Справа № 2-2017/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2007
року Центрально-Міський районний суд міста Горлівки Донецької

області у
складі:

головуючого
судді - Реутової В.І.

при секретарі -
Кобець О.П.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горлівці справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1
звернулася до суду із позовом, в якому зазначає, що 18 серпня 2001 року вона
зареєструвала шлюб із ОСОБА_2та прийняла його прізвище. Від спільного життя з
ним вона має неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, який проживає разом із нею та знаходиться на
її утриманні. У 2005 році сторони припинили подружнє життя та почали проживати
за різними адресами. За рішенням суду відповідач сплачував на користь позивача
аліменти на її утримання до досягнення сином трирічного віку у розмірі 1/4
частини з усіх видів його заробітку. 10 січня 2007 року дитині виповнилося три
роки.

Але їх син є
інвалідом дитинства з неврологічного захворювання, у зв'язку з чим він потребує
великих витрат часу та зусиль на його утримання, догляд та виховання, що
зумовлює додаткові майнові потреби. Позивач не працює, оскільки здійснює догляд
за дитиною-інвалідом, яка потребує постійного догляду з її боку до шестирічного
віку, а тому позивачу необхідна матеріальна допомога чоловіка на її утримання.
Відповідач здорова людина, він працездатний і працює, може надавати матеріальну
допомогу на утримання позивача доки вона доглядає їхню дитину-інваліда до шести
років. Тому, просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її
користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його
прибутків щомісяця до досягнення їх дитиною шести років.

Позивач у
судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала і просила позов задовольнити.

Відповідач у
судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що позивач отримує
державну допомогу на утримання сина-інваліда та він вже сплачує аліменти на
утримання сина.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд
вважає, що заявлений позов слід задовольнити частково.

Так, в судовому
засіданні встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому 18
серпня 2001 року Горлівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану
Донецького обласного управління юстиції шлюбі і мають неповнолітнього сина
ОСОБА_3 2004 року народження, батьком якого відповідно до закису у свідоцтві
про народження записаний ОСОБА_2. У 2005 році сторони припинили подружнє життя
та почали проживати за різними адресами. За рішенням суду відповідач сплачував
аліменти на користь позивача на її утримання до

досягнення
дитиною трирічного віку у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. 10
січня 2007 року їхньому сину виповнилося три роки. Але неповнолітній ОСОБА_3 є
інвалідом дитинства з неврологічного захворювання, у зв'язку з чим він потребує
великих витрат часу та зусиль на його утримання, догляд та виховання, що
зумовлює додаткові майнові потреби. Позивач не працює, оскільки здійснює догляд
за дитиною-інвалідом, яка потребує постійного догляду з її боку до шестирічного
віку, а тому позивачу необхідна матеріальна допомога чоловіка на її утримання.

Згідно зі ст. 75
СК України дружина і чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до
ст. 84 СК України якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку,
дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до
досягнення дитиною шести років. Право на утримання дружина, з якою проживає
дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального
становища, за  умови, що чоловік може
надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі ст. 80
СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку
(доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій суммі.

В судовому
засіданні встановлено, що відповідач має можливість надавати матеріальну
допомогу позивачу, оскільки працює та має прибуток. Однак з урахуванням того,
що він вже сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх
видів заробітку, з нього слід стягнути аліменти на користь позивача та її
утримання у розмірі 1/8 частини з усіх видів його прибутку, але не менше одного
неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 29 березня 2007 року до
досягнення ОСОБА_3 шестирічного віку, тобто до 10 січня 2010 року.

Керуючись ст.ст.
10,11, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України та на підставі ст.ст. 79, 80, 84
СК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з
ОСОБА_2, 1972 року народження, аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання у
розмірі 1/8 частини з усіх видів його прибутку щомісячно, але не менше одного
неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 29 березня 2007 року до
досягнення ОСОБА_3
шестирічного віку, до 10 січня 2010 року.

Стягнути з
ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 51 (п'ятдесят одна) гривні в доход держави.

Стягнути з
ОСОБА_2 витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в
розмірі 30 (тридцяти) гривень на користь Територіального управління державної
судової адміністрації України в Донецькій області.

Рішення в
частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області
через Центрально-Міський районний суд міста Горлівки шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення суду
набирає законної сили, якщо після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження (10 днів з дня проголошення) заяви не було подано, а
також, якщо суду було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.