Справа №2-1178/07
РІШЕННЯ

ім'ям    УКРАЇНИ

14 серпня 2007
року

Оріхівський
районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Швайковського А.А.
при секретарі Плечищева О.В.,
розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні справу за
позовною заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору та визнання
права власності на земельну ділянку,  -

ВСТАНОВИВ:

06
серпня 2007 рокуОСОБА_1 звернувся до суду із позовом,  в якому зазначає,  що 05 січня 2007 року,  після ознайомлення з публікаціями у газетах
„ІНФОРМАЦІЯ_1"НОМЕР_1 від 04.01.07 р. і „ІНФОРМАЦІЯ_2" №1 (3414) від
05.01.07 р. про дозвіл на продаж земель сільськогосподарського призначення з 1
січня 2007 року,  позивач уклав із
ОСОБА_2{далі за текстом - Відповідач) договір купівлі-продажу земельної ділянки
загальною площею 4, 2781 га,  розташовану
на територіАДРЕСА_1однак у визначений договором строк відповідач не зміг його
нотаріально посвідчити.

У
відповідності до умов п.2.3. Договору купівлі-продажу від 05.01.2007 року своїм
підписом Відповідач підтвердив факт переходу права власності на земельну
ділянку до позивача з моменту підписання самого Договору.

Після
оформлення договору купівлі-продажу від 05.01.2007 р. відповідач замість
земельного сертифікату,  на підставі
якого укладався цей договір купівлі-продажу,
отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії
НОМЕР_1,  оформлений на своє ім'я,  із вказанням кадастрового номеру земельної
ділянки НОМЕР_2

До
підписання договору позивач повністю розрахувався за придбане майно,  про що також вказано в самому договорі,  підписаному Відповідачем.

Стаття
328 Цивільного кодексу України передбачає,
що право власності набувається на підставах,  що не заборонені законом,  зокрема з правочинів і відповідно до вимог
статті 344 Цивільного кодексу України право власності переходить до набувача
майна з моменту його передачі.

Статтею
657 Цивільного кодексу України передбачено нотаріальне посвідчення договору
купівлі-продажу земельної ділянки.

Відповідач
згідно п. 3.3. Договору від 05.01.2007 року прийняв на себе зобов'язання по
нотаріальному посвідченню Договору,
однак не виконав його,  що
позбавляє позивача можливості провести переоформлення права власності на
придбану земельну ділянку загальною площею 4, 2781 га.

З часу
придбання майна у Відповідача і по теперішній час позивач відкрито,  безперервно володіє земельною ділянкою.

Статтею
220 Цивільного кодексу України передбачено,
якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору,  що підтверджується письмовими доказами і
відбулося повне або часткове виконання договору,  але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення,  суд може
визнати такий договір дійсним.

Відповідно
до вимог чинного законодавства,
зокрема  ст.  124 Конституції України,  юрисдикція судів поширюється на всі
правовідносини,  що виникають у державі.

Стаття
15 Цивільного кодексу України надає право кожній особі на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання,  для
чого,  у відповідності з вимогами  ст.  16
цього ж Кодексу,  вона має право
звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права
та інтересу.

Одним із
способів захисту прав є визнання цього права.

В
попередньому судовому засіданні Представник позивача на позові наполягає і
прохає визнати договір купівлі-продажу від 05.01.2007 року земельної ділянки та
визнати за його довірителем право власності на придбану земельну ділянку.

Представник
відповідача в попередньому судовому засіданні від імені свого довірителя позов
визнав і вважає за можливе його задовольнити.

У відповідності до вимог ч. 4   ст.   174 ЦПК України,  у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд,  заслухавши доводи Представника позивача та
вивчивши матеріали справи,
встановив,  що право власності на
земельну ділянку площею 4, 2781 га що розташована на територіїАДРЕСА_1 за
ОСОБА_2визначено наданою ксерокопією Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії НОМЕР_1 виданого 23 липня 2007 року,  кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2

У
відповідності до ксерокопії договору купівлі-продажу від 05 січня 2007
року,  що укладений між ОСОБА_2 і
ОСОБА_1,  згідно вимог   ст.
ст.   202,  203,
204,  205,  207 ЦК
України,  на підставі якого ОСОБА_2
продав а ОСОБА_1 придбав земельну ділянку площею 4, 2781 га що розташована на
територіїАДРЕСА_1 за 5000 грн.

У
відповідності до ч. 2   ст.   220 ЦК України,  якщо сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору,  що підтверджується
письмовими доказами,  і відбулося повне
або часткове виконання договору,  але
одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення,  суд може визнати такий договір дійсним.

Факт
виконання договору однією із сторін - ОСОБА_1,
стверджується наданою заявою ОСОБА_2 згідно якої ОСОБА_2 зазначив що на
час укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки,  технічна документація знаходилась на
виготовленні,  а тому він не зміг його
нотаріально посвідчити,  а коли отримав
державний акт на право приватної власності на землю,  і звернувся до нотаріуса,  то той відмовляється посвідчувати такий
договір.

Так,  дійсно,
на час розгляду зазначеного позову,
існує заборона на продаж земельних ділянок сільськогосподарського
призначення,  однак на час укладення
договору,  тобто 05 січня 2007 року,  такої заборони не існувало,  чому є підтвердження публікації у засобах
масової інформації,  а саме газета
„ІНФОРМАЦІЯ_1" і газета „ІНФОРМАЦІЯ_2". Така заборона була введена
законодавчо з 16 січня 2007 року.

Право власності
у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна,  що визначено
ст.   334 ЦК України.

На
підставі   ст.   328 ЦК
України,  право власності набувається
на підставах,  що не заборонені
законом,  зокрема з правочинів і
відповідно до вимог   ст.   344 ЦК
України право власності переходить до набувача майна з моменту його
передачі.

При
таких обставинах,  суд вважає,  що договір купівлі-продажу від 05.01.2007
року дійсним і Позивач є фактичним власником нерухомого майна - земельної ділянки
площею 4, 2781 га що розташована на територіїАДРЕСА_1.

Керуючись   ст.
ст.   2і,  11,
27,  31,  60,
74,  76,  167,
199,  208,  209,
213-215,  218 ЦПК України,    ст.
ст.   11,  16,
32,  71,  267,
202-205,  207,  220,
224 ЦК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору та визнання права власності на
земельну ділянку задовольнити повністю.

Визнати
договір купівлі-продажу від 05.01.2007 року нерухомого майна - земельної
ділянки площею 4, 2781 га що розташована на територіАДРЕСА_1що укладений між
ОСОБА_2і ОСОБА_1 дійсним.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 4, 2781 га що розташована
на територіАДРЕСА_1кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1,  з правом виготовлення державного акту на
право приватної власності на землю.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4   ст.
295 ЦПК України.

Суддя:
А.А. Швайковський