Справа №
РІШЕННЯ

Ім'ям України

«04»
вересня 2007 р.                                                                                      місто
Запоріжжя

Хортицький
районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого -
судді Ями Д.М.,

при секретарі
Садуро І.Г.,

за участю
позивачки ОСОБА_1

представника
позивача ОСОБА_2

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

03.07.2007
р. ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом доОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики. У позові зазначила, що 01.09.2006 р. між сторонами був
укладений договір позики, у відповідності до умов якого відповідач зобов'язався
в строк до 01.10.2006 р. повернути їй гроші в сумі 1.250 грн., але не зробив
цього. Посилаючись на норми ст.
ст. 1046-1050 ЦК, просить
стягнути з відповідача 1.250 грн. основного боргу, 24,96 грн. річних відсотків,
а також судові витрати.

ВідповідачОСОБА_2
в судове засідання не з'явився. Вимоги ст. 76 ЦПК щодо виклику відповідача
виконані, внаслідок чого суд вважає можливим застосувати правила ч. 4 ст. 169
ЦПК та постановити у справі заочне рішення.

Суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

У
відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦК
за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій
стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ч. 2 цієї ж
статті договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Згідно
ч. 2 ст. 1047 ЦК на підтвердження
укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

У
відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК
позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно
ч. 2 ст. 625 ЦК боржник,
який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір
відсотків не встановлений договором або законом.

Встановлено,
що 01.09.2006 р. між сторонами фактично укладено договір позики. За умовами
договору ОСОБА_1. передала, ОСОБА_2 в строк до 01.10.2006 р. зобов'язався повернути
гроші в сумі 1.250 грн.

Свої
зобов'язання за договором відповідачОСОБА_2 не виконав.

Сума
позовних вимог, що підлягають задоволенню в частині стягнення відсотків за
прострочку виконання грошового зобов'язання, розраховується за період з
01.10.2006 р. по 01.06.2007 р. (243 дні) у розмірі 24,96 грн.

На підставі
вищенаведеного, керуючись ст. ст. 1046, 1047, 1049, 1087 ЦК України, ст. ст.
10,

11, 59, 60, ч. 4
ст. 169, 212, 213, 214, 224, 225, 226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов
задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_2на користь ОСОБА_1:

1.250 грн. боргу
за договором позики,

24 грн. 96 коп.
відсотків за прострочення виконання грошового зобов'язання,

51 грн. судового
збору,

грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, всього стягнути 1.355 грн.
96 коп.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. Заява про апеляційне оскарження може бути подана протягом 10 днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга повинна бути подана протягом 20 днів
з дня подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення
може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення повинна бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.