Справа №2-516/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

30 липня 2007 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в
складі:

головуючого - судді   Хомика А.П.

про секретарі -                       Кіндратишин
Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дрогобичі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, КП "Будинкова управа
№1" про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, -

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про відшкодування
шкоди, завданої залиттям квартири. В обґрунтування позову посилається на те, що
вона проживає в однокімнатній АДРЕСА_1, яка належить їй на праві приватної
власності.

Відповідачка ОСОБА_2 є її сусідкою, яка проживає поверхом вище над її
квартирою. На протязі останніх двох років відповідачка її затоплювала три рази.
Вона неодноразово зверталася до відповідачки ОСОБА_2 про усунення наслідків
залиття, але остання не реагувала на це і не бажає добровільно відшкодовувати
заподіяну їй шкоду.

З 6 на 7 листопада 2006 року відповідачка в черговий раз затопила її
квартиру, так, що були залиті квартири під ними на третьому та другому
поверхах. О 3 год.
ночі вона почула шум води. Коли вона включила світло, то
побачила, що вода стікає зі стелі по стінах і по меблях, вона зайшла на кухню і
в коридор, де також текла гаряча вода по стінах. Вода стояла в кімнаті, ванні
та кухні на 40 см. від підлоги.

Відразу ОСОБА_2 прийшла до неї і сказала, що у неї у ванній кімнаті
обірвався змійовик. Вона запропонувала їй відшкодувати шкоду, але та
відмовилася.

07.11.2006 року вона викликала комісію КП "БУ-1", яка провела
обстеження її квартири з метою виявлення причин та встановлення заподіяних
збитків, про що було складено відповідний акт, з якого видно, що дійсно її
квартира була залита водою.

Внаслідок залиття була знищена побілка в кухні, ванні, коридорі та кімнаті,
потріскала фарба на підлогах, знищився низ серванту, розбухли стіл, табуретки,
зіпсувався годинник, телефон, не працює холодильник, затекла проводка,
внаслідок чого у ванній кімнаті та кухні немає світла. Водою залито постіль, а
саме 2 ковдри, 3 матраци, 2 подушки, одіяло, знищені жалюзі в кухні та люстра.
Залиттям їй заподіяна матеріальна шкода в сумі 2500 грн.

Крім матеріальної шкоди, їй було заподіяно і моральну шкоду, яка полягає в
тому, що вже втретє була залита її однокімнатна квартира, через що вона і її
сім'я перенесли велике нервове потрясіння, залиттям знищені всі їхні речі,
меблі, постіль, одяг. В квартирі сирість, неприємний запах, пошкоджена вся
побілка. Вони обурені діями ОСОБА_2 і не впевнені в тому, що через деякий час
знову їхня квартира, по вині відповідачки ОСОБА_2, буде затоплена. Через дії
відповідачки ОСОБА_2 у неї порушений нормальний ритм життя, а тому моральну
шкоду оцінює в 2000 грн.

Просить суд постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 в її користь 2500
грн. матеріальної шкоди, 2000 грн. моральної шкоди та 50,00 грн. за юридичну
допомогу.

В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги і доповнила, що
залиття її квартири відбулось саме з вини відповідачки ОСОБА_2, а тому остання
повинна відшкодувати заподіяну їй матеріальну шкоду в сумі 1080 грн., моральну
- в сумі 2000 грн., 50 грн. за надання правової допомоги та 380 грн. витрат за
проведення експертизи. Не погоджується на стягнення суми заподіяної шкоди з КП
"БУ-1", оскільки саме з вини відповідачки ОСОБА_2 така їй заподіяна.
Так, в ніч коли сталось затоплення, ОСОБА_2 повідомила їй, що її чоловік, який
є інвалідом, схопився за трубу змійовика, внаслідок чого та обірвалась. Крім
цього, відповідачка перед цим зробила ремонт і повинна була замінити неякісні
труби. Просить позов задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 позову не визнала і пояснила суду, що залиття квартири
позивачки сталось не з її вини, а з вини КП "БУ-1", оскільки вона
неодноразово зверталась до адміністрації КП "БУ-1" з проханням
замінити трубу у її ванній кімнаті, яка стала непридатною для використання
(востаннє в жовтні 2006 року). Однак представники КП "БУ-1" на її
виклик так і не з'явились та не провели заміни труби. Вважає, що шкоду, завдану
позивачці залиттям квартири, повинно відшкодовувати КП "БУ-1". Факт
її звернення письмово підтвердила секретар КП "БУ-1", однак в
подальшому цей запис із зошита-звернення пропав. В ніч затоплення було зроблено
перший запуск теплопостачання і труба відразу ж зламалась. Наступного дня прийшли
5 працівників КП "БУ-1" і за півгодини провели ремонтні роботи.
Вважає, що саме з вини КП "БУ-1" сталось залиття квартири позивачки,
оскільки вона письмово попередила останніх про необхідність провести ремонт
змійовика у ванній кімнаті, просить стягнути заподіяну шкоду позивачці з КП
"БУ-1".

