Справа
№ 2-2013/2007 p.
РІШЕННЯ

Іменем      України

02 липня    2007 року Центрально -
Міський  районний суд міста Горлівки
Донецької області в складі:

судді  Зайченко
С.В. при секретарі Меняшевій С.Г. за участю позивача ОСОБА_1 відповідача
ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Горлівка Донецької області цивільну справу за
позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про відшкодування моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, посилаючись на те, що 25 грудня 2006 року близько 7 годин переходила проїздну частину
частину в районі перехрестя з вул. Комсомольською
, а відповідач керуючи належним йому автомобілем ВАЗ 21104 держномер НОМЕР_1, порушив Правила дорожнього руху- не уступив їй
дорогу у зоні дії знаку „ Перехідний
перехід" , скоїв наїзд, внаслідок якого вона була травмована та шпиталізована у лікарню № 2.

Внаслідок травми, їй були заподіяні струс головного мозку
та ушиб м"яких тканій голови, лівої голені. Вона
знаходилась на стаціонарному лікуванні з 25.12.2000 року по 17.01.2007 року,
крім того на амбулаторному лікуванні з 18 по 23 січня 2007 року.

Діями відповідача їй було заподіяно моральну шкоду : вона
відчувала фізичний біль, тривале
лікування порушило її нормальний склад життя та підтримки звичайних зв"язків, потребувало додаткових зусиль для організації життя.

Моральну шкоду оцінює у розмірі 10
000 гривен.

Просила стягнути з відповідача на її користь у рахунок
відшкодування моральної шкоди суму 10 000
гривен, а також судові витрати.

В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги ,
підтвердив вищевикладені обставини.

Відповідач позов не визнав, пояснив, що він рухався зі
швидкістю 20 кмг та скоїв маневр
лівого повороту по вулиці Рудакова. Дорога була слизькою , йшов сніг, оглядовість погана. Позивачку побачив перед лобовим склом
. Під час гальмування зачепив
позивачку. Внаслідок поштовху позивачка присіла на ягодиці , головою не вдарялася.

Вважає , що не порушував Правил дорожнього руху. Від
проведення авто технічної експертизи відмовився.

Свідок ОСОБА_3. пояснив, що бачив як на повороті
зупинився автомобіль відповідача, поруч стояла
позивачка.

Відповідач відвіз позивачку до
лікарні.

Свідок ОСОБА_4. пояснила, що коли позивачка почала
переходити дорогу, то її збив автомобіль.

Вислухав доводи сторін, пояснення свідків , дослідивши
письмові докази , та надав їм оцінку в їх сукупності,
суд надійшов до наступного.

25 грудня 2006 року , близько 7 годин ранку , відповідач
ОСОБА_2  керуючи своїм автомобілем ВАЗ 21104 держномер НОМЕР_1 рухався п вулиці Комсомольській у місті Горлівка зі швидкістю 20-30 кмг.

Наближаючись до перехрестя з вулицею Рудакова
відповідач почав виконувати маневр лівого повороту на вулицю Рудакова
, не виконав вимоги п.п. 16.2, 18.1
Правил дорожнього руху , які указивають, що
на регульованих та нерегульованих перехрестях водій, здійснює поворот праворуч або ліворуч , повинен
надати дорогу переходам, які переходять
проїздну частину , на яку він повертає, а також велосипедистам , які рухаються прямо у попутному напрямку;водій транспортного засобу , який наближається до нерегульованого пешехідного
переходу , на якому знаходяться переходи,
повинен зменшити швидкість, а при необхідності зупинитися, щоб надати дорогу переходам, для яких може бути створено
перепони або небезпека , скоїв наїзд на
позивачку , яка переходила проїздну частину вул.. Рудакова
в районі перехрестя вул.. Комсомольської з вул.. Рудакова
зліва-направо руху автомобіля
відповідача , у зоні дії знаку „ Пешехідний
перехід".

Внаслідок наїзду позивачці були заподіяні струс головного
мозку , ушиб м"яких тканів голови, лівої голені, пояснично-крестцового відділу позвонка
, які відносяться до легких тілесних ушкоджень , які потягли за
собою короткостроковий розлад здоров"я,
що підтверджується актом судово-медичного обстеження.

З урахуванням пояснень сторін, пояснень свідків, схеми
пригоди, матеріалів перевірки,суд
вважає, що в діях відповідача є вина у порушенні Правил дорожнього руху, що призвело до заподіянню тілесних ушкоджень
позивачці.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням
диких звірів, службових собак
та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір підряду,
оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або
утримання якого створює підвищену
небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди
діяльністю щодо його використання, зберігання
або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою
транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана
діяльністю щодо його використання, зберігання або
утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин,
що мають істотне значення. Особа,
яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було
завдано внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Відповідно до ч.2 п.1 ст. 1167 ЦК України , моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу   державної влади, органу влади Автономної
Республіки Крим, органу місцевого
самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії
джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди , спричиненної внаслідок порушення її прав .
В даному випадку моральна шкода ск5ладається
з фізичного болю та душевних хвилюваннях , які позивач відчувала у зв"язку з ушкодженням здоров"я.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди
, суд враховує характер правопорушення, глибину
фізичних та душевних страждань, ступень вини відповідача, а також вимоги розумності та справедливості.

Суд оцінює моральну шкоду у розмірі 2000 гривен. В іншій
частині вимоги суд вважає перебільшеними, тому в іншій
частині слід відмовити.

Доводи відповідача не можуть бути прийняті до уваги,
оскільки суперечать встановленим обставинам та не
засновані на законі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60,213,214, 223 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок
відшкодування моральної шкоди суму 2 000 гривен, судовий збір у розмірі 8 гривен 50 копійок, витрати з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 1 гривня 50 копійок . В іншій частини позову - відмовити.

На рішення
суду може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення через
Центрально - Міський районний суд міста Горлівки
Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через
Центрально - Міський районний суд міста Горлівки Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.