Справа №2-418/2007
РІШЕННЯ

Іменем   України

4 жовтня
2007 рощ;                                                              Яготинський
районний суд

Київської
області в складі: головуючого судді Бугіль В.В. при секретарі Олексенко Т.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в Яготинському районному суді справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  редакції газети
"Яготинські вісті" про захист честі і гідності та ділової репутації

встановив:

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з даним позовом,  який було уточнено під час розгляду
справи,  в якому зазначив,  що 25 жовтня 2006 року у газеті
"Яготинські вісті" була надрукована стаття "Керівники,  які не дбають про село,  втрачають майбутнє",  автор якої ОСОБА_2 дав не правильну оцінку
фактам,  а також використав в матеріалі
відомості,  що не відповідають дійсності,  зачіпають його честь,  гідність та ділову репутацію.

В статті
зокрема,  говориться: "Що ж,  можна сказати,  що "досягнення" ОСОБА_4 і ОСОБА_3
дійсно неабиякі - от хоча б у спробі приховати від громадськості крадіжки
зерна. Так 16 вересня 2006 року депутатами райради і працівниками міліції
затримано завідувача током дослідного господарства та інженера дослідної
станції (він же й технічний працівник Інституту землеробства,  він же й сторож в м.  Києві) ОСОБА_1,  який без належно оформлених документів завіз
у двір свого тестя 4890 кг. зерновідходів. Є спроби приховати цю "зернову
операцію" і з боку керівників РДА". Вважає,  що наведені у статті відомості є
недостовірними та спростовуються наданими доказами. Просив задовольнити позовні
вимоги.

Крім
того,  так як він після появи статті
знаходиться у стані морального пригнічення і дискомфорту,  просив стягнути з відповідач завдану йому
моральну шкоду яку оцінив у сумі 1690 грн.

Відповідач
ОСОБА_2 позов заперечив та надав суду письмові заперечення в якому вказав,  що він дійсно є автором вказаної статті,  однак всі відомості які там зазначені
базуються на реальних фактах та підтверджені документально.

Представник
відповідача редакції газети "Яготинські вісті" позов також заперечив
на надав суду заперечення в якому зазначено,
що матеріали вказаної статті були надані до газети Яготинською районною
радою,  яка є співзасновником
газети,  тому редакція газети не може
нести відповідальність за вказану у статті інформацію.

Перевіривши
матеріали справи,  заслухавши пояснення
сторін,  покази свідків,  дослідивши докази,  суд вважає,
що позов підлягає до задоволення частково.

Так у
судовому засіданні встановлено,  що 16
вересня 2006 року у с Панфіли
працювала комісія депутататів Яготинської райради. Під час роботи комісії її
члени виявили факт завезення та розвантаження гр. ОСОБА_1,  який працював завідуючим током ДП ДГ
Панфільської дослідної станції,  на
подвір'ї свого тестя зерновідходів без належно оформлених документів. З приводу
вкзаних подій було складено акт який засвідчений підписами членів комісії та
гр. ОСОБА_1 Відповідач ОСОБА_2 пояснив,
що оскільки від громадян с Панфіли надходило багато скарг про порушення
які допускають місцеві керівники,  то він
був призначений головою комісії та здійснював перевірку у с Панфіли. Під час
перевірки він та члени комісії побачили,
що вантажний автомобіль в якому знаходився ОСОБА_1,  і

2

рухався
з току із зерновідходами,  повернув не до
складу як це повинно було бути,  а заїхав
на подвір'я тестя ОСОБА_1 Приїхавши до місця розвантаження автомобіля він та
члени комісії побачили,  що у дворі тестя
ОСОБА_1 було розвантажено зерновідходи. Так як у ОСОБА_1 накладна на
зерновідходи була оформлена неналежним чином то відповідно і було про це складено
акт. В подальшому перебуваючи у приміщенні Панфільської дослідної станції,  відповідач пред'явив працівникам міліції
вказані документи на,  що начальником РВ
ГУ МВС в Яготинському районі було заявлено,
що він викличе слідчого та як вказаний факт можливо розглядати як
крадіжку. Вказане підтвердили свідки ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_5