Представник КП "БУ-1" позову не визнала і пояснила суду, що
заміна труби в квартирі відповідачки не входить до компетенції КП
"БУ-1", оскільки квартира належить відповідачці ОСОБА_2 на праві
власності і коли остання робила в квартирі евроремонт, не зверталася за допомогою КП "БУ-1", оскільки знала, що це не
ходить до його компетенції. Разом з тим, при проведенні ремонту в квартирі
відповідачки потрібно було зняти змієвик у ванній кімнаті, чого не було
зроблено останньою, а навпаки, ще більше пошкоджено його, що і

спричинило залиття квартири позивачки. В журналі звернень мешканців до КП
"БУ-1" відсутній запис звернення ОСОБА_2 щодо ремонту змійовика у
ванвій-кімнаті. Письмовий підпис секретаря КП "БУ-1" не є підставою
вважати, що такий запис мав місце, оскільки всю вихідну кореспонденцію підписує
лише директор КП "БУ-1". Крім цього, оскільки квартира належить
ОСОБА_2 на праві приватної власності, то будь-які ремонтні роботи КП
"БУ-1" могла би проводити лише на договірній основі, чого в даному
випадку зроблено не було. Характер пошкоджень змійовика в квартирі відповідачки
свідчить про те, що його було зламано механічним способом, а тому завдану шкоду
позивачці повинна відшкодовувати ОСОБА_2, а в позові до КП "БУ-1" просить
відмовити.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, опитавши свідків та
експерта, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до часткового
задоволення, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, що ОСОБА_1 є
співвласником, а ОСОБА_2 власником відповідноАДРЕСА_1.

Також сторонами не оспорюється факту залиття квартири, що належить ОСОБА_1,
яке мало місце 07.11.2006 року. Про це ж працівниками КП "БУ-1"
складено акт від 07.11.2006 року.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи №85/07 від 20.06.2007
року, встановлено, що вартість відновлювального ремонту приміщень АДРЕСА_1
після ушкодження залиттям станом на 06.03.2007 року становить 1080 грн.

Відповідно до ст. 382 ЦК України власникам
квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належить на праві
спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні
конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири.

Згідно з Правилами надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та
водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 30.12.1997 року №1497, пункт
33, споживач зобов'язаний за власний рахунок ремонтувати та замінювати у
квартирі санітарно-технічні прилади і пристрої, що вийшли з ладу з його вини
(через невідповідну експлуатацію, механічне пошкодження тощо), а пунктом 40
передбачено, що споживач несе відповідальність за збитки, завдані з його вини
власнику будинку та іншим споживачам (залиття водою тощо).

Таким чином, суд приходить до переконання, що саме з вини відповідачки
ОСОБА_2 сталося залиття квартири позивачки - через неналежне утримання
сантехнічного обладнання. Сам факт звернення відповідачки ОСОБА_2 до КП
"БУ-1" з проханням провести ремонт сантехнічного обладнання (якщо
такий і мав місце, то, з її слів, - за місяць до аварії) не свідчить про
відсутність вини у залитті квартири позивачки, оскільки обов'язок належного
утримання обладнання лежить на власнику житла, а КП "БУ-1" може
здійснювати ремонтні роботи на договірній основі.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позов є підставним та
підлягає до задоволення зі стягненням в користь позивачки з відповідачки
ОСОБА_2 завданої залиттям матеріальної шкоди в сумі 1080 грн.

Звідси суд вважає, що саме з вини відповідачки ОСОБА_2 позивачці заподіяно
і моральну (немайнову) шкоду, яка полягає в тому, що через пошкодження її майна
погіршився стан її здоров'я, вона втратила душевний спокій, чим було порушено
звичні життєві зв'язки. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходиться з
характеру правопорушення, глибини фізичних та моральних страждань позивачки,
матеріального стану відповідачів та з врахуванням розумності і справедливості,
а тому, визначає її в розмірі 500 гривень.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд
вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на
підставі ст. 79, 80, 81, 84, 86, 88 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_2 в
користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати, а саме - 50,00
грн. на правову допомогу, 380,00 грн. за проведення експертизи, а всього 430,00
грн.; згідно ст. З Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне
мито" - в дохід держави судовий збір в сумі 51,00 грн. (за матеріальну
шкоду) та 17,00 грн. (за моральну шкоду), а всього - 68,00 грн. та згідно
Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних
справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року
за №1258, - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної
справи позовного провадження в сумі 30,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11,60, 79, 80, 81,84, 86, 88,209, 212, 214-215 ЦПК
України, ст.ст. 23, 382, 1166, 1167 ЦК України, п.п.
33, 40 Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та
водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 30.12.1997 року №1497, суд, -

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1080 грн. матеріальної шкоди, 500,00
грн. моральної шкоди, 430,00 грн. судових витрат, а всього - 2010,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 68,00 грн. судового збору та 30,00 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи
позовного провадження.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Львівської області через суд

першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження

і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її
копії до апеляційної інстанції або в

порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.