Цивільна справа №2-65-07
РІШЕННЯ

іменем України

11 вересня 2007 року                                                                    Обухівський районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Запорожець О.М.

за участю адвоката ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, паспортного відділення Обухівського РВ ГУ МВС України в
Київській області про визнання договору частково недійсним, визнання недійсним
свідоцтва про право власності та усунення перешкод в користуванні квартирою,
треті особи - КП „Білоцерківський
домобудівний комбінат", Обухівська міська рада, Обухівське бюро технічної інвентаризації,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання договору
частково недійсним, визнання недійсним свідоцтва про право власності та
усунення перешкод в користуванні квартирою, треті особи - КП „Білоцерківський домобудівний комбінат", Обухівська міська
рада, Обухівське бюро технічної інвентаризації, в якому зазначає, що
вона за власні кошти придбала трикімнатну АДРЕСА_1, однак за проханням
відповідача - співмешканця позивачки, останнього було вписано у договір про
придбання житла, а потім йому є було видано свідоцтво
про право власності на 1/2 частину цієї квартири, при цьому між сторонами було укладено
усну угоду про передачу відповідачем права власності на належну йому
однокімнатну квартиру дочці позивачки та виконанні інших умов. Відповідач таким
чином отримав право власності на частину квартири позивачки, після чого
відмовився виконувати інші домовленості між сторонами. Тому позивачка просить
визнати недійсним договір № 1306 від
15.10.2004 року на придбання житла в частині участі в ньому як дольовика
ОСОБА_2, визнати недійсними свідоцтво про право власності на 1/2 частку АДРЕСА_1,
яке було видано Обухівською міською радою від 02.11.2005 року на ім*я ОСОБА_2,
а також реєстрацію права власності на ОСОБА_2 на нерухоме майно в Обухівському
бюро технічної інвентаризації від 03.11.2005 року у книзі № 50, номер запису
3353/17, визнати за позивачкою право власності на АДРЕСА_1, виселити ОСОБА_2 із АДРЕСА_1,
зобов*язати паспортне відділення Обухівського РВ ГУ МВС України в Київській
області зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку у АДРЕСА_1. Під час судового
розгляду позивачка уточнила позовні вимоги в частині визнання права власності,
просила визнати за нею право власності на
1/2 частину спірної квартири, яка на цей час належить відповідачу,
оскільки інша половина квартири вже належить їй.

В судовому засіданні
позивачка позов підтримала в повному обсязі з врахуванням уточнень, посилаючись
на сплату вартості квартири лише належними їй коштами, укладенням між сторонами
усної угоди про передачу відповідачем права власності на належну йому
однокімнатну квартиру дочці позивачки, оплату навчання останньої та виконанні
інших умов, які не були виконані відповідачем. Після отримання свідоцтва на
право власності на частину квартири відповідач створює їй неможливі умови для проживання та фактично заволодів всією квартирою,
хоч участі у її придбанні не брав.

2

Представник
позивачки ОСОБА_4позов з врахуванням уточнень підтримав в повному обсязі,
посилаючись на аналогічні обставини.

Відповідач
ОСОБА_2 проти позову заперечив повністю, посилаючись на сплату більшої частини
вартості квартири ним при її придбанні, а саме 10500 дол. США, а в послідуючому
здійснену виплату ним позивачці 5 тис.дол. США в рахунок різниці оплати вартості спірної квартири, а також
спричиненням сварок щодо квартири з ініціативи позивачки.

Представник
відповідача паспортного відділення Обухівського РВ ГУ МВС України в
Київській області в судове засідання не з*явився, направив суду лист, в якому
просив слухати справу у його відсутності.

Представники
третьої особи КП „Білоцерківський домобудівний комбінат" Ус Н.С., Забуга В.Г. проти позову заперечили, посилаючись
на правомірність укладеного між третьою особою та сторонами договору на дольову
участь у будівництві житла, його повне виконання та безпідставність
позову.

Представник
третьої особи Обухівської міської ради в судове засідання не з*явився, направив суду лист, в якому просив слухати справу
у його відсутності.

Представник
третьої особи Обухівського бюро технічної інвентаризації Васюр С.І. заперечень
щодо позову не представила.

Свідок ОСОБА_5 в
судовому засіданні показав, що є батьком позивачки, давав їй 10 тис. дол. на
придбання спірної квартири за умови надання йому частки власності на неї, однак
вона оформила частку на відповідача.

Свідок ОСОБА_6 показала, що є донькою позивачки, яка бажала купити квартиру
самостійно, на придбання спірної квартири було втрачено 18 тис. дол. США власних заощаджень позивачки, ще 10 тис. дол. США давав батько позивачки.

Свідок ОСОБА_7.
показав, що працював разом із позивачкою, яка в 2001-2002 роках висловлювала
наміри придбати собі квартиру.

Свідок ОСОБА_8 дав аналогічні
покази.

