Справа №
РІШЕННЯ

Іменем України

5 жовтня
2007 року                                                       м.
Миронівка

Миронівський
районний суд Київської області в складі:

головуючого   судді
Рудик Ю.В.

при
секретарі      Голосній Н.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про визнання їх
такими,  що втратили право користування
житловим приміщенням,  зустрічним позовом
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про вселення,  суд,

встановив:

До суду
з позовом про визнання ОСОБА_2. такою,
що втратила право користування житловим приміщенням звернувся
ОСОБА_1.  мотивуючи свої вимоги тим,  що він з нею перебував в зареєстрованому
шлюбі з 28 січня 1993 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження .

В 1993
році він набув право власності на спадщину за заповітом на будинок по АДРЕСА_1.
В цьому будинку зареєстровані він,
відповідач ОСОБА_2.,  дочка від
першого шлюбу відповідачки ОСОБА_3,  та
син.

Подружнє
життя між ними не склалось і в квітні 2002 року відповідач ОСОБА_2. забравши з
будинку всі свої речі та дітей перейшла на інше постійне місце проживання в
будинок своїх батьків АДРЕСА_2. З цього часу відповідач припинила виконувати
обов'язки по утриманню будинку в належному стані,  не цікавться будинком.

В
зв'язку з цими обставинами просить визнати її такою,  що втратила право користування жиьловим
приміщенням- будинком АДРЕСА_1.

З
зустрічним позовом до ОСОБА_1.  про
вселення звернулись ОСОБА_2., ОСОБА_3. , ОСОБА_4. посилаючись на ті обставини,  що в 1992 році ОСОБА_1.  успадкував будинок по АДРЕСА_1. У вказаному
будинку вони проживали однією сім'єю. В будинку зробили ремонт і 25 травня 1994
року зареєструвались в ньому.

До 2002
році сім'я проживала нормально. Проте після того як ОСОБА_1.  завів позашлюбні стосунки з іншою жінкою,  стосунки в сім'ї зіпсувались,  він створив нестерпні умови для спільного
проживання як для дружини ОСОБА_2.,  які
постійно принижував,  бів,  так і для дітей. Поведінка відповідача
негативно впливала на психіку і виховання дітей і створилда загрозу для їх
нормального фізичного і духовного розвитку. Через ці обставини ОСОБА_2.
вимушена була забрати дітей і тимчаслвл перейти на проживання до своїх батьків
в АДРЕСА_2.

Залишаючи
тимчасово будинок вони не мали наміру залишати його назавжди. В будинку залишились
частина їх особистого майна. Неодноразово вони приходили до будинку та
намагались потрапити до нього проте ОСОБА_1.
чинив їм перешкоди,  при цьому
застосовував фізичну силу.

Просять
постановити рішення яким вселити їх у будинок поАДРЕСА_1.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1.  свої
позовні вимоги підтримав та доповнив просить визнати такою,  що втратила право користування жилим
приміщенням ОСОБА_3.  посилаючись на
обставини зазгначені в позовні заяві. Крім того пояснив,  що з 2002 року наміру у відповідачів
вселятись у спірний будинок не було. Вибравшись з будинку ОСОБА_2. з дітьми
забрала всі свої речі. З цього часу проживає в будинку АДРЕСА_2, Київської обл
в якому відповідачці належить 1/3 частина на праві приватної власності.    ОСОБА_3.  на даний час повнолітня,  одружилась і
проживає в будинку батьків чоловіка в м. Богуславі, Кишської обл. Будь яких претензій на проживання в спірному будинку вона не пред'являла, .
Більше того в травні цього року мала намір добровільно знятись з реєстрації в
цьому будинку.

Відносно вселення в будинок свого неповнолітнього сина ОСОБА_4-
ІНФОРМАЦІЯ_1 року не заперечує і спору з цього приводу ніколи не було. Він має
право вільного вибору місця свого проживання і при виявленні такого бажання
може вселитись в будинок в любий час.

