Справа №2-1546/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 вересня 2007
року    Нижньогірський районний суд АР
Крим у складі:

головуючої
судді                      Кустової І. В.

при
секретарі                           Коваленко
Т.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні  в  смт.
Нижньогірському  цивільну справу
за позовом ОСОБА_1доОСОБА_2про розірвання шлюбу,

встановила:

Позивач
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої
вимоги неможливістю подальшого спільного проживання із-за частих суперечок в
сім'ї, на протязі тривалого часу шлюбні відносини не підтримують.

У
судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, пояснив, що вони не змогли
створити дружню сім'ю, оскільки постійно виникали суперечки за питаннями
спільного життя. З відповідачем разом не проживають, спільне господарство не
ведуть. На примирення не згоден, вважає, що відновлення родини неможливо,
оскільки цей брак суперечить його інтересам. Майнових спорів не мають, судові
витрати просить покласти на нього..

Відповідач
у судовому засіданні позов визнала у повному обсязі, пояснила, що вони не
змогли створити дружню сім'ю, оскільки постійно виникали суперечки за питаннями
спільного життя. З відповідачем разом не проживають, спільне господарство не
ведуть. На примирення не згодна. Судові витрати за реєстрацію розірвання шлюбу
просить покласти на позивача.

Судом
установлено, що шлюб між позивачем і відповідачем зареєстрований 30 серпня 2003
року відділом РАЦС м. Сімферополь.

Судом
установлено, що позивач і відповідач від шлюбу мають одну неповнолітню дитину:
сина ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1народження.

Згідно ст. НО СК України позов
про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. У відповідності
зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, реальні
причини розірвання шлюбу.

Судом
установлений факт припинення брачно-сімейних відносин між сторонами. Причиною
розпаду родини послужила та обставина, що між ними не склалися відносини через
різні погляди на життя. Суд вважає, що примирення між позивачем та відповідачем
неможливо, з урахуванням причин розпаду родини, і подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Таким
чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу є
обґрунтованими і підлягають задоволенню, тому що сама відповідач з ними згодна.

Суд, враховуючи
матеріальне становище сторін, причини розірвання шлюбу, вважає необхідним
державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу, установлене п. „б" п. 5 ст.
З Декрету Кабінету Міністрів України „Про державний збір" у розмірі 17
гривень стягнути з позивача.

Керуючись ст.ст.
102 -112 СК України, ст.ст. 10, 60, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд

вирішила:

Позовну
заяву за позовом ОСОБА_1доОСОБА_2про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб,
зареєстрований між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, 30 серпня 2003 року відділом реєстрації
акту цивільного стану м. Сімферополь /актова запис № НОМЕР_1, які мають одну
неповнолітню дитину, розірвати.

Стягнути
з ОСОБА_1при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу державне мито у розмірі
сімнадцять гривен, ОСОБА_2 від витрат звільнити.

Рішення може
бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду АР Крим у м.
Феодосія через Нижньогірський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги.