Справа №
РІШЕННЯ

іменем України

11
квітня 2007 року                                                                                          м.  Болехів

Болехівський
міський суд Івано-Франківської області в складі: головуючого - судді Поляниця
М. М секретарі судового засідання Лукань О.З. за участю:     позивача ОСОБА_1

відповідачки
ОСОБА_2. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2"Про розірвання шлюбу"-

встановив:

Позивач
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує
тим,  що шлюб,  який укладений з відповідачкою в 11 листопада
1998 року та зареєстрований відділом РАГСу Болехівського міського управління
юстиції Івано-Франківської області про що в книзі реєстрації актів про
укладення шлюбу зроблено запис заНОМЕР_1виявився невдалим,  У них виявилися різні погляди на ведення
сімейного господарства,  виховання дочки.
В даний час подружніх відносин не підтримують. З січня 2007 р. проживають
окремо. Під час шлюбу у них народилася дочкаОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись
на ці обставини,  вважає,  що збереження сім"ї є неможливим,  тому просить суд шлюб розірвати,  неповнолітню дочку залишити на проживання з
ним.

В
судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав з підстав вказаних у
заяві. Не заперечує,  щоб неповнолітня
дочка проживала з матір'ю,  однак
просить,  щоб відповідачка не чинила
перешкоди у спілкуванні з дитиною. Відповідачка позов про розірвання шлюбу
визнала. Просить дочку залишити на проживання з нею

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  проаналізувавши письмові докази в
справі,  вважає,  що позов підлягає часткового задоволенню з
наступних підстав.

Свідоцтвом
про укладення шлюбу від 26 липня 2006НОМЕР_2 (а.с. 5) підтвердженується
укладення шлюбу між сторонами. В судовому засіданні встановлено,  що спільне життя подружжя і збереження сім'ї
є неможливим.  Причинами розладу
подружніх відносин є різні погляди на ведення господарства,  виховання дочки,  внаслідок чого між ними зникли любов та
взаємоповага,  подружжя не підримують
подружніх відносин та не проживають однією сім'єю з січня 2007 року.

ст. 112 Сімейного кодексу передбачено,  що шлюб розривається,  якщо судом буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

Таким
чином,  зібрані у справі докази та їх
належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову
Суд,  враховуючи інтереси кожного з
подружжя,  приходить до висновку,  що сім'я розпалася остаточно,  а тому шлюб слід розірвати. Суд приходить до
висновку,  що неповнолітню дочку
ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1 народження слід залишити на проживання з
відповідачкою,  це відповідатиме
інтересам дитини. Витрати,  пов'язані з
реєстрацією розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану суд
покладає на позивача звільнивши від такої сплати відповідачку.

На
підставі наведеного,  керуючись  ст.
ст. 110-112 Сімейного кодексу України,
ст.  ст. 10, 11, 209, 212
214-215,  224-226 ЦПК України,  суд, -

РІШИВ:

Позов задоволити
частково.

Шлюб,  зареєстрований 11 листопада 1998 року
відділом реєстрації актів громадянського стану Болехівського міського
управління юстиції Івано-Франківської області про що в книзі реєстрації актів
про укладення шлюбу зроблено запис заНОМЕР_1між ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвати.

Неповнолітню
дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання з відповідачкою ОСОБА_2.

При
реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану
стягнути в дохід держави з ОСОБА_1 мито в розмірі одного неоподаткованого мінімуму,  що становить сімнадцять гривень,  звільнивши від такої сплати ОСОБА_2.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Івано-Франківської області через Болехівський міський суд шляхом подачі в
десяти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження
і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги,  з подачею її копій до апеляційної інстанції
або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.