. Справа №33ц- 825 кс /07                             Головуючий у першій
інстанції Циганаш І.А.
Категорія    19                                                             Суддя
- доповідач Кутова Т.З.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19   листопада
2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області

в складі: Лисенка П.П., Данилової О.О.,
Кутової Т.З.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Миколаєві    цивільну справу за позовною                                                 заявою
ОСОБА_1   до Кіровоградської митниці про
відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди за касаційною скаргою
на    рішення Ленінського районного суду
м. Кіровограду   від 29 червня 2005 року
та  ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від   11   січня
2006 p.,

встановила:

В
листопаді 2002 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління МВС
України в Кіровоградській області, ВДАІ Управління МВС України в
Кіровоградській області , Кіровоградської митниці про відшкодування
матеріальних збитків та моральної шкоди, посилаючись на те, що нею придбано
автомобіль, який як виявилось не було розмитнено, а реєстрацію зроблено по
підробним документам , через що   вона не
може ним розпоряджатися.

Ухвалою
суду від 23 березня 2005 року прийнято відмову від позовних вимог в частині до
УМВС України в Кіровоградській області та ВДАІ УМВС та закрито провадження по
справі в цій частині.

Рішенням
Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 червня 2005 року в задоволенні
позову відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської області від 11 січня 2006 року зазначене
рішення   залишено без змін.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить вказані судові рішення скасувати, а справу
передати до суду першої інстанції на новий розгляд, посилаючись на те, що суди
не вірно застосували норми матеріального права.

Розглянувши
касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду
оскаржуваних    судових рішень   відсутні.

Так з
матеріалів справи вбачається і таке встановлено судами, що автомобіль
"Форд-Сієра", 1984 року випуску, був ввезений на митну територію
України в зоні діяльності Мостиської митниці 1 жовтня 1996 року громадянином
ОСОБА_2 в режимі "транзит" і 2 жовтня 1996 року вивезений за межі
України.

Потім на
підставі декларації № 3417 і доручення на право керування і продажу автомобіля
"Форд-Сієра", виданих на ім'я ОСОБА_1, Кіровоградською митницею
видано посвідчення також на ім'я ОСОБА_1 для тимчасової реєстрації зазначеного
автомобіля терміном до 24 липня 1998 року . Вказане посвідчення   25 липня
1997 року було зареєстровано
в   МРЕВ   та видано державний

номер
НОМЕР_1,
з зазначенням права керування
ОСОБА_3 тимчасово до 24 липня 1998 року та, що в разі відчуження необхідний
дозвіл митниці.

В
подальшому висновками експертів встановлено, що зазначена декларація є
підробленою. В порушенні кримінальної справи проти працівників митниці
відмовлено. Інші винні особи правоохоронними органами не встановлені.

Підставою
для відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, як зазначено в ст.
440 та ст. 440-1 ЦК України
в редакції 1963 року, є винні дії заподіювача шкоди.

Оскільки
з матеріалів справи не вбачається вини відповідача в заподіянні шкоди
позивачці, то суд першої інстанції, гвирішуючи даний спір, вірно відмовив в
задоволенні позову.

Перевіряючи
законність рішення місцевого суду, суд апеляційної інстанції правомірно погодився
з вказаними висновками суду першої інстанції та правомірно залишив рішення  без змін.

При
цьому посилання касатора на наявність договору міни автомобілів з Сліпоконьом
В.О. не підтверджено допустимими доказами, а крім цього вказана обставина не
впливає і не змінює наведені факти, які встановлені судами.

Відповідно
до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішеннях судів, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального права, а передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судових рішень відсутні.

Оскільки
з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне
застосування апеляційним судом норм матеріального чи порушення ним
процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну
скаргу.

Керуючись
ст. ст. 332, 336 ЦПК України та Законом України „Про внесення змін до Закону
України „Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ" від 22 лютого 2007 року, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда
від 29 червня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області
від   11 січня  2006 р. - залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.