Справа № 22-к- 370/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

24 липня   2007
року                                                                       м. Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва

в складі :

Головуючого :                                                                                                  Качан В.Я.,

Суддів :
Євтушенко О.І., Дербенцевої Т.П..,., Українець Л.Д., Білич І.М.

розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1
до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Слов'янську
Донецької області , третя особа Управління Донецької залізниці про
відшкодування моральної шкоди за касаційною Скаргою відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України в м. Слов'янську Донецької області ( далі -
відділення Фонду ) на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької
області від 12 жовтня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області
від 10 січня 2005 року.

встановила:

У листопаді 2003
року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те , що він
працював на посаді слюсаря 4 розряду у локомотивному
депо м.Слав'янська. 08 травня 2003 року під час виконання роботи з ним
стався нещасний випадок на виробництві , внаслідок якого він отримав термічний опік обличчя та шиї. Згідно висновку
МСЕК від 03.09.2003 року йому встановлено втрату 30% професійної працездатності
та визнано інвалідом 3 групи. Просив стягнути з відповідача моральну
шкоду в розмірі 40 000 гривень.

Справа слухалася
неодноразово і рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від
12 жовтня 2004 року , залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 10 січня 2005 року позовні вимоги ОСОБА_1
були задоволені. Стягнуто з Відділення Фонду на користь позивача моральну
шкоду в розмірі 40 000 гривень , 500 гривень за надання юридичної допомоги та
405 гривень мита в бюджет держави.

В касаційній
скарзі відділення Фонду , просить скасувати судові рішення в частині стягнення з них на користь держави мита в
розмірі 405 гривень. А в частині стягнення морально шкоди справу
направити до суду першої інстанції на новий розгляд.
Мотивуючи свою вимогу порушенням судами вимог матеріального права та
невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

2

Заслухавши суддю
-доповідача , обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи , колегія судців судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва дійшла висновку , що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи
позов , суд виходив з того , що позивач працюючи в Локомотивному депо м. Слав'янськ 08 травня 2003 року отримав виробничу
травму-термічний опік обличчя , шиї .За висновком МСЕК він був визнаний
інвалідом III групи з втратою 30 % професійної працездатності , тому
відділення Фонду відповідно до вимог статті
34 Закону України « Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві « , зобов'язане виплатити
ОСОБА_1 моральну шкоду в межах які не перевищують встановлений розмір. Також на
відповідача покладався обов'язок по відшкодуванню витрат по оплаті послуг
адвоката та стягнуто мито в бюджет держави.

З таким
висновком погодився також апеляційний суд , залишивши рішення суду першої
інстанції без змін.

Проте до такого висновку суд дійшов внаслідок неправильного застосування норм
матеріального права в частині стягнення з відділення Фонду мита в дохід
держави.

Відповідно до п.
34 ч. 4. Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року № 7-93 ( із внесеними змінами Законом
України «Про внесені зміни в деякі законодавчі акти України про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування « від 16.01.2003 року
№ 429 - ІУ ) - органи Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України
звільнені від сплати державного мита в дохід держави.

Суд вищевказані
норми не врахував і необгрунтовано поклав на відділення Фонду в м. Слов'янськ
Донецької області обов'язок по сплаті державного мита.

Апеляційний суд
в порушення вимог ст.. 301 ЦПК
України не перевірив належним чином доводів
апеляційної скарги відділення Фонду і не звернув уваги на неправильне
застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

За таких обставин ухвалені у справі судові рішення підлягають частковому скасуванню
з підстав , передбачених ст. 341 ЦПК України .

Керуючись статтями 336, 337, 341 ЦПК України , та Законом України „Про
внесення змін до Закону України „Про судоустрій України „ щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ „ від 22 лютого 2007 року № 697 та глави 2 розділу У
ЦПК України , колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду м. Києва , -

вирішила :

Касаційну скаргу
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Слав'янську
Донецької області задовольнити частково.

Рішення
Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2004 року та
ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 10 січня 2005

3

року скасувати в частині стягнення з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань України в м. Слав'янську Донецької
області мита в дохід держави в розмірі 405 гривень.