Справа №
Рішення

Іменем України

25 липня
2007 року                                                 м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої
- судді                                   Горейко
М.Д.

секретаря                                                 Семенюка
О.Ю.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну
справу за позовом Державного міського підприємства
"Івано-Франківськтеплокомуненерго" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по оплаті наданих послуг теплопостачання в сумі 1843 грн. 11
коп., індексу інфляції в сумі 181 грн. 00 коп., трьох процентів річних в сумі
61 грн. 12 коп. та витрат, понесених при пересилці повісток в сумі 2 грн. 15
коп., -

встановив:

Позивачем
заявлено вимогу про стягнення з відповідачки заборгованості по оплаті наданих
послуг теплопостачання в сумі 1843 грн. 11 коп., індексу інфляції в сумі 181
грн. 00 коп., трьох процентів річних в сумі 61 грн. 12 коп. та витрат,
понесених при пересилці повісток в сумі 2 грн. 15 коп., посилаючись на те, що
внаслідок неналежного виконання позивачкою обов'язку по оплаті наданих послуг
станом на 01.01.2006 року її борг перед позивачем становить 1843 грн. 11 коп. У
зв'язку з невиконанням такого грошового зобов'язання боржник зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних
від простроченої суми.

Відповідачка
ОСОБА_1 позов не визнала, посилаючись на те, що в будинку АДРЕСА_1, в якому
розташована її квартира, знаходяться приміщення Вищого професійного училища
№21. Обігрів квартир та приміщень ВПУ-21 обліковується спільним приладом обліку
(лічильником типу СВТУ-10), який знаходиться на балансі училища, що не дозволяє
визначити дійсну кількість теплової енергії, яка споживається мешканцями
будинку, оскільки приміщення училища є набагато вищі, аніж квартири будинку,
тому для їх опалення споживається багато більше гігакалорій теплової енергії.
Розподіл теплової енергії за квадратний метр може проводитися між опалювальними
об'єктами, де однакова висота приміщень, а в їхньому випадку розподіл повинен
проводитися за кубічний метр, тобто по кубатурі квартири. Крім того позивачем
неправильно проводиться нарахування по оплаті наданих послуг з теплопостачання,
оскільки кількість спожитої теплоенергії визначається пропорційно до загальної
опалювальної площі квартир будинку в розмірі 3349,5 кв.м., хоча фактично така
площа становить 2728,70 кв.м. Вона разом з іншими мешканцями вказаного будинку
неодноразово зверталась до ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго",
головного управління промислової політики та енергозбереження Івано-Франківської
облдержадміністрації та керівництва ВПУ-21, яке не реагує на їхні звернення, як
і на рекомендації головного управління промислової політики та енергозбереження
ОДА про вишукування можливості встановлення окремого теплового лічильника на
будинок АДРЕСА_1. Також просила врахувати і те, що між нею та позивачем не
укладений договір на надання послуг. З урахуванням наведеного просила в
задоволенні позову відмовити.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом
встановлено, що будинок по АДРЕСА_1відповідно до умов договору, укладеного
26.02.1992 року між Вищим професійним училищем №-21 та ВО „Карпатпресмаш"
є власністю ВПУ-21 (а. с.42). Згідно Договору від 24.01.2002 року №-36,
укладеного між ДМП „Івано-Франківськтеплокомуненерго" та ВПУ-21, Правил
надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення від 30.12.1997 року
та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої
води і водовідведення від 21.07.2005 року позивач надавав послуги
теплопостачання ВПУ-21 та мешканцям житлового будинку АДРЕСА_1, в тому числі і
відповідачці ОСОБА_1., яка проживає в квартирі №-18 зазначеного будинку. В
листопаді 1999 року ВПУ-21 встановлено один спільний з будинкомАДРЕСА_1
лічильник для обліку теплової енергії

Нарахування
по оплаті наданих послуг теплопостачання позивачем проводились у відповідності
до п. 15 Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення від
30.12.1997 року та п.12 Правил надання послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005 року,
згідно яких у разі встановлення будинкових (або на групу будинків) засобів
обліку теплової енергії споживач сплачує за опалення згідно з показаннями цих
приладів пропорційно до опалюваної житлової площі квартири.

