Справа №2°-73
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20
вересня 2007 року                                                                   Совєтський
районний суд

Автономної
Республіки Крим

у
складі:    головуючого                          - судді Кордика С. В.

народних
засідателів                              -
Марилівої Г.М. ,  Асанова Р.А.

при
секретарі                                          -
Коль Н.О.

за участю
представника

заінтересованої
особи                            -ОСОБА_5.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.  Совєтський Автономної Республіки Крим
цивільну справу за заявою ОСОБА_1про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з заявою про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження,  уродженця с.
Лебединка Совєтського району АР Крим.  Подану заяву ОСОБА_1 мотивує тим,  що з 1983 по 1998 роки вона знаходилася у
зареєстрованому шлюбі з зазначеною особою. 22 жовтня 1998 року шлюб між ними
був розірваний. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишився зареєстрованим у
квартирі заявниці у АДРЕСА_1. У 2002 році ОСОБА_1 виїхав до Російської
Федерації,  при цьому з реєстрації не
знімався. З того часу і до цих пір від нього немає ніяких відомостей. У цей час
у заявниця виникла потреба розпорядитися квартирою,  однак цьому перешкоджає та обставина,  що ОСОБА_2 зареєстрований у цій квартирі. Усі
спроби встановити місце перебування ОСОБА_2 позитивних результатів не дали,  у зв'язку з чим заявниця просить визнати його
безвісно відсутнім.

У
судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свої вимоги,  посилаючись на обставини,  викладені у заяві.

Представник
заінтересованої особи - Відділу громадянства імміграції та реєстрації фізичних
осіб Совєтського РВ ГУ
МВС України в АР Крим у судовому засіданні не заперечував проти визнання
ОСОБА_2 безвісно відсутнім.

Суд,  заслухавши пояснення заявниці,  представника заінтересованої особи,  допитавши свідків,  дослідивши матеріали справи,  прийшов до наступного:

відповідно
до  ст.
43 ЦК України
фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою,  якщо протягом одного року в місці її
постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_2був чоловіком
заявниці. 22 жовтня 1998 року шлюб між ними був розірваний,  що підтверджується свідоцтвом про розірвання
шлюбу (а.с.  9). Заявниця має у власності
квартиру у АДРЕСА_1,  що підтверджується
договором дарування. В зазначеній квартирі в цей час зареєстрований також
ОСОБА_2

Факт
відсутності відомостей протягом одного року про місце перебування ОСОБА_2 за
місцем його постійного проживання у смт. Совєтський Совєтського району АР Крим
підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами. Так,  згідно довідки Відділу громадянства
імміграції та реєстрації фізичних осіб Совєтського РВ ГУ МВС України в АР Крим
ОСОБА_2 з 26 червня 2004 року знаходиться у розшуку (а.с.  11).

Факт
відсутності відомостей про місце перебування ОСОБА_2 в місці його постійного
проживання протягом більше одного року також підтвердили допитані у судовому
засіданні свідки ОСОБА_3  та
ОСОБА_4,  які пояснили суду,  що їм достовірно відомо про те,  що ОСОБА_2 у 2002 році виїхав з смт.
Совєтський Совєтського району АР Крим з його слів до

Російської
Федерації і з цього часу вони вже його не бачили,  яких-небудь відомостей про нього не
отримували.

З
врахуванням наявних у матеріалах справи відомостей,  у суду немає підстав для того,  щоб ставити під сумнів достовірність і
правдивість фактів,  повідомлених
свідками. Дані про їхню зацікавленість у результаті розгляду справи
відсутні,  їх показання об'єктивно
підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Аналізуючи
сукупність досліджених доказів,  суд
дійшов до висновку,  що протягом більше
одного року в місці постійного проживання ОСОБА_2 немає відомостей про місце
його перебування й установити його місце перебування не представляється
можливим.  З огляду на це і беручи до
уваги,  що визнання ОСОБА_2 безвісно
відсутнім має для заявниці юридичне значення - набуття можливості розпорядитися
належною їй на праві власності квартирою,
у якій зареєстрований ОСОБА_2,
суд вважає,  що на підставі
зібраних у справі доказів та їх належної оцінки,  маються достатні підстави для задоволення
заяви.

При
цьому,  оскільки матеріали справи
свідчать про те,  що останні відомості
про ОСОБА_2 відповідно до пояснень заявниці та досліджених доказів були у 2002
році,  то початком його безвісної
відсутності у відповідності з ч.2
ст.  43 ЦК України слід
вважати 01 січня 2003 року.

На
підставі викладеного,   ст.  43 ЦК
України,  керуючись  ст.
ст.  5,  10,
11,  57,  208,
209,  212-215, 218,  248, 249 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Заяву
задовольнити.

Визнати
безвісно відсутнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1народження,  уродженця с.  Лебединка Совєтського
району АР Крим.

Початком
безвісної відсутності ОСОБА_2 вважати 01 січня 2003 року.

Рішення
суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим шляхом
подачі апеляційної скарги через Совєтський районний суд Автономної Республіки
Крим протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження,  яка може бути подана протягом десяти днів з
дня проголошення рішення суду. При цьому апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається у строк,  встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через Совєтський районний суд АР
Крим.

Рішення
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку,  передбаченого для подання заяви про
апеляційне оскарження,  якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано,  та
двадцятиденного строку для подання апеляційної скарги,  який вираховується з дня подачі заяви про
апеляційне оскарження.