Справа № 2-1687
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
вересня 2007 року                                                                                                   м.  Коломия

Коломийський
міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

Головуючого-судді                 Обідняка В.Д.

Секретаря                                 Ковальчук Г.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия справу за позовом
ОСОБА_1  ОСОБА_2до Шепарівської сільської
ради про визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

позивачі
звернулися в суд з даним позовом,  який
підтримали в судовому засіданні і пояснили,
що рішенням Коломийської районної ради № 308 від 14 серпня 1968 року їх
батькові ОСОБА_3 дозволено будівництво індивідуального житлового будинку на
земельній ділянці площею 600 кв. м.  в
селі Шепарівці Коломийського району. На даній земельній ділянці їх батьки
протягом 1968-1971 років побудували індивідуальний житловий будинок,  літню кухню,
навіс та криницю. Даний будинок є майном колгоспного двору,  а тому належав його членам на праві спільної
сумісної власності. По невідомій їм причині будинок не був зареєстрований і
після смерті батьків вони не можуть знайти свідоцтво на право власності на
нього. Просять суд постановити рішення,
яким визнати право власності на будинок АДРЕСА_1за ними,  ОСОБА_2та ОСОБА_1по 1/2 його частині : по 1/4
частині - як на частку в майні колишнього колгоспного двору,  а по 1/4 частині - в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідач
- представник Шепарівської сільської ради Муцак І.М.  в судовому засіданні позов визнала повністю і
пояснила,  що за позивачами як власниками
по 1/4 частині майна колишнього колгоспного двору та спадкоємцями,  які прийняли спадщину після смерті своїх
батьків,  яким належало по 1/4 частині
майна колишнього колгоспного двору по АДРЕСА_1слід визнати право власності по
1/2 частині.

Суд
вислухавши пояснення сторін,  перевіривши
матеріали справи вважає,  що позов
підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Статтею
549 ЦК України
(в редакції 1963 року) визнається,  що
спадкоємець прийняв спадщину,  якщо він
фактично вступив в управління або володіння спадковим майном,  а згідно
ст.  548 ЦК України
(редакції 1963 року) прийнята спадщина належить спадкоємцю з дня її відкриття
-дня смерті спадкодавця.

Судом
встановлено,  що згідно рішення
Коломийської районної ради № 308 від 14 серпня 1968 року батькові позивачів -
ОСОБА_3 надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на
земельній ділянці площею 600 кв. м.  в
селі Шепарівці Коломийського району,  що
стверджується свідоцтвом на забудову садиби. На даній земельній ділянці батьки
позивачів ОСОБА_3  та ОСОБА_4 протягом
1968-1971 pp. побудували індивідуальний житловий будинок,  літню кухню,
навіс та криницю. Даний житловий будинок з господарськими будівлями та
спорудами являвся майном колгоспного двору,
що стверджується довідкою сільської ради,  а тому належав його членам на праві спільної
сумісної власності. Однак будинок не був зареєстрований і після смерті батьків
пропало свідоцтво на право власності на нього. Відповідно до п.6 постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності" від 22 грудня 1995 р. № 20,  право власності на майно,  яке належало колгоспному двору і збереглося
після припинення його існування,  мають
ті члени двору,  котрі до 15 квітня 1991
року не втратили права на частку в його майні. На момент ліквідації інституту
колгоспних дворів членами нашого колгоспного двору були: ОСОБА_3  - голова двору,  ОСОБА_4,
ОСОБА_2,  ОСОБА_1  що стверджується довідкою сільської ради. А
тому спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав
їм по 1/4 частці кожному. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 ,  а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4,  після смерті яких відкрилася спадщина за
законом.  До складу спадкового майна

після смерті батьків входить по 1/4 частині будинку ОСОБА_1 та земельна
ділянка. Однак спадщину не взмозі оформити,
так як не має правовстановлюючих документів на будинок. Проживаючи в
спірному будинку позивачі фактично вступили у володіння спадковим майном,  а тому вважаються такими,  що прийняли спадщину і вона належить їм з
моменту відкриття.

Встановлене
судом підтверджено довідкою МБТІ,
свідоцтвом на забудову садиби,
довідками сільської ради,
свідоцтвом про одруження батьків,
свідоцтвами про народження,
свідоцтвами про смерть батьків,
державним актом на землю та іншими перевіреними в суді доказами.

Отже,  суд прийшов до переконання,  що за позивачами слід визнати право власності
по !4 частині на будинок по АДРЕСА_1.

На
підставі  ст.   ст.
328,  368,  370,
392 ЦК України (в
ред. 2003 р.),
ст.   ст.  548,  549 ЦК України (в ред. 1963 року) та
керуючись  ст.
ст.  213-215 ЦПК України
суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Визнати
право власності на будинок АДРЕСА_1за ОСОБА_2та ОСОБА_1по 1/2 його частині: по
1/4 частині - як на частку в майні колишнього колгоспного двору,  а по 1/4 частині - в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. У разі подачі заяви про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана у
строк,  рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження через Коломийський міськрайонний суд. Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.