Справа №2-2424/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 червня 2007
року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

при секретарі - Кіндратишин Л.Р.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивачка звернулась до суду з
позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

Позов мотивує тим, що 27.04.1991 року уклала шлюб з відповідачем, який був
зареєстрований відділом РАЦСу Трускавецького міського управління юстиції
Львівської області, актовий запис за №49. В шлюбі у них народилось двоє дітей - дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, та син
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження.

За час спільного проживання вони не змогли створити міцної та дружної
сім'ї, оскільки через постійне перебування чоловіка на заробітках
закордоном, неналежне матеріальне забезпечення сім'ї, появу у чоловіка іншої жінки, у них почали виникати сварки та непорозуміння.
Намагання зберегти сім'ю не дало позитивних результатів і на протязі останніх 3
років вони разом не проживають. На даний час вона прийшла до висновку, що їхній
шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо,
вона втратила почуття любові до відповідача, вони стали чужими людьми, не проживають разом більше 3 років, не підтримують шлюбних
відносин, не ведуть спільного господарства. Просить суд постановити рішення,
яким розірвати їхній шлюб та витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання
шлюбу, покласти на відповідача, дітей залишити на вихованні у матері.

Позивачка в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, доповнивши, що вона
не бачить подальшого збереження їхньої сім'ї. Вона не
любить свого чоловіка, вони разом не проживають, у чоловіка є інша жінка і інша
сім'я, вони не ведуть спільного господарства,
спору про поділ майна у них немає. Просить суд розірвати їхній шлюб,
неповнолітню доньку залишити на її вихованні.

Відповідач в попереднє судове засідання подав заяву про розгляд справи у
його відсутності та визнання позову, позов визнав, пояснивши, що
вони дійсно з позивачкою на протязі останнього часу разом не проживають, спільного
майна у них немає, а тому він не заперечує проти задоволення позову.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб. Підстав для не прийняття визнання позову відповідачем
судом не встановлено.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, а згідно з ч. 4
ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове
рішення про задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що сім'я Сащук
остаточно розпалась і зберегти її неможливо. Сторони втратили почуття
любові та поваги одне до одного, не проживають разом більше 3 років, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного
господарства, спору про поділ майна у них немає, у відповідача є інша жінка, з якою він проживає у фактичних шлюбних
відносинах, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення. Витрати,
пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу, слід покласти на відповідача, неповнолітню
доньку залишити на вихованні у матері.

Керуючись ст.
ст. 10,11,60,130,174,209,212,214-215 ЦПК України,

ст. ст. 104 ч. 2, 105 п. 3, 110, 112 СК України, суд, -

вирішив :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб
міжОСОБА_2 та ОСОБА_1, укладений 27.04.1991
року та зареєстрований відділом РАЦСу Трускавецького міського управління
юстиції Львівської області, актовий запис за №49.

При реєстрації розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 34,00 грн. в дохід
держави, а другу сторону від сплати звільнити.

Неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, залишити на вихованні у
матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст.
295 ЦПК України.