Справа №2-о-184/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26 жовтня 2007
року. Костянтинівський міськрайонньїй суд Донецької області

в складі:

головуючого -
судді Соларєвої Т.О.

народних
засідателів Малахової М.В., Шарової Т.Д.

при секретарі
Кльопової Л.В.

за участю:

заявника ОСОБА_1

представника
заявника-адвоката ОСОБА_2

представника
УМВС Радиша Ю.І.

представника ПФУ
Поколенко Н.П.

заінт.особи
ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Константиновка справа за заявою ОСОБА_1,
заінтересовані особи - УМВС України в Донецькій області, управління Пенсійного
фонду України в м. Костянтинівці, ОСОБА_3 , про визнання громадянина безвісно
відсутнім,

встановив:

26.09.2007
ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про визнання безвісно відсутнім зятя

ОСОБА_4.
Посилалась на те, що в листопаді 2002 року її дочка ОСОБА_3

одружилася з
ОСОБА_4, після чого 05.08.2003 вона прописала зятя в своєму будинку, який

розташований
АДРЕСА_1. В січні 2004 року ОСОБА_4 зник і

06.06.2004
оголошений у розшук у зв"язку з притягненням до кримінальної
відповідальності.

Зазначала, що до
теперішнього часу його місце перебування не встановлено і вона не має
відомостей

про нього.
Просить визнати ОСОБА_4 безвісно відсутнім для зняття з реєстрації в будинку,

оскільки він у
будинку не проживає з 2004 року, однак на нього нараховують оплату за
комунальні

послуги.

У судовому
засіданні ОСОБА_1 підтримала заяву, посилалась на ті ж обставини, що й у

заяві. Просила
визнати ОСОБА_4 безвісно відсутнім.

Представник
ГУМВС України в Донецькій області в судовому засіданні не заперечував проти

визнання ОСОБА_4
безвісно відсутнім, пояснив, що останній об'явлений у розшук, однак до

теперішнього
часу його місце перебування не встановлено.

Представник ПФУ
в судовому засіданні не заперечував проти визнання ОСОБА_4 безвісно

відсутнім.

Заінтересована
особа ОСОБА_3 в судовому засіданні також не заперечувала проти визнання

ОСОБА_4 безвісно
відсутнім. Пояснила, що шлюб з ним розірваний, однак у них є неповнолітня

дитина, на яку
ОСОБА_4 матеріальної допомоги не надає. З початку 2004 року відомостей від

ОСОБА_4 не має.

Вислухавши
пояснення заявника, заінтересованих осіб, свідка, дослідивши надані докази, суд

вважає, що заява
ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Суд встановив
наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.43
ГК України громадянин може бути в судовому порядку визнаний безвісно

відсутнім, якщо
протягом одного року в місці його постійного проживання немає зведень про місце

його
перебування.

ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Костянтинівською

держнотконторою
9.08.1982 року за реєстром №3483, належить будинок, який розташований
АДРЕСА_1(а.с.21-22).

05.09.2003 в
цьому будинку був зареєстрований ОСОБА_4 - зять заявника ОСОБА_1 -

ОСОБА_4 Вказана
обставина підтверджується довідкою ДП "ЖЕО № 1" м. Костянтин і вката

випискою з
домової книги( а.с. 4,19-20).

В січні 2004
року ОСОБА_4 виїхав з м. Костянтинівка і відтоді в місці його постійного

проживання
відсутні відомості про його місцезнаходження.

З 06.06.2004
ОСОБА_4 оголошений у розшук у зв"язку з притягненням до кримінальної

відповідальності,
що підтверджується довідками Костянтинівського MB ГУМВС
України в

Донецькій
області та Дзержинського MB ГУМВС України в Донецькій області(а.с.9,10).

Вказані
обставини підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_5

Визнання ОСОБА_4
безвісно відсутнім необхідно ОСОБА_1 для зняття його з реєстрації в

належному їй
будинку, оскільки він в належному заявникові будинку не проживає з 2004 року а
на

нього
нараховується оплата за комунальні послуги.

На підставі
ст.43 ГК України, керуючись ст.ст. !5, 151, 30, 62, 202-203, 248, 249 ЦПК

України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати безвісно
відсутнім ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в

м.Резіна,
Резінського району, Республіка Молдова.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької

області через
Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня

проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів

апеляційної
скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.