Справа № 2 -4379 /2007рік
РІШЕННЯ

іменем       України

14 вересня 2007року,  Тернопільський міськрайонний суд в складі:

Головуючої                                       Підлісної
І. М.

Секретаря                                         Миколишин
А. А.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання частково
недійсним рішення зборів учасників товариства,
зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_1
до ОСОБА_1 про стягнення Спричиненої шкоди

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання
частково недійсним рішення зборів учасників товариства,  посилаючись на те,  що вказаним рішенням віднесено на розрахунок
по оплаті праці з ним 1 300 грн. як частково заподіяної шкоди внаслідок зайвих
виплат,  здійснених з приводу придбання
легкового автомобіля марки ВАЗ -2131 у вересні 2004 p.,  оскільки
вказана сума не являється зайвими грошовими витратами і на час винесення
вказаного рішення сплинув встановлений законом строк,  просить вказане рішення в оспорюваній частині
визнати недійсним.

Товариство з обмеженою
відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулись до суду з зустрічним позовом до
ОСОБА_1 про стягнення спричиненої шкоди в сумі 1 300 грн.,  тобто в межах його середньомісячного
заробітку,  посилаючись на те,  що ОСОБА_1 працюючи директором ТОВ
ІНФОРМАЦІЯ_1 в 2004 р. зловживаючи своїм посадовим становищем купив у свої
дружини автомобіль ВАЗ - 2131,  2001 р.
випуску за 61 850 грн.,  а фактична його
вартість становить 41 548 грн.,  чим
спричинив товариству шкоду в сумі 20 300 грн.

В судовому засіданні представник позивача - відповідача
ОСОБА_1. заявлений ним позов підтримав та просив його задоволити,  зустрічний позов не визнав,  проти його задоволення заперечив.

В судовому засіданні представник відповідача-позивача
заявлений ними зустрічний позов підтримав та просив його задоволити,  позов ОСОБА_1. не визнав,  проти його задоволення заперечив.

Суд,  заслухавши
пояснення сторін,  проаналізувавши
матеріали справи вважає,  що позов
ОСОБА_1 підставний та
підлягає до задоволення,  а зустрічний
позов ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 до задоволення не підлягає,  виходячи з наступних міркувань.

27 грудня 2006 р. відбулись збори учасників ТОВ
ІНФОРМАЦІЯ_1 рішенням яких віднесено на рахунок часткового відшкодування
товаристві нанесених збитків в розмірі місячного посадового окладу 1 300
гривень на розрахунки по оплаті праці позивача ОСОБА_1.,  внаслідок проведення ним зайвих виплат,  здійснених з приводу придбання легкового
автомобіля ВАЗ 2131 у вересні 2004p.

При визначенні розміру заподіяної відповідачу
матеріальної шкоди ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 виходило з висновку спеціаліста НОМЕР_1 від
17 березня 2006 року авто товарознавчого дослідження,  згідно якого орієнтовна середня ринкова
вартість автомобіля ВАЗ 2131,
реєстраційний НОМЕР_2,  без під
розбирання та огляду знизу (на підйомнику чи оглядовій ямі) станом на вересень
2004 р. становить 41 548 грн. 88 коп. і як вбачається із виписки з протоколу №
2 зборів учасників ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27 грудня 2006р. товариству спричинено
збитки в сумі 20 300 грн.,  які полягають
в тому,  що в вересні 2004 р. товариством
було закуплено без укладення договору купівлі-продажу у дружини позивача
ОСОБА_2  легковий автомобіль ВАЗ
2131,  реєстраційний НОМЕР_2,  2001 р. випуску за 61 850 грн. без проведення
попередньої оцінки,  а його фактична
вартість становить 41 548, 88 грн. Таким чином в результаті закупівлі вказаного
автомобіля позивачем було спричинено товариству збитки в сумі 20 300 гривень
(61 850 - 41 548, 88 = 20 300 грн.).

