Справа №2-2761/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

04 вересня 2007
року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у
складі: головуючого судді - Нещеретної Л.М.

при
секретарі                  - Мороз B.C.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на
утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, у розмірі 300
гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

У
попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила та пояснила
суду, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила доньку ОСОБА_3, батьком якої є відповідач ОСОБА_2 та який добровільно
виділяти грошові кошти на утримання доньки не бажає, тому просить стягнути з
відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі
у розмірі 150 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття, оскільки
відповідач є приватним підприємцем та заробіток його мінливий і нерегулярний.

Відповідач
у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти
стягнення з нього аліментів на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання доньки
ОСОБА_3у сумі 150 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені
попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем гіозову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, позивачка ОСОБА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину - ОСОБА_3, в свідоцтві про народження якої
(НОМЕР_1) батьком записаний відповідач - ОСОБА_2 Неповнолітня дитина проживає
разом з матір'ю та знаходиться на її утримання, а відповідач від утримання
дитини ухиляється, в добровільному порядку виділяти грошові кошти на дитину
відмовляється.

Згідно ст. 180
СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У
відповідності до вимог ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів,
суд враховує розмір установленого законодавством прожиткового мінімуму, який
повинні забезпечувати дитині обидва батьки, стан здоров'я і матеріальне
становище позивачки, яка самостійно утримує неповнолітню дитину, матеріальний
стан відповідача, з якого стягнень по іншим виконавчим документам не
проводиться, а також інші істотні обставини в справі, а саме - відповідач є
працездатним, працює приватним підприємцем, має нерегулярний та мінливий
заробіток.

У
відповідності до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має не регулярний,
мінливий заробіток, частину його одержує в натурі, а так само при наявності
інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або
одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

На
підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2
аліментів на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки у
твердій грошовій сумі у розмірі 150 гривень щомісяця до досягнення дитиною
повноліття.

Керуючись ст.
ст. 180-183 СК України, ст. ст. 4-11, 14, 57, 60, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження у сумі 150 (сто
п'ятдесят) гривень щомісяця, починаючи з 27.08.2007 року і до досягнення
дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 держмито в доход держави в розмірі 51
гривень. Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в
межах суми стягнення за один місяць. Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд
м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295
ЦПК України.