Справа №33ц-815кс/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15
листопада 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Буренкової К.О., Довжук Т.С., Козаченка В.І.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до
Відділу державної виконавчої служби Гайворонського районного управління юстиції
(далі - Гайворонська ДВС) про стягнення заборгованості по аліментах та
моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 11 січня 2006 p.,

ВСТАНОВИЛА:

У липні
2005 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом. Вона вказувала, що
рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02 грудня
1987 р. ухвалено стягувати аліменти на її користь з ОСОБА_2 на утримання двох
неповнолітніх дітей. Проте з червня 1996 р. аліменти вона не отримує через
бездіяльність Гайворонської ДВС.

Посилаючись
на такі обставини, позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь
9935 грн. заборгованості по аліментах та 5000 грн. моральної шкоди.

Рішенням
Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 25 листопада 2005 р. в задоволенні
позову відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2005 р. вказане
рішення місцевого суду скасоване, а справа направлена на новий розгляд.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та
вирішити справу по суті спору, посилаючись на порушення апеляційним судом норм
процесуального права.

Розглянувши
касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду
ухвали апеляційного суду відсутні, виходячи з наступного.

Скасовуючи
рішення суду першої інстанції та постановляючи ухвалу про направлення справи на
новий розгляд, апеляційний суд правильно виходив з того, що відповідно до
роз'яснень, викладених в ч. 5 п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України
„Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і
посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого
провадження" від 26 грудня 2003 р. (з наступними змінами), при розгляді
позовів фізичних і юридичних осіб про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної
діями (бездіяльністю) державного виконавця, суди повинні враховувати, що в
таких справах відповідачами можуть бути відповідні відділи державної виконавчої
служби, в яких працюють державні виконавці, та відповідні територіальні органи
Державного казначейства України.

Між тим,
вирішуючи спір по суті, місцевий суд, всупереч вимогам ст. 33 ЦПК України, не
залучив до участі у справі в якості співвідповідача відповідний відділ
Державного казначейства України, хоча це мало суттєве значення для правильного
вирішення спору.

В той же
час, відповідно п. 4 ст. 311 ЦПК України, рішення суду підлягає безумовному
скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд вирішив питання про
права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

В
зв'язку з чим, апеляційний суд обґрунтовано скасував рішення суду першої інстанції
та направив справу на новийфозгляд.

Відповідно
до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що ухвала апеляційного суду постановлена з
додержанням судами норм матеріального та процесуального права, а також відсутні
передбачені ст. 342 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування ухвали
суду.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновки судів не спростовують.

Керуючись
ст. ст. 332, 336 ЦПК України та Законом України „Про внесення змін до Закону
України „Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ" від 22 лютого 2007 року, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області
від 11 січня 2005 р. - залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.