Справа № 2 - 280/07
01.10.2007р.     Арбузинський районний суд Миколаївської
судді                                                                -    Пісоцького О.М. ;
:   секретаря                                     -    Романенко Т.І. ;
позивача                                                         -   ОСОБА_2.;
позивача   -   ОСОБА_1.; розглянувши   у відкритому судовому засіданні  справу за позовом ОСОБА_2 до  ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про виселення без надання
іншої житлової площі,  -
р.ОСОБА_2. подано до суду заяву в якій вказано
відповідачами  ОСОБА_2 і  ОСОБА_3 ,
але заявлено вимогу   -
зобов'язати   Арбузинський РВ УМВС
виписати ( зняти з реєстрації) відповідачів. В ході розгляду справи позивачем
було уточнено вимоги ,  так   позивач просить суд виселити відповідачів
без надання іншого житлового   приміщення .
В позовній заяві та в судовому засіданні
позивач пояснив що йому на підставі договору купівлі - продажу
зареєстрованого   в БТІ   ,
належить   житловий будинок
розташований в АДРЕСА_1  . Всеною 2007 р.
позивач на прохання   ОСОБА_2   дозволив їй і її сину -ОСОБА_3 проживати у
нього  як квартирантам ,  приписав їх . Письмового  договору
не укладали ,  усно домовились
,  що плати за проживання  позивач з квартирантів брати не буде,  вони будуть допомагати йому по господарству .
Пізніше позивач  став помічати,  що з двору та приміщень стали зникати
металеві речі,  які можна було здати в
металобрухт,  тому став замикати будинок
і літню кухню,  але квартиранти без його
дозволу відчинили замки . З вини квартирантів утварилась велика сума заборгованості   за телефонні розмови,  яку було погашено лише після наполегливих
вимог позивача. Після ж подання до суду позову,
відповідачі взагалі почали погрожувати позивачу,  в зв'язку з чим він не може проживати у
власному будинку. Тому,  вважаючи що
відповідачі порушили його права власника,
позивач вимагає виселення відповідачів без надання іншого житлового
,  будучи належним чином повідомлений про
час і місце розгляду справи ,  в судове
засідання не з'явилися ,    про причину
неявки не повідомили . В зв'язку з цим
суд визнав можливим заочний розгляд справи ,  проти чого позивач не заперечувала.
підтвердження своїх доводів надано :
Копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме
майно,  з якого вбачається ,  щоОСОБА_2. є власником житлового будинку  АДРЕСА_1 ( арк 11);
Будинкову книгу та адресні довідки,   з яких вбачається що в будинку який
належитьОСОБА_2.3 02.04.2007 р. прописані ОСОБА_2   і ОСОБА_3 ( арк. 8 -10 ,  12, 13);
якої вбачається що в період з 06.02.2007 по 21.03.2007 р. за телефоном
встановленим за адресою - АДРЕСА_1 утврилась заборгованість за телефонні
розмови в сумі 595, 76 грн.
якої вбачається що в серпні та вересні 2007 р. за телефоном ,  встановленим за адресою - АДРЕСА_1 утврилась
заборгованість за телефонні розмови в сумі 15, 2 грн.
Вислухавши позивача та дослідивши надані ним суду докази,  суд вважає встановленим ,  що позивач
02.04.2007 р. дозволив відповідачам - ОСОБА_2 і ОСОБА_2. проживати в
належному йому житловому будинку АДРЕСА_1,
також дозволив їм приписатись в указаному будинку. Оскільки письмовий
договір найму жилого приміщення  сторони
не укладали,  а з пояснень позивача
вбачається  що відповідачі з ним
проживали постійно і вели з ним спільне господарство ,  суд відповідно ч. 2  ст.  64
Житлового кодексу Української РСР
вважає встановленим ,  що позивач
вселив відповідачів не як наймачів житлового приміщення ,  а як членів сім'ї. Тобто суд вважає
встановленою наявність між сторонами правовідносин,  врегульованих
ст.  150,  156, 157 Житлового кодексу Української РСР,  відповідно яким   громадяни які мають у власності   будинок,
використовують його для власного проживання та проживання членів їх
сімей,  члени сім'ї власника жилого
будинку ,  які проживають разом з ним
,  користуються жилим приміщенням нарівні
з власником будинку,  їх може бути
виселено якщо вони систематично руйнують
чи псують жиле приміщення ,
використовують його не за призначенням,
або порушенням правил співжиття роблять неможливим проживання з ними в
одному будинку. Оскільки суду не надано доказів того,  що відповідачі   систематично руйнують  чи псують жиле приміщення ,  використовують його не за призначенням,  або порушенням правил співжиття роблять
неможливим проживання з ними в одному будинку,
суд вважає   позов в даній частині
недоведеним .   При цьому пояснення
позивача в частині що він не може проживати в будинку через погрози   відповідачів ,  суд сприймає критично ,  оскільки на думку суду вказані обставини не
може бути встановлено лише на підставі пояснень позивача. В зв'язку з
недоведеністю вказаних обставин   суд
вважає необхідним в задоволенні позову відмовити .
викладеного,  керуючись  ст.
224 - 228 ЦПК України ,  -
днів після отримання копії рішення
відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення ,
Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо заяву про апеляційне оскарження не буде
подано.

Якщо буде подано
заяву про апеляційне оскарження,  але
апеляційну скару не буде подано,  рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У
разі подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не буде скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом,

Заяву про
апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.