Справа №33ц - 928кс/07     Головуючий у 1-й інстанції Чельник О.І.
30                         Доповідач
касаційної інстанції Буренкова К.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
грудня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

Буренкової К.О.,  Довжук Т.С. ,  Козаченка В.І.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні у м.
Миколаєві цивільну справу за позовом дочірнього підприємства
«Кіровоградтепло» ТОВ «Центр науково-технічних інновацій Української
нафтогазової академії» (далі - ДП «Кіровоградтепло») до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію за касаційного скаргою

ОСОБА_1 та
ОСОБА_2

на
рішення   Ленінського районного суду
м.  Кіровограда від 24 жовтня 2005 р. та
ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 6 грудня 2005 p.,

встановила:

В липні
2005 р. дочірнє підприємство «Кіровоградтепло» ТОВ «Центр науково-технічних
інновацій Української нафтогазової академії» (далі - ДП «Кіровоградтепло»)
звернулося з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
спожиту теплову енергію.

Свої
вимоги позивач мотивував тим,  що
відповідачі проживають у квартирі АДРЕСА_1. В опалювальні періоди з 2001 р. по
2005 р. включно у вказану квартиру подавалася теплова енергія. Проте
відповідачі своєчасно не сплачували за спожиту теплову енергію,  в зв'язку з чим станом на 1 червня 2005 р.
борг відповідачів перед ДП «Кіровоградтепло» складав 539 грн.

Посилаючись
на наведені обставини,  позивач просив
стягнути з відповідачів 539 грн. у рахунок відшкодування вартості наданих
послуг з постачання теплової енергії.

Рішенням
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 24 жовтня 2005 p.,  залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 6 грудня 2005 p.,  з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в солідарному порядку на
користь ДП «Кіровоградтепло» стягнута заборгованість в сумі 272 грн.,  а також на користь позивача з кожного із
відповідачів по 25 грн.50 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті
державного мита.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
посилаючись на невідповідність висновків судових інстанцій положенням
Конституції України,

житлового
законодавства і вимогам процесуального права,
просять рішення судових інстанцій скасувати,  а справу повернути на новий розгляд.

Колегія
суддів,  вивчивши матеріали справи,  дійшла висновку,  що підстав для перегляду рішення суду першої
інстанції і ухвали апеляційного суду не вбачається,  з врахуванням наступного.

Із
матеріалів справи вбачається,  що ОСОБА_2
та ОСОБА_1 є споживачами послуг ДП «Кіровоградтепло». Останнім відкрито
особовий рахунок на ім'я ОСОБА_1 стосовно оплати ним теплової енергії,  яка подається в квартиру АДРЕСА_1. Станом на
ЗО червня 2005 р. заборгованість ОСОБА_1 за спожиті послуги теплопостачання
становила 539 грн. Згідно довідки позивача від 15 серпня 2005 р. ОСОБА_2
сплатив в рахунок заборгованості 266 грн. 90 коп.

Задовольняючи
позов ДП «Кіровоградтепло»,  суд першої
інстанції вірно виходив з того,  що
оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_1,  яка теж проживає в указаному жилому приміщенні,  порушили зобов'язання щодо своєчасної оплати
даних послуг,  то на них слід покласти
обов'язок по сплаті даної заборгованості. Висновок суду першої інстанції,  з яким погодився апеляційний суд,  не суперечить положенням  ст.
ст.  526,  623 ЦК.

Стосовно
посилання в касаційної скарги на порушення судовими інстанціями положень  ст.
ст.  160,  162 ЖК,
то вони не спростовують висновків судів,
оскільки помилкове їх застосування не призвело до неправильності
вирішення спору по суті.

Тому
доводи касаційної скарги висновків судових інстанцій не спростовують.

Відповідно
до ч.2  ст.  324 ЦПК підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи
наведені обставини,  колегія суддів
касаційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваних судових
рішень.

Керуючись  ст.
ст.  332,  335,
336 ЦПК України та Законом України «Про судоустрій України» (із змінами
від 22 лютого 2007 p.),  колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_3 відхилити,  а
рішення Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 24 жовтня 2005 р. та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської
області від 6 грудня 2005 р. - залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.