Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

(заочне)

11 вересня 2007
року. Дзержинський районний суд міста Харкова у складі - головуючого судді
Федосенко В.В. при секретарі - Прядко Н.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,
заподіяної дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 3 177, 22 грн. та
відшкодування моральної шкоди

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з
вказаним позовом до місцевого суду Дзержинського району м.  Харкова і просив суд стягнути з відповідача
на його користь суму матеріальної шкоди у розмірі 3 177, 22 грн.,  2 000, 00 грн. завданої йому моральної шкоди,  а також покласти на відповідача судові
витрати у сумі 195 грн.

В судовому засіданні
представник позивача позов підтримав,
просив його задовольнити,
посилаючись нате що 02.10.2006 року позивач ОСОБА_1на автомобілі
ВАЗ-21099,  р.н. НОМЕР_1 рухався по
вул.  Отакара Яроша в м.  Харкові. В той же час ОСОБА_2,  знаходячись у стані алкогольного сп'яніння,  керуючи автомобілем Москвич-2140,  р.н.НОМЕР_2,
рухався по вул.  Клочківській,  виконуючи поворот направо на вул.  Отакара Яроша на заборонений сигнал
світлофору скоїв зіткнення з автомобілем позивача ОСОБА_1 Внаслідок
вказаного зіткнення у автомобіля позивача було деформовано передні та задні
ліві двері,  ліве заднє крило та інші
пошкодження,  що підтверджується доданою
до позовної заяви довідкою огляду транспортного засобу та проведеним
дослідженням фахівцем - авто товарознавцем.
Загальна сума матеріальних збитків склала 3 177, 22 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився,  про час та дату слухання
був повідомлений належним чином у відповідності зі  ст.  74
ЦПК України,  про причини своєї неявки
суду не повідомив.

За таких
обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі
матеріалами та доказами.

За згоди
позивача суд ухвалює рішення у порядку заочного розгляду справи,  що не суперечить вимогам положень  ст.
ст.  169 ч.4,  224 ч.1 ЦПК України.

Суд,  заслухавши пояснення представника
позивача,  дослідивши матеріали
справи,  прийшов до висновку,  що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2. підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

02.10.2006 року
позивач ОСОБА_1на
автомобілі ВАЗ-21099,  р.н. НОМЕР_1 рухався по
вул.  Отакара Яроша в м.  Харкові. В той же час ОСОБА_2,  знаходячись у стані алкогольного сп'яніння,  керуючи автомобілем Москвич-2140,  р.н.НОМЕР_2,
рухався по вул.
Клочківській,  виконуючи поворот
направо на вул.  Отакара Яроша на
заборонений сигнал світлофору скоїв зіткнення з автомобілем позивача ОСОБА_1 Внаслідок
вказаного зіткнення у автомобіля позивача було деформовано передні та задні
ліві двері,  ліве заднє крило та інші
пошкодження,  що підтверджується наданими
позивачем доказами. Загальна сума матеріальних збитків,  завданих ОСОБА_1 склала 3 177, 22
грн.

Постановою
Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.11.2006 року було
встановлено,  що 02.10.2006 року на
вул.  Клочківській у м.  Харкові відбулася ДТП за участю автомобіля
„Москвіч-2140",  д/н НОМЕР_2,  під керуванням ОСОБА_2.,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
та автомобілем „ВАЗ-21099",
д/н НОМЕР_1. Вказаною постановою було встановлено факт
правопорушення,  передбаченого  ст.
124 КУпАП,  та притягнуто ОСОБА_2.
до адміністративної відповідальності.

Згідно звіту №
368/2006 складеного 19.11.2006 року спеціалістом автотоварознавцем ТБ
„Радар" ОСОБА_3,  матеріальний збиток,
завданий власникові ВАЗ-21099,
держ. номер НОМЕР_1
в результаті його пошкодження при
ДТП склав 2 897, 22 грн.

Відповідно до ч.2  ст.  1187 ЦК
України - шкода,  завдана джерелом
підвищеної небезпеки,  відшкодовується
особою,  яка на відповідній правовій
підставі володіє транспортним засобом.
Згідно з ч.5  ст.  1187 ЦК України - особа,  яка здійснює діяльність,  що є джерелом підвищеної небезпеки,  відповідає за завдану шкоду,  якщо вона не доведе,  що шкоди було завдано внаслідок непереборної
сили або умислу потерпілого.

Таким
чином,  позов в частині відшкодування
матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі в розмірі - 3 177
гривень 22 копійки,  а також судові
витрати у розмірі 195 гривень,  а всього
3372, 22 гривень.

Відповідно до ч.
1  ст.
1167 ЦК України
- моральна шкода,  завдана фізичній особі
діями чи бездіяльністю,  відшкодовується
особою,  яка її завдала,  за наявності її вини.

Як видно з
постанови Дзержинського районного суду міста Харкові від 16 листопада 2006 року
про притягнення ОСОБА_2
до адміністративної відповідальності по
ст. 124 КУпАП,  останнього суд
визнав винним в порушенні правил дорожнього руху,  що спричинило пошкодження транспортного
засобу,  вказана постанова набрала
законної сили,  а тому згідно з ч.3  ст. 61 ЦПК України ця обставина доказуванню
не підлягає.

Позивач просить
стягнути з відповідача 2 000 гривень грошового відшкодування моральної шкоди.
Виходячи з характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних страждань,
розумності та справедливості,  суд
вважає що вказаний розмір грошового відшкодування моральної шкоди не відповідає
стражданням,  яких позивач зазнав у
зв'язку з ушкодженням його автомобіля і є завищеним.

Відповідно до
ч.3  ст. 23 ЦК України суд
визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди в 1000 гривень.

На підставі  ст.
ст.  23,  1167,
1187 ЦК України
та керуючись  ст.  ст.
10, 11, 209, 212, 214-215,  224-226
ЦПК України,  суд,

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3372,
22

гривень в
рахунок відшкодування матеріальної шкоди,
та

1000 гривень в
рахунок відшкодування моральної шкоди,  в
іншій частині позову - відмовити.

Заочне рішення
суду може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою

відповідача,  яку може бути подано до Дзержинського
районного суду м.  Харкова протягом 10
днів з

дня отримання
копії рішення.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області
через Дзержинський районний суд міста Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.