Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

20
вересня 2007 року                                                                  м.
Монастирище

Монастирищенський
районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді:                      Ротаєнко Д.С.

при
секретарі:                              Пугач
В. І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2,
сільськогосподарського ТОВ «Гарант» с. Городок Вінницької області про
стягнення боргу,  річних та судових
витрат,  -

встановив:

Позивач
15.11.2006 року звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення боргу.
Підставою звернення із позовом вважає те,
що на протязі травня - липня 2004 року на прохання відповідача позичив
йому , як фізичній особі дизпаливо на проведення польових робіт,  що підтверджується власноручними письмовими
розписками відповідача,  а саме : від 22
травня 2004 року згідно якої відповідач отримав від нього 1000 літрів
дизпалива,  від 28 травня 2004 року
згідно якої відповідач отримав 800 літрів дизпалива,  від 01 червня 2004 року згідно якої
відповідач отримав 600 літрів дизпалива,
від 8 червня 2004 року згідно якої відповідач отримав 1100 літрів
дизпалива,  від 16 липня 2004 року ,  згідно якої відповідач отримав 650 літрів
дизпалива,  а всього 4150 літрів на
загальну суму 16600 гривень із розрахунку по 4 грн за 1 літр палива. Вказану
суму коштів просить стягнути з відповідача на його користь,  змінивши борг позиковим зобов»язанням.

У
судовому засіданні позивач позовні вимоги доповнив,  просить стягнути на його користь із
відповідача,  як виконавчого директора
ТОВ «Гарант»,  борг в сумі 16600 гривень
та 3% річних за користування коштами на протязі 2005 - 2006 років в сумі 996
гривень. На підтвердження позовних вимог пояснив,  що позичив відповідачу,  як виконавчому директору СТОВ
"Гарант" дав пальне. Відповідач обіцяв розрахуватися із ним осінню
2005 року. Заперечує той факт,  що
відповідач розрахувався із ним насінням соняшника вагою 20, 5 тони та коштами у
сумі приблизно 5000 гривень,  так як із
відповідачем у 2005 році спільно засівали та обробляли насіння соняшника,  яке він за власні кошти купив у фірмі
«Світлана». Вказане насіння соняшника та гроші відповідач віддав йому за посів
гібридного соняшника та його обробіток на полях ТОВ «Гарант» у 2005 році.
Договір на продаж,  посів та обробіток
соняшника на полях ТОВ надати не може,
так як запропонований ним договір відповідач у 2005 році підписати
відмовився і вони працювали на підставі усної домовленості. Він привозив людей
для обробітку соняшника на власній машині,
з ними особисто розраховувався. Також він ще позичав пальне,  яке не числиться за даними розписками,  а також возив на переробку відповідачу
насіння соняшника на олію. Чому давав пояснення працівникам міліції,  що за пальне із ним відповідач
розрахувався,  не може. Вважає постанову
про відмову у порушенні кримінальної справи органів дізнання Іллінецького РВ
УМВС незаконною. Вказану постанову отримав у 2006 році на свою вимогу. Ні у
прокуратуру,  ні до суду її не
оскаржував.

Представник
позивача позов підтримав повністю,
просить стягнути вартість пального та 3% річних на користь
позивача,  так як наявність вказаних
розписок у позивача свідчить про той факт,
що відповідач не провів розрахунок із позивачем.

Представник
відповідача сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю
«Гарант» позов не визнав та пояснив,  що
ніяких договорів із позивачем

товариство не укладало,  про що надав
суду довідку. Позивач привозив насіння соняшника для посіву,  але від нього вони відмовились,  так як насінева станція дала висновок,  що воно для засіву не годиться. Товариство у
2005 році засіяло 72 га соняшником насінням,
яке було придбано у фірми «Габен»,
про що надав податкові накладні та розхідну накладну. Поля соняшника
обробляли школярі,  працівники
господарства та наймані працівники. Із позивачем договору на обробіток
соняшника не укладали. У поясненнях працівникам міліції давав показання,  що мали намір спільно працювати. Але
привезений соняшник виявився неякісним і від його посіву вони відмовились,  про що свідчить накладна,  отримання позивачем насіння соняшника,  яке він привіз.

