Справа № 2 - 1325 /2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2007
року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого
- судді                                Іваненка
І. В.

при
секретарі                                          Чубенко
Ю. Ю.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право на користування житловим приміщенням.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він на підставі свідоцтва
про право власності на житловий будинокАДРЕСА_1 від 30 квітня 1990 року,
виданого Черкаським виконкомом ради народних депутатів, має у власності
житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресоюАДРЕСА_1

Крім нього, у цьому будинку зареєстровані також його дружина ОСОБА_3,
донькаОСОБА_4, онука ОСОБА_5та колишній чоловік його доньки, відповідачОСОБА_2
Шлюб між його донькою та її колишнім чоловіком було укладено 14 червня 2003
року й розірвано 17 липня 2006 року. З листопада 2006 року відповідач не
проживає у належному позивачеві будинку, жодних стосунків зі своєю колишньою
дружиною, її батьками, своєю донькою не пітримує, що підтверджується актом
обстеження житлово-побутових і моральних умов від 30 серпня 2007 року,
складеного комісієї сільської ради с Хацьки Черкаського району Черкаської
області.

Позивач просить суд задовольнити його вимоги, а саме: визнати відповідача
ОСОБА_2таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4, яка діє на підставі
довіреності, заявлені вимоги підтримала, додатково пояснивши, що відповідач
виїхав з належного позивачеві будинку, забравши усі свої речі, і в даний час
точне місце його проживання позивачеві невідоме. Зі слів батьків відповідача,
які повідомили про це позивача, відповідач виїхав до м. Москва (Російська
Федерація) у пошуках роботи.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, не повідомив про
причину неявки, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся в
установленому законом порядку, про що свідчать відповідні поштові документи про
виклик. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні об'єктивно встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1
належить на праві приватної власності позивачеві ОСОБА_1 на підставі свідоцтва
про право власності на житловий будинокАДРЕСА_1від 30 квітня 1990 року,
виданого Черкаським виконкомом ради народних депутатів. ВідповідачОСОБА_2 з
листопада 2006 року в указаному будинку не проживає, жодних стосунків з його
мешканцями не підтримує, що підтверджується актом обстеження
матеріально-побутових і моральних умов проживання, складеним комісією у складі
депутата Хацьківської сільської ради ОСОБА_6, соціального працівникаОСОБА_7,
працівника апарату Хацьківської сільської ради ОСОБА_8

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших
осіб. Відповідно до ч. 1,2 ст. 319 ЦК
України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону.

Відповідно до ч. З ст. 405 ЦК України, ч.1ен сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі відсутності ч.1ена сім'ї без поважних причин
понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла
або законом. В цивільному, сімейному та житловому законодавстві відсутні чіткі
вказівки на визначення поняття ч.1ена сім'ї власника житла.

Однак, у ЖК
України існує визначення ч.1ена сім'ї наймача житла. Зокрема, відповідно до ч.

2,3 ст. 64 ЖК України, до
ч.1енів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Ч.1енами
сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають
разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо ці особи, перестали
бути ч.1енами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому
приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та ч.1ени його сім'ї.

За аналогією закону суд вважає можливим застосувати положення цих статей ЖК
України відносно наймача житла до власника житла. ВідповідачОСОБА_2 на час
розгляду справи разом з власником житла не проживає і спільного господарства не
веде, з донькою власника житла розлучений, а, отже, застосовуючи аналогію
закону, суд робить висновок, що відповідачОСОБА_2 не є ч.1еном сім'ї позивача
(власника, наймача).

Застосувати ж за аналогією закону положення ст. 405 ЦК України відносно
ч.1ена сім'ї власника житла до особи, яка не є таким, суд вважає неможливим,
оскільки це суттєво порушує права власника житла щодо володіння, користування
та розпорядження цим майном на власний розсуд.

У зв'язку з відсутністю чіткого законодавчого регулювання поняття ч.1ена
сім'ї власника житла за сімейним, цивільним та житловим законодавством України,
суд вважає доцільним застосувати за аналогією закону положення ст. ст 71 та 163
чинного ЖК України відносно наймача житла до його фактичного власника, та
відносно особи, яка є ч.1еном сім'ї наймача, до особи, яка фактично не є таким.

Оскільки, згідно з матеріалами справи, відповідно до положень ст. ст. 71,
163 ЖК України, відповідач на час розгляду справи не проживає у будинку,
належному позивачеві, понад шість місяців, й обставин, які дають право
відповідачеві на збереження за ним жилого приміщення понад строк, встановлений
законом, не виявлено, суд вважає можливим позов задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212-215,
224-226 ЦПК України, ст.ст. 316, 319 ЦК
України, ст. 64, 71, 163 ЖК України, суд,-

ВИРІ ШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на
користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2таким, що втратив право на користування жилим приміщення у
будинку за адресою АДРЕСА_1. який
належить громадянину ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Черкаської області через суд першої
інстанції шляхом подання у 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження із поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з одночасним надісланням її копій до апеляційної інстанції- або у
порядку, передбаченому ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення може
бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.