Справа №2-1059/07 2007 рік
РІШЕННЯ

ім'ям    УКРАЇНИ

16 липня 2007
року

Оріхівський
районний суд Запорізької області у складі судді Швайковського А.А. при
секретарі Якуніна О.В.,  розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні справу за позовною заявоюОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання дійсним договору та визнання права власності на
нерухомість,  -

ВСТАНОВИВ:

06 липня
2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом,  в якому зазначає,  що 02 липня 2007 року позивач на підставі
договору купівлі-продажу придбала у громадянина ОСОБА_2 (далі за текстом -
Відповідач) житловий будинок,  що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1житловою площею 23, 0 м2 ,  загальною площею 26, 8 м2 зазначений в плані
літерою "А" та забор - № 1. Житловий будинок розташований на земельній
ділянці площею 609 м2.

Відповідач
отримав даний житловий будинок у спадщину від свого батька,  що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть
серіїНОМЕР_1).

Відповідач
весь час проживав зі своїм батьком у вказаному будинку як до його смерті так і
після,  що в контексті вимог  ст.
549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) вказує на те що
він прийняв спадщину,  однак,  на своє ім'я технічну документацію на будинок
не виготовлював.

Вартість
придбаного нею житлового будинку становить 3500 (три тисячі п 'ятсот) грн.

У
відповідності до умов п.2.1. Договору купівлі-продажу від 02.07.2007 року
своїми підписами продавець та покупець ствердили,  що право власності на житловий будинок
переходить до покупця,  тобто до
позивача,  після підписання самого
Договору.

Позивач
ж,  в свою чергу,  сплатила всю вартість придбаного майна,  свідченням чому є відповідний підпис продавця
- Відповідача на Договорі купівлі-продажу згідно вимог п.3.1. Договору
купівлі-продажу від 02.07.2007 року та наявність в неї технічної документації
на будинок.

Стаття
328 Цивільного кодексу України передбачає,
що право власності набувається на підставах,  що не заборонені законом,  зокрема з правочинів і відповідно до вимог
статті 334 Цивільного кодексу України право власності переходить до набувача
майна з моменту його передачі.

Згідно
вимог  ст.  377 Цивільного кодексу України та  ст.
120 Земельного кодексу України до позивача також перейшло право на
земельну ділянку,  на якій розміщений
придбаний нею житловий будинок

При
зверненні до бюро технічної інвентаризації для реєстрації права власності на
придбану будівлю їй було відмовлено в цьому та роз'яснено,  що Відповідач порушив вимоги законодавства
України до укладення таких угод,  а саме
- ухилився від його нотаріального посвідчення,
хоча у відповідності до умов п. 4.2. Договору Відповідач брав на себе
зобов'язання по нотаріальному посвідченню Договору купівлі-продажу від
02.07.2007 року.

Вказана
обставина перешкоджає позивачу,  як
власнику придбаного житлового будинку користуватися своїми правами,  зокрема - зареєструвати своє право власності
на придбану нерухомість.

З часу придбання майна у Відповідача по теперішній час позивач
відкрито,  безпе володіє вказаним
об'єктом нерухомості,  однак у
відповідності до вимог Тимчасового поло "Про порядок державної реєстрації
прав власності на нерухоме майно",
затвердженого На Міністерства юстиції України за №6/5 від 28.01.03 p.,
провести державну реєстрацію свого і власності без
правовстановлюючого документу не може.

Статтею 220
Цивільного кодексу України передбачено,
якщо сторони домовилися щ усіх істотних умов договору,  що підтверджується письмовими доказами і
відбулося повне ь часткове виконання договору,
але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчень суд може
визнати такий договір дійсним.

Одним із
способів захисту прав як визначено в
ст.  16 Цивільного кодексу
України,  t визнання
цього права.

Пунктом
10 Додатку до Тимчасового положення "Про порядок реєстрації ...." як
правовстановлюючий документ на нерухоме майно визначено рішення суду.

В
попередньому судовому засіданні Представник позивача на позові наполягає і
прохає визнати договір купівлі-продажу від 02.07.2007 року житлового будинку та
визнати за його довірителем право власності на придбаний будинок.

Відповідач
в попереднє судове засідання не з'явився,
хоча про час та місце попереднього судового засідання був повідомлений
судовою повісткою у встановлений законодавством спосіб,  до суду надіслав заяву про визнання позову та
розгляд справи без його участі,  претензій
до Позивача не має.

