Справа № 2о-99/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня
2007 року                               Придніпровський
районний суд м.  Черкаси в складі:

головуючого
судді                                                          Смоляра
А.О.

при
секретарі                                                                   Демиденко
П. В.

розглянувши на
попередньому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про
встановлення факту належності правовстановлюючих документів,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд
з заявою,  в якій просить встановити
факт,  що правовстановлюючий
документ,  а саме свідоцтво про
закінчення Уманського учбового пункту по підготовці бухгалтерів за НОМЕР_3 від
10.08.1970 року - належить саме їй. Така необхідність викликана тим,  що в отриманому свідоцтві її дівоче прізвище
„ОСОБА_3" на українській мові та „ОСОБА_4" на російській мові,  зазначено з граматичною помилкою,  тобто „ОСОБА_2". Встановлення такого
факту необхідно їй для того,  щоб
вирішити питання про пенсійні нарахування.

У
судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала,  представник зацікавленої особи в судове
засідання не з'явився,  надав заяву в
якій просив справу слухати без участі їх представника на підставі зібраних та
оцінених доказів наявних в справі.

Суд
заслухавши пояснення заявника,  вивчивши
матеріали справи,  вважає,  що заява підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно
до п.6  ст.  256 ЦПК України,  суд вправі встановити факт належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище якої,  що зазначено в
документі,  не збігається з прізвищем
цієї особи,  зазначеним в свідоцтві про
укладення шлюбу,  та свідоцтві про
народження.

Заявниця
мала дошлюбне прізвище на українській мові ОСОБА_3,  згідно свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1
від 30.09.1978 р. та на російській мові ОСОБА_4,  згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 від
05.05.1961 р. Вона,  маючи намір оформити
пенсію за віком,  звернулася до Управління
пенсійного фонду Придніпровського району м.
Черкаси. Для розрахунку і нарахування пенсії з усіма надбавками та
процентами,  її запропонували надати всі
документи,  що підтверджують трудовий
стаж.

Коли
вона надала свідоцтво НОМЕР_3 від 10.08.1970 року про закінчення Уманського
учбового пункту по підготовці бухгалтерів,
то виявилось,  що прізвище в
свідоцтві не збігається з її дівочим прізвищем.

На даний
час,  Уманський учбовий пункт давно
ліквідований,  його правонаступник не
встановлений,  а тому витребувати якісь
документи,  що підтверджують факт,  що прізвище ОСОБА_2 в свідоцтві НОМЕР_3 від
10.08.1970 р. - це її дівоче прізвище ОСОБА_3 на українській мові,  та ОСОБА_4 на російській мові,  тільки написано з граматичною помилкою - не
можливо.

В
підтвердження того факту,  що свідоцтво
НОМЕР_3 від 10.08.1970 р. на прізвище ОСОБА_2,
дійсно видавалось їй,  як особі,  що проходила навчання в Уманському учбовому
пункті,  може свідчити хронологія її
навчання,  а саме: спочатку закінчення
нею середньої загальноосвітньої трудової політехнічної школи 26.06.1969
року,  про що свідчить атестат від 26
червня 1969 p.,  де прізвище вказано на російській мові - ОСОБА_4,  потім Уманський учбовий пункт з 1969 р. по
10.08.1970 р.,  про що свідчить свідоцтво НОМЕР_3 від
10 серпня 1970 p.,  де прізвище вказано на російській мові - ОСОБА_2,  а потім з 1970 р. по 1972 р. навчання в
Чигиринському сільськогосподарському технікуму,
про що свідчить диплом НОМЕР_3 від 22 квітня 1972 p.,
де прізвище вказано на українській мові - ОСОБА_3,  та на російській мові - ОСОБА_4.

Все це
вказує на те,  що її дівоче прізвище на
українській та російській мові звучить та пишеться по різному,  а саме: на українській - ОСОБА_3,  на російській - ОСОБА_4,  а

тому в свідоцтві
про закінчення Уманського учбового пункту,
її прізвище було записано на російській мові з граматичними
помилками,  не ОСОБА_4,  а ОСОБА_2.

За таких
обставин факт належності правовстановлюючих документів,  а саме: свідоцтва про закінчення Уманського
учбового пункту по підготовці бухгалтерів НОМЕР_3 від 10 серпня 1970 року
об'єктивно підтверджується матеріалами справи,
що дає підстави суду винести рішення,
яким задоволити вимоги заяви.

Факт,  про встановлення якого просить заявниця,  має юридичне значення,  оскільки підтверджує її трудовий стаж.

На підставі
викладеного,  керуючись,  п.6
ст.  256 ЦПК України,  -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 -
задоволити.

Установити
юридичний факт,  що правовстановлюючий
документ - свідоцтво про закінчення Уманського учбового пункту по підготовці
бухгалтерів НОМЕР_3 від 10 серпня 1970 року,
дійсно належить ОСОБА_1,  дівоче
прізвище „ОСОБА_3" на українській мові та „ОСОБА_4" на російській
мові,  ІНФОРМАЦІЯ_1 (м.  Борислав,
Львівської області,  громадянці
України).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного
суду

Черкаської області через Придніпровський районний суд м.  Черкаси шляхом подачі в 10-

денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням

після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції

або в
порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.