спарава№2-6308/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2007
року
Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:            головуючого - судді                                 Кухтея Р.В.

при секретарі
-
Шафранюк І.Ф.

з участю
позивача-
ОСОБА_1

представника
відповідача-
Шевчук Ю.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради про визначення часток у спільній
сумісній власності та визнання права власності на спадкове нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся в суд з позовом до відповідача про визначення розміру часток у спільній
сумісній власності - квартири АДРЕСА_1 та визнання права власності на спадкове
нерухоме майно. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вказана квартира належить
на праві спільної сумісної власності йому та матері ОСОБА_2, яка ІНФОРМАЦІЯ_1
померла.

Після її смерті
відкрилась спадщина на частину квартири АДРЕСА_1. Спадкоємцем за законом є він,
оскільки прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом з спадкодавцем.
При зверненні в нотаріальну контору йому було відмовлено в оформленні свідоцтва
на прийняття спадщини, оскільки частка, що належала спадкодавцю не є
визначеною. Просить суд визначити, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та йому
належить по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на
вказану квартиру.

В судовому
засіданні позивач підтримв свої позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній
заяві, просив позов задовольнити.

Представник
відповідача Луцької міської ради в судовому засіданні позов визнав повністю.

Заслухавши
пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши представлені по справі
докази, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до
задоволення.

Згідно ст. 355 ЦК України майно,
що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).

Відповідно до
ст. 357 ЦК України
частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не
встановлено за домовленістю співвласників або законом.

В судовому
засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що стверджується свідоцтвом про право власності
на житло від 29 липня 2004 року (а.с.6).

Згідно свідоцтва
про смерть НОМЕР_1 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Відповідно до
ч.3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст.1270 ЦК
України не заявив про відмову від неї.

Відповідно до
ч.1 ст. 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

З копії
свідоцтва про народження від 22 листопада 1966 року встановлено, що ОСОБА_2 є
матір'ю ОСОБА_1 (а.с.5).

Позивач постійно
проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважаються
таким, що прийняв її, оскільки протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України,
він подав заяву про прийняття спадщини, що стверджується відповіддю першої
Луцької державної нотаріальної контори.

Таким чином,
аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до
висновку, що виходячи з наступного розміру ідеальних часток співвласників,
частка кожного у спільній сумісній власності - квартири АДРЕСА_1 становить по
1/2 частини, а тому за ОСОБА_1
слід визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_2,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,

Керуючись
ст.ст.3, 10, 57, 60, 208, 209, 215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст.355,
357,1261,1268, 1269 ,1297 ЦК
України, суд , -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визначити, що
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 належить та ОСОБА_1 належить по 1/2 частині
квартири АДРЕСА_1.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_2.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення
протягом десяти днів з дня його проголошення та подачі апеляційної скарги на
рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили протягом десяти днів з дня його проголошення, якщо не
буде подана заява про апеляційне оскарження. Якщо буде подана заява про
апеляційне оскарження, рішення набирає законної сили протягом двадцяти днів,
якщо не буде подана апеляційна скарга. Якщо буде подана апеляційна скарга,
рішення набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної
інстанції.