У
відповідності до вимог ч. 4  ст.  174 ЦПК України,  у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд,  заслухавши доводи Представника позивача та
вивчивши матеріали справи,
встановив,  що на підставі
технічного паспорту складеного 02.07.2007 року на садибний (індивідуальний)
житловий будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3
на праві осрбистої власності. Право власності ОСОБА_3  на зазначений житловий будинок стверджується
Актом приймання індивідуального домовлодіння від 15.11.1951 p.,
домовою книгою для прописки громадян,  Договором на право будівлі будинку і
безстрокового користування земельною ділянкою площею 550 м2.

Так,  у відповідності до ксерокопії свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1 виданого 03.07.2007 року ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1,  про що зроблено відповідний актовий запис
НОМЕР_1  у зв'язку з чим,  з дня смерті відкрилася спадщина,  що зазначена вище.

У
відповідності до  ст.  1261 ЦК
України спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є його син -
ОСОБА_2

Рідство
ОСОБА_2 з
померлим стверджується ксерокопією повторного свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1 виданого 23.11.2000 року.

У
відповідності до  ст.  1268 ЦК
України,  спадкоємець,  який постійно проживав разом із спадкодавцем
на час відкриття спадщини,  вважається
таким,  що прийняв спадщину,  якщо протягом одного року він не заявив про
відмову від неї.

Як
вбачається з паспорту серії НОМЕР_2 виданого Оріхівським РВ УМВС України в
Запорізькій області 31.07.2003 року,
ОСОБА_2 зареєстрований
за зазначеною адресою з 10 жовтня 1979 року.

З
зазначеного випливає,  що на підставі
правовстановлюючих документів Відповідач набув право власності на спадкове
майно.

На
підставі викладеного,  суд приходить до
висновку,  що на підставі  ст.
1268 ЦК України,  ОСОБА_2 набув право власності в спадковому майні - житловий
будинок АДРЕСА_1.

Право
власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна,  що визначено
ст.  334 ЦК України.

У
відповідності до ксерокопії договору купівлі-продажу від 02 липня 2007
року,  що укладений між ОСОБА_2 і
ОСОБА_1,  згідно вимог  ст.
ст.  202,  203,
204,  205,  207 ЦК
України,  на підставі якого ОСОБА_2 продав а
ОСОБА_1  придбала житловий будинок
АДРЕСА_1за 3500 грн.

У
відповідності до ч. 2  ст.  220 ЦК
України,  якщо сторони домовилися
щодо усіх істотних умов договору,  що
підтверджується письмовими доказами,  і
відбулося повне або часткове

виконання договору,  але одна із
сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення,  суд може визнати такий договір дійсним.

На
підставі  ст.  328 ЦК
України,  право власності набувасться
на підставах,  що не заборонені
законом,  зокрема з правочинів і
відповідно до вимог  ст.  344 ЦК
України право власності переходить до набувача майна з моменту його
передачі.

Відповідач
в поданій заяві прохає суд позов задовольнити,
так як вимоги Позивача обґрунтовані,
і претензій до Позивача у його довірителя не має.

У
відповідності до  ст.  41 Конституції України,  кожен має право володіти і розпоряджатися
своєю власністю,  право приватної
власності набувається в порядку,
визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права
власності,  право приватної власності є
непорушним.

Згідно  ст.  49
Закону України „Про власність",
володіння майном вважається правомірним,
якщо інше не буде встановлено судом.

Факт
виконання договору однією із сторін - ОСОБА_1 ,
стверджується наданими заявою ОСОБА_2,  згідно
якої останній зазначив,  що претензій
фінансового характеру до ОСОБА_1  не має.

При
таких обставинах,  суд вважає,  що договір купівлі-продажу від 02.07.2007
року є дійсним і Позивач є фактичним власником нерухомого майна - житлового
будинку АДРЕСА_1

Керуючись  ст.
ст.  2і,  11,
27,  31,  60,
74,  76,  167,
199,  208,  209,
213-215,  218 ЦПК України,   ст.
ст.  11, 16,  32,
71,  267,  202-205,
207,  220,  224 ЦК
України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору та визнання права власності на
нерухомість задовольнити повністю.

Визнати договір
купівлі-продажу від 02.07.2007 року нерухомого майна - житлового будинку що
розташований на земельній ділянці загальною площею 609 м2,  за адресою: АДРЕСА_1житловою площею 23, 0 м2
,  загальною площею 26, 8 м2,  що укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 дійсним.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно - житловий будинок що розташований
на земельній ділянці загальною площею 609 м2,
за адресою: АДРЕСА_1житловою площею 23, 0 м2,  загальною площею 26, 8 м2 з правом реєстрації
в підприємствах бюро технічної реєстрації.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.

Суддя: