Справа № 22ц-7388    від___ 2007р.     Головуючий у І Інстанції: Гібалюк
Категорія    21                                         Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
грудень «13» дня колегія суддів Судовоі палати з цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого:
Калиновського А. Б.

Суддів:                              Осіяна О.П.,
Кіктенко Л.М.

При секретарі:
Кочковій А.В. Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті
Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 березня 2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної і
моральної шкоди.

встановила:

У січні 2006
року ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної і моральної
шкоди і посилалась на те, що ухвалою Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 15 липня 2005 року ОСОБА_1 був визнаний винним в скоєнні
злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України за спричинення їй легкого
тілесного ушкодження 19 квітня 2002 року, просила стягнути 1081 грн.
матеріальної шкоди, яка складається з витрат на лікування та 5000 грн. за
моральну шкоду.

Рішенням
Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 березня 2007 року
позовна заява ОСОБА_2.
задоволена частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2. 2500 грн. у
відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 8, 50 грн. та витрати на
інформаційно -технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7, 50 грн.

В апеляційній
скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду у зв'язку з
порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає
за необхідне скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних
підстав.

Відповідно до
ст.440-1 ЦК України
(в редакції 1963 року) моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними
діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Встановлено, що
19 квітня 2002 року ОСОБА_1 наніс удар кулаком по голові потерпілій ОСОБА_2., спричинивши
їй легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я. Вироком
Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 квітня 2005 року
залишеним без змін ухвалою колегії судової палати з кримінальних справ
Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2005 року ОСОБА_1 за
вказані дії визнаний винним у скоєні злочину, передбаченому ч.2 ст. 125 КК
України.

У зв'язку з ушкодженням
здоров'я позивачка зазнала моральних страждань, була змушена, хвилюватись за
стан свого здоров'я та витрачати час на лікування.

За таких
обставин суд обґрунтовано частково задовольнив позов ОСОБА_2. і стягнув на
її користь з відповідача у відшкодування моральної шкоди 2500 грн.

Відмовляючи ОСОБА_2. в задоволені
вимог про відшкодування матеріальної шкоди, суд правильно виходив з того, що
вона не надала суду доказів понесення витрат на придбання ліків та втрату
заробітку.

Доводи
апеляційної скарги відповідача про те, що в судовому засіданні не був
встановлений причинний зв'язок між його діями і знаходженням позивачки на
лікуванні не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вина відповідача
підтверджується набравшим чинності вироком суду.

Розмір відшкодування
моральної шкоди визначено судом з урахуванням обставин справи, фізичних та
моральних страждань, яких зазнала позивачка, а тому посилання відповідача в
скарзі на те, що він не відповідає вимогам розумності та справедливості - є
необгрунтованим.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 березня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.