Справа     №2-164/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
вересня 2007 року Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого     - судді Сороки Б.М.  при секретарі   - Дорошенко В.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в смт.
Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1
до ДП "Націонал-плюс" приватного малого підприємства
"Націонал" про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним
та повернення земельної ділянки,  суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
пред"явила позов до Дочірнього підприємства "Націонал-плюс"
приватного малого підприємства "Націонал" про визнання договору
оренди земельної частки (паю) недійсним та повернення земельної частки (паю).

В
обгрунтування вимог вказує,  що є
власником земельної частки (паю) розміром 2, 930 га,  місце розташування якої - Залеліївська
сільська Рада Царичанського району. Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ДП №014978 їй видано 25.10.2004 року на підставі
розпорядження голови Царичанської районної державної адміністрації №470-р від
28.10.2003 року.

В 2001
році земельна частка (пай) належали їй на підставі сертифіката серії ДП №043757
від 24.01.1997 року,  тобто без
визначення меж землі в натурі,  розмір
складав 3, 6 умовних кадастрових гектар.

На той
час,  як і більшість мешканців с.
Залелія,  уклала договір оренди земельної
частки (паю) з відповідачем від 19.03.2001 року,  №483. Строк дії договору визначили 5 років. В
договорі зазначено,  що початок дії
договору 01.04.2001 року,  а закінчення
31.12.2005 року.

В січні
2006 року вирішила забрати пай і заключити договір оренди з іншим
орендарем.  Відповідач відмовив у
поверненні земельної ділянки мотивуючи тим,
що дія договору закінчується 01.04.2006 року.

В квітні
2006 року відповідач на належній їй земельній ділянці провів весняно-польові
роботи. Завдавати збитки підприємству не хотіла,  тому вирішила надати можливість відповідачу
зібрати врожай та звільнити ділянку.

В
листопаді-грудні 2006 року неодноразово зверталася до відповідача з проханням
повернути пай,  а 11.01.2007 року
звернулася письмово вказавши,  що новий
договір укладати не бажала.

Після
цього звернулася в Царичанську райдержадміністрацію та отримала відповідь,  що нею укладений договір оренди землі з ДП
"Націонал-плюс" у 2005 році,
строком на 5 років.

В
березні 2007 року отримала відповідь від відповідача про те,  що нею укладений новий договір оренди з
підприємством від 14.03.2006 року,  чого
не пригадує.

Копію
нового договору отримала у відділі Земельних ресурсів лише в березні 2007 року.

Стало
відомо,  що в зареєстрованому 06.03.2007
року договорі оренди відсутні істотні умови,
що є порушенням п.1  ст. 15 Закону
України "Про оренду землі",  а
саме:

не  зазначено
на  підставі  якого
правовстановлюючого  документу
передається  земельна  ділянка
(пай)  в  оренду
(державний  акт  або сертифікат),  не зазначено вартість земельної частки (паю);
- не вказано з якої дати і по яку рахувати строк дії договору,  зазначено

лише "договір укладено на 5 років";

-    відсутні умови збереження стану об"єкта
оренди;

розділ
існуючі  обмеження  (обтяження)
щодо  використання земельної
ділянки в договорі присутній,  але жодної
інформації він не несе;

-    не визначено сторону,   яка несе ризик випадкового пошкодження або

знищення
об"єкта оренди чи його частини.

Крім
того,  в розділі "Прикінцеві
положення" невід"ємною частиною договору зазначено правовстановлюючий
документ - Державний акт серії ДП №014978 від 28.10.2003 року,  а потрібно було вказати "Державний акт
на право власності на земельну ділянку серії ДП №014978" виданий
25.10.2004 року на підставі розпорядження голови Царичанської
райдержадміністрації №470-р від 28.10.2003 року.

Відповідно
до п.2  ст. 15 Закону України "Про
оренду землі" відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов
передбачених цією статтею,  а також
порушення вимог  ст.  ст.
4-6,  11,  17,  19
цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору
оренди,  а також для визнання договору
недійсним відповідно до Закону.

Просить
визнати договір оренди земельної частки (паю) розміром 2, 930 га належної
їй,  укладений з відповідачем 14.03.2006
року недійсним.

Повернути
їй земельну частку(пай) в придатному стані для використання за цільовим
призначенням.

Стягнути
з відповідача судові витрати: на правову допомогу - 100 грн.,  судовий збір - 10 грн.,  банківські послуги - 1 грн. 70 коп.,  витрати на отримання інформації про грошову
оцінку землі в сумі 5, 85 грн.,  послуги
ксерокопіювання - 9, 95 грн.,  а всього
на суму 127грн. 50 коп.

В
судовому засіданні позовні вимоги змінила. Просить визнати недійсним договір
оренди земельної ділянки,  а не частки
(паю) та повернути земельну ділянку їй.

Представник
відповідача позов не визнала. Вважає,  що
при укладенні договору оренди дотримані всі вимоги земельного законодавства.

Суд
заслухавши сторони,  перевіривши
матеріали справи приходить до висновку,
що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Відповідно
до ч.1  ст. 3 Земельного кодексу України
земельні відносини регулюються Конституцією України,  Земельним кодексом України,  а також прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами.

Відносини
пов"язані з орендою землі,
регулюються Законом України "Про оренду землі" від 06.10.1998
року,  Земельним кодексом України,  Цивільним кодексом України,  іншими нормативно-правовими актами,  прийнятими відповідно до них,  а також договором оренди землі (ч.1  ст. 2 Закону "Про оренду землі").

