Справа № 2-4188/2007рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

4 вересня 2007 року Оболонський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого судді Маринченко М.М.,

при секретарі Скрипець Г.Л.,

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У серпні 2007
року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В
обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що 22 квітня 1995 року між ним та
відповідачкою зареєстрований шлюб, від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_3.
Сімейне життя у нього з відповідачкою не склалось, оскільки вони виявилися
людьми з різними характерами. З червня 2006 року шлюбні відносини з
відповідачкою припинені, спільне господарство не ведеться, збереження сім'ї
неможливе.

В попередньому
судовому засіданні позивач вказані позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачка в
попередньому судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу не
заперечує.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до
ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої
дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Шлюб між сторонами
зареєстровано 22 квітня 1995 року відділом запису актів громадянського стану
Ленінградської районної державної адміністрації м. Києва, актовий запис НОМЕР_1
Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З пояснень
сторін вбачається, що вони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства з червня 2006 року
внаслідок різних характерів та поглядів на життя, відсутності
взаєморозуміння. Примирення між сторонами та збереження сім'ї не можливе, що
підтвердили як позивач, так і відповідачка.

Таким чином, суд
дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є
неможливим та суперечить інтересам сторін та їхньої неповнолітньої дитини.

На підставі ст.
ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 174, 212-215 ЦПК
України,

вирішив:

Шлюб між ОСОБА_1
таОСОБА_2, зареєстрований 22 квітня 1995 року відділом запису актів
громадянського стану Ленінградської районної державної адміністрації м. Києва,
актовий запис НОМЕР_1розірвати.

При реєстрації
розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану стягнути з
ОСОБА_1державне мито у розмірі 17 (сімнадцять) гривень, відповідачку від сплати
мита звільнити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в двадцятиденний строк, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.