Відповідач
ОСОБА_2 позов не визнав та пояснив,  що
дійсно він брав для особистих потреб у позивача пальне,  про що надав позивачу розписки. У 2005 році
він розрахувався із позивачем насінням соняшника в кількості 22 тон,  які отримав за роботу у ТОВ «Гарант». На
підтвердження надав суду накладну. Також у цьому ж році віддав позивачу кошти у
сумі 5000 гривень. Про розписки він запитував у позивача,  але він сказав,  що розписки загубив. Просить в задоволенні
позову відмовити,  так як повністю із
позивачем розрахувався.

Представник
відповідача ОСОБА_2. просить в задоволенні позову відмовити,  так як вважає,  що позивач без правових підстав займався на
території України продажем паливно-мастильних матеріалів без відповідних сертифікатів
якості і має місце нікчемний правочин.

Допитаний
в якості свідка ОСОБА_3 показав суду,  що
у працює у СТОВ «Гарант» завскладом.  У
2004 році позивач приїжджав і забирав насіння соняшника : дві машини ГАЗ 52 по
1700 кг,  одну машину КАМАЗ 18100 кг,
Зілом 4 тони та у мішки у свій легковий автомобіль. Він
чув особисто,  що ОСОБА_1. забирає
соняшник у розрахунок за дизпаливо. Також ОСОБА_1. забрав насіння соняшника
вагою 160 кг,  яке належало йому
особисто. Іншого насіння соняшника від позивача він не отримував і йому не
віддавав,  так як частину його насіння
висіяли на поле,  але воно не зійшло.

Свідок
ОСОБА_4 показав суду,  що працює у СТОВ
«Гарант» механізатором та чув,  що
видавали насіння соняшника у розрахунок за дизельне пальне. Був присутнім при
погрузці насіння соняшника позивачу на КАМАЗ
і ЗІЛ. Яку кількість насіння соняшника погрузили у автомобілі сказати не може. Також
знає,  що відвозили ще позивачу насіння
соняшника машиною марки ГАЗ. Де брало господарство паливо на посів незнає,  але чув,
що за дизельне пальне ОСОБА_2. розраховується насінням соняшника.

ОСОБА_5,  допитаний в якості свідка показав суду,  що працює різноробочим у СТОВ «Гарант».
Допомагав грузити насіння соняшника позивачу у вересні 2005 року на КАМАЗ з причепом та на
ЗІЛ. Також двічі возили позивачу насіння Газоном. Чув розмову,  що це ОСОБА_2. розраховується за солярку.

Допитаний
в якості свідка ОСОБА_6,  показав
суду,  що працює водієм СТОВ «Гарант». У
2004 році возив позивачу насіння соняшника 2 рази автомобілем ГАЗ 52 і забирав
солярку. При ньому не велися розмови про те хто за що розраховується. У 2005
році він вивозив зі складу насіння соняшника,
яке потім загружали
на КАМАЗ. Він бачив,  як
позивач грузив насіння соняшника на ЗІЛ. Також він возив насіння соняшника позивачу
на олію. Чув розмову,  що соняшник
позивач бере за солярку. Також він завозив разом із позивачем насіння соняшника
у кількості 5 центнерів з м. Гранова у мішках,
яке позивач пізніше забрав назад,
так як воно не нало сходів. У м. Гранові чув розмову,  що насіння позивача некаліброване.

Свідок
ОСОБА_7 показала суду,  що була найнята
на просапку соняшника у 2005 році ОСОБА_1 на поля у с. Городок. Він особисто її
та ще двох чоловік привозив на поле,
розраховувався грошима. Із ТОВ з ними не розраховувались. Чи був
укладений договір із ОСОБА_1. та ТОВ і на яких умовах,  не знає,
так як присутня не була.

ОСОБА_8,  допитаний в якості свідка,  показав суду,
що працював у

ТОВ на посаді агронома з 2005 року.
Засівали на поле насіння соняшника,  яке
було придбане у ТОВ «Габен» сорту «Алан французький». Він особисто возив
насіння на експертизу у насіневу станцію. Просапкою соняшника займалися
школярі,  їх працівники та наймані
працівники. Бачив на полі позивача і весною,
і літом,  і осінню. Чим займався і
з приводу чого перебував позивач на полі не знає. Під час перебування на полі
позивач цікавився урожайністю та якістю посіву насіння.

