Справа №2-1044
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2007 року                            Тульчинський
районний суд Вінницької області

В складі головуючого судді                                         Берегового
О.Ю.

при секретарі                                                                 Нечипорук
Т.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м.  Тульчині цивільну справу за позовом
ОСОБА_1доОСОБА_2про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права
власності на земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом доОСОБА_2про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на земельну
ділянку,  мотивуючи свої вимоги тим,  що в травні 2007 року до неї звернулася
відповідачка з пропозицією купити в неї земельну ділянку,  призначену для будівництва та обслуговування
житлового будинку площею 0,0977 га,  яка
розташована в АДРЕСА_1і належить їй на праві приватної власності на підставі
Договору дарування земельної ділянки посвідченого Тульчинською нотаріальною
конторою 27 квітня 1996 року,  реєстровий
номер №НОМЕР_1.

Обговоривши та досягнувши згоди по всіх істотних умовах
договору купівлі-продажу ми фактично його між собою уклали.

Вона -ОСОБА_1передала ОСОБА_2гроші в сумі 5000 гривень за
куплену у неї земельну ділянку,  а вона
передала їй Документи на неї і фактично передала її у її користування.

В червні місяці 2007року вона звернулася до відповідачки
з пропозицією офіційно укласти письмовий договір купівлі-продажу земельної
ділянки та посвідчити його нотаріально,
на що отримала відмову продавця.

Отже, можливість посвідчення такого договору в державній
нотаріальній конторі за вищевказаних причин у неї відсутня.

З огляду на вищенаведене та враховуючи,  що по всіх істотних умовах договору
купівлі-продажу земельної ділянки між нею і відповідачкою було досягнуто
згоди,  фактичне виконання договору
відбулося,  але провести нотаріальне
посвідчення договору неможливо,  просить
суд визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за нею право власності
на земельну ділянку.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, на
їх задоволенні наполягає. Відповідачка,
позов визнала в повному обсязі,
проти його задоволення не заперечує та додатково пояснила,  що до нотаріуса не з'являлася так як постійно
зайнята.

Заслухавши позивача,
відповідача,  дослідивши матеріали
справи,  суд встановив,  що в травні 2007 року до позивача звернулася
відповідачка з пропозицією купити в неї земельну ділянку,  призначену для будівництва та обслуговування
житлового будинку площею 0,0977 га,  яка
розташована в АДРЕСА_1і належить їй на праві приватної власності на підставі
Договору дарування земельної ділянки посвідченого Тульчинською нотаріальною
конторою 27 квітня 1996 року,  реєстровий
номер №НОМЕР_1.

2

Обговоривши
та досягнувши згоди по всіх істотних умовах договору купівлі-продажу ми фактично його між собою уклали.

Вона -ОСОБА_1передала ОСОБА_2гроші в сумі 5000 гривень за
куплену у неї земельну ділянку,  а вона
передала їй документи на неї і фактично передала її у її користування.

В червні місяці 2007року вона звернулася до відповідачки
з пропозицією офіційно укласти письмовий договір купівлі-продажу земельної
ділянки та посвідчити його нотаріально,
на що отримала відмову продавця.

Отже,  можливість посвідчення такого договору в
державній нотаріальній конторі за вищевказаних причин у неї відсутня.

У відповідності до ч. 2
ст. 218 ЦК
України,  їхній
договір,  який був укладений усно,  може бути визнаний судом дійсним,  поскільки в ньому дія,  вчинена позивачем,  була підтверджена відповідачем,  шляхом прийняття виконання.

Відповідно до вимог
ст. 638 ЦК
України,  договір є
укладеним,  якщо сторони досягли згоди з
усіх його істотних умов,  що і було
зроблено позивачем та відповідачем.

На підставі  ст.
328 ЦК
України право власності набувається на підставах,  що не заборонені законом,  зокрема із правочинів.

В даному випадку одним із видів правочину є договір
купівлі-продажу і набуття права власності за даним договором настає з моменту
вступу рішення в законну силу.

Позов також підтверджується державним актом на право
приватної власності на землю,  розпискою
та іншими матеріалами справи.

За таких обставин суд
прийшов до висновку,  що позов підлягає
задоволенню. Відповідно до вимог  ст. 88
ЦПК України суд,  в зв'язку з тим,  що сторони звільнено від сплати державного
мита на підставі  ст. 4 п. 18 Декрету КМУ
„Про державне мито",  судові витрати
підлягають компенсації за рахунок держави.

Керуючись  ст. ст.
218,  220,  328,
334,  392,  655 ЦК України,   ст.  ст. 4,
8,  10,  15,
18,  57-60,  64,
88,  209,  213-215 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки площею
0, 0977 га,  що розташована в АДРЕСА_1,  укладений між
ОСОБА_1таОСОБА_2,  дійсним.

Визнати право власності за ОСОБА_1на земельну ділянку
площею 0, 0977 га,  яка розташована за
адресоюАДРЕСА_1.

Судовий збір компенсувати
за рахунок держави.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.