Справа
№ 2-6/ 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2007 року.                                                                                м.
Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді                  Гандзюка Д.М.

секретаря                                                Гончарук
М.В.

з участю: позивача                                ОСОБА_1,
його представника ОСОБА_2.

відповідача                                             ОСОБА_3.,
його представника ОСОБА_4.

відповідачки                                           ОСОБА_5.,
її представника ОСОБА_6.

представників Поляницької сільської ради ОСОБА_8.,
ОСОБА_9.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Яремче справу за позовом ОСОБА_2в інтересах ОСОБА_1до Поляницької
сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_5про визнання права власності на
1/2спадкового майна та зустрічним позовом ОСОБА_5до виконкому Поляницької
сільської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове
майно, визнання недійсним рішення виконкому,-

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про
визнання права власності на 1/4 частки будинковолодіння №118 та земельної
ділянки площею 0.2875га в порядку спадкування в АДРЕСА_1. В процесі розгляду
справи позивач збільшив розмір позовних вимог до 1/2 частки названого
будинковолодіння та площу земельної ділянки до 0.57га.

Відповідачка за первісним позовом ОСОБА_5. звернулася з
зустрічним позовом до позивача та інших відповідачів про визнання права
власності на будинковолодіння №118 в АДРЕСА_1 в порядку спадкування та визнання
недійсним рішення виконкому Поляницької сільської ради від 17.02.2005р.№7.

Позивач та його представник в судовому засіданні
первісний позов підтримали, а зустрічний заперечили.

Позивач пояснив, що він претендує на частку спадкового
майна після смерті матері. Позивач ствердив, що він хоронив маму, а за життя
лікував її, часто відвідував і фактично проживав у мами. Він також: пояснив, що
після смерті мами взяв із спадкового майна посуд, ліжник та оленячі роги.
Позивач вважає, що він має право на частину будинку і земельної ділянки. Після
смерті мами він не звертався зразу за оформленням спадщини, бо вважав, що
спадкове майно належить йому і з приводу спадщини не було спору.

Представник позивача пояснив, що мама позивача проживала
в будинку в с. Поляниця і користувалася земельною ділянкою площею 1.16га. 30
серпня 1995р. мати померла. Представник ствердив, що позивач до сьогодні
зареєстрований у батьківському будинку і це вказує на постійне місце його
проживання. Щодо зустрічного позову представник пояснив, що частина спадкового
майна повинна належати позивачу, тому відповідачка не може претендувати на все
спадкове майно. Представник просить задоволити первісний позов і відмовити в
зустрічному.

Відповідачка ОСОБА_5. зустрічний позов підтримала, а
первісний заперечила. Вона пояснила, що з народження разом з братом -
відповідачем ОСОБА_3., проживали з мамою в її

2

будинку. Позивач разом з сестрою - відповідачкою ОСОБА_6.
проживали постійно з бабусею в будинку бабусі. У 1988р. позивач одружився і
переїхав проживати в смт. Делятин. Перед смертю мами відповідачка змушена була
перевестися на заочне відділення інституту, щоб мати змогу доглядати маму. На
той час в будинку з мамою проживала тільки вона, постільки відповідач ОСОБА_3.
був на заробітках, а після повернення відразу пішов жити в інше село. Після
смерті мами відповідачка продовжувала проживати в батьківському будинку і
працювала в с. Поляниця. В 1996р. вона з відома позивача і інших відповідачів
оформила право власності на земельну ділянку батьків. Відповідачка ствердила,
що спадщину прийняла тільки вона, тому ніхто з сторін не може претендувати на
спадкове майно. Вона також пояснила, що спадкове майно складається з будинковолодіння,
на яке не має правовстановлюючих документів. Відповідачка вважає незаконним
рішення виконкому, яким дано дозвіл позивачу оформити право власності на
будинок. Тому вона просить задоволити зустрічний позов і відмовити в
первісному.

Відповідач ОСОБА_3. зустрічний позов визнав, а первісний
заперечив. Він пояснив, що разом з сестрою - відповідачкою ОСОБА_5. жив у
маминій хаті, а брат - позивач ОСОБА_1., разом з іншою сестрою - відповідачкою
ОСОБА_6., жили у бабусі. Після одруження позивач пішов жити в смт. Делятин, де
побудував будинок. Відповідач ствердив, що спадкове майно прийняла тільки
відповідачка ОСОБА_5.. Так, перед смертю мами він знаходився за кордоном, а
після повернення пішов жити до дружини в інше село, де проживає і зараз. Йому
відомо, що майно, на яке вказує позивач, що він забрав після смерті мами,
насправді дала йому мама ще при житті. Відповідач просить задоволити зустрічний
позов і відмовити в первісному.

Представники Поляницької сільської ради первісний позов
заперечили, а зустрічний визнали частково.

