Справа № 2-685/2007
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

11 квітня 2007 року. Дергачівський районний суд
Харківської області у складі:

головуючого судді       Піддубного P.M.

при секретарі                                 Садиковій С.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,
третьої особи на боці відповідача нотаріуса Дергачівської державної
нотаріальної контори Харківської області про визнання договору дарування
недійсним,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третьої особи на боці відповідача
нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області
Маренич Г.П., в якому просила визнати
недійсним договір дарування квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
укладений між нею та ОСОБА_2, посвідчений 25.04.2003р. Дергачівською державною
нотаріальною конторою Харківської області, посилаючись на те, що подарувала
відповідачеві зазначену квартиру за обставин, коли була введена ним і власною
дочкою в оману стосовно предмету договору
та вважала, що укладає договір довічного утримання.

В обґрунтування
своїх вимог вказала, що зазначена квартира належить їй на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого 16.10.2002р. Дергачівською державною нотаріальною
конторою Харківської області за № 2-2866, взимку 2002-2003рр. з метою
постійного проживання до неї з м. Харкова переїхала дочка разом з зятем -
відповідачем у справі ОСОБА_2, протягом спільного проживання між ними існували
доброзичливі стосунки, згодом останні запропонували позивачеві довічний догляд
та утримання взамін на те, що вона
передасть зазначену квартиру у власність відповідача.

Враховуючи
власний похилий вік і наявність ряду захворювань, потребу у постійному догляді,
позивач прийняла вказану пропозицію, 25.04.2003р. при підписанні договору у
нотаріальній конторі у присутності дочки та зятя була впевнена, що підписує
договір довічного утримання. Поставила підпис, не прочитавши договір, оскільки
є неграмотною, нотаріус зі змістом договору її не знайомила та наслідки його
укладення не роз'яснювала.

Через місяць
після укладення договору зять з дочкою припинили надання позивачеві
матеріальної допомоги, остання самостійно сплачувала комунальні платежі,
зневажливе ставлення до неї ОСОБА_2 спричиняло постійні сварки, унеможливлюючи
подальше спільне проживання, у червні 2003р. останні побили її, примушуючи
залишити квартиру, внаслідок чого сусіди викликали міліцію.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 позовні
вимоги підтримала, позов просила задовольнити та пояснила, що на момент вчинення
оспорюваного правочину позивачеві було 73 роки, під час її перебування на
лікуванні у міській клінічній лікарні № 26 до належної їй квартири з метою
постійного проживання переїхала дочка ОСОБА_4 разом з чоловіком ОСОБА_2,
останні запропонували позивачеві довічне утримання взамін на укладення договору
дарування належної їй квартири відповідачеві, ОСОБА_1 прийняла зазначену
пропозицію за умови одержання відповідного догляду та матеріальної допомоги.

2

Під час підписання договору у нотаріальній конторі вважала,
що власним підписом засвідчує згоду саме на
надання довічного утримання, наміру подарувати квартиру ОСОБА_2  не мала,
текст договору нотаріус їй не зачитувала, жодних роз'яснень щодо його
змісту та наслідків укладення не надавала.

Згодом,
переконавшись у відсутності обіцяного утримання та негативному ставленні до неї
дочки і зятя, усвідомила, що при підписанні договору була введена в оману
стосовно його предмету, зважаючи на власну неграмотність не розуміла, чим
відрізняється договір дарування від договору довічного утримання.

Після того, як
під час чергової сварки ОСОБА_2 побили її, погрожуючи вигнати з квартири,
вдруге поїхала до нотаріальної контори, де
нотаріус повідомила їй про укладення договору дарування і пояснила, що
його розірвання можливе лише за наявності згоди та у присутності
обдаровуваного.

Вказала, що
іншого житла позивач не має, ОСОБА_2 її не відвідують, догляду та матеріального
утримання не здійснюють, відповідач відібрав у неї всі документи, в тому числі
пенсійне посвідчення, комунальні платежі
ОСОБА_1 сплачує самостійно.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення та пояснив, що
зазначена квартира була придбана позивачем у 2003р., він з дружиною зробив у
ній ремонт, ОСОБА_1 з власної ініціативи запропонувала подарувати квартиру дочці, але оскільки остання відмовилась,
вирішила оформити договір дарування квартири на нього. Позивачка
самостійно займалася підготовкою документів для укладення договору, ходила до
БТІ, у Дергачівській державній нотаріальній конторі Харківської області сказала нотаріусу, що хоче саме подарувати
квартиру.

Пояснив, що йому
невідомо, чи вміє позивач читати, але нотаріус двічі прочитала повний текст
договору та роз'яснила, що з моменту його укладення право власності на квартиру
належатиме відповідачеві, ОСОБА_1 в усній формі підтвердила свій намір
подарувати йому квартиру та власноручно
підписала договір дарування.