25 жовтня 2006 року у газеті "Яготинські вісті" була надрукована
стаття "Керівники,  які не дбають
про село,  втрачають майбутнє" в
якій вказані події були відображені наступним змістом: "Що ж,  можна сказати,  що "досягнення" ОСОБА_4 і ОСОБА_3
дійсно неабиякі - от хоча б у спробі приховати від громадськості крадіжки
зерна. Так 16 вересня 2006 року депутатами райради і працівниками міліції
затримано завідувача током дослідного господарства та інженера дослідної станції
(він же й технічний працівник Інституту землеробства,  він же й сторож в м.  Києві) ОСОБА_1,  який без належно оформлених документів завіз
у двір свого тестя 4890 кг. зерновідходів. Є спроби приховати цю "зернову
операцію" і з боку керівників РДА". Відповідач ОСОБА_2 не заперечував
що він є автором вказаної статті і вказав,
що факт крадіжки мав місце,  а
також те,  що у вказаній статті
інформація щодо крадіжки позивача не стосується,  а стосується гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Однак,  як вбачається з матеріалів справи,  після проведеної перевірки факту завезення
ОСОБА_1 зерна без належно оформлених документів,  співробітниками міліції було винесено
постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 14.03.2007 року,  в якій зокрема зазначено,  що "16.09.2007 року гр. ОСОБА_1 отримав
з току зерновідходи на своє ім'я та ім'я своєї дружини. Згідно оплачених
відомостей та накладної останній мав отримати 4890 кг. зерновідходів. При
відправленні автомобіля був зроблений запис у книгу обліку та виписана накладна
№ 74,  але для подальшого вірного ведення
обліку зерновідходів потрібно було провести зерновідходи через склад № 2,  але через те,
що це була субота та завідуючої складом № 2 ОСОБА_7 не було на місці
ОСОБА_1 вирішив відвести зерновідходи додому,
а відповідні документи оформити в понеділок. В зв'язку з тим,  що у ОСОБА_1 вдома не вистачало місця для
збереження зерновідходів,  то останній
вирішив залишити частину зерновідходів у дворі свого тестя. За вищевказаним
фактом ОСОБА_1 керівництвом ДП ПГ було винесено дисциплінарне стягнення."
Зазначене підтверджується платіжними відомостями (а.с.  11-12),
з яких вбачається,  що ОСОБА_1 та
його дружина оплатили належні їм зерновідходи,
та накладною № 74 про отримання зерновідходів у кількості 4890 кг.

Також,  те що ОСОБА_1 отримав належні йому за пай
зерновідходи,  однак належним чином не
завершив оформлення накладної,
підтвердили свідки ОСОБА_8,
ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

Відповідно
до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами
законодавства,  що регулює захист
честі,  гідності і ділової репутації
громадян та організацій" від 28.09.1990 № 7,  відповідач повинен довести,  що поширені ним відомості відповідають
дійсності. На позивача покладається обов'язок довести лише факт поширення відомостей,  які його порочать,  особою,
до якої пред'явлений позов.

Отже у
судовому засіданні відповідачем не було доведено факту достовірності
опублікованих у статті відомостей і більше того вони спростовуються матеріалами
справи та показами свідків,  тому позов в
цій частині підлягає до задоволення.

з

Що
стосується вимог про відшкодування моральної шкоди то суд критично відносить до
тверджень позивача щодо його моральних страждань,  оскільки позивачем заперечується факт
крадіжки однак він не заперечив і в судовому засіданні підтвердив це,  а також це підтверджено матеріалами справи та
свідками,  що дійсно порушення оформлення
документів під час перевезення зерновідходів були і він як завідувач током сам
свідомо їх допускав,  а отже неможливо
сказати що в цій частині була поширена недостовірна інформація щодо нього. Тому
суд вважає,  що в задоволенні вимог щодо
стягнення моральної шкоди слід відмовити.

Керуючись  ст.
ст.  10,  60,
209,  213-215 ЦПК України,   ст.
ст.  15,  16,
201,  277 ЦК України,  Постанови Пленуму Верховного Суду України
"Про застосування судами законодавства,
що регулює захист честі,  гідності
і ділової репутації громадян та організацій" від 28.09.1990 № 7,  суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  редакції
газети "Яготинські вісті" про захист честі і гідності та ділової
репутації,  задовольнити частково.

Зобов'язати
ОСОБА_2 та редакцію газети "Яготинські вісті" спростувати відомості
опубліковані в газеті "Яготинські вісті" від 25 жовтня 2006
року,  що не відповідають дійсності,  а саме про відсутність крадіжки. Вказані
відомості спростувати у газеті "Яготинські вісті" шляхом друкування
на протязі одного місяця з моменту вступу рішення в законну силу,  оспорюваного фрагменту статті "Керівники,  які не дбають про село,  втрачають майбутнє" від 25 жовтня 2006
року та заміною речення "Що ж,
можна сказати,  що
"досягнення" ОСОБА_4 і ОСОБА_3 дійсно неабиякі - от хоча б у спробі
приховати від громадськості крадіжки зерна.",  на таке в якому б не вказувалося на вчинення
позивачем крадіжки.

У задоволенні
позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовити.

Стягнути
із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті держмита у розмірі 17
грн.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через
Яготинський районний суд заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня
його проголошення та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.