Справа № 2-45207
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

17 вересня 2007
року

Борщівський
районний суд Тернопільської області

в
складі: головуючого Денисової Т.С.

при
секретарі Кіндзерському О.В.

з участю
адвоката ОСОБА_1

позивачки
ОСОБА_2

представників
відповідача Гончара В.М.
,  Король

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Борщеві справу за
позовомОСОБА_2 до відділу освіти Борщівської районної державної адміністрації
про поновлення на посаду керівника загальносвітньої школи,

встановив:

Позивачка
звернулася до суду із позовом,  в якому
просить поновити її на посаді директора Сков"ятинської загальноосвітньої
школи І-ІІ ступенів,  посилаючись на те,  що звільнення її з посади з підстав,  передбачених п.п.2, 8  ст. 3б КЗпП України є незаконним.  Вказала,
що наказом № 392 від 2 липня 2007 року її звільнено з посади директора
порядком переводу на посаду вчителя української мови та літератури з неповним
тижневим навантаженням в зв"язку із закінченням строку дії трудового
договору (контракту). Вважає звільнення по двох підставах неприпустимим,  переведення її на нижчеоплачувану посаду без
її згоди незаконним.  Окрім цього,  відповідачем не було дотримано умов контракту
при звільнені - вони не визначалися за два місяці про продовження чи припинення
контракту.

Позивачка
ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просить задовольнити.

Представники
відповідача Гончар В.М.  та Король О.Є. в
судовому засіданні позов не визнали і просять в його задоволені відмовити.
Пояснили,  що заявою,  яка зазначена в наказі як підстава для
винесення наказу - є заява позивачки на відпустку. Зазначення в наказі
передедення на посаду вчителя є лише правовим обгрунтуванням подальшої роботи
позивачки на посаді вчителя в Сков"ятинській школі,  оскільки остання наказом відділу народної
освіти виконкому Тернопільської обласної ради від 11 лютого 1987 року № 78-К
була переведена на посаду директора школи з посади вчителя украївської мови та
літератури.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  докази,  надані сторонами в повному обсязі,  вважає,
що у задоволенні позову слід відмовити,
виходячи з наступного.

Наказом
відділу народної освіти Борщівського райвиконкому від б лютого 1987 року № 45
ОСОБА_2,  на той час вчитель української

мови та літератури,  призначена на посаду директора
Сков"ятинської восьмирічної,  тепер
загальноосвітньої І-ІІ  ст.  школи з 9 лютого 1987 року.

27
грудня 1994 року між директором Сков"ятинської ЗОШ ОСОБА_2 та відділом
освіти Борщівської районної ради народних депутатів в особі завідуючої відділом
Сарабун Є.П. укладено контракт про те,
що ОСОБА_2 призначається на посаду директора Сков"ятинської ЗОШ на
строк з 27 грудня 1994 року по 15 червня 1998 року.

Додатковими
угодами до контракту 15 червня 1998 року,
1 липня 2003 року,  1 липня 2006
термін дії контракту продовжувався і останнім строком,  на який продовжено контракт було 1 липня 20
07 року.

2 липня 2007 року наказам відділу освіти Борщівської

райдержадміністрації № 392 ОСОБА_2звільнено з посади

директора Сков"ятиської ЗОШ І-ІІ ступенів порядком переводу на

посаду вчителя української мови та літератури з неповним тижневим

навантаженням,  в зв"язку із
закінченням строку трудового договору

(контракту),  п.2, 8  ст. 3б КЗпП України та надано основну щорічну

відпустку за 2007 рік з 3 липня по 28 серпня 2007 року.

3 позивачкою,  як керівником школи
контракт,  як форма трудового

договору,  що вбачається з копії
контракту долученої до матеріалів

справи,  був укладений,  згідно наказу Міністерства освіти України від

27 квітня 1993 року № 116.

Вказаний
наказ па підставі наказу Міністерства освіти України від 14 червня 1994 року №
181,  втратив чиннясть. Останнім
встановлено,  що відповідно до чинного
законодавства,  оголошених постанови
Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року № 170 „Про впорядкування
застосування контрактної форми трудового договору",  Положення про порядок укладання контрактів
при прийнятті (найманні) на роботу працівників,
яке затверджене цією ж постановою,
контрактна форма трудового договору з працівниками може застосовуватись
у закладах освіти України незалежно від форм власності,  на яких вони діють,  галузевої приналежності та виду діяльності
працівників,  які працюють або
працевлаштовуються за трудовими договорами на визначений строк чи на час
виконання певної роботи,  в тому числі із
педагогічними працівниками раніше обраними за конкурсом на визначений термін.

Позивачка
в судовому засіданні погодилась,  що
контракт на посаду директора школи нею був укладений за власним
волевиявленням.  До часу звільнення з
посади контрактну форму трудових відносин не оскаржувала і погоджувалася із
умовами контракту.

Згідно з
умовами контракту,  а саме п.6.1,  зміни та доповнення до цього контракту
вносяться шляхом підписання додаткових угод. Контракт припиняє дію з
підстав,  передбачених законодавством та
умовами цього контракту.

