Справа
№ 2-568/07
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

17 грудня 2007 року
Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі:                                  головуючого
- судді Хомик І.І.

при
секретарі -Петрової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду смт.В.Олександрівка справу за позовом

ОСОБА_1до ТОВ «Херсон-Петрол»

про поновлення на роботі,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовом до ТОВ «Херсон-Петрол» про поновлення на роботі,
вказуючи,  що з 24.09.03 р. працює у відповідача
на посаді оператора АЗС № 34. Наказом № 20-К від 17.10.07 р. її  було
звільнено за ст. 38 КЗпП України. З вказаним звільненням не згодна по
слідуючих обставинах.

7.07.07
р. з приміщення АЗС було викрадено матеріальні цінності. У жовтні м-ці адміністрацією
їй було запропоновано відшкодувати вартість викраденого, з чим вона не
погодилася, тоді їй запропонували написати заяву про звільнення за власним
бажанням, що вона і зробила. 11.10.07 р. по пошті вона направила відповідачу
заяву про скасування раніше поданої хаяви про звільнення за власним бажанням.
18.10.07 р. вона була присутня на робочому місці в зв'язку з ревізією, яку
проводила адміністрація, однак, до роботи її не допустили і не повідомили про
звільнення. Тому вважає звільнення незаконним, в зв'язку з чим і змушена
звернутися до суду з даним позовом.

В
судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і пояснила, що працювала
у відповідача оператором на АЗС, потім була переведена охоронником. У липні
м-ці 2007 р. на АЗС сталася крадіжка, були викрадені мірники. У жовтні м-ці, а
саме 10.10.07 р. всіх охоронників викликала адміністрація і пояснили,  що вартість викраденого повинні відшкодувати
охоронники у п'ятикратному розмірі. Після відмови працівників платити, всім
було запропоновано написати заяву на звільнення за власним бажанням. Вона
написала таку заяву, але дату не поставила, оскільки сказали  дату не ставити. По приїзду додому,
проконсультувавшись  з юристом, 11.10.07
р. написала заяву про відкликання заяви про звільнення, яку направила
адміністрації по пошті. Крім того, з 10.10.07 р. адміністрація дала їй
відпустку на 7 календарних днів з 10.10.2007 р. по 17.10.07 р. включно. Однак,
17.10.07 р. представники адміністрації провели інвентаризацію на АЗС, а
18.10.07 р., коли вона вийшла на роботу, її не допустили до роботи і
повідомили, що 17.10.07 р. її звільнено згідно її заяви про звільнення. Таким
чином адміністрацією допущено ряд порушень законодавства про  працю, а саме її було звільнено в останній
день  відпустки, що є недопустимим, і
звільнення проведено у  двохнедільний
строк, наданий працівнику для
попередження адміністрації про можливе звільнення. Тому просить позовні
вимоги задовольнити.

Представник
відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала і пояснила, що
позивачка власноруч написала заяву про звільнення за власним бажанням.
Адміністрація пішла їй на зустріч і звільнила за даною заявою, а не за  недовірою, хоч мала для цього всі підстави,
оскільки на АЗС була виявлена недостача товаро-матеріальних цінностей. Оскільки
дата на заяві про  звільнення не вказана,
вважає, що адміністрація звільнила х урахуванням 2-х недільного строку. Крім
того, згідно з діючим законодавством останній день роботи може бути і днем
звільнення. В останній день роботи, а саме 17.10.07 р. була проведена
інвентаризація ТМЦ на АЗС, при  цьому
була присутня і позивачка. Наміру продовжити роботу вона не виявила ні усно, ні
письмово. Про відкликання раніше поданої заяви про звільнення представників адміністрації
не попередила. Вказану заяву адміністрація отримала лише 19.10.2007 р., після
звільнення.

Таким
чином, при звільненні позивачки ніяких порушень норм законодавства про працю
не  допущено. просить відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Свідок
ОСОБА_2. в судовому засіданні пояснила, що працювала у відповідача на АЗС разом
з позивчкою. Після крадіжки мірників адміністрація попередила їх, що їм, як
матеріально-відповідальним особам, слід відшкодувати їх вартість, на що вони
відмовились. 10.10.07 р. всіх охоронників викликали до керівництва і
повідомили, що слід відшкодувати
вартість викраденого у п'ятикратному розмірі.  Добровільно відшкодувати вони відмовилися,
після чого ім запропонували написати заяви за власним бажанням, але сказали не
ставити дати на заявах, оскільки не знали, коли звільнять. Такі заяви написали
всі 4-и охоронники, і зразу ж написали заяви на відпустку строком 7 календарних
днів. Адміністрація відпустку надала по 17.10.07 р.  включно 17.10.07 р. їх викликали на  АЗС, де, як з'ясувалося, проводилася
інвентаризація ТМЦ. Акт інвентаризації вони відмовилися підписати.

Про
те, що їх в цей день звільнять ніхто не повідомив. А на слідуючий день,
коли вони прийшли на роботу, їх не допустили до роботи.

Свідок
ОСОБА_3. в судовому засіданні пояснила, що разом з позивачкою працювала
охоронником на АЗС. і її також 10.10.07 р. запропонували написати заяву про
звільнення за власним бажанням, а 17.10.07 р. звільнили з роботи. Однак, після
звільнення її поновили, прийнявши знову на роботу 17.10.07 р. при проведенні
інвентаризації позивачка не повідомляла адміністрацію про намір продовжувати
роботу.

