Справа № 22Ц-2330                      Головуючий
в 1 інстанції Ярошенко С.М.
41                                    Доповідач
в 2 інстанції Юровська Г.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного
суду Київської області у складі:

головуючого
Юровської Г.В.,

суддів Суханової
Є.М., Данілова О.М.

при секретарі Колесник Н.І.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Сквирського районного суду Київської області від 11 травня
2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів

встановила :

Рішенням
Сквирського районного суду Київської області від 11 травня 2007 року позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково. Постановлено
стягувати з ОСОБА_2. на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку з 4 квітня 2007 року до її повноліття.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, посилаючись на
порушення вимог матеріального та процесуального права, а також ухвалити нове
рішення, яким задовольнити її позовні вимоги про стягнення аліментів з 11
травня 2005 року в розмірі не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, оскільки відповідач не надавав матеріальну допомогу на
утримання дитини саме з цього часу.

Колегія
суддів, перевіряючи рішення суду відповідно до вимог ст.303 ЦПК України,
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, дитина сторін ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1народження, проживає з
позивачкою, знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно
матеріальну допомогу на утримання дочки не надає.

За таких
обставин суд обґрунтовано задовольнив вимоги про стягнення аліментів в розмірі
1/4 частки заробітку. Зазначення в рішенні суду, що розмір аліментів не повинен
бути менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку
відповідає вимогам ч.2 ст. 182 СК України.

Посилання,
що розмір аліментів слід визначити не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку не ґрунтується на вимогах закону.

Доводи
позивача, що аліменти слід стягувати з 1 жовтня 2006 року, оскільки саме з
цього часу відповідач не надає допомогу на утримання дитини, не знайшли свого
підтвердження при розгляді справи. Позивач не подала суду належні докази того,
що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх
одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, як того вимагає ч.2
ст. 191 СК України.

Оскільки
рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу і залишити
рішення суду без зміни.

Доводи
апеляційної скарги є необгрунтованими і такими, що не спростовують висновків
суду першої інстанції.

Керуючись
ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Сквирського районного суду Київської області
від 11 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду України
протягом двох місяців з моменту її проголошення.