Справа 2- 478
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

/заочне/

3 серпня
2007 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-
судді- Шеремегьєвої Л.А.

при
секретарі- Волковій В.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ТОВ Спільне німецько-британо-українське підприємство»Трансгазбуд» про
стягнення заробітної плати,  компенсації
за невикористану відпустку,  середнього
заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної
шкоди , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
в вересні 2005 року звернувся до суду з позовом і просив стягнути з відповідача
10 599гр.заборгованої заробітної плати та компенсацію за невикористану
відпустку.

Посилається
в позові на те,  що працював у
відповідача з 26.09.2004 року на посаді електрозварювальника ручної зварки на
період будівництва магістрального газопроводу на дільниці «Починки-Фролово» в
Російській Федерації.

Наказом
№ 87-ОС від 30.0.2005 року був звільнений з займаної посади в зв»язку з
закінченням строку трудового договору.

На
момент звільнення відповідач не провів з ним розрахунку в повному обсязі,  не виплатив йому заробітну плату за
березень-червень 2005 року та компенсацію за невикористану відпустку,  а всього 10 599гр.

Просив
також стягнути з відповідача 3 000гр.в відшкодування моральної шкоди.
Посилається при цьому на те,  що
невиплата йому заробітної плати змушувала його неодноразово звертатися до
відповідача з відповідними вимогами,  він
не міг утримувати сім»ю,  був у скрутному
матеріальному становищі в зв»язку з недостатком коштів.

В
подальшому в січні 2006 року позивач доповнив свої вимоги і просив стягнути з
відповідача 16 194гр.88 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні.

Посилався
в при цьому на те,  що відповідач у
встановлений строк не провів розрахунку з ним,
а тому відповідно до вимог  ст.
117 КЗпП України має нести перед ним відповідальність у вигляді стягнення
середнього заробітку за весь час затримки,
а саме до його працевлаштування на нову роботу в січні 2006 року.

Виходячи
з цього,  просить задовольнити
позов,  стягнути з відповідача суму боргу
та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні станом на
січень 2006 року.

В
вересні 2006 року позивач уточнив суму позову і просив стягнути суму боргу по
заробітній платі в розмірі 11 544гр.23 коп.3а вирахуванням сум,  виплачених йому відповідачем,  та підтверджених документально.

Представник
відповідача в судове засідання не заявився,
про час розгляду справи сповіщався належним чином.  Про причину неявки суд до відома не поставив.

Згідно  ст.
224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача,  який належним чином повідомлений і від якого
не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини
визнані неповажними,  суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у справі доказів,  якщо позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Таким
чином,  заслухавши думку представників
позивача,  суд вважає за можливе ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши
пояснення представників позивача,
дослідивши матеріали справи,  суд
вважає позов  обґрунтованим,   виходячи з наступного.

Встановлено,  що позивач з 26.09.2004 року на підставі
наказу № 07-ОС працював у відповідача на посаді електрозварювальиика ручної
зварки на період будівництва магістрального газопроводу дільниці»
Починки-Фролово» в Російській Федерації.

Наказом
№ 87-ОС від 30.06.2005 року був звільнений з займаної посади в зв»язку з
закінченням строку трудового договору.

/а.с. 7-8;26-31/

Відповідно
до  ст. 116 КЗпП України при звільненні
працівника виплата всіх сум,  що належать
йому від підприємства,  провадиться в
день звільнення.

Встановлено,  що на момент звільнення відповідач не провів
з позивачем розрахунок в установлені  ст.
116 КЗпП України строки,  в зв»язку з чим
утворилась заборгованість в розмірі 11 544гр.23 коп.,  з яких 1 812гр.компенсації за невикористану
відпустку.

Виходячи
з цього,  суд приходить до висновку про
обґрунтованість вимог позивача в цій частині.

З заперечень
відповідача на позов вбачається,  що
заборгованості по заробітній платі та будь-яких інших виплатах перед позивачем
підприємство не має. Розрахунок з ним в зв»язку зі звільненням проведено в
повному обсязі відповідно до умов трудового договору та штатного розкладу.

Крім
того,  згідно з цими ж запереченнями та
поясненнями представника відповідача в судовому засіданні,  докази,
надані позивачем та його представником з приводу розміру заробітку в
вигляді 500 дол.
США,  є
неналежними,  т.я. не підтверджені
будь-якими документами.

Заробіток
по посаді,  на яку був прийнятий
позивач,  відповідно до штатного
розкладу,  складає 1 000гр.,  і саме з цього розміру йому виплачувалася
заробітна плата і саме з цього розміру з ним проведений розрахунок і
заборгованості перед ним підприємство не має.

Суд
критично відноситься до цих тверджень відповідача та його представника в
судовому засіданні,  виходячи з
наступного.

Відповідно
до  ст. 94 КЗпП України заробітна
плата-це винагорода,  яка виплачується
працівникові за виконану роботу.

