Справа №33ц-527 кс 07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

27
листопада 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Паліюка В.П.,

Колосовського
С.Ю., Шолох З.Л.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом
прокурора Кіровоградського району Кіровоградської області (далі - прокурор) в
інтересах Оситнязької сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської
області (далі -Оситнязька сільська рада) до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по орендній платі, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19 квітня 2005 року
та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 05 липня 2005 року,

встановила:

У лютому
2005 року прокурор звернувся в інтересах Оситнязької сільської ради в суд з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі.

Прокурор
зазначав, що в 2001 році між Оситнязькою сільською радою та ОСОБА_1 було укладено
договір оренди земельної ділянки. Однак відповідачка протягом 2001-2003 років
не сплачувала орендну плату, в зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі
24293 грн.

Посилаючись
на викладене прокурор просив суд стягнути з відповідачки вказану заборгованість.

Рішенням
Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19 квітня 2005
року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від
05 липня 2005 року, позовні вимоги задоволені частково.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь Оситнязької сільської ради 16377 грн. 42 коп.
боргу.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати судові рішення, посилаючись на
неповне з'ясування судами обставин справи, неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія
суддів, вивчивши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з врахуванням наступного.

Судами
встановлено, що ОСОБА_1 не сплачувала орендну плату за землю згідно договору з
Оситнязькою сільською радою.

За таких
обставин, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд,
обгрунтовано частково задовольнив позовні вимоги та стягнув з відповідачки
заборгованість в межах позовної давності.

Доводи
касаційної скарги про те, що Оситнязька сільська рада не належний позивач по

справі,
оскільки з 1 січня 2002 року землею має розпоряджатись Кіровоградська районна
державна адміністрація і спірний договір оренди землі мав бути переукладений з
цією державною адміністрацією, є необгрунтованими.

Так, із
матеріалів справи вбачається, що спірним є договір оренди землі укладений між
Оситнязькою сільською радою та ОСОБА_1
в червні 2001 року строком на п'ять років.

Водночас,
із змісту п.3 Перехідних положень Земельного кодексу України, який набрав чинності
з 1 січня 2002 року вбачається, що зміна суб'єктного складу договорів оренди
земельних ділянок, які були укладені до набрання чинності цим Кодексом,
передбачена лише за умови продовження строку такої оренди.

Таким
чином, прокурор правильно звернувся в суд з позовом в інтересах саме
Оситнязької сільської ради, оскільки відповідачка повинна виконувати умови
договору по орендній платі саме перед вказаної сільрадою.

Відповідно
до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Водночас
встановлено, що судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального
та процесуального права, а в матеріалах справи відсутні передбачені ч. 1 ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись
ст.ст. 332, 336 ЦПК України та Законом України «Про судоустрій України» (із
змінами від 22 лютою 2007 року), колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Миколаївської області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області від 19 квітня 2005 року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 05 липня 2005 року - залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.