Справа №2-3820/07/04
РІШЕННЯ

Іменем України

16 липня 2007 р.
Київський районний суд м.  Харкова у
складі:

головуючого - судді    Донець О.В.

при секретарі        Муленко К.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Харківської міської ради
Харківської області про визнання права власності,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом
про визнання за ним права власності на самовільно переплановану квартиру
АДРЕСА_1 загальною площею 193, 5 кв. м. ,
посилаючись на наступне. їй на підставі договору купівлі-продажу від 18
грудня 2006 р. належить квартира АДРЕСА_1. З метою поліпшення житлових умов нею
за власні кошти самовільно здійснено перепланування належної їй квартири та її
капітальний ремонт. Так,  при
переплануванні було облаштоване додаткове житлове приміщення у частині
мансарди,  що знаходиться над його
квартирою. Реконструкція проведена з додержанням будівельних та санітарних норм
і правил. БТІ видало технічний паспорт квартири. Однак,  в зв'язку з тим,  що перепланування проведено без належного
дозволу,  вона вимушена звернутися до
суду.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному
обсязі.

Представник відповідача проти
позову заперечував на тій підставі,
що,  на його думку,  визнання права власності на самовільно
переплановану квартиру неможливе,
оскільки приміщення експлуатуються без оформлення належної проектної
документації,  дозвіл на переобладнання
квартири не отриманий,  відсутнє
прийняття квартири до експлуатації.

Суд,  вислухавши пояснення представників
сторін,  дослідивши матеріали
справи,  задовольняє позовні вимоги,  виходячи з наступного.

В судовому засіданні
встановлено,  що позивачу ОСОБА_1. на
підставі договору купівлі-продажу від 18 грудня 2006 р. належить квартира АДРЕСА_1.

З метою поліпшення житлових умов
позивач за власні кошти самовільно здійснив перепланування належної йому
квартири та її капітальний ремонт. Так,
при переплануванні було облаштоване додаткове житлове приміщення у частині
мансарди,  що знаходиться над його
квартирою.

13 червня 2007 р. КП «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації» виготовило технічний паспорт на квартиру
АДРЕСА_1,  відповідно до якого загальна
площа квартири після перепланування складає 193, 5 кв.м. ,  житлова -162, 9 кв.м.

Згідно з технічним висновком НВФ
ТОВ «ЛЕВЕЛ» «Про стан будівельних конструкцій та можливість експлуатації
самовільно перепланованих приміщень квартири з мансардою АДРЕСА_1,  застосовані матеріали і розміри конструктивних
елементів наділені достатньою міцністю та відповідають вимогам норм по несучій
здатності. Технічний стан будівельних конструкцій є задовільним.  Відсутні дефекти та пошкодження,  що перешкоджають нормальній експлуатації або
що знижують несучу здатність або довговічність будівлі,  а також відхилення від
архітектурно-будівельних норм.
Передбачена будівельним проектом конструктивна та розрахункова схема
будівлі не порушені. Планування відповідає будівельно-технічним,  санітарним та протипожежним нормам.  Застосовані матеріали та розміри конструктивних
елементів наділені достатньою міцністю та відповідають вимогам будівельних
норм.  Експлуатація нежитлових приміщень
не призведе до негативних наслідків.

Позивач неодноразово зверталась до
відповідача з питання узаконення переобладнань,
однак відповіді на свої звернення до теперішнього часу так і не
отримала..

Відповідно до ч.3  ст.
376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою,  яка здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці,  що не була їй
відведена для цієї мети,  за умови
надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване
нерухоме майно.

Згідно зі  ст.
383 ЦК України
власник квартири на свій розсуд може здійснювати ремонт і зміни у
квартирі,  наданій йому для використання
як єдиного цілого,  - за умови,  що ці зміни не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать
санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Заперечення представника
відповідача,  щодо неможливості визнання
права власності на вказані приміщення судом,
через відсутність згоди Харківської міської ради на легалізацію здійсненого
переобладнання приміщень не ґрунтуються на законі,  оскільки така згода не передбачена ч.3  ст.
376 ЦК України.

Таким чином,  самочинно проведена позивачем
реконструкція відповідає всім будівельним та санітарно-технічним нормам та
правилам і не порушує права інших осіб. Судом не встановлено,  що при будівництві самочинно збудованого
нерухомого майна були порушені будь-чиї права. З урахуванням викладеного,  суд задовольняє позовні вимоги в повному
обсязі.

Згідно з
ч. 1  ст.
4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно
та їх обмежень» та п. 1.5 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно,
затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від «07» лютого 2002
року № 7/5,  обов'язковій реєстрації прав
підлягає право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб.

Таким
чином,  відповідно до законодавства
України,  орган,  який проводить державну реєстрацію прав
власності на нерухоме майно,
зобов'язаний проводити реєстрацію судових рішень про визнання права
власності на об'єкти нерухомого майна.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  10, 11, 60, 212-215 ЦПК
України,   ст.  ст.
376, 383 ЦК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1. задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1право власності на самовільно переплановану квартиру АДРЕСА_1
загальною площею 193, 5 кв.м. ,  житловою
площею 162, 9 кв.м.

Зобов'язати
Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації»
зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на самовільно переплановану квартиру
АДРЕСА_1 загальною площею 193, 5 кв.м. ,
житловою площею 162, 9 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  або в порядку ч.4  ст.
295 ЦПК України.