Представник ОСОБА_8. пояснила, що позивач прописаний в с.
Поляниця, але не проживає там з часу свого одруження. В будинку разом з мамою
жила відповідачка ОСОБА_5.. Представник ствердила, що батьківську землю
приватизувала відповідачка ОСОБА_5. і при приватизації спору між сторонами не
було. З приводу оспорюваного рішення представник пояснила, що цим рішенням
виконком дав дозвіл оформити право власності на спадковий будинок.

Представник ОСОБА_9. пояснила, що позивач проживав в с.
Поляниця до свого одруження. На час смерті мами сторін з нею проживала
ОСОБА_5.. Представник ствердила, що оспорюване рішення було прийнято тому, що
між сторонами не було спору з приводу спадщини.

Відповідачка ОСОБА_6. в судове засідання не з'явилася,
але подала суду заяву про розгляд справи в її відсутності.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у
справі, показання свідків, перевіривши письмові докази та оцінюючи досліджені
докази в сукупності, вважає, що зустрічний позов підлягає частковому
задоволенню, а первісний позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Поясненнями осіб, які беруть участь у справі та
стверджуються записами в свідоцтві про народження (а.с. 239), в свідоцтві про
одруження (а.с. 45), в свідоцтві про смерть (а.с. 11), встановлено, що ОСОБА_10.
померла ІНФОРМАЦІЯ_1р. і вона є мамою позивача та відповідачів ОСОБА_3.,
ОСОБА_6., ОСОБА_5..

Поясненнями осіб, які беруть участь у справі і
стверджуються даними в рішенні (а.с. 3), записами у витягу з погосподарської
книги (а.с. 98 ), встановлено, що після смерті ОСОБА_10. залишився житловий
будинок №118 з господарськими будівлями в АДРЕСА_1, на який не має
правовстановлюючих документів.

Поясненнями відповідачів ОСОБА_5., ОСОБА_3.,
представників сільської ради, показаннями свідків ОСОБА_11., ОСОБА_12.,
ОСОБА_13., ОСОБА_14., ОСОБА_15. , ОСОБА_16., записами в акті (а.с. 41), даними
у витягу з погосподарської книги (а.с. 164) та копії трудової книжки (а.с.
240), встановлено, що відповідачка ОСОБА_5. працювала в с. Поляниця і постійно
проживала в спадковому будинку разом із мамою на час відкриття спадщини.

Відповідно до положень
ст.549 ЦК України
(в редакції 1963р, яка була чинною на час виникнення прав і обов'язків сторін),
визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він

3

фактично вступив в управління або володіння спадковим
майном.  Досліджені судом докази дають
підстави зробити висновок, що відповідачка ОСОБА_5. прийняла спадщину.

На підставі досліджених доказів суд приходить до
висновку, що відповідачі ОСОБА_3. та ОСОБА_6. не вступили у володіння спадковим
майном.  Згідно довідки (а.с. 181),
вказані особи не мають також права на обов'язкову частку у спадщині, постільки
вони визнані інвалідами після відкриття спадщини.

На підставі поясненнь відповідачів ОСОБА_5., ОСОБА_3.,
представників сільської ради, показань свідків ОСОБА_11., ОСОБА_12., ОСОБА_13.,
ОСОБА_14., ОСОБА_15. , ОСОБА_16., даних у акті (а.с. 41), витягу з по
господарської книги про наявність у позивача окремого погосподарського номера
(а.с. 162), заяві (а.с. 238), суд приходить до висновку, що позивач також не
вступив в управління або володіння спадковим майном.  Тому доводи позивача на обґрунтування
первісного позову суд визнає непереконливими.

Відповідно до положень
ст. ст. 1268,392 ЦК
України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини і він може пред'явити позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється іншою особою, а також при відсутності
правовстановлюючого документа.

Згідно даних у довідці (а.с. 236), акті (а.с. 237), та
державному акті про право власності на земельну ділянку (а.с. 43), спадковий
будинок відповідає будівельним нормам і знаходиться на земельній ділянці
відповідачки ОСОБА_5..

На підставі пояснень відповідачки ОСОБА_5. та аналізу
змісту оспорюваного рішення (а.с. 3), суд приходить до висновку, що
відповідачка не довела порушення своїх прав цим рішенням.  Тому в цій частині зустрічного позову слід
відмовити.

Встановлені судом обставини є підставою задоволити
зустрічний позов частково, а в первісному відмовити.

На підставі  ст.
ст.392,1268 ЦК України,  ст.549 ЦК
України (в ред. 1963р.)
та керуючись  ст. ст.209,213-215 ЦПК
України, суд,-

вирішив:

зустрічний позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на спадкове майно
-будинковолодінняАДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1. в користь ОСОБА_5. 316гр.77коп.
судових витрат.

В решті вимог та в позові ОСОБА_2в інтересах ОСОБА_1до
Поляницької сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_5про визнання права
власності на 1/2спадкового майна відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного
суду Івано-Франківської області через Яремчанський міський суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана протягом 20 днів, рішення набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.