Відповідно до п. 2 cт.
133 КЗпП України обмежену матеріальну відповідальність
несуть керівники підприємств,
установ,  організацій та їх
заступники,  а також керівники
структурних підрозділів на підприємствах,
установах,  організаціях та їх
заступники - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди,  але не більше свого середньомісячного
заробітку,  якщо шкоду підприємству,  установі організації заподіяно зайвими
грошовими виплатами,  неправильною
постановкою обліку і зберігання матеріальних чи грошових цінностей,  невжиттям необхідних заходів до запобігання
простоям,  випускові недоброякісної
продукції,  розкраданню,  знищенню і зіпсуттю матеріальних,  грошових чи культурних цінностей...

В судовому засіданні встановлено,  що ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 вважає,  що позивачем ОСОБА_1 заподіяно пряму дійсну
шкоду підприємству в сумі 20 300 грн.,
внаслідок проведення ним зайвих грошових виплат.

Однак шкоду на підставі п. 2 cт.
133 КЗпП України несуть винні в цьому директори,  начальники й інші керівники передбачені
статутами підприємства,  установи,  організації чи іншим відповідним положенням.

Твердження представника відповідача ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 про
те,  що ОСОБА_1заподіяно матеріальну
шкоду товариству внаслідок діяння,  яке
має ознаки діяння,  що переслідується у
кримінальному порядку суд до уваги не приймає,
оскільки відповідачами не подано жодних доказів,  які б підтверджували,  що вчинення ОСОБА_1 таких діянь встановлено у
порядку кримінального судочинства.

В даному випадку в суді встановлено
порушення прав ОСОБА_1. в сфері трудового законодавства,  які підлягають захисту шляхом задоволення
заявлених ним позовних вимог і визнання недійсним рішення зборів учасників ТОВ
ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.12.2006 р. в частині віднесення на розрахунки по оплаті
праці з ОСОБА_1 1 300 грн.,  як частково
заподіяної шкоди.

Що стосується вимог ТОВ
ІНФОРМАЦІЯ_1 викладених ними зустрічній позовній заяві про стягнення з ОСОБА_1
1 300 грн. заподіяної шкоди в межах середнього заробітку,  то ними в суді не доведено,  а судом не встановлено,  що з вини ОСОБА_1 була спричинена така шкода
ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 . а тому їх вимоги є безпідставними.

Крім того ч.3 cт.
233 КЗпП України передбачає,  що для звернення власника або уповноваженого
ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди,  заподіяної підприємству,  установі,
організації,  встановлюється строк
в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Днем виявлення шкоди слід вважати день,  коли власнику або уповноваженому ним органу
стало відомо про наявність шкоди,
заподіяної працівником.

В суді встановлено,
що договір купівлі-продажу автотранспортного засобу було укладено
24.09.2004 p.,  а ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась до суду з позовом 09 серпня
2007 p.,  тобто після спливу встановленого чинним законодавством
річного строку,  твердження представника
ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 про те,  що про
спричинену шкоду їм стало відомо лише 17 березня 2006 р. після надання їм висновку
спеціалістом авто товарознавцем суд до уваги не приймає,  оскільки з моменту дачі вказаного висновку до
дня звернення ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду річний строк сплинув в березні 2007 p..

За вказаних обставин позовні вимоги ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 про
стягнення з ОСОБА_1. 1 300 грн. до задоволення не підлягають.

керуючись  ст.cт.
133,  136,  233 КЗпП України,  cт.cт.10,  60,  212 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити. Визнати
недійсним рішення зборів учасників ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.12.2006р. в частині
віднесення на розрахунки по оплаті праці з ОСОБА_1 1 300 грн.,  як частково заподіяної шкоди.

В зустрічному позові
товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про стягнення
спричиненої шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги.

Заява про апеляційне оскарження або апеляційна скарга
може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення,  а апеляційна скарга протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський міськрайонний суд.