Справа №2-150/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2007
року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі судді
Ушакової Н.Є. при секретарі Божко Л.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Васильківської
районної державної адміністрації,
Шевченківської сільської ради,
Васильківського району,
Дніпропетровської області,  СУК
„Прогрес" Васильківського району Дніпропетровської області,  Васильківського районного відділу земельних
ресурсів про визнання права на земельну долю(пай) та виділення земельної
ділянки в натурі,  -

ВСТАНОВИВ:

12.02.2007
року ОСОБА_1. звернувся до суду з зазначеним позовом,  посилаючись на ті обставини,  що з 1993 року до 10.10.1995 року він
перебував у членах КСП „Прогрес",
Васильківського району,
Дніпропетровської області. 11.12. 1995 року КСП „Прогрес",
Васильківського району,
Дніпропетровської області був виданий Державний акт на право колективної
власності на землю. У списку доданому до Державного акту він перебуває під
№155,  про що він дізнався у 2007 році .
Районний відділ земельних ресурсів Васильківського району видав довідку на
підтвердження його перебування у вищевказаному списку. Просив суд визнати за
ним право на земельний пай у розмірі 5, 86 га умовних кадастрових одиниць та
видати відповідний сертифікат. 05.03.2007 року були уточнені позовні про
виділення земельного паю в натурі.

У
судовому засіданні позивач ОСОБА_1. підтримав позов,  та пояснив,
що з 1993 року по 10.10.2005 року він був членом КСП „Прогрес",  Васильківського району. За отриманням
сертифіката на земельний пай в КСП „Прогрес" Васильківського району на
протязі 10 років не звертався,  так як
вважав,  що не має права на його
отримання. Але,  на початку 2007 року
представник за дорученням ОСОБА_2. ,  з
якою він раніше не був знайомий,  зібрала
збори колишніх членів КСП „Прогрес",
Васильківського району,  та
повідомила,  що він має права на
земельний пай і вона буде займатися вирішенням цього питання. Він підписав
доручення,  на ім'я ОСОБА_2.

Представник
позивача,  за дорученням,  ОСОБА_2. у судовому засіданні підтримала
позов,  посилаючи на ті обставини,  що невід'ємною частиною Державного акту
виданого КСП „Прогрес" 11.12.1995 року є список осіб,  які мають право на земельну частку-пай. У
цьому списку є призвіще ОСОБА_1. за № 155. З моменту видачі Державного акту на
право колективної власності на землю і до теперішнього часу цей Державний акт
не був предметом спору в суді і є законним.

Представник
відповідача районної державної адміністрації Маціюк В.М.  , за дорученням,    вважав,
що позов не підлягає задоволенню,
мотивуючи тим,  що 11.12.1995

2

року КСП
„Прогрес",  Васильківського району
отримав Державний акт на право колективної власності на землю. Позивач ОСОБА_1.
вийшов із членів КСП „Прогрес" 10.10.1995 року,  до видачі Державного акта,  таким чином втративши право на земельний пай.
Крім того,  просив суд застосувати строк
позовної давності.

Представник
Васильківського районного відділу земельних ресурсів Турчак І.І.,  за дорученням,  позов не визнав,  обґрунтовуючи тим,  що позивач втратив членство в КСП
„Прогрес" Васильківського району до видачі Державного акта. Також просив
застосувати строк позовної давності

Представник
Шевченківської сільської ради сільський голова Глаголев О.В.,  в останньому судовому засіданні інтереси
відповідача представляла ,  за
дорученням,  ОСОБА_3.,  вважали,
що позов підлягає задоволенню,
так як ОСОБА_1.,  включений до
списку осіб які мають право на земельний пай під № 155 .

С/К
„Прогрес",  Васильківського району
подав письмову заяву,  про слухання
справи у відсутності представника (а.с. 31)

Представник
позивача,  відповідачі не заперечували.

Згідно
частини 2  ст.  158 ЦПК України особа,  яка бере участь у справі,  має право заявити клопотання про розгляд справи
за її відсутності.

Суд
вважає можливим слухати справу у відсутності представника С/К „Прогрес"
Васильківського району.

