№ 2-2949/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

21 серпня
2007   року Дрогобицькими міськрайонний
суд  Львівської області

в складі
:     головуючого                   Качмар В. Я.

при    секретарі                                  Сисин
В. В.

розглянувши   у
відкритому    судовому   засіданні
в   місті    Дрогобичі
цивільну   справу   за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про вселення у
квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд
з позовом до ОСОБА_2просить вселити її уАДРЕСА_1

В обгрунтування позовних вимог
посилається на те,  що в 1984 році вона
уклала шлюб з відповідачем по справі ОСОБА_2. Від шлюбу у них народилось двоє
дітей. У зв»язку із тим,  що чоловік
зловживав спиртними напоями,  скандалив,  займався рукоприкладством,
вона у вересні 2006 року пішла жити до своїх батьків в
м.  Стебник,  щоб уникнути побоїв. її спроби повернутись в
квартиру не дали результату,  так як
чоловік вперто не бажає дотримуватись правил людського співжиття,  гідно поводитись у сім»ї,  виганяє її з дому. З її ініціативи 03.05.2007
року шлюб між ними розірвано. Оскільки вона проживала у квартирі 17 років,  там залишились проживати її діти вона хоче
жити з ними,  проте ОСОБА_2їй у цьому
перешкоджає

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала повністю,
послалась на обставини,  викладені
в позовній заяві,  яку просить
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з"явився двічі хоча належним чином був повідомлений про час та місце
слухання справи,  що вбачається з почтового повідомлення про
вручення судової повістки,  про причини
неявки суд не повідомив. За згодою позивачки,
відповідно до  ст.  224 ЦПК України,  суд вирішив ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Свідок ОСОБА_3  показала суду,  що дійсно батько виганяє маму з
квартири,  не пускає її,  мотивуючи тим,  що то його квартира. Всі мамині речі
знаходяться в квартирі.

Заслухавши позивачку,  свідка,
оглянувши матеріали даної цивільної справи,  суд вважає позов підставним і таким,  що підлягає задоволенню з наступних
міркувань.

Згідно  ст.
156 ч. 4 ЖК України,  припинення
сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права
користування займаним приміщенням.

З свідоцтва про розірвання шлюбу
видно,  що ОСОБА_2та ОСОБА_1розірвали
шлюб 03 травня 2007 року.

З поквартирної картки
вбачається,  що в АДРЕСА_1,  наймачем якої являється ОСОБА_2,  проживають також його дружина ОСОБА_1,  1963 р.н.,
та дочки ОСОБА_3 ,  1987 р.н. і
ОСОБА_4 ,  1988 р.н..

З картки прописки видно,  що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 прописана в АДРЕСА_1

Зібрані та досліджені докази
переконують суд в тому,  що ОСОБА_1 з
1991 року постійно проживала та прописана в АДРЕСА_1,  як дружина квартиронаймача,  а те,
що сторони розірвали шлюб не позбавляє ОСОБА_1 права користування даною
квартирою,  а тому її слід вселити в цю
квартиру.

Керуючись  ст.   ст.
209, 212-215 ЦПК України,
ст.  156 ч. 4 ЖК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати за
ОСОБА_1право на користування АДРЕСА_1та вселити її в цю квартиру.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4
ст.  295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом,  що його ухвалив за письмовою заявою
відповідача,  поданою протягом десяти
днів з дня його отримання.