Справа №2-679
РІШЕННЯ

Іменем України

04
вересня 2007 року Баришівський районний суд Київської області в складі :

головуючого
судді        Лисюка О.Д.

при
секретарі                Ющенко Л.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про встановлення факту належності майна та визнання права власності на
майно в спадок,

встановив:

Позивач
ОСОБА_1звернувся до суду з позовною заявою про встановлення факту належності
майна та визнання права власності на майно в спадок.

В судовому
засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги та пояснив суду, що
ІНФОРМАЦІЯ_1помер його батько - ОСОБА_3. Спадкоємцями після смерті батька є він
та відповідач по справі ОСОБА_2. Спадкове майно померлого складається із
житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по
АДРЕСА_1До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті
свого батька, ОСОБА_1 не звертався але своїми діями, що виразилися в догляді за
будинком в якому він проживав разом зі своїм батьком, обробленні земельної
ділянки, яка знаходиться біля будинку, користуванні речами покійного , він
фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

Відповідачка
по справі ОСОБА_2 на розгляд справи не з'явилася, про місце та час розгляду
справи повідомлена належним чином. До суду від відповідачки надійшла заява в
якій вона просить розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позову
не заперечує. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заслухавши
пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов
є обґрунтованим та підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань.

Як
вбачається із наданого суду копії свідоцтва про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_1у віці 71
рік помер ОСОБА_3, який є рідним батьком ОСОБА_1 позивача по справі та
чоловіком ОСОБА_2, які є спадкоємцями майна померлого. Після смерті ОСОБА_3
відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та
спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1Спадковий будинок був побудований покійним
ОСОБА_3у 1960 році, але правовстановлюючі документи

на це житло
втрачені. Згідно запису в погосподарській книзі Селищанської сільської ради,
будинок по АДРЕСА_1належав ОСОБА_3, в якому він постійно проживав до дня
смерті. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті
свого батька позивач не звертався, але своїми діями, що виразилися в догляді за
будинком в якому вони разом проживали, обробленні земельної ділянки, яка
знаходиться біля будинку, користуванні речами покійного, він фактично вступив в
управління та володіння спадковим майном.

Відповідно
до ст. 549 ЦК України
(в ред. 1963
року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим майном.

Таким
чином, в силу вимог ст. 549 ЦК
України (на момент дії якого виникли дані правовідносини), фактичними діями
ОСОБА_1прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3.

Відповідно
до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду
судами України справ про спадкування" № 4 від 24.06.83 року "
шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за
заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску.
Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим
майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права
на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку".

Керуючись
ст.ст. 10,11,88,209,212,214-215,218 ЦПК України, ч.3 ст. 5 , ст. ст. 549, 1276 ЦК України, п. 12
Постанови Пленуму Верховного Суду від 22.12.95 року "Про судову практику у
справах за позовами про захист права приватної власності"), п.4 постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами України справ
про спадкування" № 4 від 24.06.83 року, Постанова Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають
юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5., п.1-е ст.З Декрету Кабінету
Міністрів України "Про державне мито"

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1до ОСОБА_2про встановлення факту належності майна та визнання права
власності на майно в спадок задовольнити в повному обсязі.

Встановити,
що житловий АДРЕСА_1належав на праві приватної власності ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити,
що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2народження, прийняв спадщину після смерті свого батька
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати
за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2народження, право власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1

Рішення
набирає законної сили після 10-ти денного строку для подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду не буде подана
протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення суду
набуває законної сили після закінчення цього строку.