Заслухавши
пояснення сторін,  вивчивши матеріали
справи,  суд прийшов до висновку,  що позов не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Земельні
відносини в Україні регулюються Земельним кодексом,  Законом „ Про власність",  Законом „Про колективне сільськогосподарське
підприємство" та іншими актами законодавства України,  що видаються відповідно до нього.

Так,  відповідно до Указу Президента України від 8
серпня 1995 року №   720/95   „Про
порядок   паювання   земель,
переданих   у   колективну
власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право
на земельний пай одержали всі особи,  які
входили до складу КСП на момент паювання землі і яких внесено до списку,  що додається до Державного акта на право
колективної власності на землю.

Відповідно
до постанови Верховної Ради України „Про прискорення земельної реформи та
приватизацію землі" від 13 березня 1992 року були розроблені
Рекомендації,  які визначали порядок
складання,  склад і зміст проектів
роздержавлення і приватизації земель сільськогосподарських підприємств і
організацій.

Крім
того,  відповідно до постанови KM
України від 12 лютого 1996 року №187 „ Про стан реформування земельних
відносин" Державним комітетом України по земельних ресурсах,  Міністерством сільського господарства і
продовольства України та Українською академією аграрних наук було розроблено
Методичні рекомендації щодо порядку передачі земельної частки (паю) в натурі із
земель колективної власності членам колективних сільгосппідприємств і
організацій(затверджено наказом названих відомств від 4 червня 1996 року
№47/172/48)

Передачу
земель сільгосппідприємств у колективну власність було розпочато з 15 травня
1992 року згідно з Постановою ВР України від 13.03.1992 року №2200-ХП „ Про
прискорення земельної реформи та приватизацію земель".

Паювання
земель здійснювалось після одержання створеними КСП Державного акта на право
колективної власності на землю.

Статею 5
Земельного кодексу передбачено,  що
розпорядження земельними ділянками,  що
перебувають у колективній власності громадян здійснюється за рішенням загальних
зборів колективу співвласників.

Згідно
із законодавством,  членами КСП
були,  зокрема,  такі особи: постійні працівники-члени
КСП,  пенсіонери,  які раніше працювали в КСП і залишилися
його

з

членами,  спадкоємці тих членів КСП,  які мали таке право,  але померли до моменту видачі документа про
це право,  а саме-земельного сертифіката
(Указ Президента України від 10 листопада 1994 року №666/94 „Про невідкладні
заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва").

Так,  членство в КСП „Прогрес",  Васильківського району Дніпропетровської
області визначається його Статутом,
зареєстрованим у Васильківській районній державній адміністрації
29.06.1992 року за №43/2 (а.с. 54)

Правонаступником
КСП „Прогрес" Васильківського району,
Дніпропетровської області,  згідно
п.1.1 Статуту є сільськогосподарський кооператив „Прогрес" ,  Васильківського району,  Дніпропетровської області,  Статут С/К зареєстрований 05.09.2000 року у
Васильківській районній державній адміністрації (а.с. 58)

Відповідно
до п.3.2 Статуту КСП „Прогрес",
Васильківського району Дніпропетровської області - прийняття в члени
господарства проводиться правлінням господарства в присутності особи,  яка подала заяву,  з послідуючим затвердженням на зборах
уповноважених членів господарства. Заява про вступ у члени господарства має
бути розглянута на протязі місяця. Господарство має право при прийнятті в члени
господарства встановити випробувальний строк до трьох місяців . В члени
господарства не приймаються громадяни,
які залучаються для виконання тимчасових або сезонних робіт.В
п.п.3.5.4,  3.9.1; 3.9.2;3.9.3;3.9.4
Статуту КСП „Прогрес" вказано, що членство припиняється в разі виходу або
виключення з членів господарства.

Членство
в господарстві зберігається за громадянами,
які тимчасово вибули із господарств в таких випадках: проходження
дійсної строкової служби,  обрання на
виборну посаду,  навчання з відривом від
виробництва,  направлення на роботу в
іншу підприємства з ініціативи господарства на певний строк,  а також за громадянами при припиненні роботи
по старості або інвалідності,  якщо вони
не виїхали на постійне місце проживання в іншу місцевість. Якщо інше не
встановлено Статутом або окремим рішенням загальних зборів,  членство в КСП не набувають тимчасові,  сезонні працівники,  а також особи,  які працюють за цивільно-правовими договорами
і сумісники,  основне місце роботи яких
на іншому підприємстві.

