Справа № 22ц- 8190                             Головуючий у 1 інстанції Іванов В.М.
Категорія 21                                         Доповідач Постолова В.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада  2007 року                       Апеляційний суд Донецької області

в складі:

Головуючого Новосядлої В.М. Суддів Постолової В.Г., Алексеева А.В. при секретарі
Алексєєвій Г.Е. за участю позивачки
ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
представника відповідача ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому
судовому  засіданні в місті Донецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Петровського районного суду м. Донецька   від 20
вересня  2007 року  в справі за позовом ОСОБА_1, діючої в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Петровського районного суду м. Донецька від 20 вересня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1, діючої в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_5 задоволені частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
одноразово 101 грн на відшкодування матеріальної
шкоди та на користь ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди 1000 грн В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в стягнені 300 грн за проведену комп'ютерну томографію, 24 грн. за
рентгенівські знімки, 350 грн за пошкоджений одяг відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду , посилаючись на судом необгрунтовано стягнуто з нього
матеріальну та моральну шкоду, зокрема розмір матеріальної
шкоди не підтверджено відповідними доказами, та при відшкодуванні моральної шкоди суд не врахував, що між ним та
потерпілим сталася обоюдна сварка.

Судом при розгляді справи встановлено, що 10 квітня 2007 року приблизно о 20 год. 30 хв. внаслідок особистих
неприязних відносин та знаходячись біля будинку
АДРЕСА_1 неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження навмисно спричинив
неповнолітньому ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження легкі телесні ушкодження,
внаслідок чого останньому була заподіяна
матеріальна та моральна шкода. Покладаючи обов*язок по відшкодуванню шкоди на батьків ОСОБА_3, суд виходив з того, що останній
є неповнолітнім та не має особистого майна.

2

Визначаючи
розмір матеріальної шкоди , суд виходив з наданих позивачкою квіт націй на придбання медичних препаратів. При визначені
розміру моральної шкоди суд прийняв до уваги глибину
моральних та фізичних страждань, яких зазнав Сироєшків Д.В. внаслідок спричинення йому телесних ушкоджень.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін представника відповідача ,
перевіривши матеріали справи та доводи скарги , апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга   підлягає  відхиленню
з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що судом при розгляді
справи таких порушень припущено не було, тому підстави для скасування
рішення відсутні.

Згідно зч. 2 ст. 1179 ЦК України у разі відсутності у
неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди ,
ця шкода відшкодовується в частці, якої не
вистачає, або в повному обсязі її батьками, якщо вони не доведуть, що
шкоди було завдано не з їхньої вини.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана
фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за
наявності її вини

Розглядаючи справу суд повно, всебічно і об*єктивно перевірив доводи сторін,надані ними докази, встановленим фактам дав
правильну правову оцінку і дійшов правильного висновку про те,
що з вини ОСОБА_3 неповнолітньому ОСОБА_5 були спричинені телесні ушкодження. , внаслідок
чого останньому була заподіяна матеріальна та моральна шкода.

Висновки суду ґрунтуються на
досліджених в судовому засіданні доказах , зокрема поясненнях свідків, акті судово- медичного обстеження від 12 квітня 2007
року. Оскільки ОСОБА_3 є неповнолітнім і у нього було відсутнє майно, достатнє для відшкодування завданої ним шкоди , суд обґрунтовано
поклав обов*язок по відшкодуванню шкоди на його батьків.

При визначенні розміру матеріальної шкоди, суд правильно виходив з документально підтверджених витрат, понесених позивачкою
в період знаходження її неповнолітнього сина на лікуванні   і які
склали 101 грн.

Доводи
апеляційної скарги щодо ненадання відповідних доказів на підтвердження вказаної суми , апеляційний суд
вважає безпідставними , оскільки зазначена
сума знайшла своє підтвердження в наданих позивачкою чеків про придбання ліків у аптеці, дата видачі яких
співпадає з часом знаходження дитини на лікуванні, а факт призначення ОСОБА_5
необхідних ліків для лікування , також підтверджено виписками з історії
хворого.

Не спростовують висновків суду і доводи апеляційної скарги щодо стягнення моральної шкоди, рішення суду у цій частині відповідає
вимогам ст. 1167 ЦК України.

Так згідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної немайнової/ шкоди" від 31 березня 1995 року № 4 розмір відшкодування моральної /немайнової/
шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу
страждань/фізичних, душевних, психічних тощо/, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат їх тривалості, можливості відновлення
тощо/ та з урахуванням інших обставин.

Зокрема , враховуються стан здоров*я потерпілого, характер і тривалість страждань, наслідки тілесних ушкоджень, істотність
вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

3

Визначаючи
розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідачів , суд першої інстанції урахував конкретні обставини справи,
характер та обсяг фізичних та душевних страждань, яких зазнав
ОСОБА_5 внаслідок ушкодження його здоров*я , зокрема те, що він
переніс черепно- мозкову травму: струс головного мозку через що знаходився на лікуванні та обґрунтовано прийшов до висновку
про часткове задоволення позову та стягнення на його
користь з відповідачів на відшкодування моральної
шкоди 1000 грн.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відшкодування
матеріальної та моральної шкоди було
стягнуто саме з неповнолітнього ОСОБА_3 є неспроможними, оскільки вони спростовуються рішенням суду, відповідно до
якого матеріальна та моральна шкода були стягнуті з його батьків.

Оскільки апеляційним судом  не встановлено порушень судом першої
інстанції при розгляді цієї справи вимог
матеріального чи процесуального права або неправильної оцінки досліджених по справі доказів, то підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування або зміни судового рішення немає. Керуючись ст. ст. 307, 308,   314, 315
ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 відхилити. Рішення Петровського районного суду
м. Донецька   від 20 вересня     2007 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання законної сили.