Справа№22к-1997                                             Головуючий в суді 1-ої інстанції-  Бутов М.М.
Доповідач   - Дербенцева Т.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2007 року                                                                                                       м. Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду м. Києва в складі:

Дербенцевої Т.П.,                      Антоненко И.О.,                                  Панченка М.М., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2003 року та на ухвалу
Апеляційного суду Донецької області від 01 квітня 2004
року, -

встановила:

У жовтні 2003 р. ОСОБА_1, діючий в інтересах ОСОБА_2, звернувся до суду з даним позовом. Позивач зазначав, що 02.05.2003 року
сталася дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача, який
керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, внаслідок чого ОСОБА_2 отримала тяжкі тілесні ушкодження. Відносно
відповідача була порушена кримінальна справа і
постановою Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 09.09.2003 року його було звільнено від кримінальної
відповідальності у зв'язку з амністією. Під час стаціонарного лікування ОСОБА_2
позивачем було витрачено на придбання ліків на 950,52 грн., а
під час амбулаторного лікування було витрачено 85,12 грн. Крім того, внаслідок ДТП було пошкоджено одяг та взуття
ОСОБА_2, вартість яких складає 290 грн. В уточнених
вимогах позивач просив стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 15000 грн., а також стягнути витрати на
юридичну допомогу в сумі 220 грн.

Рішенням Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня
2003 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Донецької області від 01 квітня 2004 року, позов ОСОБА_1 задоволено
частково.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, мотивуючи
свою вимогу порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
судців Судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду м. Києва вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 24 ЦПК України підставами касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої

2

або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання
про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й
це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права,
відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі доводи
правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2003
року та на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 01 квітня 2004 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.