Справа№2- 4484 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17
серпня 2007 року Суворовський районний суд м.
Одеси у складі:

головуючого
судді - Бузовського В.В.,

при
секретарі          - Петровської О.П.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду,
в м.  Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ПП „МарС-В",
Одеської міської ради про визнання права власності на нежитлове приміщення,  -

встановив:

Позивач
звернувся до суду з зазначеним позовом.
В обґрунтування вимог посилався на те,
що згідно Договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 17.02.1999 p.,  укладеного між ОСОБА_2та позивачем,  він придбав незакінчене будівництвом нежиле
приміщення,  за адресою:АДРЕСА_1

У 2000
році,  маючи бажання добудувати вказане
вище нежиле приміщення,  між ним та
відповідачем було укладено договір підряду від 09.09.2000 р. (далі Договір).

Згідно
п. 2 Договору,  Відповідач зобов'язався
закінчити будівництво нежитлових приміщень,
а також ввести у експлуатацію об'єкт будівництва,  а він,
згідно п. 1.1. Договору,
зобов'язався прийняти виконану роботу та сплатити її вартість відповідно
до умов договору.

Згідно
п. 4.2. Договору,  відповідач
зобов'язався виконати роботу передбачену у п. 2. Договору до 01.12.2000 р. і
яка відповідно до п. 2. повинна була бути здійснена в три етапи - закінчення
будівництва нежитлових приміщень,  монтаж
з першого по третій поверх та ввід в експлуатацію об'єкта будівництва,  що оформляється відповідним актом.

У грудні
2000 року відповідач виконав свої зобов'язання за Договором перед ним в частині
закінчення будівництва нежитлових приміщень та монтажу з першого по третій
поверх,  за адресою: АДРЕСА_1,  а ним на виконання п. 1.1. Договору було
сплачено повну вартість виконаних відповідачем будівельних робіт.

У 2003
році він звернувся до виконавчого комітету Одеської міської ради за отриманням
згоди на розробку проектної документації на закінчення будівництва,  на що він отримав згоду заступника міського
голови М.  Мурманова.

Однак,  до теперішнього часу відповідач не здійснив
ввід в експлуатацію нежитлових приміщень,
загальною площею 842, 1 кв.м. ,
визначених договором підряду від 09.09.2000 року.

Представники
відповідачів у судове засідання не з'явилися,
причини неявки суду не повідомляли та від відповідачів не надходили
заяви про розгляд справи за відсутності представників. Про час розгляду справи
відповідачі були повідомлені належним чином,
що підтверджується відмітками в матеріалах справи. Зі згоди позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає вимогам  ст.  224 ЦПК України.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так,  згідно
ст.  328 ЦК України,  право власності набувається на
підставах,  що не заборонені
законом,  зокрема з правочинів.

Договір
підряду від 09.09.2000 p.,  згідно його умов є договором будівельного підряду до
якого застосовуються відповідні норми цивільного законодавства,  регулюючи даний вид

договору - визначення
істотних умов,  порядок укладення,  форму,
зміст,  права та обов'язки сторін
тощо.

Відповідно
до  ст.  876 ЦК
України,  власником об'єкта
будівництва або результату інших будівельних робіт до їх здачі замовникові є
підрядник.

Статтею
334 ЦК України,  встановлено,
що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту
передання майна,  якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно
до акту приймання передачі виконаних робіт і наступної повної сплати позивачем
вартості робіт,  до позивача перейшло
право власності на нежитлові приміщення визначені договором підряду від
09.09.2000 р.,  на підставі  ст.
ст.  328,  334,
876 ЦК України,  але протиправна
бездіяльність відповідача,  щодо
виконання свого обов'язку -вводу в експлуатацію об'єкту будівництва,  надає позивачу право відповідно до  ст.
391 ЦК України,  вимагати усунення порушень свого права
власності,  навіть якщо ці порушення не
поєднані з позбавленням володіння майном,

Згідно  ст.  11
ЦК України,  цивільні права та обов'язки виникають із дій
осіб,  що передбачені актами цивільного
законодавства,  а також із дій осіб,  що не передбачені цими актами,  але за аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків,  зокрема,
є договори та інші правочини.

Відповідно
до  ст.
ст.  6,  627,
628 ЦК України
сторони є вільними в укладенні договору,
виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог ЦК України,  інших актів цивільного законодавства,  звичаїв ділового обороту,  вимог розумності та справедливості,  а зміст договору становлять умови
(пункти),  визначені на розсуд сторін і
погоджені ними,  та умови,  які є обов'язковими,  відповідно до актів цивільного законодавства.
При цьому,  стаття 629 ЦК України
визначає,  що договір є обов'язковим до
виконання.

Відповідно
до  ст.
509 ЦК України,  зобов'язанням є правовідносини,  в яких одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію або утриматися від
певної дії,  а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його обов'язку. Отже,  згідно п. 2.З. Договору,  відповідач зобов'язавшись здійснити ввід в
експлуатацію нежитлових приміщень,
повинен був виконати своє зобов'язання належним чином,  але в супереч
ст.  ст.  525,
526,  629 ЦК України
відповідач зазначений обов'язок не виконав.

Відповідно
до  ст.
638 ЦК України
договір є укладеним,  якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови,  що визначені законом як
істотні або є необхідними для договорів даного виду,  а також усі ті умови,  щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін
має бути досягнуто згоди.

Відповідно
до п. 2. Договору,  його предметом є
здійснення відповідачем робіт по закінченню будівництва нежитлових
приміщень,  монтаж з першого по третій
поверх та ввід в експлуатацію об'єкта будівництва. Однак,  відповідач безпідставно,  в супереч нормам цивільного законодавства
України,  порушив істотні умови договору
- не здійснив ввід об'єктів реконструкції в експлуатацію.

Крім
того,  позивачем по справі було отримано
лист Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради № 589 від
31.03.2003 p.,  яким дозволено розробку проекту (технічного висновку) про
можливість подальшої експлуатації нежитлових приміщень,  за адресою:АДРЕСА_1

На
підставі  ст.   ст.
328,  525,  526,  627,  629,
638,  876 ЦК України,  керуючись
ст.   ст.  10,
11,  58,  64,
88,  212-215,  224-227 ЦПК України суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ПП „МарС-В",  Одеської
міської ради про визнання права власності на нежитлове приміщення -
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на нежилі приміщення,  загальною площею 842, 1 кв.м,  за адресою: АДРЕСА_1Рішення підлягає
обов'язковій реєстрації у комунальному підприємстві «Одеське міське бюро
технічної інвентаризації й реєстрації об'єктів нерухомості».

Рішення
може бути переглянуто судом,  що його
ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача,  поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення
може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч. 4
ст.   295 ЦПК України.

j