,  де постанова від 26.05.2002 року позивачем не
оскаржувалася,  набрала законної
сили,  що є доказом,  обставини якого не потребують доказуванню.
Водій ОСОБА_3 повинен
був оцінювати ситуацію і виконати вимоги п.12.3. ПДР України,  щоб не наносити шкоди обом автомобілям.  В останній експертизі з вілтворенням
подій,  не вказано,  що його довіритель є винним,  неможливо визначити причинного зв'язку,  та встановити вину його довірителя,  так як його дії були правомірними з
урахуванням тієї ситуації,  яка виникла з
вини дій ОСОБА_3,  тому він вважає
позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Експерт
НДЕКЦ при УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6. пояснив суду,  що ним була проведена експертиза за ухвалою
Якимівського районного суду 20.01.2006 року відповідно наданих матеріалів
цивільної справи. Він вважає,  що на
питання дії кого з учасників дорожньо-транспортної пригоди знаходяться в
причинному зв'язку з наставшими наслідками,
повинен вирішувати суд на основі та в сукупності всіх доказів,  що є наявними в зазначеній справі.

Старший
експерт НДЕКЦ при УМВС України в Запорізькій області,  ОСОБА_7,
залучений в справі в якості спеціаліста пояснив суду,  що відповіді на більшість поставлених
запитань та надання висновків а також для відповіді на запитання,  чиї дії знаходяться в причинному зв'язку з
виникненням даної ДТП,  є неможливим з
тієї причини,  що неможливо опитати водія
ОСОБА_3 з причини його смерті,  а
першопочаткові матеріали справи зі споєнням ДТП зібрані дуже неякісно.

Свідок
по справі,  ОСОБА_8 пояснив суду,  що попросив водія ОСОБА_2 почекати його три
хвилини,  коли той вже від"зжав зі
стоянки біля ринку,  коли підійшов до
машини,  вона вже стояла біля типографії
на протилежному боці вулиці,  а в крилі
машини була вм'ятина,  а далі зіткнулися
два автомобіля запорожець та жигулі,
потім приїхала міліція та почали всіх опитувати та заміряти.

Свідок
по справі,  інспектор ДАІ ОСОБА_9.
пояснив суду,  що він за виловом виїхав
на місце споєння ДТП,  відповідно до
своїх функціональних обов'язків допомогав робити заміри,  безпосередньо матеріали не складав.

Свідок
по справі ОСОБА_10,  який пояснив суду,
що на момент скоєння зазначеної ДТП
він працював старшим державтоінспектором Якимівського РВ УМВС

3

України в
Запорізькій області. 23.03.2002 року він за визовом виїхав на вул. .М. Патріотів,  де виїхавши на смугу зустрічного руху,  водій автомобілю ЗАЗ-968 ОСОБА_3 зіткнувся з
автомобілем ВАЗ-2106 під керуванням ОСОБА_11. З приводу зазначеної ДТП були
зібрані всі необхідні процесуальні документи,
було встановлено,  що водій
ОСОБА_3 знаходився у стані алкогольного сп'яніння,  таким чином він порушив п.13.3 та п.2.9
"а" ПДР України,  що знаходилося
в причинному зв'язку з виникнувшою дорожньо-транспортною пригодою.

Свідок
по справі ОСОБА_12. суду пояснила,  що
вона знаходилася в момент зіткнення автомобілів в автомобілі ВАЗ 2104
д/нНОМЕР_2,  від'їхавши зі стоянки біля
базару вони зупинилися біля типографії,
щоб дочекатися ОСОБА_8,  в цей
момент з вул. .Щорса в сторону ринку зі свистом вилетів автомобіль
"запорожець",  він їхав дуже
швидко та нерівно,  ми почали
кричати,  що він мабуть п'яний,  щоб наш водій був обережним,  потім він стукнув їх машину та зіткнувся з
автомобілем ВАЗ-2106,  а потім ще
від'їхав назад та водій випав в нетверезому стані зі свого автомобіля.

Розглянувши
матеріали справи,  вислухавши
сторони,  суд вважає,  що позовні вимоги не підлягають задоволенню з
наступних причин: розглянувши дорожньо-транспортну пригоду судом
встановлено,  що приймало участь в ній
три водія - ОСОБА_1.,  ОСОБА_2 та ОСОБА_3,  який на сьогоднішній день є померлим.  Відповідно до відмовного матеріалу №141/2002
року,  який був зареєстрований
безпосередньо після зазначеної ДТП,  в
порушенні кримінальної справи відмовлено у відношенні ОСОБА_3 за відсутністю в
його діях складу злочину та матеріали направлені для притягнення його до
адміністративної відповідальності,
відповідач ОСОБА_2 в зазначених матеріалах є свідком. . Відповідно до
схеми,  яка надана до протоколу при
огляді місця події,  зазначено два
автомобіля ОСОБА_3 та ОСОБА_1..
Зазначена постанова від 26.05.2002 року позивачем не оскаржувалася. З позовними
вимогами до суду звернувся ОСОБА_11,  як
представник позивача ОСОБА_1.,  який
безпосередньо був учасником ДТП
спочатку до ОСОБА_3,  потім після смерті останнього до ОСОБА_2. Відповідно до
висновку експерту від 30.05.2007 року № 77,
проведеної по справі повторної експертизи з відновленням подій
пригоди,  на питання чиї дії знаходяться
в прямому причинному зв'язку в ДТП,  яка виникла з участю цих водіїв,  в даному варіанті механізму пригоди,  вирішення питання щодо причинного зв'язку між
діями водіїв та дорожньо-транспортною пригодою не є можливим.  Позивачем по справі не доведено,  що шкоду,
яку заподіяно його автомобілю завдано особисто відповідачем,  до якого пред'явлено позов.

Згідно  ст.. 1166 ЦК України,
особа,  яка завдала шкоди,  звільняється від її відшкодування,  якщо вона доведе,  що шкоди завдано не з її вини. Відповідачем
по справі доведено,  що шкоди автомобілю
ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_3 завдано не з його вини,
бо він сам в даній ситуації є постраждалим.

Крім
того,  згідно зі  ст. 57 ЦПК України Докази встановлюються на
підставі пояснень сторін,  третіх
осіб,  їхніх представників,  допитаних як свідків,  письмових доказів,  речових доказів,  зокрема звуко - і відеозаписів,  висновків експертів.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст. ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК
України,   ст. ст. 57-61, 1166  ЦК
України,  суд

ВИPIШИВ:

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Заява
про апеляційне оскарження рішення подається до суду 1-ї інстанції протягом
10-ти днів. Апеляційна скарга на рішення подається до суду протягом 20 днів
починаючи з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.