Справа№33ц-801кс/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15
листопада 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Лисенка П.П., Данилової
О.О., Кутової Т.З.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за позовом

ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградської області про
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
та моральної шкоди за касаційною скаргою начальника ГУ ПФУ в
Кіровоградській області на рішення Знам'янського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 16 травня 2005 року та рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 25 липня 2005 року

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернулась з позовом до ГУ
ПФУ в Кіровоградській області про скасування незаконних наказів, поновлення її на
посаді начальника Управління ПФУ в Знам'янському районі, з якої її було
звільнено наказом від 19 серпня 2003 року, а потім і наказом від 9 вересня 2003
року за п.3 ст.40 КЗпП України, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та 30000 грн. моральної шкоди.

Рішенням
Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 травня 2005
року позов задоволено частково. ОСОБА_1 поновлено на роботі з 9 вересня 2003
року, на її користь стягнуто 4841 грн. 98 коп. середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та 5000 грн. моральної шкоди. В задоволенні інших вимог
відмовлено.

Рішенням
апеляційного суду Кіровоградської області від 25 липня 2005 року рішення місцевого
суду фактично змінено в частині підстав задоволення позову про поновлення на
роботі та зменшена сума компенсації моральної шкоди до 500 грн. В іншій частині
рішення залишено без зміни.

В
касаційній скарзі відповідач, не погодившись з рішенням місцевого суду в
частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а з рішенням
апеляційного суду в частині поновлення позивачки на роботі та стягнення
моральної шкоди, просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Колегія
дійшла висновку, що підстави для перегляду рішень місцевого та апеляційного
судів відсутні, виходячи з наступного.

Задовольняючи
позов про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління ПФУ в
Знам'янському районі, суд першої інстанції виходив з того, що при звільненні
позивачки відповідачем були допущені порушення вимог трудового законодавства
щодо умов звільнення працівників за ініціативою власника чи уповноваженого ним
органу, а саме звільнення під час тимчасової непрацездатності.

Суд
апеляційної інстанції підставою поновлення на роботі зазначив недотримання
відповідачем правила, встановленого ч.3 ст.3З Закону України «Про статус
депутатів місцевих рад» /далі Закон/ від 11 липня 2002 року № 93-ІУ, яка
передбачає попередження працівника- депутата місцевої ради про наступне
звільнення з роботи за ініціативою адміністрації, а також завчасне повідомлення
про це місцеву раду.

Відповідно
до ч.2 ст.324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
Згідно зі ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду,
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи
відповідача щодо невірного застосування судом положень ч.3 ст.33 Закону не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки ця норма передбачає насамперед
попередження працівника-депутата місцевої ради про наступне звільнення. Таке
попередження є умовою подальшого звільнення, а також гарантією забезпечення
депутатської діяльності. Порушення такого порядку перешкоджає своєчасному
захисту депутатом своїх прав, а тому може бути підставою для поновлення на
роботі.

Доводи
щодо безпідставного стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та
моральної шкоди грунтуються на висновку про незаконне звільнення позивачки.

Невірного
застосування судами норм матеріального права, а також підстав для обов'язкового
скасування судового рішення, передбачених ч. 1 ст. 338 ЦПК України, колегія не
вбачає.

Керуючись
ст. ст. 332, 336 ЦПК України та Законом України „Про внесення змін до Закону
України „Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ" від 22 лютого 2007 року, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу начальника ГУ ПФУ
в Кіровоградській області відхилити, а рішення Знам'янського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 16 травня 2005 року та рішення апеляційного
суду Кіровоградської області від 25 липня 2005 року залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.