Справа № 22ц - 7780 / 2007                    Головуючий в 1 інстанції -
Категорія -29/32                                       Доповідач  - Глущенко Н.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ           УКРАЇНИ

4 грудня 2007 року            Колегія
судців судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого   -
Глущенко Н.Г.

суддів                - Григорченка Е.І., Прозорової
М.Л.

при секретарі  - Білоконь Н.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

представника відповідачки ОСОБА_1 -

ОСОБА_2 на рішення
Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 6 липня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та неповнолітніх ОСОБА_4 і
ОСОБА_5, треті особи - ЗАТ "Укрелектрочормет", Відділ громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ УМВС
України в Дніпропетровській області, Орган опіки та піклування виконкому
Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, про визнання
такими, що втратили право користування жилим приміщенням та за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, треті особи - ЗАТ "Укрелектрочормет",
Орган опіки та піклування виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м.
Дніпропетровську ради, про вселення в житлове приміщення, -

ВСТАНОВИЛА:

Представник
відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2
звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення
Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.07.2007 року
і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в його позовних вимогах в
повному обсязі, задовольнивши зустрічний позов ОСОБА_1 про вселення її спірну
квартиру з двома неповнолітніми дітьми.

Зазначеним
рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено, а в зустрічному позові ОСОБА_1
- відмовлено.

Суд визнав
ОСОБА_1 та неповнолітнії ОСОБА_3 і ОСОБА_5 такими, що втратили право
користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 у зв'язку з вибуттям на
постійне проживання на АДРЕСА_2.

Також суд
зобов'язав Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб
Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області зняти

2

з реєстрації ОСОБА_1 та неповнолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_5
за вказаною адресою / т. 2 а. с. 25-28 /.

Як на підстави
апеляційної скарги представник відповідачки посилався на те, що рішення є
незаконним, оскільки недоведені ті обставини, що мають значення по справі, які
суд вважає встановленими / т. 2 а. с. 30-33 /.

Судом
встановлено, що спірна двокімнатна квартира АДРЕСА_1 в 1994 році згідно ордеру
№ 000111 /т. 1 а. с. 10-12/ була надана сімї ОСОБА_3, яка складалася з: ОСОБА_1
-основний квартиронаймач, ОСОБА_3 - чоловік та ОСОБА_6 - донька 1990 року
народження, які і проживали в спірній квартирі та були в ній зареєстровані.

Подружнє життя у
сторін не склалося і 11.12.1996 року шлюб між подружжям ОСОБА_3,1 було розірвано
/ т. 1 а. с. 9 /.

Затим,
ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачка ОСОБА_1 народила доньку ОСОБА_5, батьком якої є
ОСОБА_7 / т. 1а. с 126 /, з яким
відповідачка 19.01.1998 року зареєструвала шлюб / т.1 а. с. 128 /, а доньку
зареєструвала в спірній квартирі.

У зв'язку з
перешкодами в проживанні в спірній квартирі рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від 24.09.1997 року ОСОБА_3 був вселений до
спірної квартири / т. 1 а. с. 13 /. Оскільки ОСОБА_3 в подальшому знову
чинились перешкоди у проживанні в квартирі, то рішенням
Амур-Нижньодніпровського районного суду від 07.12.2000 року він вдруге був
вселений в спірну квартиру / т. 1 а. с. 14,28 /, але це рішення про вселення
було виконане державним виконавцем лише 01.06.2001 року, що підтверджується
відповідним актом від 01.06.2001 року / т. 1 а. с. 30-31 /. На момент вселення
ОСОБА_3 в квартиру, як вбачається з акту державного виконавця, проти чого не
заперечувала відповідачка ОСОБА_1, в квартирі знаходились лише: кухонний стіл,
тумбочка, каркас від дивана, письмовий стіл, сервант, карнизи, плафон, люстра,
доріжка.

З 1 січня 2001
року відповідачка ОСОБА_1 разом зі своїми неповнолітніми доньками:
ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, та ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 народження , -
постійно проживає по АДРЕСА_2, куди вона вибула на постійне місце проживання.

Факт вибуття
ОСОБА_1 на нове постійне місце проживання в с Червона Слобода, разом з її неповнолітніми доньками,
підтверджується тим, що вона мала і має постійне місце роботи за новим місцем
проживання: з 1 січня 2001 року по 31 грудня 2005 року працювала в ТОВ
"Промінь"; з 03.03.2005 року по 31.12.2005 року - в СПП
"РВД-Агро"; з 01.10.2004 року по 31.12.2004 року - в Територіальній
виборчій комісії територіального виборчого округу № 197; з 04.03. 2005 року по
з 1.05.2006 року -постійно, а з 01.06.2006 року за сумісництвом в СПП
"РВД-Агро" та продовжує працювати в ТОВ "Промінь", що
підтверджується відповідними довідками СПП "РВД-Агро" від 03.08.2006
року №101, Управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі від
11.10.2006 року № 2468/08 та Державної податкової інспекції у Черкаському
районі Черкаської області від 16.10.2006 року/т. 1 а. с. 82,113-116,178-180/.

Судом першої
інстанції також встановлено, що діти відповідачки навчаються в
Червонослобідській загальноосвітній школі Черкаського району та області по
теперішній час: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, - з 01.09.1997 року, а
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, - з 01.09.2004 року. Дані обставини
підтверджуються довідкою школи від 10.08.2006 року № 256 та від 13.03.2007 року
№ 54 / т. 1 а. с. 84,233 /.

