Справа №2-78 2007р.
РІШЕННЯ

Іменем України

18 квітня 2007
року Ленінський районний суд м. Донецька у складі:

головуючого
судді:Принцевської Н.М. ,

при секретарі.Черських К.Г.,

за участю
позивача;ОСОБА_1

відповідача:
ОСОБА_2

представника
відповідача: ОСОБА_3,

третьої особи:
ОСОБА_4,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
визнання недійним договору купівлі - продажу квартири та стягнення моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу
квартириАДРЕСА_1 та стягнення моральної шкоди,
в обґрунтування позовних вимог зазначивши наступне. 22.06.1994 року його
матиОСОБА_5 оформила
договір дарування,  згідно якого
подарувала йому належну їй спірну квартиру. ІНФОРМАЦІЯ_1помер його батько ОСОБА_6,  ІНФОРМАЦІЯ_2померла його мати. На час смерті матері йому
виповнилося 14 років,  у зв'язку з чим
його тітка - 3-я особа по даній справіОСОБА_4рішенням виконавчого комітету
Павловської сільської ради Марийського району Донецької області була призначена
його опікуном,  після чого він постійно
проживав з нею. В належній йому спірній квартирі стала проживати донькаОСОБА_4-
ОСОБА_2Наприкінці грудня 2003 року (коли йому було 15
років)ОСОБА_4повідомила,  що йому
потрібно поїхати в м. Донецьк,  щоб
підписати якісь документи,  пов'язані з
квартирою. Про те. що він підписував договір купівлі-продажу квартири він
навіть не здогадувався. Тітка попросила його не казати нотаріусу,  що відповідачка її донька. 23.12.2003 року
приватним нотаріусом Тюріною В.Б. було посвідчено договір купівлі-продажу
,  згідно з яким він,  діючи зі згоди опікуна,  продав належну йому на праві приватної
власності спірну квартиру відповідачці. Вартість продажу квартири за договором
становила 7176 грн. При цьому йому гроші передані не були. Про те,  що квартиру продано йому стало відомо від
ОСОБА_4,  яка вигнала його з дому,  коли йому виповнилося 18 років у лютому 2006
року. Вважає,  що він діяв під впливом
помилки черезОСОБА_4та ОСОБА_2 при підписанні договору купівлі-продажу,  оскільки йому було 15 років на час укладення
договору,  його було легко ввести в
оману. Діями відповідачки йому завдано моральну шкоду,  яку він оцінює у 10000 грн.. так як він
хвилювався,  його було позбавлено місця проживання.
Просить суд визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,  посвідчений приватним нотаріусом Донецького
нотаріального округу Тюріною В. Б. за реєстровим номером 4947 - недійсним,  як укладений під впливом обману; скасувати
державну реєстрацію в КП БТІ м. Донецька вищевказаного договору купівлі-продажу
спірної квартири; стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у сумі
10000 грн.

В
судовому засіданні позивач уточнив заявлені позовні вимоги,  просив визнати недійсним договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1,  посвідчений приватним
нотаріусом Донецького нотаріального округу Тюріною В. Б. за реєстровим номером
4947,  як здійсненого внаслідок помилки,  скасувати державну реєстрацію в КП БТІ м.
Донецька

2

вищевказаного
договору купівлі-продажу спірної квартири. Дав пояснення,  аналогічні обставинам,  викладеним у позові. Крім того пояснив,  що під час підписання договору купівлі
продажу спірної квартири,  йому було 15
років,  він помилявся відносно того,  який документ підписує і які це тягне за
собою правові наслідки.

Відповідачка
позов не визнала,  пояснивши наступне. З
позивачем у неї та її матері родинні стосунки. У спірній квартирі вона стала
проживати з вересня 1999 року за пропозицією її тітки -ОСОБА_5Восени 2001 року
вона домовилася з останньою про продаж спірної квартири,  відповідач знав про досягнуту домовленість і
не заперечував проти цього. Після смерті матері позивача він неодноразово
казав,  що продасть квартиру після
досягнення ним повноліття. У 2003 році вони прийняли рішення про оформлення
договору купівлі-продажу з метою уникнення оподаткування на нерухомість і
скоротити витрати на утримання іншої квартири шляхом оформлення субсидій.
Договір купівлі-продажу спірної квартири було укладено зі згоди позивача,  нотаріусом роз'яснювалася сутність
угоди,  позивачеві надавався договір для
ознайомлення перед підписанням,  після
угоди гроші були передані позивачеві. її матір стала опікуном позивача на його
прохання,  після смерті батьків він
виховувався у їхній родині протягом майже 4-х років. Останні два роки поведінка
позивача погіршилася,  він став
зловживати алкоголем.  Влітку 2006 року
позивач збирався проживати у квартирі на АДРЕСА_2 але в подальшому перейшов
проживати до тітки ОСОБА_7 Просить у задоволенні позову відмовити.

Третя
особа -ОСОБА_4пояснила,  що доводиться
матір'ю відповідачці та тіткою позивача. Його опікуном вона стала за його
(позивача) проханням.  Вона надала йому
всі умови для нормального проживання та навчання,  проте позивач погано вчився та був
відрахований з ПТУ,  останні два роки
став зловживати алкоголем,  у зв'язку з
чим вони проводили лікування,  але
безрезультатно. При оформленні договору купівлі-продажу спірної квартири
позивач розумів наслідки укладення такого договору,  нотаріусом було роз'яснено наслідки даної
угоди,  а саме те,  що позивач продає спірну квартиру. Нотаріус
ніяких питань про родинні відносини не задавала. Частина отриманої суми від
продажу квартири була використана на погашення заборгованості по утриманню
іншої квартири,  належної позивачеві,  інша частина була витрачена позивачем на його
потреби.

