Справа№ 2 «о»- 398/07р.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМУКРАЇНИ

31 серпня 2007
року

Ленінський
районний суд м.  Луганська в складі:
головуючого - судді: Гончарової І.А. при секретарі: Кудреватих Ю.А.

за участю
народних засідателів: Єфаніної Н.В.,
Декань Г.М. ,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання
безвісно відсутнім ОСОБА_2, -

встановив:

Заявник
звернулася до суду із заявою про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1. В обгрунтування своєї заяви
заявник вказала,  що 29 грудня 2001 року
між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб,
зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану м.
Луганська,  про що зроблено актовий запис
№1121. Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають двох дітей: синів ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_2,
та ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_3.
Проживати однією сім*єю з ОСОБА_2заявниця почала із січня 2001 року,  місцем їх проживання було орендоване
житло,  розташоване за адресою: м.
Луганськ,  АДРЕСА_1. Чоловік заявниці є
громадянином Палестини і до січня 2001 року він мешкав у гуртожитку Луганського
медичного університету,  де навчався на
медичному факультеті за фахом „лікувальна справа" в період з 2000 по 2006
рік. За час спільного проживання ОСОБА_2 неодноразово виказував наміри
залишитися працювати в Україні після закінчення навчання. В місті Луганську
навчалися та жили друзі та знайомі чоловіка заявниці,  з якими він постійно спілкувався. У травні
2006 року ОСОБА_2 забрав свої речі та пішов з дому,  з того часу місце його перебування заявниці
невідоме. Вона проводила пошуки чоловіка в м. Луганську та в м. Донецьку,  де він міг працевлаштуватися,  але безрезультатно. В місті Луганську ОСОБА_2
зареєстрований за адресою: м. Луганськ,
АДРЕСА_2 Заявниця постійно проживає у м. Луганську з 1997 року та працює
викладачем Луганського державного медичного університету.

У
судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги,  суду пояснила,  що вона з 29 грудня 2001 року перебуває у
зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2.  У
травні 2006 року він покинув їх спільне помешкання,  забравши свої речі і до теперішнього часу
ніяких відомостей про нього заявниця немає,
з цього приводу вона дзвонила його батькам,  але безрезультатно. Матеріальну допомогу
сім*ї він не надає. Визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім заявниці потрібно для розірвання
шлюбу.

Представник
зацікавленої особи - Ленінський відділ реєстрації актів цивільного стану
Луганського міського управління юстиції - у судове засідання не з*явився,  до початку слухання справи надав заяву,  в якій проти задоволення позовних вимог не
заперечував та просив розглядати справу у його відсутність.

Суд,  вислухавши пояснення заявника,  допитавши свідків,  дослідивши матеріали справи,  приходить до висновку про наявність підстав
для визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2.

Судом
встановлено:

Заявник
ОСОБА_1 з 29 грудня 2001 року перебуває у шлюбі із ОСОБА_2,  зареєстрованому міським відділом реєстрації
актів громадянського стану Луганського обласносго управління юстиції.

Від
шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають двох дітей: синів ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_2,
та ОСОБА_4,   ІНФОРМАЦІЯ_3.  Проживати
однією  сім*єю  з
ОСОБА_2

заявниця
почала із січня 2001   року,   місцем їх проживання було орендоване
житло,  розташоване за адресою: м.
Луганськ,  АДРЕСА_1.

Чоловік
заявниці є громадянином Палестини і до січня 2001 року він мешкав у гуртожитку
Луганського медичного університету,  де
навчався на медичному факультеті за фахом „лікувальна справа" в період з
2000 по 2006 рік.

В місті
Луганську ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: м. Луганськ,  АДРЕСА_2 За довідкою,  наданою старшим інспектором деканату
іноземних студентів Філіпповою О.В.,  він
з червня 2006 року за цією адресою не мешкає.

В травні
2006 року ОСОБА_2 забрав свої речі із орендованого помешкання та пішов з
дому,  до теперішнього часу його місце
перебування невідоме.

Таким
чином,  за місцем постійного проживання
ОСОБА_2 більше року немає ніяких відомостей.

Відповідно
до  ст.
43 ЦК України
громадянин може бути в судовому порядку визнаний безвісно відсутнім,  якщо протягом року в місці його постійного проживання
немає відомостей про місце його перебування.

Факт
відсутності відомостей про місце перебування ОСОБА_2 у місці його постійного
проживання протягом більше одного року підтверджується зібраними по справі
доказами,  а також поясненням свідків у
судовому засіданні.

Допитаний
судом свідок ОСОБА_5 пояснила,  що
позивачка перебуває у шлюбі із ОСОБА_2,
від шлюбу вони мають двох синів. У травні 2006 року він пішов з
помешкання за адресою: м. Луганськ,
АДРЕСА_1. Більше року немає відомостей про перебування чоловіка
заявниці,  його пошуки результатів не
дали. Визнання чоловіка безвісно відсутнім потрібно заявниці для оформлення
розірвання шлюбу. Допитаний судом свідок ОСОБА_6 пояснила,  що заявниця перебувала у шлюбі із
ОСОБА_2.  Останній раз його бачила у травні
2006 року,  потім він пішов з дому. З
того часу ніяких відомостей про перебування чоловіка заявниці немає. Заявниця
дзвонила його батькам для з*ясування місця перебування чоловіка,  але результатів це не дало. Матеріальну
допомогу на утримання дітей він не надає.

У суду
немає підстав ставити під сумнів істинність фактів повідомлених свідками. Даних
про будь-яку зацікавленість свідків в матеріалах справи немає,  їх свідчення не суперечать іншим дослідженим
судом доказам.

Визнання
ОСОБА_2 безвісно відсутнім має для заявника юридичне значення,  оскільки це необхідно для розірвання шлюбу
державним органом реєстрації актів цивільного стану.

Враховуючи
викладене,  суд вважає заявлені вимоги
обгрунтованими та такими,  що підлягають
задоволенню.

Керуючись  ст. 43 ЦК
України,   ст.  ст.
213,  226,  249 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1
про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2,
задовольнити.

Визнати
безвісно відсутнім ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  що мешкав за
адресою: м. Луганськ,  АДРЕСА_1,  був зареєстрований за адресою: м.
Луганськ,  АДРЕСА_2

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Ленінський
районний суд м.  Луганська шляхом подання
в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження та
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з поданням її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст. 295 ЦПК України.