Справа №2-41/2007р.(2-691/2006р.)
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня
2007 року                                                                                                м.  Пирятин

Пирятинський
районний суд Полтавської області У складі головуючого-судці Сімонової С.
Г. при секретарі - Овдієнко Л.Ф.

з участю
представника позивача Литвиненко Т.О.(юридичної особи),  відповідача ОСОБА_1(фізична особа),

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом Відкритого акціонерного
товариства „Державний ощадний банк України" філія-Пирятинське відділення
№3089 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору,

встановив:

Відкрите
акціонерне товариство „Державний ощадний банк України" філія -Пирятинське
відділення №3089 звернулося до суду в жовтні 2006 року з позовом до
ОСОБА_1  про стягнення заборгованості по
кредитному договору.

У
судовому засіданні представник позивача позов підтримала,  пояснила,
що відповідачкою ОСОБА_1 26.12.2005 року було укладено договір з
позивачем на отримання кредиту в сумі 4900 грн. для придбання комп'ютерної
техніки - ноутбука „Toshiba",  зі сплатою
відсотків користування кредитом в розмірі 26% річних строком на 36 місяців.
Відповідачка умови договору не виконує,
станом на 18.01.2007 року заборгованість по кредитному договору складає
5720 грн.Обкоп.,  яку позивач просить
стягти з останньої.

Відповідачка
з позовом не згідна,  пояснила,  що дійсно уклала кредитний договір з
позивачем на придбання комп'ютерної техніки,
хоча їй необхідні були кошти для лікування матері,  а приватний підприємець ОСОБА_2 пообіцяв їй
видати замість ноутбука гроші,  проте гроші їй не віддав,  в даний час зник з місця мешкання,  прокура­турою щодо нього порушена кримінальна
справа,  вважає,  що він повинен бути відповідачем по справі і
нести відповідальність за невиконання умов кредитного договору.

Судом
встановлено:

26 грудня
2005 року між ВАТ „Державний Ощадний банк України" філією -Пирятинське
відділення №3089 в особі в.о. керуючого Литвиненко Т.О. з однієї сторони та
відповідачкою ОСОБА_1 з другої сторони був укладений кредитний договір №2290 та
договір застави майна №1.

Предметом
кредитного договору являються кошти,  які
були надані банком позичальнику ОСОБА_1 в сумі 4900 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом в розмірі 26 % річних. Кредит надавався строком на 36
місяців з остаточним погашенням кредиту не пізніше 25 грудня 2008 року. Згідно
договору застави майна №1 від 26 грудня 2005 року,  укладеного між позивачем і відповідачем,  предметом застави є рухоме майно (комп'ютерна
техніка: ноутбук „Toshiba" ).

Відповідно
до п.1.3 даного кредитного договору,  кредит
надавався шляхом перерахування коштів на поточний рахунок ПП ОСОБА_2 для
придбання побутової техніки.

Проте,  відповідачка не отримала товар,  а мала намір отримати замість нього грошові
кошти,  які необхідні були їй для
лікування матері,  але ОСОБА_2 гроші їй
не віддав.

На протязі січня-березня 2006 року сплачено за кредитним договором   411грн. Заборгованість за кредитом на даний
час  становить 4488 грн.99коп.,  заборгованість по відсоткам та пені
1231грн.07коп.,  а всього 5720грн.06коп.
Викладене також підтверджується:

·
копією кредитного договору(а.с. 7-8),  згідно якому 26.12.2005 року відповідачка
ОСОБА_1 з ВАТ „Державний ощадний банк України" філія - Пирятинське
відділення №3089 уклала договір на отримання кредиту в сумі 4900 грн. зі
сплатою відсотків користування кредитом в розмірі 26% річних строком на 36
місяців;

·
листом керуючого філією - Пирятинського відділення
Ощадного банку №3089(а.с. 20),  згідно
якому відповідачка 6.06.2006 року зобов'язалась сплатити борг до 8.06.2006
року;

·
довідкою філії-Пирятинського відділення Ощадного банку
№3089 (а.с. 44) ,  згідно якої станом на
18.01.2007 року ОСОБА_1 має заборгованість згідно кредитного договору №2290 від
26.12.2005 року в сумі 5720, 06 грн;

·
іншими матеріалами справи.

Згідно  ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах ,
встановлених договором,  а
позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд приходить до висновку,  що вимоги позивача обґрунтовані і позов
підлягає задоволенню,  оскільки
відповідачка ОСОБА_1 не виконує умови договору.

При
цьому суд не приймає до уваги доводи відповідачки про те,  що заборгованість по кредиту повинна бути
стягнута з ОСОБА_2,  який незаконно
заволодів грошима,  а вона у передбачений
законом термін відмовилась від договору,
оскільки згідно ч.1  ст. 1046 ЦК України
сторонами за договором позики є позикодавець і позичальник,  а ОСОБА_2 не є стороною договору позики,  а тому не може відповідати за невиконання
вказаного договору. Про те,  що
відповідачка не відмовлялась від укладення договору свідчить її зобов'язання
платити борг 6.06.2006 року,  тоді як
термін відмови від договору кредиту закінчився. Крім того,  відповідачка порушила умови договору,  не отримуючи товар,  а маючи намір отримати гроші. Порушень
договору кредитодавцем не встановлено. Керуючись  ст.
ст.  10, 212, 215 ЦПК
України,   ст.  1054 ЦК
України,  суд -

вирішив:

Позов
відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України" філія-
Пирятинське відділення №3089 задовольнити.

Розірвати
дію кредитного договору №2290 від 26.12.2005 року,  укладеного між відкритим акціонерним
товариством „Державний Ощадний банк України" філія -Пирятинське відділення
№3089 та ОСОБА_1.

Стягти з
ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк
України" філія - Пирятинське відділення №3089 заборгованість за кредитом в
сумі 4488, 99грн.,  1231, 07 грн.-
заборгованість по відсоткам та пені,  а
також в повернення сплаченого державного мита 51(п'ятдесят одна)грн. 10коп. та
30(тридцять)грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,  а всього 5801 (п'ять тисяч вісімсот одна)
грн. 16 коп.

Накласти
арешт на майно та грошові кошти,  що
належать ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості по кредиту згідно
кредитного договору №2290 від 26.12.2005 року.

На
рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження до апеляційного суду
Полтавської області через Пирятинський районний суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення та апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.