Так,  згідно запису у трудовій книжки позивача -
ОСОБА_1. прийнятий в члени колгоспу „Прогрес" Васильківського району у
1993 році ,  протокол №12 від

23.12.1993           року (а.с.
8),  а згідно архівного витягу- рішення
загальних зборів

уповноважених членів КСГ „Прогрес" про прийняття в члени    ОСОБА_1. від

02.02.1994           року,
протокол № 1 (а.с. 28)

Згідно
запису у трудовій книжці ОСОБА_1. виключений з членів КСГ „Прогрес"
Васильківського району 10.10.1995 року,
протокол №9 від 10.10.1995 року(а.с. 8) ,  згідно архівного витягу , рішенням загальних
зборів КСП „Прогрес",
Васильківського району Дніпропетровської області,  протокол №1 від 18.02.1997 року уповноважені
члени сільгосппідприємства „Прогрес" „ голосували одноголосно вивести із
членів КСП і не подавати в списки на розподіл земельного паю ОСОБА_1"
(а.с. 29)

У
судовому засіданні позивач ОСОБА_1. з цього приводу пояснив,  що в дійсності з 10.10.1995 року він уже не
перебував у членах КСП „Прогрес",
Васильківського району,  так як
вступив до членства КСП „Україна" ,
де працював трактористом ,  вибув
із членів КСП „Україна" 12.01.1996 року,
про що є запис у трудовій книжці (а.с. 80) Архівний витяг про те,  що він до 18.02.1997 року перебував у членах
КСП „Прогрес" Васильківського району не відповідає дійсності. Про те що
він перебував у списках на отримання земельного сертифіката в КСП
„Прогрес" Васильківського району,  а
потім був виключений - йому не було відомо до 2007 року. По питанню отримання
земельного паю він не звертався,  так як
вважав,  що він не має права на земельний
пай. Але,  на початку 2007 року
представник за дорученням    ОСОБА_2.
,  з якою він

4

раніше
не був знайомий,  зібрала збори колишніх
членів КСП „Прогрес",
Васильківського району,  та
повідомила,  що він має права на
земельний пай і вона буде займатися вирішенням цього питання. Він підписав
доручення,  на ім'я ОСОБА_2.

Із
матеріалів справи можливо зробити висновок,
що перший список членів КСП „Прогрес",  які мали право на земельний пай формувався у
1994-1995 pp.
самим КСП за участю Шевченківської сільської ради Васильківського району.
Голова Шевченківської сільської ради Хмеловський М. Н.,  та керівник КСП „Прогрес" Пилипов М.
М.  підписами та печатками підтвердили
сформований список членів КСП „Прогрес" які мають право на земельний пай
станом на 1995 рік .

У 1997
році списки осіб,  які мали право на
одержання сертифікатів уточнювалися,
визначався розмір земельних паїв у кадастрових гектарах та їх грошова
вартість. Після цього у 1997 році Васильківська районна державна адміністрація
готувала сертифікати на право на земельну частку (пай).

Таким
чином,  суд вважає,  що правовою підставою для визнання права на
пай в КСП „Прогрес" Васильківського району Дніпропетровської області
необхідно брати до уваги членство в КСП на час видачі Державного акта на право
на колективну власність на землю ,  а
саме 11 грудня 1995 року. Позивач ОСОБА_1.,
згідно запису у трудовій книжці- вийшов із членів КСП „Прогрес"
10.10.1995 року - до видачі Державного акта на право на колективну власність на
землю КСП „Прогрес".

Списки
осіб,  які надав до суду представник
відповідача голова сільської ради Глаголєв О.В. на 650 осіб,  де вказаний ОСОБА_1. під № 155 були складені
на час видачі Державного акта на право колективної власності на землю КСП
„Прогрес",  Васильківського
району,  а саме,  до 11.12.1995 року (а.с.  39, 62)

У
судовому засіданні були оглянуті оригінали списків членів КСП „Прогрес" за
станом на 01.01.1997 року на 602 особи ,
які затверджені рішенням загальних зборів КСП „Прогрес" від 27.01
1996 року,  протокол №1,  та розпорядженням голови районної державної
адміністрації О.Ьгющенко від 08.04.1997 року надані Дніпропетровським
інститутом землеустрою,  У вищевказаному
списку призвіще позивача ОСОБА_1. відсутнє.

