Справа № 2-2047/2007p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01
серпня 2007 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі: головуючого
- судді Колодяжної І.М. при секретарі - Яшнєвій С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1до Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева» про
стягнення остаточного розрахунку, вихідної допомоги, середньомісячного
заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ДП «Заводу ім.
Малишева» остаточного розрахунку, вихідної допомоги та середньомісячного
заробітку за час затримки остаточного розрахунку всього в сумі 8100,00 гри.,
посилаючись на те, що позивач працював на підприємстві на посаді слюсаря
механозбірних робіт цеху № 642 з 25 листопада 2002 року по 25 січня 2007 року.
При звільненні ДП «Завод ім. Малишева» не виплатило ОСОБА_1заборгованість по
заробітній платі, вихідну допомогу і остаточний розрахунок та взагалі не було
проведено кінцеві розрахунки. До теперішнього часу вказана сума не
відшкодована.

Позивач у судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив стягнути з
відповідача на його користь остаточний розрахунок, вихідну допомогу всього в
сумі 6401,36 грн., одноразово середній заробіток за весь час затримки
остаточного розрахунку за шість місяців і чотири дні з 25 січня 2007 року по 01
серпня 2007 року у розмірі 6384,00 грн., зобов'язати відповідача виплачувати
йому щомісячно починаючи з 26 липня 2007 року середній заробіток у сумі 800,00
грн. за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримала
уточнені та доповнені позовні вимоги позивача та просила їх задовольнити у
повному обсязі.

Представник відповідача частково визнала позовні вимоги, пояснивши, що ДП
«Завод ім. Малишева» дійсно має перед позивачем заборгованість по сплаті
заробітної плати, тому вона не заперечує проти відшкодування позивачу
остаточного розрахунку у сумі 6401,36 грн. та середнього заробітку за весь час
затримки остаточного розрахунку у розмірі 6384,00 грн., а стосовно зобов'язання
відповідача виплачувати щомісячно починаючи з 26 липня 2007 року середній
заробіток у сумі 800,00 грн. за весь час затримки по день фактичного розрахунку
- заперечує, посилаючись на те, що це не передбачено трудовим законодавством
України.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника та представника
відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачу сума
заборгованості по заробітній платі складає 3769,78 грн., а сума вихідної
допомоги - 2631,60 грн., відповідно до наданої письмової довідки ДП «Завод ім.
Малишева».

Відповідно до наданої та вивченої в судовому засідання довідки
середньомісячний заробіток ОСОБА_1 за час роботи на підприємстві складає
1032,00 грн. та середньоденний - 48,00 грн.

Згідно з копією трудової книжки ОСОБА_1, наказом №17 про
припинення трудового договору від 25.01.2007року, останнього було звільнено за
власним бажанням за cm.
38 КЗпТ України, у зв'язку з чим йому повинно було у той же день бути
виплачено

кінцевий
розрахунок. Однак на неодноразові прохання та вимоги про виплату, він відповіді
не отримував та кінцевий розрахунок йому виплачено не було.

У відповідності до cm. 117 КЗпП
України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум в день звільнення, або не пізніше
наступного дня, власник або уповноважений ним орган повинен виплатити
працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

Відповідно до ч. 7 cm.
43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю
захищається законом.

Згідно з ч.1 п. б Конституції України виключно законами
України визначаються засади регулювання праці.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1підлягають частковому
задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню
заборгованість по заробітній платі у розмірі 6401,38 грн., сума за затримку
кінцевого розрахунку, яка на 01 серпня 2007 року складає 6384,00 грн., з
розрахунку, що кінцевий розрахунок не було проведено з дня звільнення по
теперішній час, тобто шість місяців 4 дні: (1032,00 грн. (середньомісячна
заробітна плата) х 6 місяців) + (48,00 грн. (середньоденна заробітна плата) х 4
дні) = 6384,00 грн., а всього 12785,38 грн.

Вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача щомісячно з 26 липня
2007року середній заробіток у сумі 800 грн. по день фактичної виплати
остаточного розрахунку задоволенню не підлягають, оскільки це не передбачено
трудовим законодавством України.

Крім того, з відповідача на користь держави підлягають
стягненню судові витрати у розмірі 127 грн. 85 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 57,
60, 89, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 47, 115, 116, 117, 237-1, 259
КЗпП України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1- задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Завод ім. В. О.
Малишева» на користь ОСОБА_1заборгованість по заробітній платі у сумі 3769 (три
тисячі сімсот шістдесят дев 'ять) гривень 78 копійок, вихідну допомогу у
розмірі 2631 (дві тисячі шістсот тридцять одна) гривні 60 копійок, а також;
середній заробіток за весь час затримки розрахунку у сумі 6384 (шість тисяч
триста вісімдесят чотири) гривень 00 копійок.

В іншій частині
позовних вимог ОСОБА_1відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Завод ім. В.О.
Малишева» на користь держави судові витрати у розмірі 127 (сто двадцять сім)
гривень 85 копійок.

Стягнути з Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева» на користь
держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі
30 (тридцяти) гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 cm.
295 ЦПК України.