Справа № 22ц-8445/2007                                                Головуючий
1 інстанції Муштат А.М.
Категорія 44                                                                                 Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

5 грудня 2007 року

Колегія суддів
судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області
у складі:

головуючого судці                                        Петренко
І.О.

суддів                                                             Приходченко
А.П., Осіян О.М.

при секретарі                                                Панченко
Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2007
року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2
про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2006
року позивач звернувся до суду позовом і просив постановити рішення, яким
стягнути з відповідачки компенсацію за заподіяну йому моральну шкоду у сумі
5000 грн.

В обґрунтування
позовних вимог позивач вказував на те, що 14 березня 2006 року між ним та
ОСОБА_3 було укладено договір про надання юридичної допомоги з приводу
трудового спору з відповідачкою. Виконуючи умови договору він 15 березня 2006
року направив відповідачці запит про надання інформації стосовно умов праці
ОСОБА_3, розміру її заробітної плати та порядку її виплати. В запиті позивач
зазначив, що дана інформація йому необхідна для звернення до суду. Даний запит
був отриманий особисто відповідачкою 20 березня 2006 року. Крім цього, позивач
посилається на ст. 33 Закону України „Про інформацію" і вважає , що
відповідь йому повинна була бути надана протягом десяти днів з дня отримання
відповідачкою запиту. Однак, відповідачка в супереч вимогам вказаної статті не
повідомила його протягом 10 днів про задоволення чи відмову в задоволенні
запиту, і взагалі не надала ніякої відповіді. Таким чином, позивач вважає, що
відповідачка порушила вимоги Закону України „Про адвокатуру", Закону
України „Про інформацію", а також права ОСОБА_3 про звернення до суду за
захистом особистого немайнового права, які передбачені ст. 16 ЦК України.

Крім того,
позивач вважає, що він має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки він
не може виконати умови договору, який було укладено з ОСОБА_3 про надання
юридичної допомоги, підготувати необхідні документи для звернення до суду. У
зв'язку з чим порушується, його ділова репутація, як адвоката, який сумлінно
виконує взяті на себе зобовязання.

Рішенням
Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня
2007 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити заявлені ним позовні вимог.

Вислухавши
учасників процесу, що з'явилися, вивчивши матеріали справи, законність та
обгрунтованність рішення суду, доводи апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін
за наступними підставами.

Відповідно до
вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін , якщо визнає , що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимоги матеріального та процесуального права.

2

Як вбачається з матеріалів справи, позивач вказував на те , що ним з
ОСОБА_3 було підписано договір про надання юридичних послуг по захищенню
інтересів останньої в суді ( ар. сп. 9-10) ,
але відсутність відповіді на адвокатський запит позбавило позивача виконати прийняті на себе забов"язання. Однак , в
матеріалах справи відсутній текст самого
запиту, з яким адвокат звернувся до відповідачки ,тобто не додані докази , який саме рекомендований лист було направлено на адресу відповідачки. Окрім того , на листівці (ар. сп. 11,24)
про вручення відповідачці якогось рекомендованого листа в графі
„особистий підпис" виконано напис „ ОСОБА_2" , який не являється особистим підписом відповідачки, що
вбачається з документів , які знаходяться в справі і виконані
рукою самої ОСОБА_2 (ар. сп. 14„20,3 8,41,44).

При вище викладених обставинах суд дійшов правильного та обґрунтованого висновку про нбеобхідність відмовити в задоволенні
позовних вимог про стягнення на користь позивача сум в відшкодування моральної шкоди ,
оскільки доказів протиправності
бездіяльності відповідачки, а також наявності такої шкоди суду надано не було , а відповідно до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК
України кожна із сторін по справ забов"язана
надавати докази в підтвердження своїх вимог та заперечень на вимоги.

Таким чином ,
колегія суддів вважає , що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази , правильно визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон , який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення справи ,
оскільки вони зводяться до не згоди з рішенням суду і були вивчені в суді першої
інстанції і отримали оцінку суду.

Керуючись ст..ст.
303,307,308,313,314,315,317,319 ЦПК України , колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Синельниковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
27 серпня 2007 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення , однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги
протягом двох місяців з дня набрання законної сили до Верховного Суду України .