Справа 2-б57507
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня
2007 року                                                                    Рівненський
міський суд

під головуванням
судді - Ковальова І.М.

при секретарі -
Мізера А.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Рівне під час попереднього розгляду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про розірвання шлюбу та стягнення
аліментів, -

встановив :

В суд м. Рівне з
позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів звернулась ОСОБА_1

В
судовому засіданні позивача позовні вимоги підтримала. Суду пояснив, що вони з
відповідачем зареєстрували шлюб 07 жовтня 1994 року відділом РАЦС м. Рівне.

Від
даного шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження та сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2народження.

Спільне
життя у них не склалось,  вони мають
різні погляди на вирішення сімейних проблем,
на подружнє життя. Подальше збереження сім'ї та шлюбу є неможливим.  На даний час вони не підтримують подружніх
стосунків,  не ведуть спільного
господарства та бюджету,  проживають
окремо.

За таких
обставин,  вважає,  що сім'я розпалась остаточно і існує лише
формально. Примирення між ними не можливе. Просить шлюб розірвати,  дітей залишити на проживанні з нею.

Крім
того,  відповідач не надає постійно
добровільно допомогу на утримання дітей,
хоча працює і отримує заробітну плату. В зв'язку з цим просить суд
стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 13 частини його заробітку.

Відповідач
в судовому засіданні позовні суду пояснив,
що вони дійсно протягом трьох років проживають окремо,  не ведуть спільного господарства та
бюджету,  не підтримують подружніх
стосунків. В чатсині стягнення аліментів пояснив,  що він щомясічно надає допомогу на утримання
дітей в розмірі по 100 грн. на дитину.

Заслухавши
сторони,  дослідивши матеріали справи,
суд вважає,  що позов підлягає до задоволення.

Судом
встановлено,  що сторони мають різні
погляди на життя,  різні погляди на
вирішення сімейно-шлюбних проблем та питань.
Сторони не ведуть спільного господарства та бюджету,  проживають окремо,  примирення між ними не можливе. Вони втратили
один до одного почуття любові та поваги. На думку суду,  шлюб існує формально,  подальше збереження сім'ї не можливе.

Відповідно
до  ст.180 Сімейного Кодексу України
батьки зобов"язані
утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи
вищевикладені обставини в їх сукупності та те,
що відповідач в добровільному порядку регулярно коштів на утримання
дітей не надає,  хоча працездатний і має
місце роботи,  позовні вимоги підлягають
до повного задоволення.

2

Керуючись    ст. ст.10, 60, 212, 213, 215, 294  ЦПК
України,     ст.110, 111, 180 Сімейного Кодексу
України,    суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 07 жовтня 1994 року відділом РАЦС м.
Рівне,  актовий запис НОМЕР_1- розірвати.

Неповнолітніх
дітей сторін залишити на проживанні з матір'ю.

При
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГСу стягнути з ОСОБА_1 17 грн.,  ОСОБА_2від витрат звільнити.

Стягнути
з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
дочки ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження та
сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2народження в розмірі 13 частини всіх видів його
заробітку,  але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму дитини відповідного віку,
починаючи з 27 червня 2007 року до досягнення дітьми повноліття,  щомісячно.

Стягнути
з ОСОБА_2 державне мито в сумі 51 грн. в прибуток держави.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляціне
оскарження.