Справа №2-311/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Носівка                                                                                                11 липня 2007 р.

Носівський районний суд
Чернігівської області в складі: головуючого судді - Киреєва О.В. при секретарі -
Проскурні О.І., з участю позивача, відповідача, представника відповідача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_2
доОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу в сумі 4
250 гривень, мотивуючи свої вимоги тим, що в квітні 2004 року відповідач без його згоди продала трактор Т-150, який був їх
спільною власністю. Відповідач відмовилась
повернути йому належну половину вартості трактора, а 25 липня 2004 року
написала розписку про сплату 4 250 грн. в строк до 25 грудня 2004 року. Оскільки відповідач гроші не повернула, просив
стягнути суму боргу та 1 700 грн. моральної шкоди, яка виразилася в
тому, що відповідач відверто і нагло тягне строки
до закінчення позовної давності. Через це він відчуває себе ображеним і приниженим. Він мав певні надії вирішити свої
фінансові питання, але не зміг цього зробити через брехливі обіцянки
відповідача.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, пояснив, що трактор
купували спільно. Після продажі трактора, відповідач обіцяла, але не повернула
йому вартість його частини. На його прохання відповідач написала розписку в присутності двох свідків про те, що
поверне борг до 25 грудня 2004 р. Тому
просив стягнути з відповідача борг згідно розписки від 25 липня 2004 р. в сумі 4 250 грн., також просив стягнути
моральну шкоду в сумі 1 700 грн., посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, судові витрати покласти на
відповідача.

Відповідач позовні вимоги не визнала повністю, пояснила, що чоловіка не
було дома, позивач турбував її, вимагав повернути гроші за трактор. Після
смерті сина вона була в пригніченому стані.
Позивач запросив її в управління сільського господарства і там написати розписку. Вона написала розписку з тим, щоб
позивач її не турбував. Вона згодна виплачувати
400 грн. кожен місяць. У неї нема половини суми, яку тепер вимагає ОСОБА_2 з
тим, що укласти мирову угоду.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти позову заперечував, підтримав
пояснення відповідача, просив у позові відмовити, посилаючись на те, що трактор
був оформлений на відповідача. Відповідач передала
трактор ОСОБА_3

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи,
суд знаходить необхідним позов задовольнити частково з наступних підстав.

В судовому
засіданні встановлено, що 25 липня 2004 року відповідачем видано розписку, в якій вона зобов'язалася
сплатити позивачу в строк до 25 грудня 2004 р. 4 250 грн. належні йому
за трактор Т-150.

Фактично в судовому засіданні відповідач визнала позовні вимоги, коли погодилася
платити по 400 грн. щомісячно.

Свідки ОСОБА_3 таОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердили, що відповідачка
добровільно особисто написала розписку про борг перед позивачем в сумі 4
250 грн. за проданий трактор.

2

Встановленому судом факту
відповідають правовідносини сторін, врегульовані ст. ст. 509, 625, 1049 ЦК України та
полягають в праві позивача вимагати від
відповідача виконання взятого на себе зобов'язання та в обов'язку відповідача виконати взяте на себе зобов'язання
належним чином.

Підставою для
задоволення позовних вимог є невиконання відповідачем свого зобов'язання щодо
повернення суми боргу.

Позовні вимоги
про стягнення моральної шкоди пред'явлені позивачем з підстав, передбачених ст.
1167 ЦК України,
яка передбачає обов'язок щодо відшкодування
моральної шкоди, пов'язаної із зобов'язання, що виникає внаслідок заподіяння
шкоди, а не із зобов'язання, яке виникає з договірних відносин. Договором
позики також не передбачено право позивача на відшкодування моральної шкоди у разі невиконання боржником
взятих на себе зобов'язань.

За таких
обставин вимоги в частині стягнення моральної шкоди не обгрунтовані на законі
або договорі між сторонами, тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до
ст. 88 ЦК України
судові витрати (державне мито в сумі 51 грн. та витрати на інформаційне
забезпечення в сумі 30 грн., оплачені позивачем при зверненні до суду) підлягають стягненню з відповідача на користь
позивача

Керуючись ст.ст. 509, 625, 1049,
1050 ЦК України
ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути
зОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 250 грн. боргу, суму сплаченого державного мита
51 грн., суму сплачених витрат на
інформаційно-технічне забезпечення 30 грн.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову в частині
стягнення моральної шкоди.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня його проголошення, а апеляційна скарга - протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження .