Справа №2-1562/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

м. Ковель                                                                                                06 вересня 2007 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області під головуванням судді Лапіна О.Ф., за участю
секретаря   Шуляк Л.В.,

позивача     ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні при попередньому розгляді
цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Виконавчого комітету Ковельської міської ради про визнання права власності на частку в квартирі в
порядку успадкування,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Виконавчого комітету Ковельської міської ради про визнання права власності на
1/7 частку в квартирі АДРЕСА_1 в порядку успадкування після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

На обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що у 1997 році
разом із ОСОБА_3 її чоловіком-ОСОБА_4, дочко-ОСОБА_5 її чоловіком-ОСОБА_6 та їх
дітьмиб ОСОБА_7 ОСОБА_8 за взаємною згодою приватизували квартиру АДРЕСА_1, що стверджує копією свідоцтва про право власності на житло. Вказує, що частки співвласників
квартири не визначені. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер та після його смерті
відкрилася спадщина на все належне останньому
майно в тому числі й на частку в даній квартирі. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 20.07.2007 року її визнано, як
таку, що перебувала на утриманні ОСОБА_3, а тому вона має право на
спадщину за законом, як спадкоємець утриманця. Позивач
вказує, що з приводу прийняття спадщини звернулася до Ковельської міської державної нотаріальної контори, однак у видачі
свідоцтва про право власності за законом на дане майно
позивачці відмовлено, оскільки не визначені частки кожного із співвласників даної квартири. Враховуючи положення ч. 1 ст. 357
ЦПК України, яка передбачає, що у разі, коли долі учасників спільної сумісної
власності не визначені вони вважаються рівними, вважає, що кожному із
співвласників квартири АДРЕСА_1 належало по 1/7 частці у квартирі,
а тому вона ставить питання про визнання за нею права власності
на 1/7 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

У судовому засіданні при попередньому розгляді справи позивач позовні
вимоги змінив, просить суд визнати за нею право власності на 1/7 частку в даній
квартирі АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та із врахуванням уже належної їй частки у даній квартирі, - просить
визнати за нею право власності на 2/7 частки квартири. Змінені

2

позовні вимоги підтримала з підстав,
викладених у позові та прохає їх задовольнити. Судові витрати прохає
залишити за нею.

Представник відповідача ОСОБА_2, у судовому засіданні при попередньому розгляді справи позов визнав, не заперечує проти його
задоволення та визнання права власності на 1/7 частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після
померлого ОСОБА_3 та із врахуванням належної
частки не заперечує проти визнання позивачки власником 2/7 частини спірної кварти.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку, встановленому ст.
174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивача, доводи відповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов
підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого 05.06.1999 року міським відділом РАГСу м.Ковеля, вбачається, що ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 / а.с. 11.

Після смерті ОСОБА_3. відкрилася спадщина на все належне останньому майно, в тому числі й на належну йому частку квартири
АДРЕСА_1.

Як стверджено позивачем у справі заповіт ОСОБА_1 не укладався, а право на спадщину за законом виникло у спадкоємців п'ятої черги -
утриманців спадкодавця, а позивачки по справі ОСОБА_1.
Вказані обставини стверджуються письмовими доказами у
справі / а.с.4/ та стороною відповідача не заперечені.

З копії свідоцтва про право власності на житло / а.с. 6/ та копії
технічного паспорта / а.с. 10-11/ на квартиру АДРЕСА_1
вбачається, що вказана квартира дійсно належить на
праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8. Частки
спільної сумісної власності не відображені.

Зі змісту ст. ст. 370 ч.2 та 372 ч.2 ЦК України вбачається, що частки
кожного із співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між
ними, законом або рішенням суду.

З огляду на вище вказану норму закону, слід вважати, що частки кожного із співвласників квартири АДРЕСА_1 є рівними, тобто, кожному
із співвласників належить по 1/7 частині квартири.

Таким чином, спадкове майно після померлого ОСОБА_3 складає належна йому за життя частка, а саме - 1/7 частина квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав
та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка
померла (спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування
здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту
ст. ст.1222,1241 ЦК України вбачається, що спадкування
за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в
якому воно не змінено заповітом, крім випадків
права на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від заповіту.

3

Позивачем стверджено, що заповіт
ОСОБА_3 не укладався.

Відповідно до
ст.1265 ЦК України позивачка ОСОБА_1 має право
п'ятої черги спадкування за законом після померлого ОСОБА_3, як його утриманка, що встановлено рішенням Ковельського
міськрайонного суду Волинської області / а.с. 4/. Інші спадкоємці передбачені законом
відсутні.

За змістом ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності
спадкується на загальних підставах.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець
за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого
законом шестимісячного строку для прийняття спадщини він не заявив
про відмову від неї.

На момент відкриття спадщини позивач - ОСОБА_1 проживала разом із спадкодавцем;
про відмову від спадщини не заявляла та, напроти звернулася до нотаріального органу для оформлення спадкового
майна; інших спадкоємців передбачених законом немає.

Таким чином визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить
до висновку про підставність вимог позивачки про
визнання за нею права власності на 1/7 частину
квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Із врахуванням частки, належної позивачці на підставі свідоцтва про право
власності на житло, виданого 08.09.1997 року відділом по обліку, розподілу і
приватизації житла, - за позивачкою - ОСОБА_1 слід визнати
право власності на 1/7 частку квартири АДРЕСА_1.

Судові витрати віднести за рахунок
позивача за його клопотанням.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10,11,ч.3
ст.130,174,209,212,214-215 ЦПК України ст. ст. 370,
372,1216,1217,1218,1222,1241,1261,1268 ЦК України,-

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/7 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Із врахуванням належної ОСОБА_1 частки у даній квартирі, - визнати за
ОСОБА_1 право власності на 2/7 ідеальної
долі квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення
та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подачі
апеляційної скарги без попереднього подання заяви - протягом строку,
встановленого для подання заяви про апеляційне оскарження.

4

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.