В зв'язку з цими обставинами просить відмовити в задоволенні позову
ОСОБА_2. і ОСОБА_3.  про вселення.

Відповідачі ОСОБА_2.,  ОСОБА_3.  позовні вимоги ОСОБА_1.  про визнання їх такими,  що втратили право користування жилим
приміщенням не визнали посилаючись на олбставини зазначені в позовній заяві.
Крім того ОСОБА_2. пояснила,  що проживає
в будинку свого батька. Крім неї в будинку проживають і інші особи. Дані
житлові умови не забезпечують належним чином нормального проживання.

ОСОБА_3  пояснила,  що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі .
Проживає в будинку свого чоловіка в м. Богуслав, Київської обл. Власницею цього будинку є мати чоловіка яка відмовляється реєструвати її.
Крім того у них є малолітня дитина яка на даний час не має місця реєстрації.

Просять вселити їх в будинок АДРЕСА_1.

Суд,  заслухавши пояснення
строін,  свідків,  вивчивши письмові матеріали справи прийшов до
висновку,  що позов ОСОБА_1.  до ОСОБА_2.,
ОСОБА_3.  про визнання їх
такими,  що втратили право користування
житловим приміїценням підлягає задоволенню,
а зустрічний позов ОСОБА_2. ОСОБА_3.
про вселення не підлягає задоволенню і з підстав.

В судовому засіданні встановлено,  що згідно свідоцтва про право на спадщину за
законом ,

виданого 7 вересня 1993 року ,  виданого державним нотаріусом Мироніїзської
державної нотаріальної

контори,
ОСОБА_1                                         належить       житловий       будинок       по

АДРЕСА_1.
Це свідоцтво зареєстровано в Білоцерківському МБТІ 4
жовтня 1993 року.

В склад сім'ї ОСОБА_1.  входять: брат
-ОСОБА_5. , 1972 р.н; дружина -ОСОБА_6.
1966 р.н; племінниця ОСОБА_7. -03.02.2006 р.н; син-
ОСОБА_4.-ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.,  вин-ОСОБА_8.
-23.03.1988 р.н.,  племіїшиця- ОСОБА_3.
-1985 р.н.,  що об'єктивно
підтверджується довідкою Миронівської міської ради виданох б червня 2007 р за
№1821.

Відповідно до  ст. 156 ЖК України
члени сім'ї власника жалого будинку (квартири),
які проживають разом з ним у будинку (квартирі),  що йому належить,  користуються жилим примкненням нарівні з
власником будинку (квартири),  якщо при
їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміїценням.

Відповідно до  ст. 107 ЖК України у
разі вибуття наймача аьо членів його сім'ї на постійне проживання до іншого
населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункці договір
найму жилого примкнення вважається розірваним з дня вибуття.

Згідно з п.П Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітян
1985 року,  з послідуючими доповненнями
та змінами "Про деякі питання,  що
виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України",  відповідно до
ст. 107 ЖК наймач або член його сім'ї,
який вибув на інше постійне місце проживання,  втрачає право користування жилим приміщенням
з дня вибуття,  незалежно від
пред'явлення позову про це.

На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь які фактичні дані,  які свідчать про обрання стороною іншого
постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, росписка,
переадресовка кореспонденції,  утворення
сім'ї в іїпному місці,  перевезення майна
в інше жиле приміщення,  виїзд в інший
населений пункт,  укладення трудового
договору на невизначений строк.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9. пояснила,  що вона проживає по сусідству з ОСОБА_1.  В 2002 році коли ОСОБА_2. з дітьми вибиралась
з будинку вона допомагали прибрати в ньому. ОСОБА_2. з будинку забрала всі свої
речі і речі домашнього вжитку і переїхала на постійне місце проживання до
будинку своїх батьив в с. Росава, Миронівського р-ну.

Цим показам суд вірить,  знаходить їх
правдивими поскільки вони підтверджуються актами про огляд будинку АДРЕСА_1 від
10 листопада 2002 року, 20 листопада 2003 року, 20 січня 2007 року 15 травня
2007 року.10 липня 2007 року згідно яких вбачається,  що під час огляду цього будинку особистихї
речей ОСОБА_2., ОСОБА_4., ОСОБА_3.  не
виявлено.

