Справа  № 2- 1603/07 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

6    вересня
2007 року                                     Калуський  міськрайонний суд

Івано-Франківської     області

в
складі:   головуючої - судді      ГАЛУЩАК Л.О.

секретаря                                  ДАНИЛІВ Г.М.

розглянувши
у відкритому заочному судовому засіданні в місті Калуш справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про   поділ майна  , -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду із зазначеним позовом . Свої вимоги мотивує тим, що
відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 1998
року. Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1народився син ОСОБА_3, який проживає
із нею. Однак, спільне життя не склалося і 21.02.2007 року шлюб розірвали. За
час спільного проживання вони з відповідачем придбали однокімнатну АДРЕСА_1. У
відповідності до ст.60, 63,69,70 Сімейного Кодексу України майно, набуте
подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної
власності, вони мають рівні права на володіння, користування та розпорядження
ним й мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної
власності, де їх частки майна є рівними. По-скільки дана квартира є

неподільною,
так як складається з однієї кімнати й неможливо визначити порядок
користування  нею  й
поділити  в  натурі, то
просить            суд  , враховуючи,     що
на її утриманні та вихованні залишилася малолітня дитина , присудити
відповідачу грошову компенсацію замість його частки у праві спільної сумісної
власності на квартиру .

Позивачка в
судовому засіданні позов підтримала .

Відповідач
в судове засідання не з"явився повторно, хоча про місце і час розгляду
справи був повідомлений завчасно та належним чином , причину неявки суду не
повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України .

Суд,     заслухавши
позивачку,      дослідивши   матеріали справи, вважає, що позов підлягає
до задоволення, виходячи з наступних підстав:

У
судовому засіданні з"ясовано , що сторони з 14 жовтня 1998   року
перебували      у     зареєстрованому   шлюбі
,   який   розірвали

21.02.2007 року
( а.с. 6 ). Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1народився син ОСОБА_3 ( а.с. б
) , який перебував і перебуває на утриманні позивачки, відповідач допомоги на
його утримання не надає, аліментів не сплачує.

Із
договору купівлі-продажу квартири від 23.03.2002 року вбачається, що сторони
придбали однокімнатну АДРЕСА_1( а.с.10) .

У
відповідності до ст. 60, 70 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям
за час шлюбу , належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної
власності , незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини
(навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо)
самостійного заробітку. У разі поділу майна, що є об"єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором .

Відповідно
до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику
застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий
будинок " від 4.10.1991 року при неможливості поділу в натурі та за
відсутності згоди подружжя щодо способів поділу спільного майна суд з
урахуванням інтересів неповнолітніх дітей та одного з подружжя може залишити
майно у власності одного з подружжя, зобов"язати його компенсувати іншій
стороні його частку грошима.

В
судовому засіданні встановлено, що сторони придбали однокімнатну квартиру, яку
неможливо поділити в натурі , тому суд вважає, що позивачці слід присудити
майно в натурі, по-скільки будь-якого іншого житла у неї немає , на її
утриманні знаходиться неповнолітній син,

відносно
якого відповідач не займається його утриманням та вихованням , не надає йому
допомоги, аліментів не сплачує. Тому суд приходить до висновку, що відповідачу
слід присудити грошову компенсацію. По-скільки відповідно до довідки № 42 від
16.03.2007 року Івано- Франківського бюро технічної інвентаризації вартість          квартири становить 16103 грн.( а.с.8),
то відповідачу слід стягнути із позивачки 8051.5 грн.

На   підставі
викладеного, керуючись ст. 60, 70, 72
СК України ст. 10,11,209, 212,214-215, 224-226      ЦПК України, суд -

РІШИВ:

Позов
задовольнити й присудити ОСОБА_1спільне сумісне майно а саме : АДРЕСА_1

ОСОБА_3       присудити грошову компенсацію за спільне
сумісне майно в сумі 8051.5 грн.

Стягнути
із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 110 грн.51 коп. судових витрат та 80 грн. 51 коп.
державного мита в дохід держави.

Рішення
суду набирає законної після закінчення строку подання заяви про   апеляційне оскарження,   якщо заяву про апеляційне

оскарження не
було подано. В разі подачі заяви про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана в строк , передбачений законом, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а
апеляційна скарга на рішення суду протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження через Калуський міськрайонний суд.

Заочне
рішення може бути переглянуте Калуським міськрайонним судом за письмовою заявою
відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.