Справа
№2-199107 2007 р.
РІШЕННЯ.

Іменем   України.

27.06.2007 року Калінінський районний суд міста Донецька Донецької області
у складі:

Головуючий  - судця Сватіков А.В.,

при секретарі             -
Фролкової М.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у місті Донецьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 від імені якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Виконкому Калінінської районної ради
м. Донецька, про визнання права власності на домоволодіння,

Встановив:

Позивачка
-ОСОБА_1 від імені якої діє ОСОБА_2 звернулась до Калінінського районного суду
м. Донецька з позовною заявою до ОСОБА_3 та Виконкому Калінінської районної
ради м. Донецька, про визнання права власності на домоволодіння.

В позовній заявіОСОБА_1 зазначила, що на підставі договору купівлі -продажу
від 14.09.2005 року №2529, посвідченого приватним нотаріусом Донецького
міського нотаріального округу Трухіною І.Г., вона разом з ОСОБА_3
придбала в рівних частках у власність домоволодіння, розташоване за адресою м.
АДРЕСА_1 Відповідно до рішення Виконавчого комітету Калінінської районної Ради
м. Донецька від 10.05.2006 року №2012 їм було дозволено знести будинок та
господарські будівлі, з яких складалось придбане ними домоволодіння та
дозволено зведення нового житлового будинку. 15.08.2006
року позивачка отримала дозвіл на виконання будівельних робіт №06252, а також виготовила
проект забудови, який погодила з управлінням архітектури м. Донецька. На
сьогоднішній день позивачка знесла стару забудову на вказаній земельній
ділянці, що підтверджено листом БТІ м. Донецька, і з суворим дотриманням всіх
будівельних, архітектурних и протипожежних
норм побудувала нове домоволодіння - житловий будинок літ. 0-4 площею
564 кв. м. Позивачка також зазначала, що ОСОБА_3 не приймала участі у створенні
нового домоволодіння. КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» було
виготовлено технічний паспорт, який свідчить про стовідсоткову готовність
домоволодіння до експлуатації. Домоволодіння повністю відповідає всім
відповідним нормативам, що підтверджується висновком експерта від 25.06.2007
року №111/07 та експертним висновком Донецького
міського управління ГУ МВС України в Донецькій області від 13.06.2006 року. В теперішній
час у позивачки виникла необхідність визнати право власності на це
домоволодіння, тому вона звернулася з позовом до суду.

В судовому
засіданні представник позивачки ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності,
позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала в повному обсязі
і надала суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідачка
ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, але звернулася
до суду з письмовою заявою в якій просила розглядати справу у її відсутність,
проти задоволення позовних вимог, вона не заперечувала, тому суд вважає
можливим розглянути цивільну справу у відсутність відповідачки, по наявним у
справі доказам, відповідно до вимог ст. ст. 158 ч.2 та 169 ЦПК України.

Представник
відповідача - Виконкому Калінінської районної у місті Донецьку Ради -Репіна
Ж.І., яка діє на підставі довіреності, звернулася до суду з письмовою заявою в
якій просила розглядати справу у її відсутність, проти задоволення позовних
вимог, вона не заперечувала,   тому   суд
вважає   можливим   розглянути
цивільну   справу   у
відсутність

2

представника відповідача, по наявним у справі доказам,
відповідно до вимог ст. ст.
158 ч.2 та 169 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову
відповідачами, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Враховуючи
визнання позову відповідачами суд вважає за можливе постановити рішення при
проведенні попереднього судового засідання.

Вислухавши
пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дістається
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 від імені якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та
Виконкому Калінінської районної ради м. Донецька, про визнання права власності
на домоволодіння, знайшли своє повне
підтвердження в судовому засіданні і підтверджені матеріалами справи, тому
підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про власність», об'єктами права
особистої власності можуть бути житлові будинки, квартири, предмети
особистого користування та інше.

Як встановлено в
ході судового розгляду справиОСОБА_1 та ОСОБА_1 на підставі договору купівлі
-продажу від 14.09.2005 року №2529, посвідченого приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального округу Трухіною
І.Г., і зареєстрованому в реєстрі №2529
придбали у власність у рівних частках домоволодіння, розташоване за
адресою м. АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 Цей договір відповідає вимогам Цивільного
законодавства України і сторонами та іншими особами не оспорюється.

Статтею 16 ЦК України
встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Вимогами статті
328 ЦК України
встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочинів.

Як передбачено
статтею 331 ЦК України
право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки) належить
особі, що його створила і виникає з моменту завершення будівництва (створення
майна).