Дослідивши
матеріали справи,  заслухавши пояснення
сторін та їх представників,  показання
свідків,  суд вважає,  що позов не підлягає до задоволення повністю
виходячи із наступного:

Відповідно
до вимог  ст.  ст.
1047, 1053 ЦК України заміна боргу позиковим зобов"язанням може
мати місце лише за домовленістю сторін,
а в даному випадку,  вона повинна
була б бути укладена сторонами ще й у письмовій формі,  тому суд вважає,  що вимоги позивача про зміну боргу позиковим
зобов"язанням не підлягає до задоволення;

Крім
цього,  у відповідності до розписок,  наданих позивачем,  чого не заперечує відповідач ОСОБА_2.,  позивач дав відповідачу ОСОБА_2. дизельне
пальне у 2004 році у загальній кількості 4 150 літрів. Вказаний факт також
підтверджується показаннями свідків ОСОБА_3.,
ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5.,  ОСОБА_6;

Вказане
дизельне пальне відповідач взяв особисто для власних потреб. Даний факт підтверджується
поясненнями відповідача ОСОБА_2.,
пояснення ОСОБА_2,  як
представника відповідача сільськогосподарського ТОВ «Гарант»,  а також довідкою сільськогосподарського «ТОВ»
«Гарант» № 17 від 22.06.2007 року,
згідно якої товариство із позивачем будь-яких договорів не укладало
починаючи з 2003 до 2007 року (а.с. 116);

Тому суд
вважає,  що відповідач
сільськогосподарське ТОВ «Гарант» не є належним відповідачем у даній
справі,  в зв»язку із чим позов в частині
стягнення із сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю
«Гарант» на користь ОСОБА_1боргу в сумі 16600 гривень та 3% річних не підлягає
до задоволення,  як безпідставний.

Крім
цього,  суд вважає,  що позов не підлягає до задоволення із
відповідача ОСОБА_2 виходячи із наступного:

Відповідач
надав позивачу розписки про отримання ним пального від позивача,  згідно яких зобов"язувався розрахуватися
із позивачем за цінами,  які складуться
на момент проведення розрахунку;

Суд
вважає,  що у даному випадку мав місце
договір купівлі-продажу,  а не
позики,  як стверджує позивач,  так як договір позики у відповідності до  ст. 1046 ЦК України має місце тоді,
коли одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або
інші речі,  визначені родовими
ознаками,  а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей
того ж роду та якості.

Вартість
дизельного пального на момент відчудження сторонами не визначалась,  тому суд при визначені суми боргу,  яку повинен був сплатити відповідач позивачу
виходить із положень ч.4  ст. 632 ЦК України у
відповідності до якої,  коли ціна у
договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи із його умов,  вона визначається виходячи із цін,  що склалися на аналогічні товари,  роботи,
послуги,  на момент укладення
договору.

Згідно
довідки №3 від 04.06.2007 року,  виданої
ТОВ "Гонта" вартість дизельного пального становила:

станом на
22.05.2005 року - 1, 96 грн/літр;

станом на
28.05.2004 року - 2, 20 грн/літр

станом на
01.06.2004 року - 2, 20 грн/літр;

станом на
08.06.2004 року -2, 20 грн/літр;

станом на
16.07.2004 року -2, 10 грн/літр(а.с. 39)

Виходячи
із вказаних даних та розписок,
відповідач придбав у позивача товару на загальну суму 8 825 гривень
(1000л х 1, 96 грн + 800л х 2, 20 грн + 600л х 2, 20 грн + 1100л х 2, 20 грн +
650л х 2, 10 грн) ;

Згідно із поясненнями позивача ОСОБА_1.,
даними працівникам Іллінецького РВ УМВС України (а.с.  147),
відповідач ОСОБА_2 повернув йому у вересні 2005 року 26 тисяч
гривень,  за його підрахунком - за дизельне
пальне; згідно його пояснень,  даних
працівникам Іллінецького РВ УМВС України 12.07.2006 року ОСОБА_2 повернув йому
25 тисяч гривень (а.с.  159);

Факт
проведення розрахунку відповідача із позивачем за отримане пальне
підтверджується також показаннями свідків ОСОБА_3.,  ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5.,  ОСОБА_6,  згідно яких ОСОБА_2 проводив розрахунок із
позивачем за дизельне пальне у 2005 році насінням соняшника у кількості більше
20 тонн;

Судом
встановлено,  що відповідачем позивачу
повернуто в рахунок погашення боргу 5 000 гривень (вказану суму не оспорюють
сторони) та 20, 5 тонн насіння соняшника,
так як вказану кількість визнає позивач;

