РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

25 вересня 2007 року                   справа
№ 2-1616/07                        м.  Нововолинськ

Нововолинський
міський суд Волинської області в складі

головуючого
судді                                 Федонюк
С. Ю.

при
секретарі                                         Навроцькій
М. Р.

з участю
позивачки                               ОСОБА_1

відповідача                                             ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,  -
суд,

встановив:

28
серпня 2007 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,  мотивуючи тим,  що вони з відповідачем одружились 14 липня
1979 року. Від шлюбу мають троє дітей дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,  дочку ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_3. Спільне подружнє життя з
відповідачем не склалося. З вини відповідача в сім'ї постійно виникали
непорозуміння,  які переростали в
скандали. З 2004 року проживають окремо і не пов'язані спільним побутом,  шлюб фактично розпався.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала в повному об'ємі,  пояснила,
що з відповідачем не проживають однією сім'єю,  шлюб носить лише формальний характер,  примирення неможливе.

ВідповідачОСОБА_2
в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному об'ємі,  пояснивши,
що примирення є неможливим,  шлюб
розпався остаточно.

Виходячи
з наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч. 4  ст.  130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст.  174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4  ст.  174 ЦПК України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Відповідно
до  ст.
112 Сімейного кодексу України,
суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

Таким
чином,  визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить закону,
не порушує права,  свободи чи інтереси
інших осіб.

Керуючись  ст.
ст.  130,  174,
212,  213,  214,
215 ЦПК України,   ст.  ПО,
112 Сімейного кодексу України,  -
суд,

вирішив:

Позов
задовольнити.

Шлюб,  укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  14 липня 1979 року відділом РАЦСу Нововолинського
міського управління юстиції,  актовий
запис заНОМЕР_1розірвати.

При
отриманні свідоцтв про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_217 (сімнадцять) грн.
судового збору в доход держави,  а
ОСОБА_1звільнити від сплати судового збору,
оскільки з нею залишається проживати неповнолітня дитина.

Рішення
суду набуває законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана у
строк,  встановлений статтею 294 ЦПК
України,  рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.