Справа №2-2141/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2007 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді      Поліщук Н.В.

при секретарі                  Задорожньому
А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в
залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства "
АВТОБАН-УКРАЇНА" про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_13вернулась з позовом до ДП
"АВТОБАН-УКРАЇНА" про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної
шкоди,  зазначивши наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивачка була прийнята на посаду
ІНФОРМАЦІЯ_2. ІНФОРМАЦІЯ_3 року позивачкою була подана заява про звільнення за
згодою сторін згідно  ст.  36 КЗпП України та наказом НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_3 року позивачку було звільнено. Виплата всіх належних при
звільненні сум проведена не була.

Крім того,
вказала,  що в січні 2007 року на
підприємстві були прийняті рішення про виплату премії та відповідач мав
виплатити позивачці премію в розмірі 8550 грн. Але згідно наказу №3 від 17
січня 2007 року "Про виплату винагороди за вислугу років за 2007 р."
та наказу №4 від 17 січня 2007 року "Про виплату премії за підсумками
роботи 4-го кварталу 2006 року" розмір премії було зменшено на 50%.
Вважає,  що відповідач повинен виплатити
їй не донараховану премію в розмірі 4275 грн.

На думку позивачки,
станом на день звільнення ,
відповідач повинен був їй виплатити 6433 грн. 43 коп. ( заробітна плата)
,  4275 грн. ( сума нарахованої
премії),  4275 грн. ( неправомірно
стягнута премія),  а всього 14983 грн. 45
коп.

22 лютого 2007 року відповідачем було проведено частковий
розрахунок та позивачці виплачено 9681 грн.

Зазначила,  що
порушення прав призвели до напружених стосунків з людьми,  нервових розладів,  зруйнувало уклад її життя.

Мотивуючи зазначеним ,
позивачка просила постановити рішення,
яким стягнути з відповідача заборгованість по премії в сумі 4417
грн.,  індексацію заробітної плати за
відпрацьований період в сумі 885 грн. 35 коп. ,
за затримку розрахунку при звільненні з 12.01.2007 року по 19.03.2007
року в сумі 6127 грн. 50 коп. ( виходячи з середньоденної заробітної плати 142
грн. 50 коп.),  та відшкодувати моральну
шкоду в розмірі 5000 грн.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала
та уточнила,  що просить стягнути
зменшену на 50% суму премії,  середній
заробіток за затримку розрахунку при звільненні в сумі 6127 грн. 50 коп. без
індексації заробітної плати,  а також
відшкодувати моральну шкоду в сумі 5000 грн. Зазначила,  що розмір моральної шкоди визначила на
власний розсуд,  обгрунтувати його не
може,  доказів на підтвердження факти
заподіяння моральної шкоди не має.

Представник відповідача в судовому засіданні проти
задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі,  пояснивши,
що позивачка отримала всі належні їй виплати в сумі 9680 грн. 32 коп.
ІНФОРМАЦІЯ_7 року. Затримка розрахунку була зумовлена хворобою головного
бухгалтера Глибченко Т.П.,  а також
недбале ставлення до своїх обов"язків самої позивачки та головного
бухгалтера. Відповідач вважає,  що
розмірі винагороди за вислугу років та за підсумками роботи за рік,  були правомірно та в межах компетенції
директора зменшені. Вважає,  що доказів
на підтвердження факту заподіяння моральної шкоди позивачкою не надано. Просив
постановити рішення,  яким повністю
відмовити в задоволенні позовних вимог. Підтвердив також,  що середньоденна заробітна плата позивачки
становить 142 грн. 50 коп

Судом
встановлені наступні факти та відповідні ним
правовідносини.

Наказом НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивачку
зараховано на ІНФОРМАЦІЯ_2 Д "Автобан-Україна" з ІНФОРМАЦІЯ_1 року (
а.с.  83) та наказом НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_3* рої позивачку звільнено із займаною посади за згодою сторін на
підставі п. 1  ст.  36 КЗпП УКраїни а.с.  82).

Встановлено,  що
розрахунок при звільненні позивачкою отримано 8999 грн. 10 коп. С лютого 2007 року ( а.с.
52) та 681 грн. 23 коп. ІНФОРМАЦІЯ_7 року ( а.с.  53-55),
що підтверджен в судовому засіданні позивачкою.

Відповідно до  ст.
116 КЗпП України при звільненні виплати всіх сум,  що належат працівнику,  провадиться в день
звільнення.

Стаття 117 КЗпП України визначає обов'язок підприємства
виплатити працівникові йоп середній заробіток за весь час затримки розрахунку
при звільненні по день фактичной
розрахунку.

