Справа № 2-883/07
РІШЕННЯ

ім'ям    УКРАЇНИ

22 червня 2007
року

Оріхівський
районний суд Запорізької області у складі судді Швайковського А.А. при
секретарі Якуніній О.В. розглянувши у відкритому попередньому судовому
засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Птахофабрика Димитрівська» про визнання дійсним договору
купівлі продажу,  -

ВСТАНОВИВ:

05
червня 2007 року ОСОБА_1звернувся до суду із позовом,  в якому зазначає,  що 10 грудня 2003 року між ним - ОСОБА_2 та
Товариством з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика Димитрівська»,  в особі директора -ОСОБА_3було укладено
договір купівлі-продажу 4-х кімнатного будинку для відпочинку,  що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Товариство
з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика Димитрівська» 10 грудня 2003 року
виписало йому накладну (рахунок) НОМЕР_1 на оплату 4 кімнатного будинку для
відпочинку,  на суму 18000 гривень
(Вісімнадцять тисяч) з ПДВ. Яку він оплатив 10 грудня 2003 року,  про що отримав квитанцію до прибуткового
касового ордеру № 2381 від Товариство з обмеженою відповідальністю
«Птахофабрика Димитрівська».

Після
чого було складено акт прийому-передачі майна за договором купівлі-продажу №
10/12-03 від 10 грудня 2003 року.

У
відповідності до умов п.3.1 Договору купівлі-продажу від 10 грудня 2003 року
своїми підписами продавець та покупець ствердили,  що право власності на майно за договором
переходить до покупця,  тобто до
нього,  після підписання самого Договору.

Статтею
328 Цивільного кодексу України передбачено,
що право власності набувається на підставах,  що не заборонені законом,  зокрема з правочинів і відповідно до вимог
статті 344 Цивільного кодексу України право власності переходить до набувача
майна з моменту його передачі.

При
зверненні до бюро технічної інвентаризації для реєстрації права власності на 4
кімнатний будинок для відпочинку мені було відмовлено,  з підстав,
що Відповідач ТОВ «Птахофабрика Димитрівська» порушила вимоги
законодавства України до укладення таких угод,
а саме - ухилилась від його нотаріального посвідчення,  хоча брав на себе зобов'язання по
нотаріальному посвідченню Договору купівлі-продажу від 10 грудня 2003 року.

Вказана
обставина перешкоджає йому,  як власнику
придбаного нерухомого майна користуватися своїми правами,  зокрема - зареєструвати своє право власності
та вільно розпоряджатися ним.

У
відповідності до вимог «Тимчасового положення «Про порядок державної реєстрації
прав власності на нерухоме майно»,
затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 6/5 від
28.01.2003 року,  провести державну
реєстрацію свого права власності на об'єкт нерухомості без правовстановлюючого
документу він не може.

Статтею
220 Цивільного кодексу України передбачено,
що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору,  що підтверджується письмовими доказами і
відбулося повне або часткове виконання договору,  але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення,  суд може
визнати такий договір дійсним.

Одним із
способів захисту прав є визнання цього права.

Пунктом
10 Додатку до Тимчасового положення «Про порядок реєстрації...» як
правовстановлюючий документ на нерухоме майно визначено рішення суду.

Загальна
вартість придбаного майна становить: 18000 грн. - вартість 4-х кімнатного
будинку для відпочинку,  що у
відповідності до вимог  ст.  80 Цивільно процесуального кодексу України і
є ціною позову.

В
попередньому судовому засіданні Позивач на позові наполягає і прохає визнати
договір купівлі-продажи від 10 грудня 2003 року нерухомого майна.

Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився,  про час та місце судового засідання був
повідомлений належним чином,  до суду
надав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі.

У
відповідності до вимог ч. 4  ст.  174 ЦПК України,  у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд,  заслухавши доводи Позивача та вивчивши
матеріали справи,  встановив,  що факт набуття права власності у набувача
майна за договором виникає з моменту передання майна,  що визначено
ст.  334 ЦК України.

У
відповідності до ксерокопії договору купівлі-продажу від 10 грудня 2003
року,  що укладений між ОСОБА_2 та
Товариством з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика Димитрівська»,  в особі директора - ОСОБА_3згідно вимог  ст.
ст.  202,  203,
204,  205,  207 ЦК
України,  на підставі якого
Товариство з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика Димитрівська»,  в особі директора ОСОБА_4 продало,  а ОСОБА_1придбав 4-х кімнатний будинок для
відпочинку,  що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 за 18 000 грн.

У
відповідності до ч. 2  ст.  220 ЦК України,  якщо сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору,  що підтверджується
письмовими доказами,  і відбулося повне
або часткове виконання договору,  але
одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення,  суд може визнати такий договір дійсним.

При
таких обставинах,  суд вважає,  що договір купівлі-продажу від 10 грудня 2003
року є дійсним.

Керуючись  ст.
ст.  2 11,  27,
31,  60,  74,
76,  167,  199,
208,  209,  213-215,
218 ЦПК України,   ст.  ст.
11,  16,  32,
71, 267,  202-205,  207,
220,  224 ЦК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика
Димитрівська»,  про визнання дійсним
договору купівлі-продажу задовольнити повністю.

Визнати
договір купівлі-продажу від 10 грудня 2003 року нерухомого майна - 4-х
кімнатного будинку для відпочинку,  що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,  що
укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика
Димитрівська»,  в особі директора -
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсним.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.

Суддя:                  А.А.Швайковський