справа № 2-О-111/07
РІШЕННЯ

Іменем України

09
жовтня 2007 р.                                                         Вільногірський
міський суд

Дніпропетровської
області в складі: головуючого судді          Шаповала
Г.І.

при
секретарі                                                                   Кудіній
Н.І.

з участю:   заявника       ОСОБА_1

заінтересованої
особи     ОСОБА_2  розглянувши у       відкритому  судовому засіданні  в
приміщенні  суду  в
місті  Вільногірську,  Дніпропетровської   області
цивільну   справу   за
заявою   ОСОБА_1  про встановлення фактів,  що мають юридичне значення,  заінтересовані особи у справі -   Вільногірська державна нотаріальна
контора,  ОСОБА_2,

УСТАНОВИВ:

25.07.07 року заявник звернувся в суд з   заявою,
в якій зазначив наступне.

15.12.1997 року заявник та його
батьки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4,  відповідно до Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду», отримали у власність квартиру АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько заявника - ОСОБА_3 помер.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати - ОСОБА_4.

Після смерті батьків відкрилася
спадщина у вигляді часток вищезазначеної квартири,  які належали батькам за їх життя.

Заявник подав заяву до
Вільногірської міської нотаріальної контори про прийняття спадщини,  але нотаріус запропонувала звернутися до суду
для встановлення факту належності спадкодавцям та заявнику по 1/3 частки у спільній
сумісній власності на зазначену квартиру для того,  щоб після встановлення цього факту заявник
міг отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану квартиру.

За життя батьків між співвласниками
квартири договір про відступ від рівності часток в праві спільної сумісної власності
на квартиру не укладався,  тому кожний із
співвласників мав право на 1/3 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1.

Заявник проживає та зареєстрований
за місцем проживання в зазначеній квартирі. Після смерті батька з заявою про
прийняття спадщини до Вільногірської міської державної нотаріальної контори не
звертався,  а фактично прийняв спадщину
згідно ч. 1  ст.  549 ЦК України,  згідно якої визнається,  що спадкоємець прийняв спадщину,  якщо він вступив у фактичне управління та
володіння спадковим майном.  Проте
отримати свідоцтво про право на спадщину заявник не може,  оскільки для звернення до нотаріуса необхідне
судове рішення про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини.

Доказами про своєчасне прийняття
спадщини є: реєстрація заявника за місцем проживання спадкодавця,  перебування з спадкодавцем у родинних
відносинах,  факт не звернення до
нотаріуса з заявою про відмову від спадщини.

Заявник вважає,  що згідно
ст.  256 ЦПК України,  можливо встановити вищезазначені факти,  які мають юридичне значення,  для отримання ним свідоцтва про право на
спадщину у вигляді 2/3 частин квартири.

Керуючись  ст.
ст.  256 ч.2,  257 ЦПК України,  ч.4
ст.  355 ЦК України,  ЗУ
«Про приватизацію державного житлового фонду»,   ст.
549 ЦК УРСР,  заявник прохає встановити юридичний факт належності
часток співвласникам у спільному майні,
за яким визначити за заявником,
за ОСОБА_3 за його
життя та ОСОБА_4 за її
життя,  - за кожним право на 1/3 частку
квартири АДРЕСА_1; встановити факт,  що
заявник своєчасно та фактично прийняв спадщину,
яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні заявник
заявлену вимогу та її обгрунтування,
викладені в письмовій заяві підтримав,
але уточнив заяву,  а саме,  виключив вимогу про встановлення факту
прийняття спадщини,  як заявлену
надлишково. Додатково пояснив,  що за
життя батька та матері домовленості між ним та батьками щодо розміру часток в
праві власності на квартиру не було. Спору з приводу прав власності чи розміру
часток не було і немає в цей час.  В
зв'язку з тим,  що батько   та мати

померли,  визначити
частки в спільній сумісній власності на зазначену квартиру можливо лише в
судовому порядку.

Заінтересована
особа - Державний нотаріус Вільногірської державної нотаріальної контори в
судове засідання не з'явилася,  але була
належним чином повідомлена про час та місце судового засідання. З врахуванням
думки заявника,  та заінтересованої особи
- ОСОБА_2 ,  які не заперечували проти
проведення судового засідання за відсутності заінтересованої особи - державного
нотаріуса,  суд на місці ухвалив,  на підставі
ст.  ст.  169 ЦПК України судове засідання проводити за
відсутності заінтересованої особи,  яка
не з'явилася в суд без поважної причини.

Заінтересована особа - ОСОБА_2  підтримала вимогу заявника з врахуванням
внесених до заяви змін.

Суд вважає,  що вимоги заявника виникли із правовідносин
набуття права спільної сумісної власності на нерухоме майно - житлову квартиру
- внаслідок її приватизації,  та з факту
невизначеності розміру часток співвласників у зазначеному праві спільної
сумісної власності на житлову квартиру за життя декількох співвласників.

