Справа №2-233807
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

29/10/2007 p. м.Рівне

Рівненський
міський суд Рівненської області

в особі судді
Сидорука Є.І..

при секретарі
Щудло М.О.

з участю
позивача ОСОБА_1

представника
прокуратури Алєшко І.В.

представника
відповідача Вітошко Ю.Г.

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до
Рівненського районного управління праці та соціального

захисту
населенні Рівненської районної державної адміністрації про стягнення
заборгованих

коштів у сумі
11732,67 грн. , 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та внесення

змін у трудову
книжку ,-

ВСТАНОВИВ:

Представник
відповідача у судовому засіданні позов не визнав і в обгрунтування своєї

позиції пояснив,
що позивапч з управлінням в трудових відносинах не перебував, що

підтверджується
актом перевірки територіальною державною інспекцією праці у Рівненській

області від 27
листопада 2006 року, штатним розписом, відповідно до якого - посади охоронник

чи сторож не
передбачалось. Крім того, орендар ОСОБА_2, який орендував приміщення за

адресою АДРЕСА_1
сам повинен забеспечувати належну охорону будівлі в

рахунок орендної
плати. Так як позивач у трудових відносинах з відповідачем не перебував, то і

моральна шкода
не підлягає стягненню.

Співвідповідач
ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав і в обгрунтування

своєї позиції
пояснив, що в жовтні 2004 року начальник управління запропонував йому, якщо він

хоче орендувати
і надалі приміщення за адресою АДРЕСА_1 забеспечити охорону

вказаного
приміщення. Від вказаної пропозиції він відмовився. Після цього начальник

управління
Паридуда М.П. привів до вказаного приміщення людей і сказав йому платити

особам, які
будуть охороняти приміщення заробітну плату. Починаючи з жовтня 2004 року по

листопад 2006
року він сплачував сторожам, які охороняли адмінбудівлю грошові кошти.

Позивач у
судовому засіданні позовні вимоги збільшив та просить суд стягнути з

управління праці
та соціального захисту населення Рівненської РДА заборгованість по заробітній

платі,
компенсації невикористаної відпустки, оплати листка по тимчасовій
непрацездатності,

компенсації
втрати частини заробітної плати у зв"язку з порушенням її термінів виплати
та

індексації
грошових доходів у загальній сумі 11732,67 грн. та моральну шкоду у сумі 3000
грн., а

також внесити
зміни у трудову книжку.

Представник
прокуратури у судовому засіданні пояснив, що дійсно позивач працював

охоронником у
Рівненському районному управлінні праці та соціального захисту населення

Рівненської РДА
з 08.10.2004 року по 31.12.2006 року. За вказаний період управління праці

заборгувало йому
виплати по заробітній платі у сумі 11732,67 грн. та моральшу шкоду у сумі 3000

грн. , а також
внести зміни у трудову книжку.

Представник
відповідача у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 у трудових

відносинах з
управлінням праці не перебував, а тому підстав для виплати йому заборгованості
по

заробітній платі
немає. Вказаний факт підтвердився висновком територіальної державної

інспекції праці
у Рівненській області, штатними розписами управління.

Співвідповідач
ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що позивач дійсно працював

по охороні
адміністративної будівлі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Вказану будівлю
він орендував у управління праці та соціального захисту населення Рівненської

РДА. ОСОБА_1. та
іншим охоронцям будівлі він сплачував заробітну плату за рахунок

арендної плати.
Вони з ним у трудових відносинах не перебували.

Суд, заслухавши
пояснення сторін, думку прокурора, допитавши свідків, всебічно

дослідивши
матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Так, судом
встановлено, що посадовими особами управління праці та соціального захисту

населення
Рівненськоої РДА було здано в аренду
ОСОБА_2. адміністративну будівлю, що

знаходиться за
адресою АДРЕСА_1. Угодою № 1 про внесення змін до Договору

оренди № 4-р від
01 травня 2002 року між управлінням праці та соціального захисту населення

Рівненської РДА
та приватним підприємцем ОСОБА_2 було встановлено, що наймач,

починаючи з 27
вересня 2004 року забеспечує а рахунок орендної плати належну охорону Будівлі.

