Справа №2п-547/07
РІШЕННЯ

IМЕНЕМ       УКРАЇНИ

27 лютого 2007 року                                                                                         місто
Житомир

Богунський районний суд міста Житомира

в складі: головуючого - судді  Коломієць О.С.

секретар   Котляр Т.П.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні    цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,
ОСОБА_3про

визнання осіб
такими,  що втратили право на
користування жилим приміщенням , -

встановив:

Позивач
звернулась до суду з позовом в якому зазначила,
що відповідач ОСОБА_2. є наймачем квартири АДРЕСА_1. В квартирі також
зареєстровані,  як проживаючи
позивач,  разом з двома неповнолітніми
дітьми : сином ОСОБА_4,  1990р.н. та донькою ОСОБА_5,  1997р.н.,
та відповідач ОСОБА_3.

Позивач
посилається на те,  що відповідачі понад
шість місяців в квартирі не проживають,
забравши свої особисті речі в січні 2001 року добровільно залишили житло
і виїхали з квартири. З того часу відповідачі не користуються квартирою,  не оплачують комунальні послуги. Просить
визнати відповідачів такими,  що втратили
право на користування жилим приміщенням та зобов"язати їх звільнити спірне
житло.

В
судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з тих же
підстав. Позивач пояснила,  що
відповідачі мали вільний доступ до квартири,
перешкод в користуванні жилим приміщенням їм ніхто не чинив.

Відповідач
ОСОБА_2. в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив,  що він дійсно не користується спірним житлом
з 2001 року через неприязнені стосунки з позивачем.  Крім того,
вільного доступу до житла він не мав.

Представник
відповідача,  адвокат ОСОБА_6.,  просила в позові відмовити за безпідставністю.

Відповідач
ОСОБА_3. позов також не визнала. Пояснила,
що вона дійсно не проживає в спірній квартирі понад шість місяців.

Після
перерви в судове засідання відповідачі та адвокат ОСОБА_6. не
з"явились,  з невідомих суду причин.
Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.  Справа слухалась у їх відсутності,  згідно
ст.  169 ЦПК України.

Представник
третьої особи по справі В/ч
А-0281 при розгляді справи покладається на розсуду суду,  надалі просив справу слухати у його
відсутності. Справа слухалась у відсутності представника третьої особи,  згідно
ст.  169 ЦПК України.

Заслухавши
пояснення сторін,  свідків та дослідивши
матеріали справи,  суд вважає за можливе
визнати позов таким,  що підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

В
судовому засіданні було встановлено,  що
відповідач ОСОБА_2. є наймачем квартири АДРЕСА_1. В квартирі також
зареєстровані,  як проживаючи позивач
ОСОБА_1.,  разом з двома неповнолітніми
дітьми сином ОСОБА_4,  1990р.н. та донькою ОСОБА_5,  1997р.н. та відповідач ОСОБА_3.

Відповідачі
будучи зареєстрованими у спірній квартирі фактично з 2002 року не проживають в
ній. Свідки ОСОБА_7.  та ОСОБА_8.,  ОСОБА_9.,
ОСОБА_10.,  які є сусідами
позивача підтвердили,  що відповідачі не
проживають в квартирі понад встановлені законом строки,  перешкод в користуванні житлом їм ніхто не
чинив. Згідно актів обстеження житлових приміщень,  складених працівниками В/ч А-0281,  відповідачі в квартирі не проживають. Крім
того,  відповідачі самі підтвердили,  що дійсно з 2002 року не проживають в спірній
квартирі і не користуються нею. Відповідно до п.10 Постанови

Пленуму Верховного Суду України
№ 2 від 12.04.1985 року (зі змінами) "Про деякі питання,  що виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його
сім'ї таким,  що втратив право
користування жилим приміщенням ( ст. 71 ЖК),
необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені
строки. В разі їх поважності (внаслідок неправомірної поведінки членів
сім'ї,  інше) суд може продовжити
пропущений строк. В судовому засіданні було встановлено,  що між сторонами дійсно існують неприязнені
стосунки. Проте з матеріалів справи та кримінальних справ (№1-147/2001,  1-75/2002),
оглянутих в судовому засіданні вбачається,  що відповідач сам винний в виникненні цих
неприязнених стосунків,  оскільки ухвалою
судової колегії в кримінальних справа апеляційного суду Житомирської області
від 22.01.2002 року частково змінено вирок Богунського районного суду від
22.11.2001 року та визнано ОСОБА_2. винним у скоєнні злочинів,  передбачених ч.2  ст. 106 КК України (в редакції 1960 року),  тобто,
вказаними судовими рішеннями дії ОСОБА_2. по відношенню до ОСОБА_1. суд
кваліфікував як умисні дії,  які
виразились в спричиненні позивачу тілесних ушкоджень. Виникнення неприязнених
стосунків з боку позивача по відношенню до відповідача,  які виражались в словесній образі
останнього,  суд вважає були викликані
діями відповідача,  який спричиняв
тілесні ушкодження позивачу. Що стосується показів свідка ОСОБА_11.,  то дані покази спростовуються показами інших
свідків допитаних в судовому засіданні,
крім того,  свідок ОСОБА_11. є
жінкою відповідача і зацікавлена в розгляді справи на його користь. Доказів
того,  що позивач поміняла замок в 2001
році на вхідних дверях квартири,  в
зв"язку з чим відповідачі не мали можливості потрапити до спірного житла,  останніми надано не було. З урахуванням
викладеного суд вважає,  що,  поважності причин,  з яких відповідачі не мали можливості
користуватись спірним житлом в судовому засіданні встановлено не було і доказів
на їх підтвердження відповідачами не було надано,  хоча відповідно до  ст.
ст.  10,  11 ЦПК України це є їх обов'язком.

Спірні
правовідносини регулюються  ст.  71,  72
ЖК України,  у відповідності з якими
особа,  яка понад 6 місяців не
користується житлом без поважних причин може бути визнана судом такою,  що втратила право на користування останнім.

Відповідно
до  ст. 88 ЦПК України суд стягує з
відповідачів на користь позивача судові витрати.

Керуючись  ст.
ст.  71,  72 ЖК України,  п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 2 від 12.04.1985 року ( зі змінами ) " Про деякі питання,  що виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України",
ст.  ст.  10,
11,  60,  88,
169,  209,  212-215,
главою 8 розділу ІІІ ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
ОСОБА_2 та ОСОБА_3такими,  що втратили
право користування квартирою АДРЕСА_1.

Зобов"язати
ОСОБА_2 та ОСОБА_3звільнити квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути
з ОСОБА_2 та ОСОБА_3на користь ОСОБА_1судовий збір в сумі 4 грн. 25 коп.3
кожного та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі
3 грн. 75 коп.3 кожного.

Заочне
рішення може бути переглянуте Богунським райсудом
м. Житомира за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення
може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Житомирської області через
Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження рішення суду поданої протягом десяти днів з дня проголошення рішення
суду та апеляційної скарги поданої протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження рішення суду.