Третя
особа - приватний нотаріус Тюріна В.Б. пояснила,  що 23.12.2003 року до неї звернулися
позивач,  його опікун та відповідачка з
проханням засвідчити договір купівлі-продажу спірної квартири. На час укладення
угоди обидві сторони були присутніми,  до
укладення договору у сторін з'ясовувалися їхні наміри,  сторонам було надано проект договору для
ознайомлення. Перед підписанням договору нею було знову роз'яснено сутність
договору,  його наслідки,  сторонами було підтверджено факт проведення
розрахунку,  це підтвердив і сам позивач.
Про родинні стосунки міжОСОБА_4і ОСОБА_2вона не знала.

Допитана
в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, щоОСОБА_4була призначена опікуном
позивача,  після смерті його матері.
Охарактеризувала позивача незадовільно,
пояснивши,  що останній погано
навчався,  зловживав алкоголем,  не реагував на профілактичні бесіди. їй
відомо,  що спірну квартиру було продано
відповідачці, ОСОБА_4рішенням виконкому Павлівської сільради надавався дозвіл
на згоду продажу позивачем спірної квартири.

Свідок
ОСОБА_9 пояснила,  щоОСОБА_4належним
чином виконувала свої обов'язки опікуна позивача. Також охарактеризувала
позивача негативно. їй відомо,  що
позивачеві належала спірна квартира,  яку
він запропонував продати з метою погашення заборгованості по утриманню іншої
квартирі,  яка також належала позивачеві.

Свідок
ОСОБА_10 пояснив,  що після продажу
спірної квартири його дружині,  гроші
вони передали ОСОБА_4

Суд,  заслухавши пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази,  прийшов до висновку,  що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом
установлено,  підтверджується наявними у
справі доказами і не заперечується сторонами,
що згідно договору купівлі-продажу,
зареєстрованого 23.12.2003 року приватним нотаріусом    Тюріною В.Б. за реєстровим номером 4947 ОСОБА_1 зі згоди
піклувальника

3

ОСОБА_4 продав належну йому квартиру АДРЕСА_1. Рішенням
виконавчого комітету Павлівської сільради від 29.10.2003 р.ОСОБА_4було надано
дозвіл про дачу згоди неповнолітньому ОСОБА_1на
відчуження спірної квартири.

Беручи
до уваги,  що цивільні правовідносини між
сторонами виникли до 1 січня 2004 року,
позивач звернувся до суду за захистом своїх прав 07.07.2006 року,  суд керується при постановленні рішення
нормами Цивільного Кодексу в редакції 1963 року,  що діяв до 1 січня 2004 року.

Згідно
зі  ст.56 ЦК України (в ред.
1963 року) угода,  укладена внаслідок
помилки,  що має суттєве значення,  може бути визнана недійсною за позовом
сторони,  що діяла під впливом помилки. В
судовому засіданні встановлено,  що
позивач під час підписання договору купівлі-продажу спірної квартири помилявся
щодо того,  який документ він
підписує,  оскільки на той час йому було
15 років,  тітка не пояснювала йому,  що він фактично продає належну йому
квартиру,  а сказала,  щоб він підписав документи. Крім того,  позивач пояснив,  що тітка просила його не казати
нотаріусу,  що вона та відповідачка є
матір'ю та донькою.

Відповідно
до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у
справах про визнання угод недійсними» під помилкою слідує розуміти таке
неправильне сприйняття стороною суб'єкту,
предмету або інших суттєвих умов угоди,
яке вплинуло на її волевиявлення та при відсутності якого за обставинами
справи можна було б вважати,  що угода не
була б укладена. В судовому засіданні встановлено,  що на час укладення угоди позивачеві було 15
років,  він був неповнолітнім,  сиротою,
погано навчався,  помилявся
відносно того,  який документ підписує і
які це тягне за собою правові наслідки,
таким чином у суду є підстави вважати,
що при укладенні договору купівлі-продажу спірної квартири він помилявся
і ця помилка мала для нього суттєве значення. Суд не приймає до уваги доводи
відповідачки у тій частині,  що при житті
матері позивача між нею та останньою існувала домовленість про продаж спірної
квартири,  оскільки вказана квартира належала
позивачеві на підставі договору дарування від 22.06.1994 року.

За таких
обставин суд вважає необхідним визнати договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1,  укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_223.12.2003 р. та зареєстрований приватним нотаріусом Тюріною В.Б. за
реєстровим номером 4947 - недійсним.

У
відповідності з вимогами  ст.56 ч.2 ЦК України (в ред. 1963 року) якщо
угода,  укладена внаслідок помилки
визнана недійсною,  то кожна з сторін
зобов'язана повернути іншій стороні все отримане за угодою,  а при неможливості повернення отриманого в
натурі - відшкодувати його вартість. У зв'язку з чим суд вважає необхідним
стягнути з позивача на користь відповідачки 7176 грн.

Крім
того,  на підставі  ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь
позивача підлягає стягненню 101, 76 грн. - розмір судових витрат,  сплачених ОСОБА_1 при зверненні до суду з
позовом.

Керуючись  ст. ст. 10,
11, 60,  209,  212-215,
218 ЦПК України,   ст. 56 ЦК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1задовольнити.

Визнати
договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23.12.2003 року,  зареєстрований в реєстрі за №4947 приватним
нотаріусом Тюріною В.Б. - недійсним,
скасувавши державну реєстрацію вказаного договору в КП БТІ м. Донецька.

Стягнути
з ОСОБА_1на
користь ОСОБА_27176 грн.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1судові
витрати у сумі 101 грн. 76 коп.

4

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4  ст. 295 ЦПК України.