Свідок ОСОБА_9 показав, що є батьком відповідача, якому він давав 10 тис.
дол. на придбання спірної квартири з
коштів, переданих родичами із Америки.

Свідок ОСОБА_10, будучи матір*ю
відповідача дала аналогічні покази.

Свідок ОСОБА_11 показав, що є братом відповідача ОСОБА_2допомагав йому зайняти
гроші в сумі 20 тис. дол. на придбання спірної квартири, йому відомо, що брат сплатив 10500 дол. при придбання квартири, інша
сума була сплачена позивачкою.

Свідок ОСОБА_12 показав, що в
2004 році він позичав 5 тис. дол. США
відповідачу на придбання квартири.

Свідок ОСОБА_13
показав, що в 2004 році він позичав 15 тис. дол. США відповідачу на придбання квартири.

Свідок ОСОБА_14
показав, що за слів відповідача йому відомо про високий рівень матеріального
становища останнього.

Свідок ОСОБА_15
показав, що сторони проживали з ним по сусідству в одній квартирі.

Свідок ОСОБА_16. показав, що він купив у відповідача автомобіль за 3 тис.
дол.. за генеральною довіреністю.

Свідок ОСОБА_17. в судовому засіданні показав, що працював в КП
„Білоцерківський домобудівний комбінат" на час укладання спірного
договору, будь-яких особливостей в поведінці
обох пайовиків при цьому він не помітив, договір був виконаний сторонами за ним
в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_18 дав аналогічні
покази.

Вислухавши
сторони, представників позивачки та третіх осіб, свідків, думку адвокатів,
перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

15.10.2004 року
між третьою особою КП „Білоцерківський домобудівний комбінат" з одного боку та позивачкою ОСОБА_1 і відповідачем
ОСОБА_2 з іншого боку було укладено договір № 1306 на придбання
загальної площі житла в порядку дольової участі (а.с.9,).

За цим договором
сторони по цій справі як дольовики взяли на себе зобов*язання сплатити 140 760
грн. 55 коп., а третя особа як будівельник передати за цю суму сторонам

3

спірну трикімнатну квартиру. Зі
змісту договору вбачається, що права і обов*язки дольовиків ОСОБА_2
та ОСОБА_1 не розподілені між ними.

Згідно ст.540 ЦК України якщо у
зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а
кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не
встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Таким чином,
обоє дольовиків повинні були сплатити будівельнику по половині вартості спірної квартири, тобто по 70 380 грн.
26 коп. станом на 2004 рік.

Однак позивачкою на виконання зазначеного вище договору було внесено на
рахунок третьої особи КП „Білоцерківський домобудівний комбінат" повну
вартість спірної квартири -140 760 грн. 55 коп., що
підтверджується квитанцією № 63185793 від 22.10.2004 року (а.с.16), яку суд
визнає належним і допустимим доказом. Факт внесення цих коштів особисто
позивачкою в касу банку визнається сторонами та не підлягає доказуванню згідно
ч.1 ст.61 ЦПК України.

Доводи
відповідача ОСОБА_2 про внесення відповідачем частини коштів на виконання цього
договору з метою придбання спірної квартири суд вважає необгрунтованими і
недоведеними, оскільки вони не узгоджуються з вимогами ст.ст.57-60 ЦПК України,
ст.ст. 526, 527, 545 ЦК України.

Покази допитаних
по справі свідків як в частині сплати повної вартості спірної квартири третій
особі КП „Білоцерківський домобудівний комбінат" відповідачем ОСОБА_2, так і в частині
наявності у обох дольовиків за оспорюваним договором фінансових можливостей для
оплати повної вартості спірної квартири, суд оцінює критично, оскільки жоден з
них не був безпосереднім свідком вчинення сторонами дій на виконання оспорюваного договору, а про обставини спору їм
відомо зі слів сторін, які є зацікавленими у наслідках розгляду цієї
цивільної справи. Крім того, посилання позивачки і відповідача ОСОБА_2 та
відповідні покази свідків щодо наявності достатнього рівня фінансових
можливостей для виконання умов оспорюваного договору про оплату вартості
спірної квартири самостійно (окремо один від одного) не можуть безпосередньо
свідчити про реальне вчинення дій щодо виконання таких умов договору.

Таким чином, позивачкою було виконано умови п.4.2."а"
оспорюваного договору як в частині свого зобов'язання, так і в частині зобов'язання
ОСОБА_2що узгоджується із нормами ст.528 ЦК
України.

Про це також свідчить і факт передачі останнім у подальшому позивачці
коштів в сумі 5000 дол.США в якості оплати різниці між оплаченими
сторонами сумами при придбанні квартири, що підтверджується відповідною
розпискою від 18.10.2005 року (а.с.41). Посилання
позивачки на недійсність цієї розписки спростовується висновком проведеної по справі
судово-почеркознавчої експертизи № 7051 від 20.07.2007 року (а.с.260-262) та показами ОСОБА_2допитаного як свідка про
обставини написання цієї розписки.