Вказав, що
участі у сплаті комунальних платежів не бере, оскільки у даній квартирі не
проживає, під час хвороби позивача надавав їй необхідну допомогу, але після
лікарні остання не потребувала додаткових матеріальних витрат та догляду,
іншого житла ОСОБА_1 не має, її звернення до суду з даним позовом вважає таким,
що спричинене сваркою, після якої позивач вигнала ОСОБА_2 з дому, у зв'язку з чим у подальшому вони припинили
її відвідувати.

Третя особа
нотаріус Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області
Маренич Г.П. в судовому засіданні пояснила, що вчиненню правочину передувало
роз'яснення нею сторонам наслідків укладення договору дарування, вказала, що
була здивована рішенням позивача подарувати квартиру не дочці, а зятю,
безпосередньо перед підписанням договору зачитувала його текст і пояснювала, що
з моменту його укладення право власності на квартиру належатиме відповідачеві,
при цьому ОСОБА_1 розуміла суть вчинюваного правочину та не висловлювала жодних
заперечень щодо його змісту, цивільна дієздатність позивача була перевірена
нотаріусом та не викликала сумнівів.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що є
колишньої сусідкою ОСОБА_1, раніше проживала за адресою: АДРЕСА_2протягом
1941-2003рр. позивачеві належав будинок № 4 у цьому ж провулку, згодом його
продали та придбали квартиру у м. Дергачі.
Вказала, що з розмови з ОСОБА_1 вона дізналась про те, що остання
подарувала належну їй квартиру, коли позивач розповіла про власні сумніви та
побоювання залишитися без житла, порадила їй звернутися за захистом власних
інтересів до суду, до вказаної розмови ОСОБА_1 про укладення договору дарування
не згадувала.

3

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6пояснила,
що знайома з обома сторонами,
підтвердила факт сварки між ОСОБА_1 та

ОСОБА_2ми, після якої дочка і зять перестали відвідувати
позивача, вказала, що ОСОБА_1 повідомляла їй про те, що подарувала квартиру,
при цьому згадувала погрози дочки позбавити її житла. Вказала, що будь-які
подробиці укладення договору дарування їй не відомі, підтвердила, що позивач не
вміє читати.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що не
спілкується з матір'ю з 2003р., до цього у придбаній квартирі проживали разом з нею та чоловіком, останній
власними зусиллями та за рахунок своїх коштів зробив ремонт, між ними
існували доброзичливі відносини, вони надавали матеріальну допомогу позивачці
під час її лікування у Дергачівській центральній районній лікарні та міській
клінічній лікарні № 26 м. Харкова, після повернення з лікарні остання
додаткових витрат та догляду не потребувала. Погіршення стосунків відбулося
через півроку після підписання договору дарування, зазначений договір укладався з ініціативи матері, яка неодноразово пропонувала
подарувати квартиру їй, але вона відмовлялась, даними обставинами і зумовлене
рішення ОСОБА_1 оформити договір дарування квартири на відповідача.

Вказала, що до нотаріальної контори вони приїжджали
втрьох, безпосередньо у момент підписання
договору вона присутня не була, але може підтвердити, що під час
вчинення згаданого правочину ОСОБА_1 розуміла його суть та усвідомлювала
значення своїх дій.

Вислухавши сторони, допитавши свідків, вивчивши матеріали
справи, суд вважає позовну заяву ОСОБА_1 необґрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 25.04.2003р.
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2укладений договір дарування квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, посвідчений Дергачівською державною нотаріальною конторою
Харківської області за реєстровим № 2-953.

Як вбачається з
показань свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6. наданих у судовому засіданні, після
укладення договору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2і ОСОБА_4 погіршилися відносини, після
чого вони перестали спілкуватися.

Згідно пояснень
третьої особи Маренич Г.П., наданих у судовому засіданні, підписанню договору
безпосередньо передувало усне оголошення
його змісту нотаріусом з роз'ясненням наслідків укладення, позивач засвідчила
власну згоду на укладення саме договору дарування, при цьому
усвідомлювала значення своїх дій. Відповідно до ст.229 ЦК України якщо
особа, яка вчинила правочин, помилялася щодо обставин, які мають істотне
значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Згідно ст. 230 ЦК якщо одна із
сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають
істотне значення (частина перша ст. 229 Кодексу), такий правочин визнається
судом недійсним.

Позивачка
ОСОБА_1 не надала судові доказів того, що вона вчинила правочин, помиляючись
щодо обставин, які мають істотне значення, а також того, що відповідач навмисно
ввів її в оману щодо таких обставин. Ствердження позивача та її представника
про намір укласти договір довічного утримання і небажання укласти договір
дарування спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами по справі,
а саме показаннями свідка ОСОБА_4, а також поясненнями третьої особи -
державного нотаріуса Маренич Г.П. Погіршення ж стосунків між сторонами після
укладення договору не є підставою для визнання його недійсним.

За таких обставин суд вважає
необхідним у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про визнання договору дарування
недійсним відмовити.

4

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 203, 215, 229, 230 ЦК України, ст.ст 10,11,27,31,57-60,209,212,215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1до ОСОБА_2, третьої особи на боці відповідача нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Маренич Галини Петрівни про визнання договору дарування АДРЕСА_1недійсним відмовити.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження
і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.