Крім того факт,  що відповідачі
вибули на інше постійне проживання свідчить копкі позовної заяви ОСОБА_2. до
ОСОБА_1.  про стягнення з нього аліментів
на утримання неповнолітнього сина

ОСОБА_4
-ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження в якій ОСОБА_2. своє постійне місце проживання
зазначала саме в АДРЕСА_2,  довідкою ЦПЗ
№2 про те,  що на адресу АДРЕСА_2 на ім'я
ОСОБА_2 надходили рекомнндовані листи 19.04.2007 р, 2б.04.2007 р;, 19.05.2007
р,  всі ці листи надходили з Миронівка та
вручені особисто ОСОБА_2. відповідно 19.04.2007 р., 26.04.2007 р. та 19.05.2007
р.

Згідно
довідки Росавької сільської ради №408 від 12.07.2007 року ОСОБА_2 дійсно
проживає в АДРЕСА_2 з 1 квітня 2002 року в будинку який належав померлому
батьку.

ОСОБА_3.  7 лютого 2004 року одружилась з ОСОБА_9.  і проживає в будинку батьків чоловіка в м.
БогуславіДСиївської обл. Ці обставини сторонами не оспорюються.

Аналізуючі
досліджені докази в їх сукупності суд прийшов до висновку,  що ОСОБА_2. разом з своїми дітьми ОСОБА_3.
,  яка на той час була неповнолітньою
неповнолітнім ОСОБА_4 1 квітня 2002 року вибули на інше постійне місце
проживання в АДРЕСА_2,  а тому їх
необхідно визнати такими,  що втратили право
користування жилим приміщенням з з дня вибуття.

Суд при
вирішенні спору не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_10. про те,  що вона працюючи разом з ОСОБА_2. бачила як
між ОСОБА_2. та ОСОБА_1.  в приміщенні
бару виник конфлікт,  причиною якого
послужило те,  що ОСОБА_1.  вимагав гроші у ОСОБА_2. Після цього вони
вийшли на вулицю. Коли ОСОБА_2. повернулась до бару в неї було скривавлене
обличчя і їй надавали допомогу.

Обставини
побиття ОСОБА_2. сам ОСОБА_1.
заперечує,  доказів того які саме
і хто спричинив ОСОБА_2. тілесні ушкодження не надано.

Крім
того згідно довідки Миронівського РВ ГУ
МВС України в Київській області №5904 від 20 вересня 2007 року компрометуючі
матеріали відносно ОСОБА_1 відсутні.

Сама
ОСОБА_10. стверджує,  що їй відомо зі
слів ОСОБА_2. , що вона проживає в АДРЕСА_2.

В
судовому засіданні ОСОБА_1.
пояснив,  що спору щодо місця
проживання неповнолітнього сина ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження не виникає. Він може повернутись та проживати
в будинку в будь який час.

Поскільки
суд прийшов до висновку,  що ОСОБА_2. ,
ОСОБА_3.  втратили право користування
жилим приміщенням з часу вибуття на інше постійне місце проживання то в
задоволенні їх позову про вселення необхідно відмовити.

За таких
обставин в зв'язку з відсутністю перешкод щодо місця проживання неповнолітнього
ОСОБА_4.в задоволенні позову ОСОБА_2. ,
як законного представника неповнолітнього необхідно відмовити.

Керуючись  ст.
ст. 213-215 ЦПК України,  на
підставі  ст. 156, 107 ЖК України,  суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1задовольнити.

Визнати
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 такими,  що втратили право

користування
будинком АДРЕСА_1 з 1 квітня 2002 року.

В   позові
ОСОБА_2,  ОСОБА_3, ОСОБА_4про
вселення відмовити.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Київської області на протязі 20 днів ,  з часу подання

заяви
про апеляційне оскарження,  що подається
протягом десяти днів з часу проголошення рішення.