Згідно
ч.1  ст. 93 ЗК України,  право оренди земельної ділянки - це засноване
на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою,  необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Встановлено,  що за договором №483 від 19.03.2001 року
відповідач орендував земельну частку (пай) належну позивачці- власнику
сертифіката на право на земельну частку (пай). Термін дії договору закінчувався
31.12.2005 року (а.с.  9-11).

14.03.2006
року між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею
2, 930 га,  належної позивачці на
підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №014
978 виданого на підставі розпорядження голови Царичанської районної державної
адміністрації №470-р від 28.10.2003 року(а.с. 22-26).

Відносини,  пов"язані з орендою земельної частки
(паю),  регулюються відповідно до
Типового договору оренди земельної частки (паю),  затвердженого наказом Державного комітету
України по земельних ресурсах від 17.01.2000 року №5 "Про затвердження
форми типового договору оренди земельної частки (паю)".

Договір оренди
земельної ділянки укладається відповідно до Типового договору  оренди
землі,   затвердженого  постановою
Кабінету  Міністрів

України від 03.03.2004 року,  №220.

Відповідно
до ч.1-2  ст. 15 Закону України "Про
оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є:

-об'єкт оренди
(місце розташування та розмір земельної ділянки);

- строк дії
договору оренди;

-орендна
плата із зазначенням її розміру,
індексації,  форм платежу,  строків,
порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату;

-умови
використання та цільове призначення земельної ділянки,  яка передається в оренду;

-умови
збереження стану об'єкта оренди;

-умови і строки
передачі земельної ділянки орендодавцеві; -існуючі обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки; -визначення сторони,  яка несе ризик випадкового пошкодження або
знищення об'єкта оренди чи його частини; -відповідальність сторін.

Відсутність
у договорі оренди землі однієї з істотних умов,
передбачених цією статтею,  а
також порушення вимог статей 4 - 6,  11,  17,  19
цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору
оренди,  а також для визнання договору
недійсним відповідно до закону.

З
матеріалів справи вбачається,  що при
укладенні договору оренди від 14.03.2006 року сторони використали Типову форму
договору оренди землі,  затверджену
постановою КМУ від 03.03.2004 року №220.

Більшість
істотних умов необхідних при укладенні договору оренди землі сторонами
оговорені.

Разом з
цим,  в договорі відсутні істотні умови:

·      на
орендовану земельну ділянку встановлено (не встановлено) обмеження (обтяження)
та інші права третіх осіб;

·      ризик
випадкового знищення або пошкодження об"єкта оренди чи його частини несе
орендар чи орендодавець;

·      чи
підлягає відшкодуванню проведене орендарем за письмовою згодою з орендодавцем
поліпшення стану земельної ділянки. Умови: обсяги і строки відшкодування
орендарю витрат за проведені ним поліпшення стану земельної ділянки
визначаються окремою угодою сторін;

п.41
Договору оренди між сторонами не передбачає відповідальність за невиконання або
неналежне виконання договору згідно із Законом.

Відповідно
до ч.1  ст. 216 ЦК України
недійсний правочин не створює юридичних наслідків,  крім тих,
що пов"язані з його недійсністю.

У разі
недійсності правочину кожна із сторін зобов"язана повернути другій стороні
у натурі все,  що вона одержала на
виконання цього правочину.

Суд
вважає,  що орендар не має права на
відшкодування збитків пов"язаних з орендою земельної ділянки належної
позивачці,  поскільки ухвалою суду від
23.03.2007 року йому було заборонено проводити сільськогосподарські роботи на
земельній ділянці,  площею 2, 930
га,  належній ОСОБА_1. (а.с. 41).

Крім
цього,  відповідач користувався земельною
ділянкою на протязі 2006 року хоча договір оренди був зареєстрований лише в
березні 2007 року,  що суперечить  ст. 18 Закону України "Про оренду
землі",  а саме,  договір оренди землі набирає чинності після
його державної реєстрації.

Розподіл
судових витрат слід провести відповідно до
ст. 88 ЦПК України.

Позивачка
звільнена від сплати судового збору,  отже
його слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 314 грн. 50 коп.
врахувавши,  що позивачкою сплачено мито
в сумі 8грн. 50коп.

З
відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею і документально
підтверджені судові витрати в сумі 127 грн. 50 коп.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
ст.  3, 93 ЗК України,   ст. 216 ЦК України,   ст.  ст. 15,
35 Закону України "Про оренду землі",   ст.
ст.  88,  212-215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства "Націонал-плюс" приватного малого
підприємства "Націонал" задоволити.

Договір
оренди земельної ділянки розміром 2, 930 га укладений між ОСОБА_1. та ДП
"Націонал-плюс" 14.03.2006 року визнати недійсним.

Земельні
ділянки: №1 кадастровий номер 1-01-023-0319 розміром 2, 140 га; №2
кадастровий номер 1-01-022-0319 розміром 0, 790 га,  загальною площею 2,  930 га повернути ОСОБА_1.

Стягнути
з ДП "Націонал-плюс" на користь держави судовий збір в сумі 314 грн.
50 коп.,  врахувавши сплату судового збору
ОСОБА_1. в сумі 8грн.50 коп.

Стягнути
з ДП "Націонал-плюс" на користь ОСОБА_1. судові витрати в сумі 127
грн.50 коп.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.