Справа №2- 1920 2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

26 вересня 2007 року Орджонікідзевський районний суд
м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик
Г.Є. при секретарі Данильченко С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в М.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АБ
«Тас-Бізнесбанк» про поновлення строку на звернення до суду, зміну формулювання
причини звільнення,

встановив:

Позивач
звернулася до суду із позовом до відповідача про зміну формулювання причини
звільнення.

У позові вказала, що з 16.10.2000 року вона перебувала у
трудових відносинах з АБ «Муніципальний», який з 22.09.2005 року перейменовано
у АБ «Тас-Бізнесбанк» на посаді касира.

11.11.2005 року, під час обідньої перерви, з приміщення
каси Орджонікідзевського відділення банку
було скоєно крадіжку грошових коштів на загальну суму 38 222 грн. 05
коп. після чого, її було звільнено з роботи наказом № 252 від 30.11.2005 року
за ст. 41 п.2 КЗпП України. Вважає що при звільненні були порушені її права,
тому просила поновити строк звернення до суду і змінити запис у трудовій книжці
про звільнення, вказавши, що вона звільнена за власним бажанням.

У судовому засіданні позивач
підтримала позов. Суду пояснила, що працювала у банку з 2000 року. У 2005 році
працівників банку попередили, що банк змінить назву без зміни керівництва, але
документів про зміну назви банку вона не бачила.

11.11.2005 року у касі, де вона
працювала сталася крадіжка грошових коштів. Вона з колегою, перед тим як піти
на обідню перерву, зібрали гроші, які були у касі і поклади у шухляду столу,
пішли на обід. Коли вони повернулися, виявили крадіжку грошей. У касі вони мали
сейф, куди повинні були класти гроші, коли виходили з приміщення каси, але він
стояв у незручному місці, тому гроші залишили у шухляді столу. Після звільнення
вона зверталася до суду, але її позов визнано не поданим. Просила поновити
строк звернення до суду, який вважає, що пропустила з поважної причини та
змінити причину звільнення, вказавши, що вона звільнена за власним бажанням,
оскільки керівництво банку не могло її звільнити без згоди трудового колективу.
Крім того, суду пояснила, що їй не було відомо коли банк змінив свою назву, з
такими документами її не знайомили, про те, що банк змінив назву їй стало
відомо у день звільнення.

Представник відповідача проти позову заперечує. Суду
пояснив, що ОСОБА_1. працювала у банку з 2000 року касиром. До роботи з
грошовими коштами ОСОБА_1. була допущена тільки після того, як здала залік.
Залік ОСОБА_1. здала 16.10.2000 року, крім того, вона неодноразово проходила
атестації, з внутрішніми документами була ознайомлена під підпис. 11.11.2005
року з каси, у якій працювала ОСОБА_1. була скоєна крадіжка грошових коштів на
суму 38 255 грн. 05 коп. Раптова ревізія, яка була проведена після крадіжки,

2

встановила недостачу грошей у касі у сумі 23 656 грн. 35
коп. Як пояснили касири, коли вони пішли на обід, гроші залишити у шухляді
столу.

Відповідно до п.2.2. Положення «Про порядок організації
відповідальних осіб у сховищах цінностей АБ «ТАС-Бізнесбанк» від 19.10.2005 року
касирам забороняється при тимчасовій
відсутності на робочому місці, залишати гроші та інші цінності у
відкритому вигляді, не замкненими у сейфі.

Оскільки крадіжка з каси сталася
через недбале ставлення ОСОБА_1. до своїх обов»язків, за рішенням суду  завдана банку шкода була стягнена з ОСОБА_1.,
а її було звільнено за п.2 ст. 41 КЗпП України. Вважає, що позивача було
звільнено правомірно, тому просить позов залишити без задоволення. Також
заперечує проти поновлення їй строку для звернення до суду, оскільки про
причину звільнення позивач дізналася у день звільнення, за вирішенням спору до
суду могла звернутися у тримісячний строк, який пропустила без поважної
причини.

Крім того, про зміну назву банку
ОСОБА_1 було відомо з часу зміни назви банку, що вбачається з того, що вона
працюючи касиром банку, приймала платежі, у яких вказувалася назва банку.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, суд вважає позов не
підлягаючим задоволенню у зв»язку з наступним.

Позивач ОСОБА_1. з 16.10.2000 року
перебувала у трудових відносинах з АБ «Муніципальний», який з 22.09.2005 року
перейменовано у АБ «Тас-Бізнесбанк» на посаді касира.

11.11.2005 року, під час обідньої
перерви, з приміщення каси Орджонікідзевського
відділення банку було скоєно крадіжку грошових коштів на загальну суму
38 222 грн. 05 коп.

Як пояснила у судовому засіданні
ОСОБА_1., коли вона  з приміщення каси
уходила на обід, грошові кошти поклала у шухляду столу, оскільки сейф, який був
у приміщенні каси стояв не у зручному місці.

Вказаними діями ОСОБА_1. порушила вимоги Інструкції № 1 з
організації емісійно- касової роботи в установах банків України,
затвердженої  НБ України № 129 від
07.07.1994 року, а також п. 2.2 Положення «Про порядок організації
відповідальних осіб у сховищах цінностей АБ «ТАС-Бізнесбанк», з положенням якого ОСОБА_1. була ознайомлена та
згідно якого здала залік у серпні 2005 року.

Крім того, за рішенням суду з
ОСОБА_1. було стягнуто, завдану банку матеріальну шкоду.

Про підстави звільнення ОСОБА_1.
стало відомо 30.11.2005 року у день її звільнення, що підтвердила позивачка у
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України,
працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо
до суду в тримісячний строк, коли він дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права.

У зв»язку з вищевказаним, суд
вважає позовні вимоги позивача у частині зміни формулювання  причини звільнення ОСОБА_1. не підлягаючими
задоволенню, оскільки позивачка пропустила строк звернення до суду,
встановлений ст.. 233 КЗпП
України..

Позовні вимоги позивача у частині поновлення їй строку на
звернення до суду із вказаним спором не підлягають задоволенню, оскільки
причина звільнення позивачу була відома 30.11.2005 року у день її звільнення, з
позовом до суду ОСОБА_1. звернулася 08.06.2007 року. Доводи позивача, що вона
раніше зверталася до суду з аналогічним позовом, але через не виконання вимог
суду у частині усунення недоліків і про повернення їй позову дізналася лише
через майже півтора року, оскільки вказаний час чекала виклику до суду, не є
поважною причиною пропуску строку для звернення до суду, тому у цій частині
позовних вимог необхідно відмовити.

3

Керуючись  ст.ст.
221, 233   Кодексу законів про працю
України,  ст. ст.   208,
209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до АБ
«Тас-Бізнесбанк» про поновлення строку на звернення до суду, зміну формулювання
причини звільнення, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької
області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом
десяти днів з дня проголошення рішення суду
до Орджонікідзевського районного суду М.Запоріжжя та подачі апеляційної скарги на рішення суду
протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження
рішення суду або у порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.