Згідно
п.23 Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення (від 1997
року) розрахунковим періодом для встановлення оплати послуг є календарний місяць,
плата за який вноситься не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця,
якщо договором не встановлено інших термінів, а у відповідності до ст. 18
Правил, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №-630, плата за надані
послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо
договором не встановлений інший строк.

В силу
ст. 161 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин) та ст. 526 Цивільного кодексу України, який
набрав чинності з 01.01.2004 року зобов'язання повинні виконуватися належним
чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку
- Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення.

Внаслідок
неналежного виконання споживачкою - відповідачкою зобов'язання по розрахунках
за надані послуги станом на 01.01.2006 року виникла заборгованість в загальній
сумі 1843 грн. 11 коп., що підтверджується розрахунком позивача, здійсненого за
особовим рахунком відповідачки-споживачки, з врахуванням проведених нею проплат (а.с.6).

Доказів,
які б свідчили про Погашення вказаної суми боргу або ж спростовували доводи
позивача суду не подані. Відповідачкою не представлено доказів про неналежне
надання послуг з теплопостачання чи неправильне проведення нарахування по
оплаті наданих послуг.

Твердження
відповідачки, що кількість спожитої теплоенергії на опалення житлового будинку
визначається згідно показників лічильника пропорційно загальній площі будинку в
розмірі 3349,5 кв.м., яка значиться в акті розподілу площі між ВПУ-21 та
житловим будинком, спростовуються довідкою ДМП
„Івано-Франківськтеплокомуненерго" від 20.07.2007 року №-289-2/07 (а. с.
43) та розрахунком заборгованості по будинку АДРЕСА_1 за червень місяць 2007
року (а. с. 44), згідно яких загальна опалювальна площа квартир житлового
будинку пропорційно до якої визначається кількість спожитої теплоенергії
становить 2728,70 кв. м.

Надання
послуг позивачем та споживання їх відповідачкою суд розцінює як дії осіб, з
якими закон, зокрема ст.11 Цивільного Кодексу України пов'язує підстави
виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань). Згідно зі ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно,
виконати певну роботу, надати послуги,

сплатити гроші)
або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. Отже, посилання відповідачки на відсутність
письмового договору з позивачем не може бути підставою для невиконання нею
зобов'язання по оплаті вартості фактично спожитих послуг, а тому заперечення
відповідачки з цього приводу судом не приймаються

За
наведених обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення
позовних вимог в цій частині.

Витрати,
понесені позивачем, у зв'язку з надісланням повісток відповідачці не
підтверджені матеріалами справи, тому в цій частині позову слід відмовити.

Що
стосується стягнення з відповідачки інфляційних втрат та трьох процентів
річних, то позивачем не представлено суду доказів, які б стверджували, що між
сторонами існувало грошове зобов'язання, за порушення якого настає вказана
відповідальність.

Витрати
позивача по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі
30 грн. підлягають стягненню з відповідачки. Також слід стягнути з відповідачки
в дохід державного бюджету 51 грн. судового збору.

На
підставі наведеного, відповідно до ст. 124 Конституції України, Правил надання
послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України №-1497 від 30.12.1997 року, Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених Постановою КМУ №-630 від 21.07.2005 року,
Постанови Кабінету Міністрів України №1258 від 21.12.2005р., ст. 161 Цивільного
кодексу України (в редакції 1963 року, чинній на момент виникнення спірних
правовідносин), ст.ст. 11, 15, 16, 30, 60, ч.1 509, 510, 526 ЦК України,
керуючись ст.ст. 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити
частково.

Стягнути
з ОСОБА_1 (мешканки АДРЕСА_1) на користь Державного міського підприємства
"Івано-Франківськтеплокомуненерго" 1843 грн. 11 коп. заборгованості
по оплаті за надані послуги теплопостачання станом на 01,01.2006 року, 30 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та в дохід
державного бюджету 51 грн. судового збору.

В решті вимог -
в позові відмовити.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подачі заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. В разі подачі
заяви про апеляційне оскарження рішення суду, але апеляційна скарга не була
подана в строк, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду області може бути
подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подачі заяви про
апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подається через
Івано-Франківській міський суд.