РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
червня 2007 року                    Новомосковський
міськрайонний суд у складі:

головуючої                                                                         Єлізаренко
І.А.,

секретаря                                                                            Кравченко
О.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
грошової суми внаслідок розірвання договору у зв"язку з істотною зміною
обставин, -

встановив:

Позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2.
про стягнення грошової суми внаслідок розірвання договору у зв"язку з
істотною зміною обставин.

В обґрунтування
позовних вимог позивач посилається на те,
що 04.10.2002 року він за договором купівлі-продажу купив у відповідача
автозаправочну станцію,  що знаходиться
вАДРЕСА_1. Купівлю було здійснено за 160 500 грн.,  з яких він зразу ж заплатив відповідачу 25000
грн. Крім того згідно розписок він також сплатив відповідачеві 02.04.2003 року
30400 грн. та 08.10.2003 року 30922 грн. Також ним було сплачено відповідачеві
53000 грн. через декілька днів після укладення договору. Наприкінці січня 2004
року йому стало відомо,  що
відповідач,  користуючись тим,  що до 01.04.2004 року право власності на
автозаправочну станцію залишалося за ним,
не повідомивши йому продав автозаправочну станцію іншій особі.
Оскільки,  автозаправочну станцію вже
було продано іншій особі і фактично договір купівлі-продажу розірвано,  17.02.2004 року між ним та відповідачем було
підписано угоду про розірвання договору купівлі-продажу автозаправочної станції
і відповідач зразу ж повернув йому в присутності нотаріуса 78000 грн.,  останню суму,
отриману по розписками,  не
повернув. На неодноразові звернення до нього щодо повернення суми він прохав
почекати,  а тому вважає,  що відповідач повинен повернути йому
затрати,  понесені ним на придбання
автозаправочної станції в розмірі 30922 грн.,
а також витрати на юридичну допомогу в розмірі 4000 грн.

Позивач
в судовому засіданні підтримав позовні вимоги,
посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві,  а
також на свої пояснення,  дані в судовому
засіданні.

Представник
позивача в судовому засіданні також підтримала позовні вимоги позивача і
просила позов задовольнити.

Представник
відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав,  пояснивши,
що відповідачем було повернуто позивачеві всю суму в результаті
розірвання договору купівлі-продажу автозаправочної станції,  що становить 86322 грн.

Суд,  вислухавши сторони,  представників сторін,  свідків,
дослідивши матеріали справи вважає,
що в задоволенні позову повинно бути відмовлено з наступних підстав.

Встановлено
судом і підтверджується матеріалами справи,
згідно договору купівлі-продажу від 04.10.2002 року позивач придбав у
відповідача автозаправочну станцію,  що
знаходиться в АДРЕСА_1. Продаж вчинено за 160 500 грн.,  з яких до підписання цього договору
відповідачем було отримано 25000 грн.,  а
решту суми 135 500 грн. позивач зобов'язався сплатити відповідачеві таким
чином: першого числа щомісячно суму 7600 грн.,
починаючи з 01.11.2002 року по 01.03.2004 року

включно і
01.04.2004 року - суму 6300 грн. Згідно розписок від 02.04.2003 року та

08.10.2003           року відповідачем
від позивача було отримано відповідно 30400 грн. та 30922

грн. за продану автозаправочну станцію,
що знаходиться АДРЕСА_1

Згідно угоди про
розірвання договору купівлі-продажу автозаправочної станції від

17.02.2004           року,  укладеної між позивачем та відповідачем
договір купівлі-продажу

автозаправочної станції,  що
розташованаАДРЕСА_1 від 04.10.2002 року було розірвано з обопільної згоди
сторін.

Позивач,  звернувшись до суду зі вказаним вище позовом
просить стягнути з відповідача на його користь грошову суму внаслідок
розірвання вказаного договору купівлі-продажу
в розмірі 30 922 грн.

В
судовому засіданні позивач пояснив,  що
внаслідок розірвання договору купівлі-продажу автозаправочної станції
відповідачем йому було повернуто 78 000 грн.,
розписки не складалося. Однак,
крім наданих суду розписок щодо отримання відповідачем від нього сум в
розмірі 30 400 грн. та 30 922 грн.,  він
після укладенні договору купівлі-продажу через декілька днів,  сплатив відповідачеві 53 000 грн. за купівлю
автозаправочної станції,  розписка про це
також не складалася,  а тому вважає,  що повернута відповідачем йому сума в розмірі
78 000 грн. включає в себе суму 53 000 грн. та 25 000 грн.,  сплачених ним відповідачеві,  а суму в розмірі 30 922 грн. відповідач йому
не повернув.

Відповідно
до  ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини,  на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами,  які беруть
участь у справі.

Позивач
в судовому засіданні стверджував,  що
відповідачем йому було повернуто 78 000 грн. в результаті угоди про розірвання
договору купівлі-продажу автозаправочної станції,  зазначені обставини в судовому засіданні
також підтвердив представник відповідача.

Відповідно
до  ст. 61 ЦПК України обставини,  визнані сторонами та іншими особами,  які беруть участь у справі,  не підлягають доказуванню.

З огляду
на вищевикладене та враховуючи те,  що
позивач пояснив,  що відповідачем йому
вже було повернуто 78 000 грн.,  а також
те,  що позивачем не було надано суду
жодних доказів на підтвердження того,  що
ним було сплачено відповідачеві ще 53 000 грн. за купівлю автозаправочної
станції,  крім наданих суду розписок на
суму 30 400 грн. та суму 30 9222 грн. суд вважає,  що в задоволенні позову щодо стягнення з
відповідача грошових коштів в розмірі 30 922 грн. повинно бути відмовлено.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст. 10,  11,  60,
61,  209,  212,
214-215 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення грошової суми внаслідок розірвання договору у зв"язку з істотною
зміною обставин - відмовити.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.