Справа № 2 -2184/07
РІШЕННЯ

Іменем  України

23 серпня 2007 року                                                                                                                м. Чернігів

Деснянський районний суд міста
Чернігова у складі: головуючої - судді Карапута Л.В., при секретарі -
Коваленко О.М., з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, КП „Деснянське" Чернігівської міської ради
про виселення, зобов"язання зняття з реєстрації
та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1про визнання договору купівлі-продажу
недійсним та визнання права власності,

треті особи - орган опіки та піклування Деснянської районної ради у місті
Чернігові, перша Чернігівська державна нотаріальна контора,

встановив:

У березні 2007 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення з АДРЕСА_1

В ході розгляду справи позивач подав заяву про збільшення позовних вимог і просив виселити ОСОБА_4з АДРЕСА_1

ОСОБА_2 звернуся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 та просив визнати договір
купівлі-продажу спірної квартири від 15.02.1995 року, посвідчений
державним нотаріусом Першої Чернігівської державної нотаріальної контори недійсним та визнати за ним право власності
наАДРЕСА_1

Судом замінено статус третьої особи КП „Деснянське" Чернігівської міської
ради на співвідповідача.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги і просив виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з АДРЕСА_1та зобов'язати КП „Деснянське" Чернігівської міської ради зняти

2

їх з реєстрації по даній квартирі. Проти зустрічного
позову заперечував та просив відмовити в задоволенні.

Представник
ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 не
визнав, зустрічний підтримав та пояснив суду, що договір купівлі-продажу
квартири укладався без згоди ОСОБА_4, яка перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 та
ущемило права неповнолітньої дитини ОСОБА_5, 1984 року народження.

ОСОБА_3 позов ОСОБА_1 не визнав та
наполягав на задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

ОСОБА_4, ОСОБА_5
в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи
сповіщалися. ОСОБА_4 надіслала письмові заперечення проти позовних вимог ОСОБА_1

Представник КП
„Деснянське" Чернігівської міської ради в судове засідання не з'явився,
хоча про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки
суду не повідомив.

Представник
третьої особи органу опіки та піклування Деснянської районної ради у місті
Чернігові поклався на думку суду, оскільки ОСОБА_5 під опікою не перебував.

Третя особа -
Перша Чернігівська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилася
та на надіслала до суду заяву про розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши
пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено в
судовому засіданні, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з
29.01.1983 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Згідно
копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 97) шлюб був розірваний.

Згідно договору
купівлі-продажу від 15.02.1995 року ( а.с. 5, 6 ), посвідченого державним
нотаріусом Першої Чернігівської державної нотаріальної контори та
зареєстрованого 24.02.1995 року в Чернігівському міжміському бюро технічної
інвентаризації, ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 двокімнатнуАДРЕСА_1

Як вбачається з
договору купівлі-продажу спірна квартира належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва
про право власності на житло, виданого Деснянським райвиконкомом м. Чернігова
05.07.93 та зареєстрованого в Чернігівському МБТІ за р. № 4-1377.

Разом з тим,
згідно наданих документів з Державного нотаріального архіву Чернігівської
області на підставі яких посвідчувався договір купівлі-продажу мається копія
свідоцтва про право власності на житло від 05.07.1993 року ( а.с. 79 ) з якої
вбачається що спірна квартира належить на праві приватної власності гр.
ОСОБА_2.

Відповідно до п.
4 зазначеного договору ОСОБА_2 стверджував, що квартира до часу укладення
договору нікому іншому не продана, не подарована, не заставлена, у спорі під
забороною та у заставі не перебуває.

Відповідно до
вимог ст. 24 КпПС України, ОСОБА_2
в зв'язку з наданим свідоцтвом про право власності на квартиру    мав повне право самостійно

3

володіти,
користуватися і розпоряджатися спірною квартирою, як належним йому майном, при цьому згода ОСОБА_4 на укладення
договору не потрібна і її права та законні інтереси при
укладенні договору купівлі-продажу квартири не були порушенні з
боку ОСОБА_2

Крім того, згідно наданого свідоцтва про право власності на житло для укладення
договору купівлі-продажу, частки у праві власності на спірну квартиру неповнолітній ОСОБА_5 не мав, а тому
попередньої згоди органів опіки та
піклування на здійснення договору купівлі-продажу квартири законодавством не встановлювалося на час укладення
спірної угоди.

Відповідно до вимог ст. 227 ЦК України 1963 року, чинної на момент
укладення угоди, договір купівлі-продажу АДРЕСА_1був укладений
в письмові формі та посвідчений нотаріусом. Крім того, укладений договір не носить характеру мнимої та удаваної угоди,
оскільки скріплено підписами сторін,
про що не заперечував представник ОСОБА_2

. Згідно вимог ст. 71 ЦК України 1963 року, загальний строк для захисту права за
позовом особи, право якої порушено ( позовна давність), встановлюється в три
роки.

Згідно ст. 80 ЦК України 1963 року, закінчення строку
позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові.
Оскільки ОСОБА_2 особисто підписував договір, отримав
кошти за продану квартиру, що підтверджується його розпискою (
а.с. 94 ) та з моменту укладення договору купівлі-продажу минуло 12 років,
тобто строк звернення до суду сплив і при цьому, поважних причин для його поновлення немає, тому суд приходить до висновку,
що підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 03.10.2003 року немає. За викладених
підстав в задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити.

Разом з тим, як вбачається з особового рахунку ( а.с. 111 ) у спірній
АДРЕСА_1зареєстровані та проживають
ОСОБА_2та ОСОБА_3 в якості піднаймача.
Оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зняті з реєстрації
02.01.2002 року та не проживають у спірній квартирі, тому позовні вимоги
ОСОБА_1 в частині виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3 та зобов'язання КП „Деснянське" Чернігівської міської ради зняти їх з
реєстрації підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208-209, 292, 294 ЦПК України, ст. 71, 80, 227 Цивільного кодексу України 1963 року, Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року „Про судову практику в справах
про визнання угод недійсними" суд

вирішив:

позов ОСОБА_1задовольнити частково. Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3 з АДРЕСА_1

4

Зобов'язати КП
„Деснянське" Чернігівської міської ради зняти з реєстрації ОСОБА_2, ОСОБА_3 з АДРЕСА_1

В задоволенні позову ОСОБА_2
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області. Заява про апеляційне оскарження рішення суду
першої інстанції може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.