Один день
охорони вважається орендною платою за день.

Позивачем не
надано жодних доказів проте, що він дійсно у відповідності до вимог

трудового
законодавства перебував у трудових відносинах управлінням праці та соціального

захисту
населення Рівненської РДА. Суд також критично відноситься до заяв ОСОБА_1, від
6,

30 жовтня , 30
листопада 2004 року , 2 січня 2005 року та інших які адресовані на адресу

начальника
управління праці та соціального захисту населення Рівненської РДА, оскільки
вони

належним чином у
управлінні не зареєстрвані, немає доказів, що дійсно вони направлялись на

адресу
управління та розглядась.

Що стосується
табелів обліку робочого часу робітників і службовців по об"єкту в
АДРЕСА_1, що належить управлінню праці та соціального захисту населення

Рівненської РДА,
то суд не приймає їх до уваги, оскільки вони належним чином не оформлені,

не зареєстровані
в управлінні праці та не мають печаток управління праці та інших

підтверджень, що
вказані табелі, належать управлінню праці та соціального захисту.

Відповідно до
ст. 21 Кодексу законів про працю України - трудовий договір є угода між

працівником і
власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи

фізичною особою,
за якою працівник зобов»язується виконувати роботу, визначену цією угодою,

з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи,
організації

або
уповноважений ним орган чи фізична особа зобов»язується виплачувати
працівникові

заробітну плату
і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені

законодавством
про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно статті 23
КзпПУ -    трудовий договір може бути:

1)
безстроковим, що укладається на невизначений строк;

2)
на визначений строк, встановлений за погодженням сторін;

3)
таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий
трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не

можуть бути
встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної

роботи, або умов
її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках,

передбачених
законодавчими актами.

( Стаття 23 із
змінами, внесеними згідно із Законами N 871-12 від 20.03.91, N 6/95-ВР від

19.01.95).

Згідно
статті   24   КзпПУ
-   трудовий   договір
укладається,      як   правило,
в   письмовій формі. Додержання
письмової форми є обов'язковим:

1)        при організованому наборі працівників;

2)        при укладенні трудового договору про
роботу в районах з особливими природними

географічними і
геологічними мовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я;

3)
при укладенні контракту;

4)
у випадках, коли працівник   наполягає
на  укладенні

5)
трудового договору у письмовій формі;

6)
при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття
187 цього Кодексу);

6)       при укладенні трудового договору з
фізичною особою;

7)       в інших випадках, передбачених
законодавством України.

При укладенні
трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або

інший документ,
що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених

законодавством,
- також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан

здоров'я та інші
документи.

Укладення
трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника

або   уповноваженого ним органу про зарахування
працівника на роботу.

Трудовий договір
вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були

видані, але
працівника фактично було допущено до роботи.

Особі,
запрошеній на роботу в порядку переведення з іншого підприємства, установи,

організації за
погодженням між керівниками підприємств, установ, організацій, не може

бути відмовлено
в укладенні трудового договору.

Забороняється
укладення    трудового    договору
з громадянином, якому за медичним

висновком
запропонована робота протипоказана за станом здоров'я.

( Стаття 24 із
змінами, внесеними згідно з Указом
ПВР  N   7543-11 від 19.05.89; Законами N

3694-12 від
15.12.93, N 374/97-ВР від 19.06.97, N1356-XIV(
1356-14 )від 24.12.99)

Відповідно до
ст. 24-1 КзППУ - У разі укладення трудового договору між   працівником
і

фізичною   особою
фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення

працівника до
роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній

службі
зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному Міністерством

праці та
соціальної політики України.

( Кодекс
доповнено статтею 24-1 згідно із Законом N 1356-ХІV(
1356-14 ) від 24.12.99).

Як вбачається з
акту перевірки № 67-01-0377 від 27 листопада 2006 року територіальної

державної
інспекції праці у Рівненській області по заяві ОСОБА_1 - фактів роботи на
протяз

2004-2006 років
охоронником ОСОБА_1 в табелях обліку робочого часу, наказах, відомостях

розрахунків
заробітної плати відомостях видачі заробітної плати, видаткових касових ордерах

перевіркою не
встановлено.

