Справа №2-123307р.
РІШЕННЯ

Іменем України

23 серпня 2007 року                                                                                               м
.Лубни

Лубенський
міськрайонний суд Полтавської області В складі: головуючого судді: Яценко В.В.
При секретарі: Гребінчук І.М.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за
позовом Лубенського комунального житлово-єксплуатаційного управління до ОСОБА_1
про виселення із займаного жилого приміщення ,

ВСТАНОВИВ:

Лубенське житлово-єксплуатаційне управління звернулося в суд з позовом до
ОСОБА_1 про виселення із займаного жилого приміщення.

Позов мотивувало тим, що наказом про прийняття на роботу № 12 від
12.03.1999 року ОСОБА_1було прийнято по контракту прибиральницею, і надане
житло , кімната в гуртожитку підприємства АДРЕСА_1. На підставі ордера № 11 від
15.12.2003 року її з сином прописано в кімнату № 2 для проживання, як службове
житло, тобто на час роботи в Лубенському КЖЕУ.

24.01.2005 року ОСОБА_1. написала заяву про звільнення за власним бажанням
згідно ст.. 38 КЗПП
України, та звільнилася з підприємства , таким чином припинила трудові
взаємовідносини з підприємством .

З вказаного числа ОСОБА_1. не являється працівником підприємства, в
гуртожитку не проживає ,однак звільняти кімнату не бажає, не зважаючи на
неодноразові письмові попередження.

06 червня 2007 року було проведено комісійне обстеження даного гуртожитку
та повторно вручити попередження про виселення відповідачки, але від підпису та
отримання ОСОБА_1. категорично відмовилася про що було складено відповідний
акт.

Прохає суд постановити рішення , яким виселити ОСОБА_1із займаного
приміщення ,а саме кімнати № 2 відомчого гуртожитку Лубенського КЖЕУ, що
знаходиться за адресою, АДРЕСА_1,та стягти всі судові витрати по розгляду
справи.

В судовому засіданні представник позивача, в особі Дрогало О.О. позовні
вимоги підтримав, прохав їх задовольнити.

Відповідачка по справі в судовому засіданні позовні вимоги не визнала
повністю, і пояснив, що дійсно з 12.03.1999 року працювала по контракту
прибиральницею в Лубенському КЖЕУ. за її заявою їй було надано службове житло у
вигляді кімнати АДРЕСА_1, де вона з неповнолітнім сином 15.12.2003 року була на
підставі ордеру № 11 прописана . 24.01.2005 року вона з підприємства
розрахувалась за власним бажанням , однак кімнату в гуртожитку не звільнила і
звільняти не бажає, бо вважає, що має право на проживання в даній кімнаті.

Прохає суд відмовити в задоволенні позовних вимог
позивача і не висиляти її з

гуртожитку.

Суд, заслухав представника Лубенського КЖЕУ ,
відповідачку, перевірив та дослідив матеріали справи вважає, що позов підлягає
задоволенню повністю.

Згідно ст.. 132 Житлового Кодексу України , сезонні
,тимчасові працівники і особи , що працювали за строковим трудовим договором ,
які припинили роботу , а також особи що вчились у навчальних закладах і вибули
з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку,
який їм було надано у зв'язку з роботою чи навчанням .

Інші працівники підприємств, установ, організацій які поселились в
гуртожитку в зв'язку з роботою , може бути
виселено без надання  іншого  жилого приміщення  в разі

звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової
дисципліни або вчинення злочину.

Судом встановлено , що відповідачка ОСОБА_1. згідно наказу № 12 Лубенського
державно-комунального житлового експлуатаційного управління від 12.03.1999 року
була прийнята по контракту на роботу на посаду прибиральниці, що
підтверджується контрактом від 11.03.1999 року.

Згідно наказу №52 від 20.08.1999 року , відповідачка ОСОБА_1. з 25.08.1999
року переведено за її заявою на посаду бармена в кафе-бар.

На підставі заяви відповідачки , останній була надана кімната № 2 для
проживання в гуртожитку ЛК ЖЕУ по АДРЕСА_1, та виданий ордер на вселення №11.

23 січня 2005 року відповідачка подала до адміністрації ЛКЖЄУ заяву про
звільнення з роботи за власним бажанням , і згідно наказу № 6 від 28.01.2005
року була звільнена з роботи.

Згідно акту обстеження від 6.06.2007 року , відповідачка ОСОБА_1. в
гуртожитку не проживає понад двох років.

При таких обставинах судом достовірно встановлено , що відповідачка
ОСОБА_1. не перебуває з позивачем в трудових відносинах і не проживає в
гуртожитку понад два роки .

Посилання відповідачки ОСОБА_1. на те , що вона припинила трудові відносини
з позивачем з поважної причини оскільки має на утриманні неповнолітню дитину ,
якій необхідно було надавати увагу , носять загальний характер і не
заслуговують на увагу.

При таких обставинах, суд вважає , що відповідачка ОСОБА_1. підлягає
виселенню із займаного жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення.

Також підлягає стягненню з відповідачки на користь держави судовий збір в
розмірі 8 грн. та 50 грн. на інформаційно-технічне забезпечення, постільки
позивач рішенням сесії Лубенської міської Ради звільнений від сплати судового
збору при подачі позовів до суду , та 30 грн. витрат на ІТЗ на користь
позивача.

Керуючись ст.. ст.. 10, 15,
60, 88,212-214 ЦПК України, ст..
526 ЦК України
, ст.. ст.. 67, 68
ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
Лубенського КЖЕУ - задовольнити повністю.

Виселити ОСОБА_1 із займаного приміщення ,а саме

кімнати № 2 відомчого гуртожитку Лубенського КЖЕУ, що
знаходиться за адресою, АДРЕСА_1. без надання іншого жилого приміщення .

Стягти з ОСОБА_1 30 гривень на користь Лубенського КЖЕУ сплачених витрат на
ІТЗ.

Стягти з ОСОБА_1 8 гр.50 коп . судового збору на користь держави.

На рішення суду може бути подана заява на апеляційне оскарження протягом
десяти днів з моменту проголошення та апеляційна скарга протягом двадцяти днів
з моменту подачі заяви на апеляційне оскарження до апеляційного суду
Полтавської області.