РІШЕННЯ                 справа № 2-1537/2007р.

ИМЕНЕМ     УКРАЇНИ

19 вересня 2007 року                         Оболонський районний
суд м. Киева

у складі головуючого судді                  Махлай Л.Д.

при секретарі                                     Москаленко 1.В.

з участю позивача                                ОСОБА_1

представника позивача                       ОСОБА_5

представника відповідача та 3-х осіб     ОСОБА_6

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1до Товариства з обмеженою відповідальність „ІНТЕРЛІНК", 3-я особа: ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4про виключення з учасників товариства та стягнення суми,

встановив:

у травні 2006
року позивач звернулася до суду із позовом до ТОВ „ІНТЕРЛІНК" про
виключення з числа учасників товариства та стягнення суми.

В обґрунтування позову зазначав, що 25.1 1.1997 року ним, ОСОБА_2, ОСОБА_3та
ОСОБА_4. було
засноване ТОВ „ІНТЕРЛІНК".

Кожен із засновників вніс грошові внески у статутний
фонд, який складав 60 000 грн. Сума його внеску складала 27 000 грн., що
становить 45 % Статутного фонду, ОСОБА_2 зробив внесок в розмірі 21 000 грн. що
становить 35 % Статутного фонду, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. внесли по 6 000 грн.
кожний, що становить по 10 %. Статутного фонду ТОВ „ІНТЕРЛІНК".

У 2002 р. він
був усунений від управління товариством та за весь період діяльності підприємства дивідендів жодного разу не
отримував. Інформації та документації про діяльність підприємства на
неодноразові його звернення йому ніхто не надавав, його листи направлені з
проханням скликати збори для вирішення подальшої діяльності товариства
залишилися без відповіді.

Посилаючись на зазначене просив зобов'язати товариство виключити його з
числа учасників товариства та стягнути з відповідача 130 290 грн., що
становить його внесок до статутного фонду 27
000 грн., що на час внесення коштів було еквівалентно 15 000 доларам США та 10 800 доларів США
як плату за використання його коштів по курсу Національного банку України
9% за 8 років.

Надалі позивач
подав уточнення до позовних вимог в яких просив провести загальні збори, на
яких прийняти рішення про виключення його з числа учасників ТОВ
„ІНТЕРЛІНК" та виплатити йому суму 130 290 грн.

Судом до участі у справі як треті особи були притягнуті
інші засновники товариства.

У судовому
засіданні позивач підтримав свої вимоги та пояснив, що з часу заснування
товариства він не цікавився його діяльністю, а у 2005 році вирішив вийти з числа
засновників товариства, оскільки не отримував дивідендів, про що направив до
товариства відповідну заяву. Сума у розмірі 130 290 грн., які він просить стягнути з товариства
складається із суми коштів які ним внесені до Статутного фонду товариства та
коштів, які б він міг отримати, якби
цю суму вніс не до статутного фонду, а до
банку. На яких правових підставах ґрунтуються його вимоги щодо приведеного
у позові розрахунку позивач пояснень не надав.

Представник відповідача, який є одночасно представником 3-х осіб у судовому
засіданні позов не визнав та пояснив, що позивач
ніколи не звертався з питанням про виключення його з учасників товариства.
Фактично інші засновники не заперечують проти його виходу з учасників
товариства, але для скликання зборів
необхідна заява позивача про його вихід та його присутність на зборах. Виплата
ж належної позивачу частки й статутному фонді товариства можлива лише після
прийняття рішення про його вихід з числа учасників товариства.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до
висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.
148 ЦК України
учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства,
повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за 3 місяці до виходу,
якщо інший строк не встановлений статутом.

Право виходу з учасників товариства передбачено і ст. 10 Закону України
«Про господарські товариства».

2

Судом встановлено, що згідно Установчого договору від
25.11.1997 року позивач, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. створили Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інтерлінк». Сума внеску позивача складала 27 000 грн., що
становить 45 % Статутного фонду, ОСОБА_2 зробив внесок в розмірі 21 000 грн. що
становить 35 % Статутного фонду, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4. внесли по 6 000 грн. кожний, що становить по 10 %. Статутного фонду
товариства.

Згідно п.3.1
учасник товариства має право вийти з числа Учасників та отримати згідно
Установчого договору та Статуту належну частку у майні (в чому числі у грошовій
формі) підприємства.

Позивач не надав
суду будь-яких доказів звернення до відповідача із заявою про виключення його з
числа учасників товариства та повернення коштів за належну йому частку у майні товариства. Виключення ж з числа учасників
товариства відповідно до п. 4.5. Статуту товариства відноситься до виключної
компетенції зборів учасників товариства і є внутрішньою діяльність підприємства,
а не компетенцією суду. Заяви, надані позивачем на підтвердження своїх
вимог(а.с. 8, 15, 16) стосувалися прохання надати документи щодо діяльності
товариства та невиплати дивідендів і не містили вимоги про виключення його з
числа учасників товариства. Крім того, у даних заявах та у заяві до прокуратури
про порушення кримінальної справи (а.с. 17) позивач вказує на усунення його від керівництва товариством та не отримання
дивідендів, а не про розгляд заяви про виключення з числа учасників
товариства. У судовому ж засіданні позивач вказував, що до 2005 року не
цікавився діяльність товариства, ніколи не входив до складу керівництва та
ніким від керівництва не усувався, чи отримувало товариство за час своєї
діяльності прибуток не знає.

За таких
обставин, коли позивач не звертався до товариства із заявою про виключення його
з числа учасників товариства вимоги до суду
про виключення його з числа учасників товариства чи зобов'язання
відповідача провести збори, на яких вирішити дане питання безпідставні.

Згідно зі ст. 54
Закону України «Про господарські товариства» при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому
виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці
у статутному фонді.

Вимоги про
стягнення коштів за належну частку у Статутному фонді не підлягають задоволенню
як передчасно заявлені, оскільки розгляд даного питання можливий лише після вирішення
питання про вихід позивача з числа учасників товариства.

Вимоги ж про виплату дивідендів не є предметом даного спору, оскільки
позивач у судовому засіданні вказав, що сума вказана у позові є обрахованою
ним часткою у статутному фонді товариства на
час звернення з позовом, а не сумою дивідендів. Суму ж дивідендів він має намір отримати, проте ще не знає яка
це буде сума.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 148 ЦК
України, ст. 10, 54 Закону України „Про господарські
товариства", Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з
питань приватизації та з корпоративних спорів», ст. ст. 10, 60, 213-215 ЦПК
України, суд

вирішив:

в задоволенні позову ОСОБА_1відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного господарського суду м.
Києва у порядку визначеному Господарсько-процесуальним Кодексом та у
строки передбачені Цивільно-процесуальним Кодексом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.