Сторонами та
третьою особою - учасниками договору № 1306 від 15.10.2004 року не
заперечується факт повного виконання умов цього договору всіма ними в частині
повної оплати вартості квартири дольовиками
та повного виконання передбачених договором робіт будівельником.

Згідно ч.1
ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину
стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п'ятою
та шостою статті 203 цього Кодексу.

Факт невиконання
ОСОБА_2 свого зобов'язання за цим договором особисто, на що вказує позивачка в
обґрунтування позовних вимог, не є передбаченою чинним законодавством підставою
для визнання оспорюваного договору недійсним, що не позбавляє її можливості
вирішення спору про стягнення недоплачених коштів в судовому порядку.

Посилання
позивачки в судовому засіданні на неповне усвідомлення нею своїх дій щодо
укладення оспорюваного договору внаслідок перебування у тяжкому психологічному
стані після смерті матері не підтверджуються належними і допустимими доказами,
тому

СУДОМ ОЦІНЮЮТЬСЯ ЯК БЕЗПІДСТАВНІ.

Інших підстав
для визнання оспорюваного договору недійсним не зазначається' а з' матеріалів справи наявності будь-яких підстав для
визнання його недійсним не вбачається.

4

Враховуючи
викладене, в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору № 1306
від 15.10.2004 року на придбання житла в частині участі в ньому як дольовика
ОСОБА_2 слід відмовити.

27.09.2005 року
виконавчим комітетом Обухівської міської ради було прийнято рішення № 784 про видачу свідоцтва на право
власності на квартири в АДРЕСА_1громадянам, серед яких зазначено і
сторони: кв.41 - ОСОБА_2,
ОСОБА_1 (а.с.13-15).

На підставі цього рішення 02.11.2005 року було видано свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, з якого вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1
належить на праві власності по 1/2 частині квартири за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом та
витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 8842099, виданим
Обухівським БТІ 03.11.2005 року (а.с. 10,11) та визнається сторонами.

Згідно ч.1
ст.356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві
власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до
ч.1 ст.321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Позивачкою не
доведено під час судового розгляду наявність передбачених законодавством
підстав для позбавлення відповідача ОСОБА_2 права власності на Уг частку
спірної квартири, таких підстав з матеріалів справи не вбачається, тому в
задоволенні позову в частині визнання недійсними свідоцтва про право власності
на Уг частку АДРЕСА_1, яке було видано Обухівською
міською радою від 02.11.2005 року на ім*я ОСОБА_2, а також реєстрації права
власності на ОСОБА_2 на нерухоме майно в Обухівському бюро технічної
інвентаризації від 03.11.2005 року у книзі № 50, номер запису 3353/17, слід
відмовити.

В спірній
квартирі зареєстровані двоє осіб - сторони по цій справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 що
підтверджується випискою із будинкової книги, виданої ПП „Житло-сервіс"
12.10.2006 року за вих.№ 827.

Факт проживання ОСОБА_2 в спірній квартирі визнається сторонами.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК
України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання
своїм майном.

Враховуючи
викладене передбачених законодавством підстав для зняття ОСОБА_2 з реєстрації в
житловому приміщенні, яке йому належить на праві власності, обмеження його
права на користування свої власністю, позивачкою не вказано, а з матеріалів
справи таких підстав суд не вбачає, тому в задоволенні позову в частині
зобов*язання паспортне відділення Обухівського РВ ГУ МВС України в
Київській області зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку у АДРЕСА_1 слід
відмовити.

Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Оскільки позовні вимоги про визнання за собою права власності на 1/2
частину спірної квартири не доведені під час розгляду
справи, з матеріалів справи вбачається їх безпідставність та необґрунтованість з огляду на правову оцінку спору, наведену вище в
цьому рішенні, в задоволенні і цієї частини позовних вимог слід відмовити.

На наявність між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 фактичних шлюбних відносин сторони під час судового розгляду
не посилались, не подавалось також будь-яких доказів наявності таких відносин, ведення сумісного господарства, постійного
спільного проживання, наявності спільного бюджету тощо, тому враховуючи
принцип диспозитивності цивільного судочинства, передбачений ст.11 ЦПК України,
суд оцінює обставини справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі
викладеного вище, суд вважає позовні вимоги безпідставними і необґрунтованими,
тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

5

Ha
підставі викладеного вище, суд вважає позовні вимоги безпідставними і
необґрунтованими, тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 15, 60, 79, 86, 88, 209,
212-214 ЦП К України, ст.ст. 203 215,
217, 225, 233, 317, 328, 346, 356 ЦК
України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, паспортного
відділення Обухівського РВ ГУ МВС України в Київській області
про визнання договору частково недійсним, визнання недійсним свідоцтва про право власності та усунення перешкод в
користуванні квартирою, треті особи - КП „Білоцерківський домобудівний
комбінат", Обухівська міська рада, Обухівське бюро технічної інвентаризації,
відмовити повністю.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1766 грн. 40 коп.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області
через Обухівський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.