На підставі пояснень заявника,  заінтересованої особи,  дослідження та оцінки в сукупності
представлених в судове засідання письмових доказів,  керуючись законом,  суд прийшов до висновку,  що заява не суперечить закону,  обгрунтована,
не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб,  і тому підлягає повному задоволенню з
врахуванням внесених до заяви змін,  за
наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про право
власності на житло від 15.12.1997 року,
квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної
власності ОСОБА_4,  ОСОБА_3,  ОСОБА_1,
право спільної сумісної власності зареєстроване в БТ1 ПО ЖКГ м.  Вільногірська у реєстровій книзі за номером
1-122.

Згідно копії свідоцтва про смерть
НОМЕР_1,  виданого 27.02.2007 року ВРАЦС
Вільногірського міського управління юстиції,
Дніпропетровської області,
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2,  актовий
запис в книзі реєстрації актів про смерть № 55.

Згідно копії свідоцтва про
народження НОМЕР_2,  виданого бюро ЗАГС
П'ятихатського району. Дніпропетровської області,  батьком та матір'ю ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_3,
є відповідно,  ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно квитанцій від 25.07.07 року
заявником сплачено судовий збір у розмірі 08.50 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 07.50 грн.

Згідно  ст.
328 ЦК України,  право власності набувається на
підставах,  що не заборонені
законом,  зокрема із правочинів. Право
власності вважається набутим правомірно,
якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права
власності не встановлена судом.

Згідно  ст.
345 ЦК України,  фізична особа може набути право власності у
разі приватизації державного майна та майна,
що є в комунальній власності.

Згідно п.11 ч.1
ст.  346 ЦК України,  право власності припиняється у разі смерті
власника.

Згідно  ст.  З
Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992
року N 2482-ХІІ,  приватизація
здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з
розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і
кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю; продажу
надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України,  що мешкають в них або перебувають в черзі
потребуючих поліпшення житлових умов.

Згідно  ст.  8
Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992
року N 2482-ХІІ,  1. Приватизація
державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами,  створеними місцевою державною адміністрацією,  та органами місцевого самоврядування,  державними підприємствами,  організаціями,  установами,
у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких
знаходиться державний житловий фонд. 2. Передача займаних квартир (будинків)
здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх
повнолітніх членів сім'ї,  які постійно
мешкають в даній квартирі (будинку),  в
тому числі тимчасово відсутніх,  за якими
зберігається право на житло,  з
обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

Згідно  ст.
355 ЦК України,  майно,  що є у власності двох або більше осіб
(співвласників),  належить їм на праві
спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або
на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою,  якщо договором або законом не встановлена
спільна сумісна власність на майно.

Згідно  ст.
368 ЦК України,  спільна власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною
власністю.

Згідно  ст.  372 ЦК України,  у разі поділу майна,  що є у спільній сумісній власності,  вважається,
що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є
рівними,  якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом.

Суд
приходить до висновків,  що: квартира
АДРЕСА_1 належала ОСОБА_4,  ОСОБА_3 - за
їх життя та заявнику - ОСОБА_1 на праві приватної спільної сумісної власності з
рівними частками у праві цієї спільної сумісної власності,  тобто кожному з них належало по 1/3 частці;
право приватної спільної сумісної власності було належним чином зареєстроване в
БТІ КП ВО ЖКГ м.  Вільногірська,  Дніпропетровської області; спору щодо права
власності та розміру часток немає; відсутність правоустановчого документу,  який би,
відповідно до діючого законодавства,
посвідчував для співвласників розмір їх часток в праві приватної спільної
власності на квартиру,  являється
фактом,  який перешкоджає заявнику
отримати в порядку успадкування спадщину,
що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті батька - ОСОБА_3,  та спадщини,
яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті матері - ОСОБА_4;   усунути цей недолік можливо лише за рішенням
суду.

На
підставі викладеного,  а також  ст.
ст. 3, 4, 6, 11, 14 - 16, 316-319,
321, 325,  328,  345,
346,  355,  368, 372 ЦК України; Закону України «Про приватизацію державного
житлового фонду»,  керуючись  ст.   ст.  212-215,  222,
223,  234, 235, 256-259,  294 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про
встановлення фактів,  що мають юридичне
значення,  - задовольнити в повному
обсязі з врахуванням внесених до заяви змін.

Установити юридичний факт належності,
відповідно до свідоцтва про право власності від

15.12.1997 p.,  виданого виконкомом Вільногірської міської ради народних
депутатів,

співвласникам: ОСОБА_4,  ОСОБА_3 - за їх
життя та заявнику -

ОСОБА_1 по 1/3
частці кожному у їх праві приватної спільної сумісної

власності на квартиру АДРЕСА_1

,       що   потрібно
заявнику   ОСОБА_1                                                                             для

оформлення
права на спадщину.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений
статтею 294 ЦПК України,  рішення набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана в Вільногірський
міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження або в строк,
установлений для подання заяви про апеляційне оскарження,  через Вільногірський міський суд.

Копію рішення надіслати протягом
п'яти днів з часу його проголошення рекомендованим листом з повідомленням про
вручення заінтересованій особі: Вільногірській державній нотаріальній конторі