Виходячи
із вартості соняшника,  підтвердженої
довідкою,  виданою ТОВ
"Аграрник" ( а.с. 40) відповідач повернув позивачу 24 600 грн ( 20, 5
т х 1200 грн) + 5 000 грн ,  а всього 29
600 гривень;

Позивачем
не надано суду допустимих та належних доказів,
що між ним та відповідачем СТОВ «Гарант» чи між ним та відповідачем
ОСОБА_2 було укладено договір щодо спільного використання насіння соняшника
гібридного,  отриманого позивачем згідно
накладної № 7 від 07.04.2007 року у ТОВ "Світлана" та квитанції до
прибуткового ордеру на ТОВ "Світлана" (а.с. 121),  чи,  що
вказаний соняшник був у повній мірі переданий відповідачам.  У відповідності до  ст. 208 ЦК України правочини між фізичною та
юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі,  та правочини фізичних осіб між собою на суму,  що перевищує у двадцять і більше разів розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Пояснення позивача та показання
свідків ОСОБА_7.,  в частині,  що вона була найнята на обробіток
позивачем,  свідка ОСОБА_8.,  що позивач цікавився урожайністю та якістю
посіву соняшника у відповідності до ч.2
ст. 218 ЦК України не є доказами укладення договору між сторонами;

Із
пояснень позивача та відповідача судом встановлено,  що відповідач запитував у позивача про
повернення розписок,  але позивач
відмовився їх повернути,  пояснюючи
відмову їх відсутністю;

Згідно  ст. 545 ЦК
України,  прийнявши виконання зобов"язання,  кредитор повинен на вимогу боржника видати
йому розписку про одержання виконання частково або повністю;

Суд
вважає,  що у даному випадку,  лише одна наявність у позивача боргових
розписок не може бути підставою для задоволення позовних вимог,  так як відповідачем надано у судовому
засіданні достатньо доказів проведення розрахунку із позивачем.  Суд вважає що у даному випадку має місце
прострочення кредитора у відповідності до ч.1
ст. 613 ЦК України;

Суд
критично оцінює показання позивача ОСОБА_1. в частині,  що він надавав насіння соняшника у 2005 році
відповідачу ОСОБА_2.,  як представнику СТОВ «Гарант»,  для посіву за що відповідач повернув йому
біля 5000 гривень та 20, 5 тонн насіння соняшнику у вересні 2005 року та вважає
їх неправдивими,  так як вони
спростовуються його ж поясненнями,
даними працівникам Іллінецького РВ УМВС України (а.с.  147),
згідно з якими ОСОБА_2 повернув йому у вересні 2005 року 26 тисяч
гривень,  за його підрахунком - за
дизельне пальне; показаннями свідків ОСОБА_3.,
ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5.,  ОСОБА_6,
що ОСОБА_2. проводив розрахунок із позивачем за дизельне пальне у 2005
році насінням соняшника,  показаннями
свідка ОСОБА_8.,  який показав,  що насіння соняшника товариство «Гарант» у
2005 році закупило у ТзОВ «Фірма «Габен» і цим же насінням засіяло поле,  розхідною накладною №82-В від 05.04.2005 року
(а.с.  183),  податковою накладною (а.с. 184);

Суд
вважає,  що також не підлягає до
задоволення позов у частині стягнення 3% річних,  так як статтею 625 ЦК України така відповідальність
настає при невиконанні грошового зобов"язання;

Позивач не надав суду доказів,  що
відповідач повернен був сплатити саме грошові кошти,  так як із змісту розписок не слідує,  у якій формі повинен був розрахуватися
відповідач,  а по факту виконання позивач
прийняв від відповідача у розрахунок за отримане пальне часткового грошові
кошти,  а частково насіння соняшника;

У
відповідності до  ст. 88 ЦПК
України,  враховуючи пропорційність
несення витрат стронами,  в задоволенні
вимог про стягнення судових витрат із відповідача відмовити.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст. 208,  218,
545,  613,  625,
632,  1046,  1047,
1053 ЦК України,   ст.
ст. 3, 5, 6, 7, 8, 10, 11, 14,
88,  158-159,  208-209,
213-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В
задоволенні позову ОСОБА_1до ОСОБА_2,
сільськогосподарського ТОВ «Гарант» с. Городок Вінницької області про
стягнення боргу,  річних та судових
витрат відмовити.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення до апеляційного суду Черкаської області через
Монастирищенський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається до
апеляційного суду Черкаської області через Монастирищенський районний суд
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.