Справа №22ц-6984  Головуючий в І інстанції - Литвиненко В.М.
Категорія 44              Доповідач -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
грудня 2007 року      Колегія суддів
судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого  - Калиновського А.Б.

суддів  - Осіяна О.М., Кіктенко Л.М.

при
секретарі - Кочковій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в М.Дніпропетровську цивільну
справу за апеляційною скаргою Відділу освіти Павлоградської міської ради на
рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11
грудня 2003 року за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти Павлоградської міської
ради про стягнення невиплачених сум надбавки за вислугу років, допомоги на
оздоровлення, додаткової оплати за класне керівництво та перевірку зошитів,
компенсації втрати частини заробітку, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2003 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Відділу освіти
Павлоградської міської ради та просила стягнути на її користь 3150 грн. в
рахунок невиплачених сум надбавки за вислугу років, допомоги на оздоровлення,
додаткової оплати за класне керівництво та перевірку зошитів, а також 1000 грн.
в рахунок компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням
строків її виплати.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
11 грудня 2003 року з Відділу освіти Павлоградської міської ради на користь
ОСОБА_1 була стягнута заборгованість за вислугу років у сумі 2545 грн. 51 коп.,
компенсація за порушення строків її виплати у розмірі 892 грн. 38 коп.,
допомога на оздоровлення у сумі 686 грн. 34 коп., компенсацію за порушення
строків виплати зарплати - 249 грн. 40 коп., а всього 4373 грн. 63 коп.

З даним рішенням не погодився відповідач і подав до суду апеляційну скаргу,
де ставив питання про скасування рішення суду та направлення справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Як на підстави апеляційної скарги відповідач посилався на те, що рішення
ухвалене з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального
закону, а також неповним з'ясуванням обставин, що мають значення по справі.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2004 року
апеляційна скарга Відділу освіти Павлоградської міської ради задоволена
частково. Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області
від 11 грудня 2003 року в частині стягнення на користь ОСОБА_1 допомоги на
оздоровлення разом з компенсацією в розмірі 265 грн. 12 коп. за 2001-2002 pp. - скасовано. В
іншій частині рішення суду залишено без змін.

З ухвалою апеляційного суду не погодився відповідач і подав касаційну
скаргу до Верховного Суду України.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 12 липня 2007 року в касаційному порядку ухвала
Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2004 року, в частині
скасування рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 грудня 2003 року в частині стягнення на користь ОСОБА_1 допомоги
на оздоровлення разом з компенсацією в розмірі 265 грн. 12 коп. за 2001-

2002 pp. та направлення
справи на новий розгляд до того ж суду, - скасована і справа в цій частині
направлена на новий розгляд до апеляційного суду. В іншій частині ухвала
апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2004 року залишена
без змін.

Перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга,
в частині оскарження рішення суду про задоволення позовних вимог в частині
недоплаченої допомоги на оздоровлення за 2001-2002 роки - підлягає задоволенню,
а рішення суду в цій частині - скасуванню з ухваленням нового рішення у
відповідності з пп.З, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України про відмову у позові, а в іншій
частині рішення суду підлягає залишенню без змін а апеляційна скарга
відхиленню, з наступних підстав.

Судом
встановлено, що позивачка ОСОБА_1 дійсно працює у відповідача з 15 серпня 1991
року та має стаж педагогічної роботи 15, 5 років.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1, в частині стягнення з відповідача на її користь
недоплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення за 2001-2002 роки в розмірі
686 грн. 34 коп - суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та
відповідності вимогам ст.57 Закону України "Про освіту".

Однак, з
висновками суду в зазначеній частині вимог та ухваленим по них рішення
погодитись неможливо, оскільки вони не відповідають обставинам справи, а також
суперечать нормам матеріального права.

Так, ст.
57 Закону України "Про освіту" - передбачена виплата вчителям
допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки
заробітної плати) при наданні щорічної відпустки  Законів № 2120-Ш від 07.12.2000 року та №
2905-Ш від 20.12.2001 року встановлено, що у 2001 та 2002 роках положення і
норми, передбачені абзацом ч.1 ст. 57 Закону "Про освіту" (щодо
виплати допомоги на оздоровлення) реалізуються в розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України в межах видатків, врахованих у розрахунках до
Державного бюджету України та місцевих бюджетів на 2001 та 2002 роки.

Згідно
постанови Кабміну України від 31.01.2001 року № 78 "Про реалізацію окремих
положень ч.1 ст.57 Закону України "Про освіту", ч.1 ст.25 Закону
України "Про загальну середню освіту", ч.2 ст.18 і ч.1 ст.22 Закону
України "Про позашкільну освіту", а також постанови Кабміну України
від 19.08.2002 року № 1222 "Про реалізацію окремих положень і норм,
передбачених ст.57 Закону України "Про освіту" - виплата допомоги на
оздоровлення педагогічним працівникам проводиться в розмірі 40% місячного
посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки.

Як
вбачається з матеріалів справи, що підтвердили суду і обидві сторони, позивачці
було нарахована та виплачена частково допомога на оздоровлення за 2001-2002
роки (а.с. 18, 19), а тому відповідач правильно та обгрунтовано, у
відповідності з діючим матеріальним законом, нарахував та виплатив позивачці
частково допомогу на оздоровлення за спірний період.

Суд
першої інстанції не прийняв до уваги вище зазначені обставини та діючий
матеріальний закон, стягнувши з відповідача на користь позивачки недоплачену
допомогу на оздоровлення за 2001-2002 роки в сумі 686 грн. 34 коп. (виходячи із
100%) , а тому рішення суду в цій частині не може залишатись в силі і підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову позивачці у стягненні
недоплаченої допомоги на оздоровлення за 2001-2002 роки.

В
зв'язку з наведеним не підлягає задоволенню і позов в частині стягнення компенсації
за порушення строків виплати цієї допомоги у розмірі 265 грн. 12 коп., а
рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні позову.

В іншій
частині: стягнення надбавки за вислугу років і компенсації в зв'язку з втратою
частини заробітку за 2001 та 2002 роки, рішення суду постановлено з дотриманням
норм матеріального та процесуального права, доводи, які викладені в скарзі
висновків суду не спростовують, а тому в цій частині рішення суду підлягає
залишенню без змін.

За таких
обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга
відповідача, в частині оскарження рішення суду щодо стягнення недоплаченої
допомоги на оздоровлення за 2001-2002 роки - підлягає задоволенню, а рішення
суду в цій частині - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову
позивачці в зазначеній частині позовних вимог, в іншій частині апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, п.п. 3, 4 ст. 309, 313 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділу освіти Павлоградської міської ради задовольнити частково .

Рішення
Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2003 року
в частині стягнення з Відділу освіти Павлофадської міської ради на користь ОСОБА_1
недоплаченої допомоги на оздоровлення за 2001-2002 роки в сумі 686 грн. 34 коп.
та компенсації за порушення строків виплати цієї допомоги у розмірі 265 грн. 12
коп. - скасувати.

Відмовити
ОСОБА_1 в її позові до Відділу освіти Павлофадської міської ради про стягнення
недоплаченої допомоги на оздоровлення за 2001-2002 роки в сумі 686 грн. 34 коп.
та компенсації за порушення строків виплати цієї допомоги у розмірі 265 грн. 12
коп.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити .

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з цього часу.