Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Ковель                                                                                                           17
вересня 2007 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лапіна О.Ф.,

за участі секретаря            Зикової
М.В.,

позивача           ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні при попередньому розгляді цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до виконавчого комітету Ковельської міської ради про визнання
права власності на самочинно побудоване нерухоме майно, -

встановив:

ОСОБА_1звернувся до суду з позовною заявою до виконавчого комітету Ковельської
міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво, а саме,
-добудовану до житлового АДРЕСА_1кухню, ванну, туалет та коридор, загальними
розмірами 8,30x4,57 м, а також внесені у внутрішнє планування будинку зміни,
внаслідок яких збільшено загальну площу на 32,89 кв.м., а житлову на 13,51
кв.м. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Ковельської державної
нотаріальної контори 06.08.2002 року, позивач став власником житлового
АДРЕСА_1. Вказує, що даний будинок побудовано на земельній ділянці площею 420
кв.м., виділеній ОСОБА_2, матері позивача, - під забудову згідно рішення
Ковельської міської ради від 06.04.1959 року № 114. Зазначає, що в порядку спадкування
користується даною присадибною ділянкою та на даний час вирішує питання про її
приватизацію. Вказує, що без належно затвердженої документації та дозволів, в
межах виділеної під забудову земельної ділянки, - самочинно побудував кухню,
ванну, туалет та коридор, загальними розмірами 8,30x4,57 м, а також вніс зміни
у внутрішнє планування будинку, чим збільшив загальну площу на 32,89 кв.м., а
житлову на 13,51 кв.м. Стверджує, що згідно акту обстеження земельної ділянки
самочинна побудова має незначні відхилення від будівельних норм та при цьому
відповідає, санітарним та протипожежним нормам та вимогам. Покликаючись на
вказані обставини а також на те, що самочинна побудова розміщена в межах
належної йому земельної ділянки, не порушує нічиїх прав та інтересів, -просить
суд визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно.

Позивач у попередньому розгляді позов підтримав повністю із підстав,
викладених у ньому та прохає його задовольнити. Клопоче про віднесення судових
витрат за його рахунок.

Представник відповідача -Ковельської міської ради у
попередній розгляд не з'явився, подав суду письмове клопотання зі змісту якого
вбачається, що останній проти визнання за позивачем права власності на вказане
самочинне будівництво не заперечує; прохає справу розглядати у відсутності
представника відповідача.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст. 174
ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює

рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали
цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до
задоволення.

Судом
встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

З копії технічного паспорта на житловий
АДРЕСА_1вбачається, що вказаний житловий будинок належить позивачу - ОСОБА_1на
підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним
нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори 06.08.2002 року Р.№ 402.
/ а.с. 17-21/.

З копій паспорту на забудову земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1/ а.с.
4-16/, вбачається, що в АДРЕСА_1, в межах виділеної рішенням Ковельської
міської ради від 06.04.1959 року № 114 померлій ОСОБА_2, земельної ділянки
площею 420 кв.м по АДРЕСА_1, - позивачем, після успадкування будинку, самочинно
побудувало кухню, ванну, туалет та коридор, загальними розмірами 8,30x4,57 м, а
також внесено зміни у внутрішнє планування будинку, чим збільшено загальну
площу на 32,89 кв.м., а житлову на 13,51 кв.м.

Відповідно до ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно
(житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення
будівництва.

Ст.376 п.5 ЦК України
передбачає, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може
визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на
ній, якщо не порушує права інших осіб.

З показів позивача та довідки ТзОВ «Центр «Ковельгеодезія» від 20.06.2007
року № 77 вбачається, що ОСОБА_1 вирішує питання про оформлення права власності
на земельну ділянку поАДРЕСА_1, яка на даний час належить йому на праві
користування / а.с. 16/.

Із паспорту забудови земельної ділянки в АДРЕСА_1/ а.с. 4-16/, вбачається,
що самочинна добудова розміщений в межах належної позивачу на праві
користування земельної ділянки. Фактів порушення вказаним самочинним
будівництвом будь-чиїх прав та інтересів не встановлено.

Матеріалами справи також стверджено, що самочинна побудова в АДРЕСА_1
здійснена з незначним порушенням будівельних норм / а.с. 12/, які не є
суттєвими та не перешкоджають узаконенню права власності на вказані об'єкти
нерухомого майна. Судом також встановлено, що самочинна добудова відповідає
чинним протипожежним та санітарно - гігієнічним вимогам та нормам / а.с.
9,10,11/.

Таким чином в ході попереднього розгляду встановлено, що самочинна забудова
не порушує прав інших осіб та відповідає встановленим законодавством нормам.

За вказаних обставин визнання відповідачем пред'явленого
позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,
а отже позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення - за позивачем
ОСОБА_1 слід визнати право власності на самочинне будівництво, а саме самочинно
проведену добудову до житлового АДРЕСА_1кухні, ванної, туалету та коридору,
загальними розмірами 8,30x4,57 м, а також зміни у внутрішнє планування будинку,
внаслідок чого збільшено загальну площу на 32,89 кв.м., а житлову на 13,51
кв.м.

Судові витрати слід залишити за позивачем, згідно його клопотання.

Керуючись ст.
ст. 10, 11, 15, 30, 62, 75, 212, 215, 218 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 331, 376 ЦК
України, суд, -

вирішив:

Позов
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно проведену
добудову до житлового АДРЕСА_1кухні, ванної, туалету та коридору, загальними
розмірами 8,30x4,57 м, а також внесені у внутрішнє планування будинку зміни,
внаслідок яких збільшено загальну площу на 32,89 кв.м., а житлову на 13,51
кв.м.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через
Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня його проголошення та поданням апеляційної скарги
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом
подачі апеляційної скарги без попереднього подання заяви - протягом строку,
встановленого для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений статтею 294 цього Кодексу, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.