Справа №2-966 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                                                             УКРАЇНИ

10 вересня
2007р. Долинський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого
судді Калмыкова Б.Л.

При
секретарі                            Поліщук
Т.І.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Долинська справу за позовом

ОСОБА_1 до
державного підприємства дирекції Криворізького гірничо-збагачувального
комбінату окислених руд про стягнення заборгованості по заробітній платі та
відшкодування за затримку розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з цим позовом до відповідача, посилаючись на те, що він з
14.04.2004 року працював у відповідача електрослюсарем і згідно наказу №110 від
21.09.2006 року був звільнений з роботи за власним бажанням в зв"язку з
переїздом в іншу місцевість згідно  ст.
38 КзпП України, але при звільненні розрахунку з ним проведено не було, згідно
довідки №7 від 22.09.2006 року, виданої відповідачем заборгованість по
заробітній платі розрахункових коштів становить 2654, 90 грн.

На його
неодноразові звернення до відповідача проведення розрахункових виплат не було
зробленою зв"язку з чим  26.12.2006
року він звернувся до суду з цією заявою і просить стягнути з відповідача
належні йому кошти при звільненні та стягнення середньомісячного заробітку за
час затримки розрахунку.

В судовому
засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав частково,  пояснивши суду, що йому повністю було
виплачено 2654, 90 грн. Розрахункових коштів, а тому в цій частині він від
позову відмовляється,  наполягає на
виплаті  середньомісячного заробітку, який
становить 683.34 грн. за 1 місяць, за три місяці, тобто на загальну суму
2050.01 грн., оскільки після звільнення він ніде не працював рівно 3 місяці,
про що свідчить запис в його трудовій книжці.

Представник
відповідача позов не визнав і пояснив суду, що заборгованість по виплаті
розрахункових коштів виникла не з вини підприємства, всі рахунки якого були
заблоковані державною виконавчою службою. Тому підприємство не мало змоги
своєчасно розрахуватись з позивачем,  з
яким розрахувались

26.12.2006 року Розрахунок здійснювався через державну виконавчу
службу,  крім того відповідач невірно
визначив середній заробіток, який на той час у нього   становив
641.37 грн.

Вислухавши
пояснення сторін,  вивчивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає  частковому задоволенню.

Відповідно
до  ст. 116 ч.1 КзпП України при
звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації,  проводиться  вдень
звільнення.

Відповідно до
ч.1  ст. 117 КзпП України в разі
невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому
працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні
виплати працівникові його середній заробіток завесь час затримки по день фактичного розрахунку.

В даному випадку
на день розгляду справи по суті позивачу виплачені належні йому розрахункові
кошти при звільненні в повному обсязі на суму 2654.90 грн., він не підтримує
позовних вимог в цій частині, а тому і позов в цій частині задоволенню не
підлягає.

Посилаючись на
відсутність вини підприємства за затримку розрахунку з позивачем,  представник відповідача надав суду як доказ
копії постанов від 20.06.2006 року про арешт майна боржника та оголошення
заборони його відчуження, від 09.10.2006 року про арешт коштів боржника та від
27.12.2005 року про арешт коштів боржника, винесених державною виконавчою
службою Кіровоградської області, згідно постанов від 27.12.2005 року та від
09.10.2006 року накладено арешт на кошти відповідача по справі відповідно в
розмірах 8440428, 33 грн., які належать боржнику та перебувають або
надходитимуть на його два відповідні розрахункові рахунки.

Однак з доводами
відповідача не можна погодитись, оскільки він не надав суду доказів про
відсутність у нього на особових рахунках в банках або на підприємстві
відповідних коштів для видачі розрахункових коштів 21.09.2006 року позивачу по
справі.

В даному випадку
вина власника, тобто підприємства, не може виключатися при відсутності грошей
на розрахункових рахунках або фінансових труднощах підприємства, оскільки
підприємство не проявляло належну дбайливість щодо розрахунку з позивачем.

Таким
чином,  в судовому засіданні з
достовірністю встановлено. Що з вини відповідача в день звільнення позивачу не
було виплачено  розрахункових коштів, а
тому з відповідача слід стягнути на користь позивача середній заробіток по
641.37 грн. за три місяці затримки розрахунку, а всього на загальну  суму 1924грн. 11 коп, судовий збір в сумі 51
грн. на користь держави,  30 грн. на ІТЗ.

На підставі  ст.
ст.  116.117 КзпП України,  ст. 614 ЦК
України та керуючись  ст.  ст. 10.11.209.212.214.215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заявлений   позов   задовольнити частково.

Стягнути на
користь ОСОБА_1 з державного підприємства дирекції Криворізького
гірничо-збагачувального комбінату окислених руд   середній заробіток за час затримки
розрахунку на загальну суму 1924, 11 грн.та судові витрати судовий збір в сумі
51 грн.на користь держави та в сумі 30 грн.на інформаційно-технічне
забезпечення.

В решті позовних
вимог відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку відповідно до вимог  ст. 294 ЦПК України.