Свідок
ОСОБА_4. в судовому засіданні пояснила, що працює бухгалтером у ТОВ «Херсон-
Петрол». Знає, що на АЗС с.Мала Олександрівка у липні м-ці 2007 р. було
викрадено мірники. 10.10.07 р. позивачка разом з іншими охоронниками була
викликана до керівництва для вирішення питання відшкодування вартості
викраденого. Що було вирішено, не знає, але всі охоронники написали заяви про
звільнення за власним бажанням, а також заяви на відпустки. 17.10.07 р. вона у
складі комісії проводила інвентаризацію на АЗС с.Мала Олександрівка. Ніхто із
працівників, що написали заяви про звільнення, не повідомив, що відкликали
вказані заяви. Підписати акт інвентаризації вони відмовилися.

Свідок
ОСОБА_5. в судовому засіданні пояснив, що 10.10.07 р. його було прийнято
тимчасово охоронцем на АЗС в с.Мала Олександрівка. Охоронці, які йшли у
відпустку передали їм ТМЦ, склавши акт прийому-передачі. А 18.10.07 р. його
прийняли на вказану посаду постійно.

Свідок
ОСОБА_6 . в судовому засіданні пояснила, що 10.10.07 р. її було прийнято
охоронцем на АЗС с.Мала Олександрівка тимчасово, на період відпустки постійного
працівника. Пропрацювала вона до 18.10.07 р.
Коли їй було запропоновано зайняти дану посаду на постійно, на що була
її згода.

Заслухавши
сторони, свідків, дослідивши та проаналізувавши всі обставини по справі суд
приймає до уваги слідуюче.

ОСОБА_1,
працювала у відповідача з 24.09.03 р., займаючи посаду оператора третього  розряду АЗС № 34, а з 1.12.03 р. посаду
охоронника. Дана обставина підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_1. серії
НОМЕР_1

Наказом
№ 20-К від 17.10.07 р. позивачку було звільнено з роботи за власним бажанням,
згідно ст. 38 КЗпП України.

В
судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1. дійсно подала заяву про звільнення
за власним бажанням, не вказуючи дати подання заяви.

Як
пояснила позивачка заяву подала до адміністрації 10.10.07 р. Вказані пояснення
підтверджено поясненнями свідків ОСОБА_3., ОСОБА_2., ОСОБА_4., які суд приймає
до уваги, як доказ. Представник позивача на спростування даної обставини в
судовому засіданні доказів не надала. Таким чином ОСОБА_1. попередила
адміністрацію про своє звільнення 10.10.2007 р.

11.10.2007
р. нею подано заяву про відкликання попередньої заяви про звільнення. Останню
заяву позивачка відправила керівництву по пошті. Дана обставина підтверджується
повідомленням про вручення поштового відправлення № 288011, та поясненнями
представника позивача, яка пояснила, що адміністрація отримала вказану заяву
19.10.07 р. При цьому суд не приймає до уваги пояснення представника
відповідача про можливість позивачки 17.10.2007 р. повідомити адміністрацію в
ході проведення  інвентаризації про
бажання продовжити трудовий договір, чи надати повторно заяву про відкликання
заяви про звільнення.

Позивачка
не була поставлена адміністрацією до відома, що інвентаризація матеріальних
цінностей на АЗС є процесом передачі їх іншим особам, і призведе до звільнення
в цей же день. Підтвердженнями даної обставини свідчить те, що 18.10.07 р. ОСОБА_1.
вий1шла на роботу, до якої її не допустили.

Наказ
про звільнення позивачки видано
адміністрацією 17.10.07 р. з порушенням строку, наданого працівнику для
попередження адміністрації про своє звільнення.

Крім
того, в судовому засіданні встановлено, що позивачка з 11.10.2007  по 17.10.2007 р включно знаходилася у
відпустці, наданій їй згідно наказу № 18-к від 10.10.2007 р.

17.10.07
р. - день звільнення ОСОБА_1., є днем відпустки останньої. Таким чином, її було
звільнено в період перебування у відпустці, що є порушенням вимог ст. 40 КЗпП
України.

Тому
позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню.

Керуючись
ст. 6, 10, 11 ЦПК України, ст. 38, 40 КЗпП України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України  від 6.11.1992 р.
№ 9, суд

в и р і ш и в :

Скасувати наказ №
20-К від 17.10.2007 р. ТОВ «Херсон-Петрол» про звільнення ОСОБА_1 з роботи.

Поновити
ОСОБА_1 на посаді охоронця АЗС в с.Мала Олекснадрівка.

Рішення
в частині поновлення ОСОБА_1. підлягає негайному виконанню.

Стягнути
з ТОВ «Херсон-Петрол» держмито на користь держави 8,50 грн. та за
інформаційно-технічне забезпечення  7,50
грн. на користь ТУ ДСА в Херсонській області.

На
рішення суду може бути подано апеляцію до Херсонського апеляційного суду через
місцевий суд протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження,
яка може бути поданою протягом 10 днів з дня
його  проголошення.

СУДДЯ                                                          І.І.ХОМИК