АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  МИКОЛАЇВСЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21 грудня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

Буренкової
К.О.,  Козаченка В.І.,  Галущенка О.І.,  Шолох З.Л.,
Довжук Т.С. ,

розглянувши
у судовому засіданні в м.  Миколаєві
справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі державного казначейства
України та управління Державного казначейства у кіровоградської області про
відшкодування майнової шкоди,  заподіяної
злочином,

за   касаційною
скаргою   Державного   казначейства   України
на   ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 16 серпня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 26 червня 2006 року позов ОСОБА_1  задоволено. Постановлено відшкодувати їй
завдану злочином матеріальну шкоду в розмірі 125 000 грн. за рахунок Державного
бюджету України та також державному казначейству України здійснити безспірне
списання зазначеної суми на користь позивачки з рахунків,  на яких обліковуються кошти Державного
бюджету України.

24 липня
2006 року Державне казначейство України звернулось через Ленінський районний
суд з апеляційною скаргою на вказане рішення,
яка ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2006
року залишена без розгляду з підстави пропуску строку на апеляційне оскарження
рішення суду.

У
касаційній скарзі Державне казначейство України просить скасувати ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2006 року та передати
справу на розгляд апеляційної інстанції.

В
обґрунтування касаційної скарги Державне казначейство України посилається на
те,  що казначейство в встановлені  ст.
294 ЦПК України строки подали заяву про апеляційне оскарження рішення
суду,  а тому строк на апеляційне
оскарження ними не пропущений.

Перевіривши
матеріали справи,  обговоривши доводи
касаційної скарги,  колегія суддів,  дійшла висновку,  що вона підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Справа №
33ц - 939 кс 07                          Головуючий
у першій інстанції Письменний О. А.

Категорія
37                                                                                    Доповідач:   Довжук Т.С.

Так,  залишаючи апеляційну скаргу Державного
казначейства України без розгляду,
апеляційній суд виходив з того,
що апелянт не подавав заяву про апеляційне оскарження рішення суду від
26 червня 2006 року,  а апеляційну скаргу
подав 21 липня 2006 року,  тобто з
пропуском строку апеляційного оскарження.

Разом з
тим,  з наданої до касаційної скарги
заяви вбачається,  що Державне
казначейство України звернулось 06 липня 2006 року до апеляційного суду
Кіровоградської області через Ленінський районний суд м.  Кіровограда з заявою про оскарження рішення
суду від 26 червня 2006 року. Апеляційна скарга Державним казначейством України
була подана 21 липня 2006 року,  що
вбачається з поштового конверту (а.с.
149).

Зазначене
свідчить про те,  що Державним
казначейством України строк на апеляційне оскарження рішення суду не було
пропущено.

Враховуючи
наведене,  колегія судців приходить до
висновку,  що ухвала апеляційної
інстанції підлягає скасуванню,  а справа
- поверненню до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про прийняття
до розгляду апеляційної скарги Державного казначейства України на рішення
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 26 червня 2006 року.

Керуючись  ст.
ст.  332,  335,
336,  342 ЦПК України та Законом
України „Про внесення змін до Закону України „Про судоустрій України" щодо
забезпечення касаційного розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007
року,  колегія судців

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
Державного казначейства України задовольнити.

Ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2006 року -скасувати.

Справу
повернути до апеляційного суду Кіровоградської області для вирішення питання
про прийняття апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 26 червня
2006 року.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді
апеляційного суду