Відповідно до
штатних розписів управління на 2004-2007 роки, погоджені з фінансовим

управлінням
Рівненської РДА, посади охоронника чи сторожа не передбачалось.

З повідомлення
Рівненського районного центру зайнятості № 800 від 21.05.07 року

вбачається, що
працевлаштованих осіб з числа безробітних на посади сторожів не було.

Згідно перевірки
Рівненського MB УМВСУ в Рівненській області встановлено, що по

даних
бухгалтерського обліку Управління встановлено, що за період , який перевірявся,
гр. ОСОБА_1 та інші в Управління за період з 27.09.2004 року по 22.11.2006 року
працевлаштовані не були

і відповідно
заробітна плата їм не нараховувалась і не виплачувалась.

29 березня 2007
року постановою Рівненського MB УМВСУ в Рівненській області було

відмовлено в
порушенні кримінальної справи відносино посадових осіб Управлінні праці та

соціального
захисту населення Рівненської РДА за п. 2 ст. 6 КПК України.

Що стосується
показань позивача про те, що він фактично був допущений до роботи без

укладення
трудового договору, то суд відноситься до них критично , оскільки письмових
даних

про те, що у
відповідача був намір укласти з ОСОБА_1. трудовий договір на посаду

сторожа і
відповідно він був допущений до роботи судом не здобуто і позивачем не надано.

Як вбачається з
ст. 10 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах

змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права
щодо

подання доказів,
їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона

повинна довести
ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,

крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 11
ЦПК України - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням

фізичних чи
юридиних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними

вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка
бере участьу

справі,
розпоряжається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Таке право

мають також
особи ( за винятком тих осіб, які немають цивільної процесуальної
дієздатності), в

інтересах яких
заявлено вимоги.

Судом також
встановлено, і сторони не заперечують це, ОСОБА_1 разом з іншими

особами в період
з 08.10.2004 року по 31.12.2006 року охороняв адмінстративну будівлю за

адресою
АДРЕСА_1.

На виконання
угоди № 1 між Управліннм праці та соціального захисту населення

Рівненської РДА
та ОСОБА_2, останній зобов'язувався проводити охорону вказаної

будівлі та
забеспечувати належну плату особам які її охороняють в рахунок арендної плати.

Як пояснив
ОСОБА_2 він в рахунок орендної плати протягом двох років виплачував

сторожам, в тому
числі і позивачу грошові кошти за охорону будівлі по АДРЕСА_1. Даний факт не
заперечує позивач і він підтверджується показами свідків ОСОБА_3.,

ОСОБА_4ОСОБА_5
та інших допитаних у судовому засіданні. Однак ОСОБА_1 у

трудових
відносинах з приватним підприємцем ОСОБА_2 не перебував. Крім того, позивач

не ставить вимоги
до ОСОБА_2 про стягнення з останнього заборгованості по заробітній

платі та
внесення змін до трудової книжки.

Оцінюючи в
сукупності докази, суд рахує, що позовні вимоги до ОСОБА_1 до

управлінні праці
та соціального захисту населення Рівненської РДА є безпідставними на

недоведеними, а
тому не підлягають до задоволення.

На підставі ст.
ст. 21, 22,23, 24 , 24-1 КПпУ, ст.ст. 10,11 ЦПК України, керуючись ст. ст.

59,60,208,209,213,214,215,218,223,294,296
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1
до Рівненського районного управління праці та

соціального
захисту населенні Рівненської районної державної адміністрації про стягнення

заборгованих
коштів у сумі 11732,67 грн. , 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди

та внесення змін
у трудову книжку відмовити за безпідставністю та недоведеністю позовних

вимог.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з

дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів

після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подається до апеляційного суду

Рівненської
області через Рівненський міський суд. Копія апеляційної скарги одночасно

надсилається
особою, яка її подає до апеляційного суду Рівненської області.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про

апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано

заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк
встановлений ст.

294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі

подання
апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після

розгляду справи
апеляційним судом Рівненської області.