Суд вважає,  що позовні
вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача середньогс заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні підлягають частковому задоволенню,  а саме за період з ІНФОРМАЦІЯ_3 року по
ІНФОРМАЦІЯ_7 року в сумі 3847 (три тисячі вісімсот сорок сім) грн. 50
коп.,  виходячи із середньоденного
заробітку позивачки в сумі 142 грн. 50 коп.,
оскільки відповідачем не надано доказів про відсутність вини власника в
не проведенні розрахунку при звільненні. Тимчасова відсутність працівників
бухгалтерії та складання підсумкових звітів не дають підстав для затримки
розрахунку зі звільненим працівником.
Також судом встановлено,  що
ІНФОРМАЦІЯ_7 року відповідачем було проведено повний розрахунок та виплачені
всі належні позивачці суми.

Позовні вимоги в частині стягнення суми винагороди
задоволенню не підлягають,  виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.3
ст.  97 КЗпП України конкретний
розмір премій і винагород встановлюється власником або уповноваженим ним
органом .

Відповідно до
ст.  7 Закону України "Про
колективні договори та угоди" зміст колективного договору визначається
сторонами в межах їх компетенції,
зокрема щодо встановлення форми,
системи,  розмірів винагород та
премій.

Відповідно до наказу директора підприємства №04 від 17
січня 2007 року "Про виплату премії за підсумками роботи 4-го квартала 2006 року " визначено виплатити премію за 4-й
квартал працівникам ДП "Автобан-Україна",  в тому числі ОСОБА_1 в розмірі 2992 грн. із
зазначенням про зменшення премії позивачці на 50% за допущені виробничі та фінансові
порушення,  порушення трудової дисципліни
(а.с.  11-14).

Відповідно до наказу директора підприємства №03 від 17
січня 2007 року визначено виплатити винагороду за вислугу років працівникам ДП
"Автобан-Україна", в тому числі ОСОБА_1 в розмірі 1425 грн.,  із зазначенням про зменшення премії позивачці
на 50% за порушення виробничої та фінансової дисципліни (а.с.  15-17).

Порядок і умови виплати працівникам ДП
"Автобан-Україна" винагороди за вислугу років регулюється відповідним
положенням,  що є додатком №10 до
колективного договору на 2006-2007 р. Згідно п.3.9 цього положення керівник ДП
"Автобан-Україна" має право зменшувати працівникам розмір винагороди
за вислугу років ( але не більше ніж на 50 відсотків) при порушенні ними
трудової і виробничої дисципліни ( а.с.
56-58).

Порядок і умови виплати працівникам ДП
"Автобан-Україна" винагороди за підсумками роботи за рік,  квартал,
регулюється відповідним положенням,
що є додатком №11 до колективного договору на 2006-2007 р. Згідно п. 2.5
цього положення керівник ДП "Автобан-Україна" має право зменшувати
працівникам розмір винагороди до 100 відсотків за виробничі та дисциплінарні
недоліки (а.с.  59-60).

Даними наказів ІНФОРМАЦІЯ_4 року, ІНФОРМАЦІЯ_5 року,  ІНФОРМАЦІЯ_6 року ( а.с. 62-64) ,  які не скасовані в установленому
порядку,  підтверджується порушення
позивачкою трудової,  виробничої
дисципліни.

З огляду на
встановлене,  суд доходить висновку,  що керівник ДП "Автобан-Україна" в
межах наданих повноважень визначив розмір винагороди позивачці та підстав для
стягнення винагороди в більшому розмірі у суда не має.

Відповідно до
ст.  237-1 КЗпП України
відшкодування моральної шкоди працівникові провадиться власником або
уповноваженим ним органом,  якщо
порушення його законних прав призвели до моральних страждань.

Позивачкою не надано доказів на підтвердження факту
заподіяння їй моральної шкоди,  не
доведено суду факту наявності моральних страждань,  при цьому,
зазначено,  що докази на
підтвердження такого відсутні. З огляду на наведене,  підстав для задоволення позовних вимог в
частині відшкодування моральної шкоди у суда не має.

Судові витрати в розмірі 81 грн. підлягають стягненню з
відповідача на користь держави на підставі
ст.  88 ЦПК України.

Керуючись  ст.  ст.
10, 15, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,  на підставі
ст.  ст.  97, 115, 116, 117, 237-1 КЗпП України,   ст.  7
Закону України "Про колективні договори та угоди" ,  суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити
частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства "
АВТОБАН-УКРАЇНА" на користь ОСОБА_1 компенсацію за затримку розрахунку при
звільненні за період з ІНФОРМАЦІЯ_3 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 року в сумі 3847 (три
тисячі вісімсот сорок сім) грн. 50 коп.

В іншій частині заявлених
позовних вимог відмовити.

Стягнути з Дочірнього підприємства " АВТОБАН-УКРАЇНА"
на користь держави державне мито в розмірі 51 ( п"ятдесят одна ) грн. та
витрати з інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 30 (тридцять) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження,  але
апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений  ст.  294 ЦПК України,  рішення набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються Апеляційному суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва.