Справа № 33ц-929 кс/07           Головуючий у 1-й
інстанції Усатенко Ю.Ю.
03                               Доповідач
касаційної інстанції Буренкова К.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
грудня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

Буренкової К.О.,  Довжук Т.С. ,  Козаченка В.І.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні у м.
Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства
Маловисківський спиртовий завод про стягнення заборгованості по заробітній
платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за
касаційного скаргою

ОСОБА_1

на
ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 23 травня 2006 року,

встановила:

В лютому
2006 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до державного підприємства
Маловисківський спиртовий завод (далі -завод) про стягнення заборгованості по
заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при
звільненні.

Позивач
свої вимоги мотивував тим,  що перебував
у трудових відносинах з заводом.  З 20
липня 2005 р. звільнений за згодою сторін. На час звільнення заборгованість по
заробітній платі становила 1579 грн. Однак,
відповідач не сплатив йому цю заборгованість у терміни,  передбачені
ст.  116 КЗпП України.

Посилаючись
на наведені обставини,  та положення
статей 116,  117 КЗпП України,  позивач просив суд стягнути з відповідача
1579 грн. заборгованості по заробітній платі та 5954 грн. компенсації
середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Рішенням
Маловисківського районного суду від 4 квітня 2006 p.,  залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 23 травня 2006 p.,  з відповідача на користь позивача стягнуто
1579 грн. заборгованості по заробітній платі,
а в іншій частині позовних вимог відмовлено.

В
касаційній скарзі представник позивача,
посилаючись на порушення судами положень матеріального закону та вимог
процесуального закону,  просить ухвалу
апеляційного суду скасувати і ухвалити нове рішення,  яким стягнути на його користь з відповідача
5954 грн. середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при
звільненні.

Перевіривши
матеріалами справи доводи касаційної скарги,
колегія суддів вважає,  що
касаційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судами
встановлено,  що позивач перебував у
трудових відносинах з відповідачем.
Звільнений з роботи з 20 липня 2005 р. на підставі п.1  ст.  36
КЗпП України. Згідно довідки заводу від 23 жовтня 2005 р. на час звільнення
відповідач не сплатив позивачу 1579 грн. заробітної плати за період з квітня по
липень 2005 р. включно.

Встановивши
зазначені обставини,  суд першої
інстанції на підставі положень статей 115 та 116 КЗпП України обгрунтовано
стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в
сумі 1579 грн.

Судами
також встановлено,  що рішенням
господарського суду Кіровоградської області від 8 квітня 2005 р. порушено
провадження у справі щодо банкрутства відповідача,  в зв'язку з чим накладено арешти на майно та
розрахункові рахунки останнього.

Відмовляючи
в задоволенні вимог позивача про стягнення на його користь з відповідача
компенсації середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при
звільненні,  суд першої інстанції
правильно виходив з того,  що вини
відповідача,  як це передбачено  ст.
117 КЗпП України,  в порушенні
строків розрахунку з позивачем не встановлено.

З
врахуванням наведених обставин і вимог трудового законодавства апеляційний суд
вірно погодився з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно
до ч.2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішуючи питання про достовірність
того чи іншого доказу,  про перевагу
одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається із матеріалів справи,  що
рішення судів ухвалені з додержанням положень матеріального права та вимог
процесуального права,  а також
відсутні,  передбачені  ст.
ст.  338,  339 ЦПК України,  підстави для скасування судових рішень.

Керуючись  ст.
ст.  332, 336 ЦПК України та
Законом України «Про судоустрій України» (із змінами від 22 лютого 2007 p.),  колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Миколаївської області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_1,
відхилити,  а рішення
Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 4 квітня 2006 р. та
ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 23 травня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.