РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2007
р.                                                                                                             №
2-2938/07

суддя
Солом'янського районного суду Бобровник
О.В.

м.  Києва

при
секретарі                                         Славовій
Н.Ю.

розглянувши
позовну заяву                 ОСОБА_1

до                                                           КП
«Київдорсервіс»

про                                                         відшкодування
майнової та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

У липні
2007 року ОСОБА_1  звернувся до суду з
позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди з
підстав,  передбачених статтями 321,  1166,
1167 ЦК України.

Просив
стягнути на його користь 600 гривень матеріальної шкоди,  3000 гривень моральної шкоди,  1000 грн. вартості наданих йому юридичних
послуг та судові витрати по справі.

Свої
вимоги мотивував тим,  що 03 липня 2007
року припаркував,  належний йому на праві
власності транспортний засіб автомобіль Лексус д.н. НОМЕР_1 в АДРЕСА_1

Через
деякий час повернувся до місця,  де був
припаркований автомобіль та не знайшов його на місці паркування та
вважаючи,  що його автомобіль викрадено
подзвонив по номеру 02 з метою повідомлення працівників міліції про крадіжку
автомобіля. Черговий працівник міліції запропонував позивачу подзвонити перш за
все до КП «Київдорсервіс»,  оскільки
зазначене підприємство могло перемістити його автомобіль на штраф майданчик.

Зателефонувавши
до КП «Київдорсервіс» позивач дізнався про те,
що працівниками КП "Київдорсервіс" транспортний засіб був
евакуйований та відвезений до спеціально обладнаної площадці за адресою: місто
Київ,  вулиця Молодогвардійська 9,  в зв'язку з чим він був змушений розшукувати
транспортний засіб та щоб отримати його у працівників КП "Київдорсервіс"
сплатив 600,  00 гривень за витрати по
евакуації.

Вважає,  що діями відповідача йому спричинена
матеріальна шкода,  дії відповідача
порушили його право власності,  оскільки
послуг по евакуації автомобіля він не замовляв. Вважає,  що відповідач не має відповідних повноважень
на притягнення його до адміністративної відповідальності та на застосування до
нього та належного йому майна дій примусового характеру.

Крім
того,  зазначає,  що йому завдана моральна шкода,  яку він оцінив у 3000 гривень,  посилаючись на те,  що коли повернувся до місця,  де був припаркований автомобіль і не
знайшовши його на місці паркування,  він
припустив,  що його автомобіль
вкрадено,  відчуття можливої втрати майна
викликало велике хвилювання.

До того
ж,  позивач просить стягнути на його
користь витрати пов'язані з наданням йому юридичної допомоги у сумі 1000
грн.,  обґрунтовуючи цю вимогу тим,  що позивачем 10.07.2007 року було укладено з
юридичною фірмою «Ареопаг» договір № 10/1-р про надання юридичних послуг,  за які позивачем було сплачено 1000
грн.,  що підтверджується квитанцією від
10.07.2007 року.

В судовому
засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Позивач в судове
засідання не з'явився,  про день і час
розгляду справи,  повідомлений належним
чином,  причини неявки до суду не
повідомив.

Представник
відповідача надав заперечення на позовну заяву ОСОБА_1 ,  в якому зазначив,  що відповідач має відповідні повноваження на
примусове переміщення транспортних засобів згідно з Правилами паркування
транспортних засобів у м.  Києві,  які затвердженні рішенням Київради від
26.09.02 № 47/207. Відповідач вважає,  що
позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди є необгрунтованими та
такими,  що не підлягають
задоволенню,  оскільки позивач не довів
факту наявності такої шкоди та причинного зв'язку між шкодою та діями
відповідача.

Заслухавши
пояснення представника позивача та представника відповідача,  дослідивши матеріали справи,  суд приходить до висновку про відмову в
задоволені позову,  виходячи з
наступного.

Судом
встановлено,  а з чим погодився і
представник відповідача у судовому засіданні 20.09.2007 року,  що 03 липня 2007 року працівники відповідача
завантажили автомобіль марки Лексус,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
що належав позивачу на праві власності,
на спеціальний автомобіль-евакуатор в районі АДРЕСА_1

За
завантаження та подальше розвантаження свого автомобіля позивач сплатив 600
гривень працівникам відповідача та отримав фіскальний чек на зазначену суму.
(а.с.  9)

Заявляючи
позов про стягнення з відповідача цієї суми та моральної шкоди,  позивач посилався на те,  що діями відповідача йому спричинена
матеріальна шкода і відповідач має нести відповідальність,  передбачену статтями 1166,  1167 ЦК України.

Такі вимоги
позивача не грунтуються на законі та наданих доказах.

