Справа №2-4008/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

07 листопада
2007 року Луцький міськрайонний суд в складі:

головуючого-судді
Лівандовської Т.В.

при
секретарі-Гуляй О.М.

з участю
представника позивача-ОСОБА_1

відповідача та
представника ОСОБА_2- ОСОБА_3

представника
відповідача ОСОБА_4-ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_2,
треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору-товариство з обмеженою відповідальністю "Нектар-Плюс",
ОСОБА_4 про визнання недійсної заяви про передачу частки та визнання незаконним
протоколу загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю
"Нектар-Плюс",

встановив:

04.06.2007 року ОСОБА_6
звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору
відчуження належної ОСОБА_3 частки в статутному фонді товариства з обмеженою
відповідальністю "Нектар-Плюс" (далі-ТзОВ "Нектар-Плюс")
ОСОБА_2. Свій позов мотивує тим, що 16.06.2001 року між позивачем та ОСОБА_3
було укладено шлюб. 31.10.2005 року шлюб було розірвано. Під час перебування у
шлюбі, ОСОБА_3 набув корпоративне право засновника ТзОВ "Нектар-Плюс"
з часткою у статутному фонді 50 %, яке є об'єктом спільної сумісної власності
подружжя. На даний час, ОСОБА_3 відчужив належну йому частку ОСОБА_2. договором
дарування. Враховуючи те, що позивач не давала згоди на відчуження майна,
покликаючись на вищевикладене, просить визнати недійсним договір відчуження
належної ОСОБА_3
частки в статутному фонді ТзОВ "Нектар-Плюс" ОСОБА_2.

В судовому
засіданні представник позивача збільшив позовні вимоги, просив визнати
недійсною заяву ОСОБА_3 про передачу належної йому частки ОСОБА_2 від
28.01.2005 року та незаконним протокол №11 загальних зборів учасників ТзОВ
"Нектар-Плюс" від 31 січня 2005 року про надання згоди на безоплатну
передачу частки ОСОБА_3 ОСОБА_2. Збільшені позовні вимоги підтримав, просив
задовольнити в повному обсязі. Додатково пояснив,  що не заперечує відносно того, що на момент
створення ТзОВ „Нектар-Плюс"
сторони в шлюбі не перебували, проте, за період спільного життя подружжя,
частка в статутному фонді збільшилась за рахунок коштів з сімейного бюджету,
внаслідок чого, при передачі частки ОСОБА_2., слід було отримати згоду дружини.

Відповідач
ОСОБА_4, який
водночас є представником відповідача ОСОБА_2, в судовому засіданні збільшені
позовні вимоги не визнав, відносно задоволення позову заперечував. Подав
заперечення, в яких вказує, що, згідно свідоцтва про державну реєстрацію ТзОВ
"Нектар-Плюс", товариство зареєстроване 08.06.2000 року, а шлюб між
позивачем та ним зареєстрований 16 червня 2001 року, що свідчить про те, що
його частка в товаристві сформована за рахунок особистих коштів, а відтак, не є
спільною сумісною власністю подружжя.

Представник
відповідача ОСОБА_3
в судовому засіданні збільшені позовні вимоги не визнав, пояснивши, що не
вбачає підстав для задоволення позову і вважає його безпідставним.

Треті особи на
стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:
ТзОВ "Нектар-Плюс", ОСОБА_3в судове засідання не з'явились, хоча
належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи.

А, тому, суд
вважає можливим слухати справу у їх відсутності на підставі наявних по справі
доказах.

Заслухавши
пояснення представника позивача, відповідача та представника ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
дослідивши представлені по справі докази, суд приходить до висновку, що
позов безпідставний та не підлягає до задоволення.

Відповідно до
змісту п.1 ст.57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю
дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу.

Судом
встановлено, що ТзОВ „Нектар-Плюс" зареєстроване у відділі державної
реєстрації суб'єктів господарювання Ковельської міської ради 08 червня 2000
року. Окрім того, з пояснень сторін вбачається, що позивач ОСОБА_6 та
відповідач ОСОБА_3 уклали шлюб 16 червня 2001 року.

З наведеного
вбачається, що товариство, а відповідно і частка в статутному фонді товариства,
належна відповідачу, були сформовані до моменту реєстрації шлюбу, а, тому, є
особистою приватною власністю ОСОБА_3

Згідно ст.58
Сімейного кодексу України якщо річ, що належить одному з подружжя, плодоносить,
дає приплід або дохід (дивіденди), він є власником цих плодів, приплоду або
доходу (дивідендів).

Таким чином,
зміст даної норми спростовує посилання представника позивача на те, що позивач
набула право на частку в статуному фонді товариства, у зв'язку з її збільшенням
за рахунок спільних сімейних коштів подружжя.

З врахуванням
того, що права та інтереси позивача порушені не були, суд не   вбачає
підстав   для   визнання
недійсної   заяви  ОСОБА_3 про передачу належної йому частки
ОСОБА_2 від 28.01.2005 року та незаконним протоколу №11 загальних зборів учасників
ТзОВ "Нектар-Плюс" від 31 січня 2005 року про надання згоди на
безоплатну передачу частки ОСОБА_3 ОСОБА_2, а, тому, приходить до висновку, що
в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись
ст.ст.3, 10, 12, 57, 60, 88, 208, 209, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст.57,
58 Сімейного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позову ОСОБА_6до ОСОБА_3, ОСОБА_2, треті особи на стороні відповідачів, які не
заявляють самостійних вимог щодо предмета спору-товариство з обмеженою
відповідальністю "Нектар-Плюс", ОСОБА_4 про визнання недійсної заяви
про передачу частки та визнання незаконним протоколу загальних зборів учасників
товариства з обмеженою відповідальністю "Нектар-Плюс"-відмовити за
безпідставністю.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький
міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду
протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.