Справа 2- 236/2007р.
Справа №2-2717 /2006
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26 липня 2007
року Фрунзенський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого
судді - Алфьорової Т.М.  при секретарі Савченко В.Ю ,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.  Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 доОСОБА_2,  яка діє в інтересах
неповнолітньої доньки ОСОБА_3,  третя
особа - опікунська рада Фрунзенської районної ради м.  Харкова про усунення перешкод у користуванні
власністю та анулювання реєстрації,  та
за зустрічним позовом ОСОБА_2,  яка діє в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
третя особа - опікунська рада Фрунзенської райради м.  Харкова про встановлення житлового сервітуту.

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом,  в
якому просив про усунення перешкод у користуванні власністю та анулювання
реєстрації. В обгрунтування позову він посилається на те,  що 23.09.1994 року він згідно договору міни
придбав квартиру № 59 у будинку 202/1 по пр. Московському в м.  Харкові. Ця квартира придбана до шлюбу. В цій
квартирі він проживав з родиною: дружиною ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_3. Шлюб
розпався 18.01.2006 року. Згідно'рішення суду дитина залишилася на вихованні
матері - відповідачки по справі. Після розірвання шлюбу донька дійсно проживає
з матерію у АДРЕСА_1,  але реєстрація
доньки не була анульована,  так як
відповідачка заперечує. Майно вони поділили згідно мирової угоди. Відповідачці
залишилася АДРЕСА_1,  де йому належала
частина,  а також майно. З 18.01.2006
року неповнолітня донька проживає з матір'ю. В червні 2006 року він переїхав на
постійне місце проживання у м.  Кременчук
до своїх батьків,  але він,  як власник квартири не може користуватися та
розпоряджатися спірною квартирою,  а саме
продати її із - за реєстрації доньки,
тому він змушений звернутися до суду з цим позовом.

В судовому
засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтвердили.

Представник
неповнолітньої ОСОБА_2,  яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3,  позов не визнала і надала зустрічний позов
про встановлення житлового сервітуту,
вказує на те,  що вона була в
зареєстрованому шлюбі з позивачем і мають доньку ІНФОРМАЦІЯ_1. 18.01.2006 року
шлюб був розірваний. Згідно мирової угоди від 04.10.2005 року вони майно
розділили,  у тому числі і квартиру. У АДРЕСА_2
залишилася реєстрація доньки ОСОБА_3. Відповідач при розділі майна дав обіцянку
забезпечити право доньки користуватися житловою квартирою. Вона є членом його
сім'ї незалежно від того проживає вона з ним зараз,  чи ні. Відповідно до  ст. 405 ЦК
України - член сім'ї власника втрачає право на користування житло в разі
відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Вона вважає,  що за дитиною зберігається право користування
квартирою,  яка належить відповідачу. їх
квартири знаходяться поряд,  а саме на
одній сходової площадки. Позивач

виїхав з
квартири і у доньки немає можливості користуватися цією квартирою,  так як вона закрита. Вона не має можливості
забезпечити житлом малолітню доньку,  так
як проживає в однокімнатній квартирі з двома дітьми,  тому вона просить визнати право доньки
користуватися спірною житловою квартирою.

Позивач
зустрічний позов не визнав та,
пояснив,  що визнання права
користування його квартирою за донькою буде перешкоджати користуватися йому
своєю власністю. Зараз у нього є постійна робота та місце проживання і йому
треба десь жити. Доньку він може зареєструвати у м.  Кременчук.

Третя
особа - представник органу опіки та піклування Фрунзенської районної ради
м.  Харкова в судовому засіданні
зустрічний позов підтримував,  вказує на
те,  що треба зберегти реєстрацію
неповнолітньої дитини за вказаною адресою.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши письмові
матеріали справи,  суд прийшов до
наступного.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено
в судовому засіданні спірна АДРЕСА_2 належить позивачу ОСОБА_1 на підставі
договору міни від 23.09.1994 року,
замість належної йому на праві особистої власності квартири у м.  Балаклея. Квартира однокімнатна,  жилої площею 16, 9 кв. м. ,  загальна площа 28, 8 кв. м.

Сторони
були в зареєстрованому шлюбу з 1994 року. Від цього шлюбу вони мають
неповнолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. 18.01.2006 року шлюб був розірваний
за заявою відповідачки і дитина залишилася на вихованні матері ОСОБА_2 Сторони
також склали мирову угоду від 04.10.2005 року,
згідно якої вони розділі спільне майно подружжя. Відповідачка залишилася
проживати за адресою АДРЕСА_1. До розірвання шлюбу сторони проживали у спірній
квартирі.

Відповідно
до  ст. 3 Сімейного Кодексу України -
дитина належить до сім'ї своїх батьків тоді коли спільно з ним і не проживає.
Як член сім'ї відповідачки,  вона має
право проживати спільно і з ним,  і
користуватися належною йому житловою квартирою.

Згідно
зі  ст.
405 ЦК України
- члени сім'ї власника житла,  які
проживають разом з ним,  мають право на
користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає
право користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад рік.

Позовна
заява надана до суду 31 липня 2006 року,
а неповнолітня донька ОСОБА_3не проживає з січня 2006 року,  після розірвання шлюбу між батьками. Цей факт
сторонами не оскаржуються. Таким чином,
не пройшло року після того,  як
донька не проживає у спірній квартирі.

В задоволенні
вимог про визнання житлового сервітуту треба відмовити. Відповідно до
положень  ст. 402 ЦК України
сервітут,  тобто право користування чужим
майном,  може бути встановлений
договором,  законом,  заповітом або рішенням суду.

В
теперішній час законом,  який регулює
житлові правовідносини,  є ЖК
України,  норми якого не передбачають
правовідносин відносно встановлення сервітуту,
через що суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про встановлення
сервітуту на квартиру.

Крім
цього,  суд відмовив в задоволенні
позивним вимог позивачу ОСОБА_1. про усунення перешкод в користуванні власності
та анулюванні реєстрація неповнолітньої доньки,
що не позбавляє її можливості користуватися спірним житлом.

Керуючись  ст.
ст.  319,  391402, 405 ЦК України,   ст.  ст.
10, 11, 60 209,  212,  213-215 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позивної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_3,  третя особа - опікунська рада Фрунзенської
районної ради м.  Харкова про усунення
перешкод у користування власністю та анулювання реєстрації відмовити.

В
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2,
яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1,  третя особа - опікунська рада Фрунзенської
райради м.  Харкова про встановлення
житлового сервітуту відмовити.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський
районний суд м .Харкова. Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження або протягом десяти днів з дня проголошення рішення без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано,  якщо після
подачі заяви про апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана - після
закінчення строку на подачу апеляційної скарги,
у разі подання апеляційної скарги судове рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.