З
матеріалів справи вбачається,  що 03
липня 2007 року інспектором ДПС був складений протокол № 003665 огляду та
переміщення транспортного засобу позивача,
припаркованого у невстановленому для цього місці,  (а.с. 8)

На
підставі цього протоколу працівники КП «Київдорсервіс» завантажили автомобіль
позивача на спеціальний автомобіль-евакуатор відповідача.

Зазначені
дії відповідача ґрунтуються на Рішенні Київської міської ради "Про
встановлення Правил благоустрою території,
паркування транспортних засобів,
тиші в громадських місцях,
торгівлі на ринках у м.  Києві"
№ 47/207 від 26 вересня 2002 року,  яким
затверджені Правила паркування транспортних засобів в м.  Києві,
та Інструкції про тимчасове затримання номерних знаків,  примусове переміщення,  блокування (розблокування) транспортних
засобів та провадження у справах про порушення водіями та посадовими особами
установлених в м.  Києві Правил,  затвердженій спільним наказом Головного
управління транспорту КМДА і Головного управління МВС України в м.  Києві № 9/41 від 26 січня 2003 року.

Підпунктами
8.2-8.13 Правил паркування транспортних засобів в м.  Києві встановлені підстави і порядок
примусового переміщення транспортних засобів.

Відповідно
до  ст.
60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень,  крім випадків,  встановлених
ст.  61 цього Кодексу.

Обґрунтовуючи
незаконність дій відповідача,  позивач
посилається на те,  що дії по
завантаженню належного їй автомобіля не відповідають вимогам закону,  а саме
ст.  1166 ЦК України,  порушили її права власника.

На підтвердження
своїх доводів позивач не надав суду допустимих доказів. . Згідно з ч. 1  ст.
1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями,  чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної особи,  а
також шкода,  завдана майну фізичної або
юридичної особи,  відшкодовується в
повному обсязі особою,  яка її завдала.

Належним
доказом для підтвердження неправомірності дій (бездіяльності) відповідача має
бути відповідне рішенням суду,  яке має
преюдиційне значення для справи про відшкодування збитків.

Позивач не надав
суду доказів на підтвердження того,  що
Рішення Київської міської ради "Про встановлення Правил благоустрою
території,  паркування транспортних
засобів,  тиші в громадських місцях,  торгівлі на ринках у м.  Києві" № 47/207 від 26 вересня 2002
року,  яким

затверджені
Правила паркування транспортних засобів в м.
Києві,  та Інструкція про
тимчасове затримання номерних знаків,
примусове переміщення,  блокування
(розблокування) транспортних засобів та провадження у справах про порушення
водіями та посадовими особами установлених в м.
Києві Правил,  затвердженій
спільним наказом Головного управління транспорту КМДА і Головного управління
МВС України в м.  Києві № 9/41 від 26
січня 2003 року,  скасовані.

Вимоги
позивача щодо відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають,  оскільки він не надав суду доказів на
підтвердження своїх доводів про заподіяння йому такої шкоди,  як того вимагає  ст.  60
ЦПК України.

Суд
критично ставиться до вимог позивача,
спростовуючи їх тим,  що названі
документи чинні на час розгляду справи,
як і чинним є Протокол огляду та переміщення транспортного засобу №
003665 від 03 липня 2007 року,  на
підставі якого завантажувався автомобіль позивача.

Доводи
позивача про те,  що він не порушував
правила дорожнього руху,  оскільки не був
притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього
руху,  не є підставою для задоволення
позову,  оскільки не доказують
неправомірність дій відповідача.

З огляду
на викладене,  суд приходить до
висновку,  що підстав для задоволення
позову ОСОБА_1  не вбачається.

Керуючись
статтями 23,  1166,  1167,
1212 ЦК України; Рішенням Київської міської ради "Про встановлення
Правил благоустрою території,  паркування
транспортних засобів,  тиші в громадських
місцях,  торгівлі на ринках у м.  Києві" № 47/207 від 26 вересня 2002
року; Наказом Головного управління транспорту Київської міської державної
адміністрації,  Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України в м.
Києві № 9/41 від 26 січня 2003 року "Про порядок тимчасового
затримання номерних знаків,  примусового
переміщення та блокування (розблокування) транспортних засобів,  водії яких порушили встановлені в м.  Києві Правила,  затверджені рішенням Київської міської ради
від 26 вересня 2002 року № 47/207"; статтями 10,  11,
57-60,  88,  169,
209,  212-215,  218 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

Відмовити
у задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства Київської міської
ради "Київдорсервіс",  про
стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Рішення може
бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м.  Києва протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження,  яка подається
в 10 денний термін з дня проголошення рішення.