ст. 23 Закону України "Про оплату праці'"
передбачено,  що заробітна плата
працівників підприємств на території України виплачується у грошових
знаках,  що мають законний обіг на
території України.

ст. 99 Конституції України та п.4 Указу
Президента України "Про грошову реформу" встановлено,  що єдиним законним засобом платежу на
території України є гривня.

Представники
позивача і сам позивач в судовому засіданні пояснили,  що наказ про прийом позивача на роботу
оформлявся в м.  Дніпропетровську,  де знаходяться органи управління
відповідача,  тобто на території України.
Заробітна плата йому виплачувалася в м.
Києві,  де знаходиться філіал
відповідача.

Не
заперечував при цьому,  що заробітну
плату отримувала в м.  Києві його
дружина,  в українських гривнях,  виходячи з розміру 500 дол. США за курсом до
української гривні.

Пояснення
позивача та його представників в судовому засіданні щодо розміру отримуваної
ним заробітної плати,  виходячи з розміру
500 дол. США,  підтверджується наступним.

Так,  з розрахунку на ім»я позивача
вбачається,  що він був зроблений,  виходячи з суми 500 дол.США за курсом до
української гривні,  і саме таким чином
була вирахувана компенсація за невикористану відпустку.

/а.с. 6;31/

Позивач
суду пояснив,  що цей розрахунок був
зроблений бухгалтером філії підприємства в м.
Києві при його звільненні і виданий йому на руки.

Представник
відповідача суду пояснив,  що автор
даного розрахунку йому невідомий,
заперечуючи належність його працівникам підприємства та викладені в
ньому відомості.

Розмір
заробітної плати позивача в сумі,
вказаній ним,  а саме 500 дол. США
в перерахунку на українську гривню,
стверджується також наступним.

Так,  з щомісячних розрахунків позивача за місцем
роботи вбачається,  що заробітна плата йому
нараховувалася,  виходячи з суми 500
дол.США.

З того ж
розрахунку при звільненні,  в якому
відображено не тільки дані позивача та займана ним посада,  а й період компенсації за невикористану
відпустку,  вбачається такий же розмір
заробітної плати,  а саме 500 дол.США та
приведені дані курсу дол. США
до гривні.

Свідок
ОСОБА_2,  який одночасно з позивачем був
прийнятий на роботу до відповідача та таку ж посаду,  в судовому засіданні підтвердив розмір
заробітної плати,  яка виплачувалася йому
та позивачу за час роботи,  а саме по 500
дол. США на місяць по курсу відносно гривні.

В
підтвердження надав банківські документи про зарахування коштів на його
особовий рахунок та з яких вбачається,
що розмір таких зарахувань 2 рази в місяць складав   суму в гривнях,  яка є еквівалентною приблизно 500 дол.

США.

/а.с.
22-23;6;62-65;68-73/ Виходячи   з   викладеного
вище,    суд   приходить
до   висновку   про обґрунтованість тверджень позивача щодо
того,  що його заробітна плата   у

відповідача   складала
в   розмірі,
еквівалентному   500дол.США   відносно української гривні.

Будь-яких
пояснень з цього приводу представник відповідача в судовому засіданні дати не
зміг,  обмежившись лише своїми
запереченнями.

Наголошував
при цьому на те,  що докази,  надані позивачем в обгрунтування розміру
заробітної плати,  яка має бути стягнута
з відповідача,  є досить сумнівними,  т.я. в них позивач посилається на
підприємство ТОВ»ФАБВосток»,  яке
керувало будівництвом на території Російської Федерації,  та розрахунки даного підприємства,  зроблені в різних видах грошових
цінностей,  з чого не слідує,  на його думку,  що вказану суму він мав отримувати саме з ТОВ
СШТрансгазбуд».

В той же
час,  позивач суду пояснив і це
підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_2,
при прийомі на роботу адміністрація відповідача повідомила їх,  що заробітну плату вони будуть отримувати на
території України в українській гривні,
виходячи з розміру 500 дол.США на місяць.

За документами
вони знаходилися на будівництві у відрядженні.

Дані обставини
стверджуються наданими в розпорядження суду позивачем посвідченням на
відрядження.

/ а.с. 55/

З
документів,  отриманих судом в порядку
окремого доручення,  а також наданих
сторонами,  вбачається,  що будівництвом магістрального газопроводу на
ділянці»Починки-Фролово» дійсно займалося ТОВ»ФАБВосток». Позивач був членом
орендованого персоналу в рамках договору даного ТОВ з іншою компанією,  якій виплачувалася винагорода за найм
працівників.

В той же
час,  заробітна плата даним працівникам
ТОВ»ФАБВосток» не виплачувалася.

/а.с. 26;53;60;182-222/

З
наданих в розпорядження суду витягів з банківських документів на ім. »я
ОСОБА_2,  який одночасно з позивачем
працював на даному будівництві і одночасно з ним був звільнений,  вбачається,
що заробітна плата йому перераховувалася в банківську установу за місцем
проживання саме відповідачем- ТОВ СШТрансгазбуд» і саме в розмірі,  еквівалентному 500 дол.США.