Відповідно до
довідок Черкаської районної лікарні від 13.03.2007 року діти ОСОБА_6 та ОСОБА_5
знаходиться на обліку в дитячій консультації ЦРЛ з 2000 року по теперішній час
і проживають вони за адресою АДРЕСА_2 / т. 1 а. с. 232 /.

3

Згідно рапорту
молодшого лейтенанта міліції Черкаського РВ УМВС України в Черкаській області -
ОСОБА_10 від 13.03.2007 року відповідачка ОСОБА_1 разом зі своїми дітьми
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживає в АДРЕСА_2, а зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 / т. 1 а. с.
235 /. Ці обставини підтвердили і сусіди ОСОБА_1 - ОСОБА_8, ОСОБА_9 в своїх
поясненнях в органах міліції / т. 1 а. с. 237-238 /.

Факт проживання
зі своїми дітьми та чоловіком в АДРЕСА_2
підтвердила ОСОБА_1 і в суді апеляційної інстанції, зазначивши, що ця квартира
була надана їй по місцю її роботи в с Червона Слобода для проживання з сім'єю.

Судом першої
інстанції також встановлено, що позивач ОСОБА_3 працює лікарем в
Дніпропетровській обласній клінічній лікарні їм. І.І. Мечникова і з 2001 року
бухгалтерією лікарні щомісячно перераховуються аліменти на користь ОСОБА_1 у
відділення Ощадбанку України в с Червона Слобода Черкаської області / т. 1 а.
с. 32 /.

У зв'язку з
вибуттям зі спірної квартири на інше постійне місце проживання за заявою
ОСОБА_1 в квартирі було відключено 03.11.1999 року газ, а у квітні 2001 року -
гаряча вода та частково електроенергія / т. 1 а. с. 192 /.

Факт
непроживання відповідачки в спірніїі квартирі підтвердили в судовому засіданні
свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13 / т. 1 а. с. 157-161 /.

За таких
обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3
про визнання ОСОБА_1 та неповнолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_5 такими, що втратили
право користування житловим приміщенням у зв'язку з вибуттям на інше постійне
місце проживання - підлягають задоволенню згідно ст. 107 ЖК України, а у
зустрічному позові ОСОБА_1 про вселення її з двома неповнолітніми дітьми - слід
відмовити.

Також суд
прийшов до висновку, що посилання відповідачки на те, що вона вибула зі спірної
квартири в Черкаську область тимчасово, оскільки її батько ОСОБА_14 хворів і
потребував її допомоги, - не можуть бути прийняті до уваги оскільки батько
відповідачки став хворіти з 2005 року / т. 1 а. с. 118,120 /, тоді як вона сама
вибула зі спірної квартири ще в 2001 році. До того ж відповідачка з січня 2001
року постійно працювала в с. Червона Слобода, тобто вона працювала і під час
хвороби батька. Також судом встановлено, що відповідачка не проживала зі своїми
батьками по АДРЕСА_3, а проживала зі своєю сім'єю по АДРЕСА_2.

В апеляційному
суді відповідачка підтвердила, що її батько ОСОБА_14, 1947 року народження,
проживав з її матір'ю ОСОБА_15 ,1950 року народження, тобто батько проживав зі
своєю дружиною по АДРЕСА_3, а вона зі своєю сім'єю - по АДРЕСА_2.

Згідно довідки
Черкаської обласної клшічної лікарні від 13.10.2006 року № 01-16/2867 ОСОБА_14
знаходився на стаціонарному лікуванні з 27.02.20006 року по 20.03.2006 року де
йому було проведено 09.03.2006 року операцію і він додаткового догляду не
потребував. Повторно ОСОБА_14 знаходився на стаціонарному лікуванні з
13.09.2006 року по 23.09.2006 року і 21.09.2003 року йому була проведена
операція, а 23.09.2006 року - наступила смерть / т. 1 а. с. 118 /.

Відповідно до
довідки Черкаської районної лікарні від 11.10.2006 року № 07/612 ОСОБА_14
знаходився на лікуванні з 17.03.2005 року по 28.03.2005 року та з 21.02.2006
року по 27.02.2006 року. Довідка по догляду за ОСОБА_14 була видана його доньці
лише 20.06.2006 року / т. 1 а. с. 120 /, але не зважаючи на це ОСОБА_1
продовжувала працювати / т. 1 а. с. 82,178-180 /.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу
необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

4

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо
повному об'ємі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову
оцінку, постановив рішення, яке відповідає
вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами,
поясненнями свідків та самих сторін.

При вище зазначених обставинах справи, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про визнання ОСОБА_1, разом з її
неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_5, такими що
втратили право користування жилим приміщенням в спірній квартирі
АДРЕСА_1 у зв'язку з вибуттям на інше
постійне місце проживання в АДРЕСА_2 відповідно до вимог ст. 107 ЖК України, а тому обгрунтовано відмовив ОСОБА_1
в її зустрічному позові про її вселення разом з
неповнолітніми доньками в спірну квартиру.

Приведені в апеляційній скарзі доводи представника відповідачки не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду по їх оцінці.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в
судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Інші доводи апеляційної скарги не є
суттєвими для вирішення спірного питання.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції
не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необгрунтовані, а рішення суду відповідає
вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідачки ОСОБА_1 -ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 6 липня
2007 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення,  але  може
бути

оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з

цього часу.