Справа № 2-2245/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня
2007р.   Костянтинівський міськрайонний
суд Донецької області

у складі

головуючої
судді                         Бєлостоцької
О.В.,

при
секретарі                               Рукавиці
К.В.,

за
участю позивача                     ОСОБА_1

відповідача
розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м.Костянтинівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про визнання права власності на
будинок,-

ВСТАНОВИВ:

07  серпня 2007 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до відповідачки

ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в
с

АДРЕСА_1помер його батько -ОСОБА_3 після смерті якого залишилося спадкове
майно у вигляді житлового будинкуАДРЕСА_1 Будинок був

побудований батьками позивача в 1953 році, однак правовстановлюючі
документи на будинок

належним чином оформлені не були. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є
позивач та

відповідачка ОСОБА_2 яка не має наміру приймати спадщину. Позивач просив
визнати за

померлим ОСОБА_3, а також за ним в порядку спадкування право власності на
зазначений

будинок.

В  судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав позовні вимоги, посилаючись на

обставини, викладені в позовній заяві; відповідачка ОСОБА_2звернулася до
суду з заявою в

якій зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права
власності на будинок

визнає в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності у
попередньому судовому

засіданні.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК
України.

Заслухавши
пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти
та відповідні їм правовідносини.

Судовим
розглядом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі
(а.с.14). ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_3(а.с.15). Відповідно до технічного
паспорту, складеного 17 травня 1989 року будинок АДРЕСА_1 загальною площею 36,5
м.кв. був побудований ОСОБА_3 в 1953 році (а.с.8-12).

Відповідно
до довідки Костянтинівського БТІ від 10 серпня 2007 року № 1915 право власності
на будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.20).

Згідно
свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого виконкомом Білокузьминівської сільської
ради Костянтинівського району, ОСОБА_3померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 (а.с.16).

Відповідно
до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 виданого виконкомом Білокузьминівської
сільської ради Костянтинівського району, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с АДРЕСА_1(а.с.17).

Відповідно
до заповіту, складеного 17 квітня 2001 року ОСОБА_3 все належне йому майно,
заповів в рівних частинах своїм дітям - ОСОБА_1 та ОСОБА_2. (а.с.18).

Відповідно
до ст.331 ч.2 ЦК України
право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення
будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації право власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Згідно ст.
346 ЦК України
однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Крім того,
відповідно до ст.25 ЦК України
здатність мати права та обов*язки (цивільна правоздатність) мають всі фізичні
особи, і виникає вона з моменту народження, та припиняється у момент смерті.

В силу
ст. 30  ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка
усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю
фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і
самостійно їх здійснювати, а також, здатність своїми діями створювати для себе
цивільні обов*язки, самостійно їх виконувати на нести відповідальність у разі
їх невиконання.

Відповідно
до ст. 392 ЦК України
власник майна може пред*явити позов про визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право власності.

Приймаючи
до уваги викладене, у випадку смерті власника нерухомого майна, первинна
реєстрація права власності, яка не була проведена і правовстановлюючий документ
відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику і
наступному його власнику вирішується у судовому порядку.

Враховуючи
вищезазначене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження
право власності ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1. Тому суд вважає за
необхідне визнати його право власності на зазначений об*єкт власності.

Крім
того, враховуючи, що спадкоємцем померлого ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_1, другий
спадкоємець - ОСОБА_2 не заперечує проти визнання права власності на будинок за
позивачем, суд вважає за можливе визнати ОСОБА_1 власником вказаного будинку.

Керуючись
ст.ст.  25,  30 , 331 ч.2, 346, 1261 ЦК України,  ст.ст.10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК У
країни,-

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 доОСОБА_2 про визнання права власності на будинок задовольнити.

Визнати
право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на будинокАДРЕСА_1 у порядку спадкування після
смерті його батька -ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької
області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.