Справа № 2-2486/2007
РІШЕННЯ

Іменем   України

08
жовтня 2007 року           Ірпінський
міський суд Київської області в складі:

головуючого                        судді Капшерської Т.Ц.,

при
секретарі                       Синиченко
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського
суду Київської області при попередньому розгляді справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про визначення часток у спільній сумісній власності, -

встановив:

В вересні 2007 року позивач звернулася до суду із позовом
про визначення часток у праві спільної сумісної власності на житло. В позові
посилалась на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № 320
від 24.03.1998 року, виданого на підставі розпорядження виконавчого комітету
Ірпінської міської ради № 27 від 12.03.1998 року, зареєстрованого в БТІ м.
Ірпеня 31.03.1998 року за№ 74, на праві спільної сумісної власності їй та
ОСОБА_3 належить АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_3помер, після його смерті
відкрилася спадщина на належну йому частку квартири за вказаною адресою. Все
своє майно ОСОБА_3заповів відповідачу ОСОБА_2; вона є спадкоємцем першої черги
в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 як дружина спадкодавця,
та має обов'язкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України. У
встановлений законодавством термін вони з відповідачем подали заяву про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до державної нотаріальної контори м.
Ірпеня і вважаються такими, що прийняли спадщину. Разом з тим, отримати у
державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину вони змоги не мають,
оскільки частки у праві спільної сумісної власності на АДРЕСА_1між
співвласниками не визначені, тому вона змушена звернутися до суду. Посилається
на те, що в процесі володіння та користування належною їм на праві власності
квартирою вона та ОСОБА_3домовилися між собою, що їхні частки в праві власності
є рівними і частка кожного із них становить 1Л частину АДРЕСА_1В зв'язку із
викладеними обставинами просила визначити частки в праві спільної сумісної
власності на АДРЕСА_1по 14 частки квартири за нею та померлим ОСОБА_3

В попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, просила позов задовольнити і постановити рішення в попередньому
судовому засіданні.

Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав
і не заперечував проти його задоволення, просив постановити рішення в
попередньому судовому засіданні..

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому
ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заявлений позов
таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що на підставі
свідоцтва про право власності на житло № 320 від 24.03.1998 року, виданого на
підставі розпорядження виконавчого

комітету
Іртиської міської ради № 27 від 12.03.1998 року, зареєстрованого в БТІ м.
Ірпеня 31.03.1998 р. за № 74, на праві спільної сумісної власності позивачу
ОСОБА_1 та ОСОБА_3
належить АДРЕСА_1. Наведені обставини підтверджуються копією свідоцтва про
право власності, копією витягу з розпорядження (а. с. 5-6), сторонами не
заперечені.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох і більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Відповідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу части із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників в праві
спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю
між ним, законом або рішенням суду.

Судом під час розгляду справи було встановлено, що АДРЕСА_1належить на
праві спільної сумісної власності ОСОБА_1. та ОСОБА_3на підставі свідоцтва про
право власності на житло № 320, виданого 24.03.1998 року виконавчим комітетом
Ірпінської міської ради відповідно до розпорядження від 12.03.1998 року № 74,
свідоцтво зареєстроване в БТІ м. Ірпеня 31.03.1998 р. за № 74.

Оскільки учасники спільної сумісної власності отримали квартиру на підставі
Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду", володіли та
користувалися нею в рівних частках, суд визначає, що частки кожного із
співвласників становлять по 1/2 частині вищезазначеної квартири.

Таким чином, суд
задовольняє заявлені позивачем позовні вимоги в повному обсязі.

Оскільки суд задовольняє заявлені позовні вимоги в повному обсязі, суд
стягує із відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі ЗО
грн.

Оскільки відповідач є особою, що постраждала від наслідків катастрофи на
Чорнобильській АЕС, суд звільняє його від сплати судового збору в доход
держави.

На підставі ст. ст. 355, 356, 357, 368, 370 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209,212,214-215,256
- 259 ЦПК України, суд, -

вирішив :

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2про визначення часток у спільній сумісній власності
задовольнити.

Визначити частки в праві спільної сумісної власності на АДРЕСА_1

Визнати, що частка в праві власності ОСОБА_1в праві спільної сумісної
власності на АДРЕСА_1складає 1/2 частину квартири.

Визнати, що частка в праві власності ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1, в праві спільної
сумісної власності на АДРЕСА_1складає 1/2 частину квартири.

Стягнути із ОСОБА_2на користь ОСОБА_1судові витрати в розмірі 30 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом,