справа №2-43 13/2007p.
2007 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді                                                                              -
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання
шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що між нею та відповідачем
зареєстровано шлюб 12.11.1999 року відділом РАГС Мінського РУЮ у м. Києві,
актовий запис НОМЕР_1. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя із відповідачем не склалось, за останні роки
спільного проживання у шлюбі відносини між сторонами зіпсувалися і стали
неможливими для сумісного проживання. Спільне господарство не ведеться,
збереження сім'ї і спільне життя з відповідачем вважає неможливим.
Позивачка в судовому засіданні позов підтримала.
Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, проти
розірвання шлюбу не заперечував.
8  порядку ст.174 ч. 4 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступне.
ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої
дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановлює
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне
значення.

Шлюб між сторонами зареєстовано 12.1 1.1999 року відділом РАГС Мінського
РУК) у м. Києві, актовий запис НОМЕР_1. Від шлюбу мають спільну малолітню
дитинч ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя із
відповідачем не склалось, за останні роки спільного проживання у
шлюбі відносини між сторонами зіпсувалися і стали неможливими для сумісного
проживання. Спільне господарство не ведеться протягом чотирьох років,
збереження сім'ї і спільне життя з відповідачем вважає неможливим.

З пояснень позивача та відповідача вбачається, що сторони не проживають
однією сім'єю та не ведуть спільного господарства. їхня сім'я розпалася,
спільне господарство не ведеться. Примирення між сторонами та збереження сім'ї
не можливе, що підтвердили як позивач, так і відповідач.

Таким чином, суд
дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є
неможливим та суперечить інтересам сторін.

На підставі ст.
ст. 105, ПО, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 174, 213, 214,
215 ЦПК України,

вирішив:

Шлюб між ОСОБА_1
та ОСОБА_2, зареєстрований 12.11.1999 року
відділом РАГС Мінського РУЮ у м. Києві, актовий запис НОМЕР_1 -розірвати.

При реєстрації
розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану стягнути з ОСОБА_1
державне мито у розмірі 17 (сімнадцять) гривень, відповідача від сплати
державного мита звільнити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було
подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана в двадцятиденний строк,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.