Крім
того,  як вбачається із матеріалів
справи,  Державний акт на право
колективної власності на землю був виданий КСП „Прогрес" Васильківського
району 11.12.1995 року на підставі рішення Шевченківської сільської ради від
30.04.1994 року,  без №. До вищевказаного
акту був долучений список членів КСП „Прогрес" станом на 1995 рік на 650
осіб,  де значиться під № 155 ОСОБА_1.
Але сторони не надали суду рішення сесії Шевченківської сільської ради
Васильківського району Дніпропетровської області від 30.04.1994 року,  яким затверджені списки-додаток до Державного
акту станом на 1995 рік. Також відсутній протокол сесії Шевченківської
сільської ради від 30.04.1994 року.

У
судовому засіданні з цього приводу представник відповідача,  голова сільської ради Глаголєв О.В.
поясняв,  що протокол сесії та рішення
сесії від 30.04.1994 року ,  на підставі
якого видані Державні акти КСП „Прогрес" Васильківського району на право
постійного користування землею та на право колективної власності на землю КСП
„Прогрес",  а також яким затверджені
списки -додаток членів КСП „Прогрес" які мали право на земельний пай
станом на 1995 рік і де записаний під № 156 ОСОБА_1. надати суду не має
змоги,  так як засідання сесії
Шевченківської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області
у квітні 1994 року взагалі не було.

Вищевказані
обставини підтверджені також довідкою,
наданою представником відповідача Маціюк В.М.  ,  що в
районному архіві протокол сесії та рішення сесії Шевченківської сільської ради
від 30.04.1994 року відсутні,
списки-додаток до Державного акта на право колективної власності на
землю від 11.12.1995 року до розпорядження представника президента від
08.04.1997 року не долучені (а.с. 50, 51)

У
судовому засіданні відповідачі: представник районної державної адміністрації
Маціюк  В.М. ,    районного
відділу  земельних  ресурсів
Турчак  І.І.      ,
заявили  про

5

застосування
позовної давності,  що відповідає вимогам
ч.3  ст.
267 ЦК України
2004 року.

Цивільне
законодавство України надає можливість подати скаргу до суду протягом трьох
років з моменту,  коли таке порушення
сталося. Суд може подовжити цей період,
якщо особа,  проти якої було
вчинено несправедливість,  з поважних
причин пропустили строк позовної давності.

Згідно  ст.  71
ЦК УССР 1963
року ( ст.  257 ЦК
України 2004 року) загальний строк позовної давності встановлено три
роки,  який позивачем вичерпаний.

Суд
вважає,  що позивач ОСОБА_1.,  при виході із членів КСП „Прогрес",  Васильківського району мав можливість
порушити питання про отримання сертифіката на земельний пай в КСП
„Прогрес",  Васильківського району.
Суду не надано доказів про поважність причин пропущення позовної давності. Як
пояснив у судовому засіданні позивач,  на
протязі 12 років він не звертався за отриманням земельного паю,  так як вважав,  що такого права не має.

Крім
того,  згідно довідки за підписом голови
районної державної адміністрації СП.
Літвінова - вільних орних земель на території Васильківського району
придатних для ведення товарного виробництва не має (а.с. 33, 34)

Таким
чином,  відповідно до ч.ч.4, 5 ст .267 ЦК України - сплив
позовної давності є підставою для відмови у позові ОСОБА_1. про визнання права
на земельну долю(пай) та виділення земельної ділянки в натурі.

На
підставі вищевикладеного,  та
керуючись  ст.  71 ЦК
УССР 1963 року,  ст.  257 , 267 ЦК України 2004 року,
ст.  ст.   ст. 10, 11,
209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити
ОСОБА_1 в позові до Васильківської районної державної адміністрації,  Шевченківської сільської ради,  Васильківського району,  Дніпропетровської області,  С/К „Прогрес" Васильківського району
Дніпропетровської області,
Васильківського районного відділу земельних ресурсів про визнання права
на земельну долю(пай) та виділення земельної ділянки в натурі - за пропуском
строку позовної давності.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до 12 серпня 2007 року через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги,  з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст.  295 ЦПК України.