Справа №2-2173-07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

14
вересня 2007 року   Уманський
міськрайонний суд  Черкаської області

в
складі:        головуючого - судді:        Горячківської Л.В.

при
секретарі:                                        Власовій
Т.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Умані справу за позовом ОСОБА_1 до Уманської
державної нотаріальної контори про визнання договорів довічного утримання
такими,  що відбулися,  та визнання права власності на спадкове майно

встановив:

Позивач
звернувся з позовом до відповідача до суду про визнання договорів довічного
утримання такими,  що відбулися,  та визнання права власності на спадкове
майно,  посилаючись на те,  що він проживає в місті Умані в житловому
будинку 1917 року побудови,
розташованого по провулку АДРЕСА_1
який на даний час потребує капітального ремонту,  вказаний житловий будинок належав його
покійному батькові - ОСОБА_2,  який помер
в 1987 році,  покійним далеким родичам
ОСОБА_3,  яка померла в 1967 році,  та ОСОБА_4,
яка померла в 1978 році,  які при
житті з його батьком домовились про те,
що їх вони будуть утримувати,
доглядати до смерті,  а вони в
свою чергу передають свої частки будинку(згідно довідки ЧООБТІ 5/6 частини
житлового будинку) батькові,  але
документально вказані угоди оформлені не були,
батько,  зі свого боку та
він,  оскільки проживали однією
сім'єю,  забезпечували їх продуктами
харчування,  предметами одягу,  надавали матеріальну допомогу,  купували ліки,  після їх смерті проводив обрядові
ритуали,  поховання,  обіди згідно церковних обрядів,  та ще за їх життя йому були передані
документація,  ключі від будинку,  де він проживав,  користувався та розпоряджався житловим
будинком ,  самостійно проводив всі
необхідні ремонтні роботи по обслуговуванню будинку та надвірних споруд,  сплачував всі необхідні платежі,  тому він вважає,  що є всі підстави для визнання договорів
довічного утримання такими,  що
відбулися. Після смерті батька він фактично прийняв спадщину у вигляді
житлового будинку,  продовжує в ньому
проживати,  обробляти земельну ділянку та
проводить всі необхідні платежі та роботи по ремонту житлового будинку та
надвірних споруд,  але на даний час цих
робіт недостатньо,  оскільки будинок
потребує капітального ремонту,  із-за
своєї необізнаності з законами,  йому не
було відомо,  що спадщину після смерті
батька необхідно було оформити в нотаріальній конторі та написати заяву про
прийняття спадщини терміном шести місяців з дня смерті спадкодавця. Документів
на частки померлих ОСОБА_3,  ОСОБА_4 на
їх переоформлення на покійного батька за їх життя не було проведено,  тому нотаріусом йому було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину,  те
рекомендовано звернутися до суду. Він є спадкоємцем першої черги після смерті
своїх родичів за законом,  його сестри
від прийняття спадщини відмовились на його користь. Іншим шляхом вирішити
питання не має можливості,  тому він
змушений звернутися з позовом до суду.

В
судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просив позов задоволити
в повному обсязі та дав аналогічні пояснення,
викладені у встановлюючій частині рішення.

Державний
нотаріус Уманської державної нотаріальної контори в судовому засіданні не
заперечував проти задоволення позовних вимог,
оскільки в дійсності документи не збереглися і дане питання можливо лише
вирішити їх в судовому порядку,  дійсно
сестри позивача відмовились від прийняття спадщини на користь позивача,  інші спадкоємці відсутні. Позивач фактично
прийняв спадщину після смерті батька,
але офіційно документи оформлені не були.

В судовому
засіданні встановлені слідуючі правовідносини.

Згідно
довідки Уманського виробничого відділку ЧООБТІ житловий будинок за адресою:
АДРЕСА_1 зареєстрований за:ОСОБА_3(частка 1/3) на підставі посвідчення виданого
Уманським окружним відділом комунального господарства 02.07.1923року №5845;
ОСОБА_4(частка 1/2) на
підставі свідоцтва про право на спадщину,
виданого Уманською державною нотаріальною конторою 13.12.1971 року
№2-7737; ОСОБА_2(частка
1/6) на підставі свідоцтва про право на спадщину,  виданого Уманською державною нотаріальною
конторою 11.08.1981 року №1-1658,  що
стверджується крім того,  копіями
правовстановлюючих документів та копією технічного паспорта.

Позивач
народився в місті Умані Черкаської області ІНФОРМАЦІЯ_1,  його батьком є: ОСОБА_2,  що стверджується копією свідоцтва про
народження,  виданого Уманським міським
бюро РАГС 23.08.1962року.

Батько
позивача помер у віці 64 років в місті Умані ІНФОРМАЦІЯ_2,  що стверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2,  виданого відділом РАЦС Уманського міського
управління юстиції Черкаської області від 21.12.2004 року. ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Умані Черкаської області; ОСОБА_4 померла в місті Умані у
віці 78років ІНФОРМАЦІЯ_4,  що
стверджується копією свідоцтва про смерть,
виданого Уманським міським бюро РАГС,
від ІНФОРМАЦІЯ_4.

Крім
того,  в судовому засіданні встановлений
факт того,  що між покійним батьком
позивача та померлими ОСОБА_4.,
ОСОБА_3фактично відбулися договори довічного утримання,  оскільки померлі проживали в одному
будинку,  батько позивача утримував їх та
доглядав за ними,  надавав їм як
матеріальну так іншу допомогу,  які мали
намір в подальшому перевести всі документи на покійного та оформити договори
документально,  фактично передавши йому
свої частки в житловому будинку,  де всі
разом проживали,  після їх смерті
займався їх похованням та проведенням інших ритуальних послуг,  що стверджується письмовими поясненнями
сусідів по житловому будинку. У суду не має підстав не довіряти свідченням
сусідів,  оскільки факту зацікавленості
не виявлено.

Дослідивши
матеріали справи,  вислухавши пояснення
сторін,  суд вважає,  що є всі підстави для задоволення позовних
вимог.

Керуючись
ст.  ст. 10, 11.60,          202-21ЗЦПК               України,                ст.  ст.

220, 334, 744,
757, 1259, 1261, 1268ЦК України,   ст. 13
Закону України «Про власність»,  суд-

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити.

Визнати
договори довічного утримання,  укладені
між покійними ОСОБА_2 та
ОСОБА_4, ОСОБА_3,  предметом яких
виступали 5/6 частин житлового будинку АДРЕСА_1,  такими,
що відбулися.

Визнати
право власності на спадкове майно у вигляді будинку АДРЕСА_1,  належного померлому ОСОБА_2 за ОСОБА_1,  1962 року народження.

Рішення суду
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20-ти днів апеляційної скарги,
з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  СТ. 295 ЦПК України.