/ ах. 62; 65/

Представник
відповідача в судовому засіданні не заперечував,  що позивач знаходився в трудових відносинах
саме з ТОВ СШТрансгазбуд»,  трудовий
договір з ним укладався саме на період будівництва магістрального газопроводу
на території Російської Федерації на ділянці»Починки-Фролово»,  яким займалося ТОВ»ФАБВосток».

Виходячи
з цього,  відповідно до вимог  ст. 94 КЗпП України,  заробітна плата позивачу мала виплачуватися
саме відповідачем,  т.я. при укладенні
трудового договору між сторонами інших домовленостей з цього приводу між ними
не укладалося.

З
врахуванням обставин,  викладених
вище,  доказів,  наданих позивачем в обгрунтування своїх
вимог,  суд критично сприймає твердження
представника

відповідача
в судовому асіданні і надані ним докази в обґрунтування цих тверджень.

/а.с.109-125;161/

Встановлено
і це стверджується наданими в розпорядження суду відомостями,  відповідачем сплачено позивачу відповідно :
січень 2005 року-867.70/ недоплачено 1 657.30/,
лютий 2005 року- 880.25/ недоплата і 644.75/,  березень 2005 року- 1 148.22/недоплата
1376.78/,  квітень 2005
року-647.80/недоплата 1 877.40/,  травень
2005 року- 898.88/недоплата 1 626.12/,
червень 2005 року- 975.12/недоплата 1 549.88/,  компенсація за невикористану відпустку з
21.03.2005 року по 10.04.2005 року в розмірі 1 812гр.,  розмір якої збігається з розрахунком,  виданим позивачу працівниками відповідача.

/ а.с. 6/. Таким
чином,  загальна сума недоплати   за період часу з січня по червень 2005 року
з врахуванням компенсації за невикористану відпустку в розмірі 1 812гр.складає    11 544гр.23 коп.,  які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача
на його користь.

ст. 117 цього ж кодексу передбачено,  що в разі порушення строків виплати всіх
належних працівнику сум при звільненні,
з установи організації стягується середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні за весь час затримки.

Встановлено,  що позивач звільнився з займаної посади з
30.06.2005 року. працевлаштувався на нову роботу 23.01.2006 року.

Вимагаючи
стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при
звільненні позивач просить стягнути його з моменту звільнення і до
працевлаштування 23.01.2006 року.

Відповідно
до  ст. 2 Порядку обчислення середньої
заробітної плати,  затвердженого
постановою КМУ № 100 від 8.02.1995 року,
середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за
останні 2 календарні місяці роботи,  що
передують події,  з якою пов"язана
відповідна виплата.

Виходячи
з того,  що представник відповідача в
судові засідання неодноразово не з»являвся,
необхідних даних про розмір середнього заробітку позивача,  виходячи навіть зі своєї позиції щодо вимог
позивача,  до суду не надав,  суд вважає за необхідне вирахувати його,  виходячи з розміру заробітку позивача у відповідача,  а саме в сумі,  еквівалентній 500 дол. США по курсу дол. США відносно гривні
станом на 23.01.2006 року,  тобто 1x5.05:
/ 500.00х 5.05 = 2 525гр.х 6 міс х 16 днів січня 2006 року = 16 194гр.88 коп./

Відповідно
до  ст. 237-1 КЗпП України моральна шкода
на користь працівника стягується при завданні йому з вини власника або
уповноваженого ним органу моральних страждань та порушенні його трудових прав.

Суд
вважає , що невиплатою позивачу належних йому платежів в зв"язку зі
звільненням,  затримкою в виплаті
заробітної плати,  відповідач завдав йому
моральних страждань,  а тому його вимоги
в цій частині суд також вважає частково обґрунтованими.

Керуючись  ст. 94, 115-117,  237-1 КЗпП України,  Законом України « Про оплату праці»,   ст.
ст. 57-60,  209, 212-214, 224 ЦПК
України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ Спільне німецько-британо-українське

підприємство»їрансгазбуд»
на користь ОСОБА_1 11 544гр.23 коп.3аробітної плати та компенсації за
невикористану відпустку,  16 194гр.88
коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 1 000гр.
в відшкодування моральної шкоди,  а
всього 28 739гр.11коп.

Стягнути з ТОВ Спільне німецько-британо-українське

підприємство»Трансгазбуд»
285гр.89 коп. судового збору та 30гр.витрат на інформаційно-технічне
забезпечення.

Рішення
може бути оскаржено на протязі 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження,  яка подається протягом 10
днів з дня його проголошення.

Рішення
може бути переглянуто судом,  який його
ухвалив,  на підставі письмової заяви
відповідача,  яка подається протягом 10
днів з дня його отримання.