№ 2-2542/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

03 серпня 2007   року Дрогобицькиий міськрайонний суд   Львівської області

в складі :     головуючого          Качмар В. Я.

при    секретарі                            Король А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила права користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2
про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, в
АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вона
являється власником АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 являється її племінником, який
прописаний в даному будинку. В будинку також прописані її чоловік ОСОБА_3, її
доньки ОСОБА_4 з чоловіком, ОСОБА_5, та її мати ОСОБА_6. Фактично з ІНФОРМАЦІЯ_1 року відповідач в будинку не
проживає. їй не відомо де він на даний час перебуває, оскільки вона не проживає
разом з ним. Факт формальної реєстрації відповідача, який не проживає в
будинку, зобов'язує її нести додаткові витрати по оплаті за комунальні послуги,
також вона позбавлена можливості оформити субсидії. А тому вона вимушена
звернутись з даною заявою до суду.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала
повністю, послалась на обставини, викладені в позовній заяві, яку просить
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з"явився двічі,
хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, що
вбачається з власноручного розпису на судовому повідомленні, про про причини неявки
суд не повідомив. За згодою позивачки, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд
вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Свідок ОСОБА_7 ствердила в суді, що вона являється
сусідкою ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2 знала з маленького, оскільки до
ІНФОРМАЦІЯ_1 року він проживав в позивачки. Потім він виїхав і вже більше 15
років вона його не бачила в ОСОБА_1.

Заслухавши позивачку, свідка, оглянувши матеріали даної
цивільної справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає задоволенню
з наступних міркувань.

Відповідно до правил статтей 71, 72 ЖК України, наймач
або члени його сім"ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право
користування жилим приміщенням, зокрема, коли вони в ньому не проживають без
поважних причин понад шість місяців.

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно
ДК МБТІ та ЕО вбачається, що власником АДРЕСА_1, являється ОСОБА_1.

В актах обстеження на предмет проживання громадянина від
20.04.2007 року та 12.06.2007 року встановлено, що на день перевірки в АДРЕСА_1
гр. ОСОБА_2 не було, зі слів сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 громадянин ОСОБА_2 в даному будинку не проживає з
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Будь-яких даних, про те, що відповідач не проживає в даному
будинку з поважних причин судом не встановлено. Зібрані та досліджені докази
переконують суд в протилежному, а саме, що відповідач ОСОБА_2 без поважних
причин не проживає в АДРЕСА_1, а тому його слід визнати таким, що втратив право
користуватися цим жилим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 209,
212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження таким, що втратив право користування жилим приміщенням в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання його копії.