Справа
№ 2-о-71 /2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня   2007 року Голованівський районний суд
Кіровоградської області

в складі
головуючого - судді                                           О.Ф.
Бутенко

при
секретарі                                                                    Н.П.
Швець

за
участю адвоката                                                           ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт.
Голованівськ справу за заявою ОСОБА_1 ,
заінтересована особа - Державна нотаріальна контора в Голованівському
районі Кіровоградської області про встановлення факту належності
правоустановлюючого документа

встановив   :

Заявниця
звернулася до суду з зазначеною заявою і вказала ,  що 28.10. 1987 року вона зареєструвала шлюб з
ОСОБА_3у відділі РАЦСу м.  Ковдор
Мурманської області ,  проживали на
Півночі.

В 1992
році вони повернулись з Півночі і в порядку обміну їй та чоловікові 28.10.1993
року була надана АДРЕСА_1. Побужський нікелевий завод 28.10.1993 року видав їм
свідоцтво про право власності на житло № 5030. Згідно якого кожному з них
належало   по 1/2 частина квартири .

ІНФОРМАЦІЯ_1
її чоловік помер. Після його смерті залишилась спадщина на 1/2 частину квартири
. 01.03.1995 року її чоловік склав заповіт,
в якому вказано ,  що він
заповідає дружині приватизовану квартиру ,
розташовану в АДРЕСА_1

В даний
час вона звернулась в нотаріальну контору з заявою про продаж вище вказаної
квартири ,  так як вона виїжджає до дочки
,  надала свідоцтво про право власності
на житло ,  але їй було відмовлено так як
хтось стер гумкою її прізвище ,  ім»я і
по батькові,  а дані про чоловіка були
закреслені.

Факт
належності їй свідоцтва про право власності на житло підтверджується копією
домової книги ,  технічним паспортом на
квартиру та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.07.2002 року
,  тобто вона являється спадкоємицею
ОСОБА_3та власником всієї квартири.

Просить
встановити факт ,  що свідоцтво про право
власності на житло № 5030 від 28.10.1993 року ,
видане Побужським нікелевим заводом , в якому виправлено запис ,  належать їй .

В судовому засіданні
заявниця вимоги заяви підтримала та пояснила,
що з нею та з чоловіком в одній квартирі жила свекруха ОСОБА_4. Свекруха
була проти неї .Одного дня вона застала її разом з подругою над бумагами ,  але не придала цьому значення . На даний час
думає ,  що саме свекруха витерла в
свідоцтві про право власності на житло її прізвище . Просить встановити факт
,  що свідоцтво про право власності на
житло № 5030 від 28.10.1993 року ,
видане Побужським нікелевим заводом ,
з виправленим записом її прізвища ,
належать їй .

Заінтересована
особа - представник державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явилась
,  надала заяву про слухання справи в її
відсутність ,  заперечень проти заявлених
вимог ОСОБА_1  не має . Свідки ОСОБА_5та ОСОБА_6. . суду пояснили
,  що проживають по сусідству із
заявницею ,  добре знають її ,  багато років підтримують дружні стосунки
,  знають її сім»ю . Квартира у заявниці
приватизована на двох - на неї та чоловіка . Заявниця проживала разом із
свекрухою. Свекруха була проти невістки .

Суд
,  заслухавши заявника ,  свідків ,
дослідивши матеріали справи ,
дійшов до висновку ,  що заява
підлягає задоволенню.

Судом
встановлено ,  що 28.10. 1987 року
заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_3у відділі РАЦСу м.  Ковдор Мурманської області,  проживали на Півночі.

В 1992
році Сенюшкіни повернулись з Півночі і в порядку обміну подружжю була надана
АДРЕСА_1. 28.10.1993 року подружжя квартиру приватизувало,  Побужським нікелевим заводом було видано їм
свідоцтво про право власності на житло № 5030,
кожному з них належало по Уг частина квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1
чоловік заявниці помер. Після його смерті залишилась спадщина на Уг частину
квартири ,  яку 01.03.1995 року ОСОБА_3
заповів заявниці.

12.07.2002
року заявниця одержала свідоцтво про право на спадщину за законом ,  тобто підтвердила , що вона являється
спадкоємицею ОСОБА_3

В даний
час заявниця звернулась в нотаріальну контору з заявою про продаж вище вказаної
квартири ,  так як вона виїжджає до дочки
,  надала свідоцтво про право власності
на житло ,  але їй було відмовлено так як
хтось стер гумкою її прізвище ,  ім»я і
по батькові,  а дані про чоловіка були
закреслені.

Факт
належності заявниці свідоцтва про право власності на АДРЕСА_1,  крім показів заявниці та свідків
підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло,  з якого слідує ,  що на першій сторінці свідоцтва в першій графі
вказано власником лише ОСОБА_3 і його прізвище невідомою особою закреслено
,  в другій графі прізвище стерто ,  на другій сторінці свідоцтва при реєстрації
його в МБТІ 28.10.1993 року зазначено 2 прізвища - заявниці та ОСОБА_3   ,
а/с- 11,  копією домової книги , з
якої видно ,

що
момент приватизації квартири заявниця в ній була зареєстрована ,  а/с-1213,
копією технічного паспорту на квартиру,
в якому зазначено 2 власники - заявниця та її чоловік ОСОБА_3,  а/с-14,
копією договору про участь у витратах на утримання будинку та
прибудинкової території,  а/с- 15- 17
,  копією заповіту ,  а/с- 18,
копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3,
а/с-19 ,  копією свідоцтва про
право на спадщину за законом ,  а/с-
20,  матеріали не викликають
сумніву,  вони є достовірними та
вичерпними .

Таким
чином ,  суд дійшов до висновку ,  що свідоцтво про право власності на житло №
5030 від 28.10.1993 року ,  видане
Побужським нікелевим заводом належать ОСОБА_1.

Суд
вважає ,  що звернення заявниці до суду
викликане необхідністю установлення факту ,
що має юридичне значення ,  так як
від нього залежить виникнення її майнових прав . Іншого порядку встановлення
даного факту діюче законодавство не передбачає .

Керуючись  ст.
ст.  3,  5,
10,  14,  57,
60,  174 п.6  ст.
256 ,   ст.  257
ст.  259 ЦПК України,  суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1
задовольнити. Встановити факт ,  що має
юридичне значення ,  що      свідоцтво   про право власності на житло № 5030 від
28.10.1993 року ,  видане Побужським
нікелевим заводом,  належать ОСОБА_1.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через
Голованівський районний суд протягом 20 ( двадцяти ) днів після подання заяви
про апеляційне оскарження .

Заява
про апеляційне оскарження може бути подана протягом 10 ( десяти ) днів з дня
проголошення рішення .