Відповідно
до  ст. 21 Кодексу законів про працю
України контракт є особливою формою трудового договору,  в якому строк його дії,  права,
обов"язки і відповідальність сторін (в тому числі
матеріальна),  умови матеріального
забезпечення та організації праці працівника,
умови розірвання договору можуть встановлюватись угодою сторін.

Сторони
визнали,  що на виконання п.6.2
контракту,  а саме що не пізніше як за
два місяці до закінчення дії контракту відділ освіти та директор школи повинні
визначитись,  чи контракт припиняє
дію,  чи продовжує дію на певний
термін,  чи укладається на новий
термін,  в травні 2007 року обговорювали
можливість продовження контракту чи

його
припинення,   оскільки позивачка,   будучи пенсійного віку,   вже сьомий рік працює на посаді директора.

У
відповідності до 4.4  ст. 20 Закону
України „Про освіту" керівники навчальних закладів,  що є комунальною власністю,  призначаються Міністерством освіти Автономної
Республіки Крим,  відповідними
обласними,  міськими,  районними органами управління освітою за
попереднім погодженням з місцевими органами державної виконавчої влади та
органами місцевого самоврядування.

Позивачка
знала порядок продовження контрактів,
знала,  що його продовження
залежить від погодження додаткової угоди на визначений термін місцевим органом
державної виконавчої влади та органам місцевого самоврядування району.

Сторони
визнали,  що заява позивачкою на
продовження терміну контракту була написана 2 6 червня 2007 року.

Як
вбачається з листів відділу освіти на ім"я головів Борщівської
райдержадміністрації та районної ради від 26 червня 2007 року № 555X01-1,  на погодження подані дев"ять контрактів
з директорами шкіл району,  в тому числі
із позивачкою.

Згідно
листів Борщівської райдержадміністрації від 2 липня 2007 року № 309 та районної
ради від 2 липня 2007 року № 02-701X1-13 погоджено шість контрактів. Контракт з
позивачкою у листах погодження не зазначений.

Суд
вважає,  що відділом освіти дотримані
умови припинення контракту,  звільнення
позивачки з посади директора загальноствітньої школи проведено у відповідності
до діючого законодавства і підстав для поновлення позивачки на посаді директора
школи суд не вбачає.

Окрім
цього,  сторони визнали,  що позивачка з часу призначення на посаду
директора школи,  продовжувала працювати
і на посаді вчителя української мови та літератури,  але з неповним тижневим навантаженням,  що передбачено п.91 інструкції про порядок
обчислення заробітної плати працівників освіти,
затвердженої наказом Міносвіти від 15 квітня 1993 року №102,  і на даний час продовжує працювати в
Сков"ятинській загальноосвітній школі І-!! Ступенів вчителем вчителя
української мови та літератури,  з
неповним тижневим навантаженням.

Одночасно,  суд не бере до уваги посилання позивачки на
на такі підстави поновлення на роботі,
як протиправність зазначення у наказі відділу освіти про звільнення з
посади керівника школи - двох пунктів 2 та 8 статті 36 КЗпП України,  зазначення заяви на відпустку як підству для
звільнення,  переведення на посаду
вчителя української мови та літератури без заяви працівника.

На
підставі п.п.1, 6.1, 6.2 контракту укладеного між директором
Сков"ятинської загальноосвітньої школи та відділом освіти від 27 грудня
1994 року,  п.91 Інструкції про порядок
обчислення заробітної плати працівників освіти,
затвердженої наказом Міносвіти від 15 квітня 1993 року №102,  п.п.1, 2 наказу Міністерства освіти України
від 14 червня 1994 року № 181,  п.п.2,
7,  розділу ІУ положення про порядок
укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників,  затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 19 березня 1994 року № 17 0 „Про впорядкування застосування
контрактної форми трудового договору" ч.4
ст. 20 Закону України „Про освіту",   ст.
ст. 2, 3, 5-1, 21, 23, 24, 36,  ,
235 КЗпП України,  п.п.7, 9, 13 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року "Про
практику розгляду судами трудових спорів",
керуючись  ст.  ст. 10,
11, 60, 212 ЦПК України,  суд

вирішив
:

У
задоволенні позовуОСОБА_2 до
відділу освіти Борщівської районної державної адміністрації про поновлення на
посаду керівника загальносвітньої школи відмовити за безпідставністю заявлених
вимог.

Стягнути
з ОСОБА_2 7 грн. 50 коп. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду
справи,  перерахувавши їх УДК у Борщівському
районі,  номер рахунку
0030,  найменування рахунку
Борщівськии район 22050000,  МФО 838012,  код одержувача 23588869,  призначення платежу: *;101;-; оплата витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у Борщівському районному
суді від ОСОБА_2,  яка сплачує мито.

Інші
витрати,  понесені сторонами,  покласти на них у межах,  в яких вони їх понесли.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення через Борщівськии районний суд до апеляційного суду
Тернопільської області на апеляційну скаргу протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження в такому ж порядку.