Справа №2-1781/2007
РІШЕННЯ

Іменем України

10
серпня 2007 року Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської

області
в складі:    головуючого - судді -
Зємцова В.В.

при
секретарі                                       -
Галайчук Н.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У травні
2007 року до суду звернувся ОСОБА_1.3 позовом до ОСОБА_2.  про розірвання шлюбу.

Вказував,  що з відповідачем перебуває у зареєстрованому
шлюбі з 01 березня 2002 року. У шлюбі мають неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1р.н.

Сімейно-шлюбні
відносини між сторонами були припинені у 2005 році по тій причині,  що мали різні погляди на життя,  на вирішення побутових проблем.  Проживають окремо тривалий час,  спільного господарства не ведуть. Просив шлюб
розірвати.

У
судовому засіданні позивач ОСОБА_1. позов підтримав,  просив задовольнити,  посилаючись на обставини та підстави,  викладені в позовній заяві

Відповідач
ОСОБА_2.  не з'явилася в судове засідання.
Просила справу розглянути у її відсутності.

Суд,  вислухавши пояснення позивача,  вивчивши матеріали справи,  встановив наступне.

Сторони
по справі зареєстрували шлюб 01 березня 2002 року,  який є для сторін -першим.  У шлюбі мають неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1р.н.

Сімейно-шлюбні
відносини сторони припинили у 2005 році по тій причині,  що мали різні погляди на життя. В сім"ї
виникали сварки та непорозуміння,  які
привели до відчуженості та втрати почуттів любові та поваги. Сім'я фактично розпалась
тривалий час,  проживають сторони
окремо,  спільного господарства не
ведуть. Згоди про місце проживання дитини між сторонами досягнуто.

Відповідно
до ч. 2  ст. 112 Сімейного Кодексу
України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя,  збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них,  неповнолітніх дітей,  що має істотне значення.

На
підставі встановлених фактів суд вважає,
що позов підлягає задоволенню,
оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу
суперечило б інтересам позивача ОСОБА_1. та неповнолітньої дитини: сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1р.н.

Витрати
по розірванню шлюбу необхідно покласти на позивача ОСОБА_1. у вигляді
необхідності сплати на користь держави мита у розмірі 17 грн. за одержання
свідоцтва про розірвання шлюбу,
відповідача ОСОБА_2.  у зв'язку з
цим необхідно звільнити від сплати мита на користь держави.

Керуючись
ст.
ст.  104,  105,
110,  112 Сімейного Кодексу
України,   ст.   ст.  14,  57 -59,
208, 209,  212 - 215,  218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1. -
задовольнити.

Шлюб,  зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 01
березня 2002 року у Центральному відділ РАЦСу Кременчуцького міського
управління юстиції,  а/з за НОМЕР_1 -
розірвати.

Стягнути
з позивача ОСОБА_1. на користь держави мито у розмірі 17 грн. за одержання
свідоцтва про розірвання шлюбу.

Звільнити від
сплати мита на користь держави відповідача ОСОБА_2.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через
Автозаводський районний суд м.
Кременчука шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги,  з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4
ст.  295 ЦПК України.