Судом
встановлено, що позивачка ОСОБА_1 відповідно до рішення Виконавчого комітету
Калінінської районної Ради м. Донецька від 10.05.2006 року №2012 отримала
дозвіл на знесення будинку та господарських будівель з яких складалось
домоволодіння розташоване за адресоюАДРЕСА_1 і будівництво нового житлового
будинку на вказаній земельній ділянці відповідно до ескізного та
індивідуального проектів.

15.08.2006 року
позивачка - ОСОБА_1 отримала дозвіл на виконання будівельних робіт №06252, а
також виготовила проект забудови, який погодила з управлінням архітектури м.
Донецька.

Судом також
встановлено, що в 2007 році позивачка за власні кошти на зазначеній земельній ділянці збудувала житловий будинок, на
підставі рішення Виконавчого комітету Калінінської районної Ради м.
Донецька від 10.05.2006 року №2012, яким їй дозволено будівництво нового
житлового будинку на земельній ділянці розташованій за адресою м. АДРЕСА_1

Будівництво
житлового будинкуОСОБА_1 виконала згідно розробленого та затвердженого проекту,
але без оформлення належним чином.

Вимогами ст. 376
ЦК України
встановлено, що житловий будинок вважається самочинним будівництвом, якщо він
збудований на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого
проекту, або із істотними порушеннями будівельних норм та правил.

Згідно
технічного паспорту виданого КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» на земельній ділянці розташованої за адресою м.
АДРЕСА_1, знаходиться домоволодіння - житловий будинок літ. 0-4 площею
564,3 кв. м., яке має стовідсоткову готовність до експлуатації.

3

В судовому
засіданні представник позивачки зазначила, що позивачка самостійно за власні
кошти виконала будівництво зазначеного житлового будинку і ОСОБА_1 не приймала участі у будівництві, що
відповідачкою та іншими особами не оспорюється.

Вимогами ст. 331
ЦК України
встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки) належить особі, що його створила.

Відповідно до висновку спеціаліста №11107 від 25.06.2007 року самовільно
збудований жилий будинок розташований за адресоюАДРЕСА_1 в частині
об-ємно-планувального рішення і конструктивних рішень, підтверджених актами на
скриті роботи, відповідає вимогам будівельних норм та стандартів.

Таким чином
судом встановлено, що позивачка самотужки, за власні кошти збудувала на
зазначеній земельній ділянці житловий будинок, цей будинок вона збудувала на
земельній ділянці, на який відповідно до рішення Виконавчого комітету
Калінінської районної Ради м. Донецька від 10.05.2006 року №2012 вона мала
дозвіл на будівництво нового житлового будинку відповідно до ескізного та
індивідуального проектів, тобто на земельній ділянці призначеній для будівництва
та обслуговування житлового будинку, цей будинок був збудований без порушення
будівельних норм та правил, а також без порушення санітарних та протипожежних норм, на підставі ескізного і
індивідуального проектів погоджених Головним управлінням архітектури та
будівництва №0304-06, виконаних ТОВ «Рендер», але без належного дозволу.

Вимогами п. 5
ст. 376 ЦК України
передбачено, що на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним
право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано, якщо це не порушує
права інших осіб.

Відповідно до
вимог ст. 49 Закону України «Про власність» та вимог ст. 328 ЦК України володіння майном визнається правомірним, якщо зворотне не буде
встановлено судом.

На підставі
викладеного, приймаючи до уваги що позивачка -ОСОБА_1 є користувачем земельної
ділянки, розташованої за адресоюАДРЕСА_1, і збудований нею особисто, за власні
кошти, на зазначеній земельній ділянці житловий будинок збудовано без порушень
будівельних, санітарних та протипожежних норм та правил на підставі ескізного і
індивідуального проектів, погоджених Головним управлінням архітектури та
будівництва №0304-06, виконаних ТОВ «Рендер», але без належного дозволу,
враховуючи що будівля житлового будинку не привела до порушень прав інших осіб,
суд вважає можливим на підставі вимог ст. 376 ЦК України, визнати за позивачкою право власності на
вказаний житловий будинок.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 13, 49 Закону України «Про власність», ст.ст. 16,
328, 331, 375, 376 ЦК України,
ст. ст. 57, 60, 84, 88, 130, 131, 209, 213-215, 216, 218, 223 ЦПК України, суд
-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 від імені якої діє ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 та Виконкому Калінінської районної ради м. Донецька, про
визнання права власності на домоволодіння - задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на домоволодіння, розташоване за
адресоюАДРЕСА_1, що складається з житлового будинку, зазначеного у технічному
паспорті під літ. 0-4, площею 564,3 кв. м.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до Калінінського районного
суду м. Донецька протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Калінінський районний суд міста
Донецька протягом двадцяти днів, після подання заяви про апеляційне
оскарження .