Справа №2-176/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2007
року                                      Фрунзівський
районний суд Одеської області у складі:

головуючого -
судді Корой СМ.

при секретарі
Чорнопищук О.Ю.

з участю
позивача ОСОБА_1

та
представника відповідача Е.І.Угрін розглянувши у відкритому судовому засіданні
в смт. Фрунзівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Карабанівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 19 липня 2007 року звернулась до суду з позовом, у якому просить
визнати за нею у порядку спадкування після ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1,
право власності на належну їй земельну частку (пай) та вклади у банку.

При цьому, позивачка вказує на те, що спадкодавець залишила заповіт на її
користь щодо земельної частки (паю) і вона прийняла спадщину шляхом подачі
заяви про це до державної нотаріальної контори.

Оформити свої спадкові права на майно спадкодавця шляхом отримання
свідоцтва про право на спадщину за заповітом вона не може, бо вказаний заповіт
нотаріальною конторою не визнано належним через те, що посадові особи
виконавчих комітетів сільських рад нібито не мають права на вчинення
нотаріальних дій і посвідчувальний напис на заповіті не відповідає вимогам
встановленим законодавством.

Крім цього, ім'я спадкодавця в заповіті та сертифікаті вказане як
„ОСОБА_2", а у свідоцтві про смерть як „ОСОБА_2".

У судовому
засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача позов визнала, підтвердила всі обставини викладені
в позовній заяві і просить суд задовольнити позов.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу.
Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для такого законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд находить позов
таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини, які
підтверджуються наявними у справі доказами і не заперечуються сторонами.

Згідно свідоцтва про смерть Карабанівської сільської ради Фрунзівського
району Одеської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.
Карабанове померла ОСОБА_2

Відповідно до сертифіката на право на земельну частку
(пай) НОМЕР_1 виданого 16 лютого 2000 року Фрунзівською районною державною
адміністрацією Одеської області і зареєстрованого в Книзі реєстрації
сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_2, ОСОБА_2 належить
право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності
колективного сільськогосподарського підприємства „Дружба" (АДРЕСА_1)
розміром 8,7 в умовних кадастрових гектарах.

У сертифікаті відділом земельних ресурсів на підставі паспорта від 31 липня
2002 року зроблено виправлення щодо його власника на ОСОБА_2

За заповітом ОСОБА_2 посвідченим 13 квітня 2000 року за реєстром НОМЕР_1
виконавчого комітету Карабанівської сільської ради Фрунзівського району
Одеської області, спадкодавець заповідала позивачці свій сертифікат на право
земельної ділянки пай виданий КСП „Дружба" Фрунзівського району 16 лютого
2000 року.

За довідкою
відповідача вказаний заповіт не був змінений або скасований.

Згідно ощадних книжок та довідки Фрунзівського відділення № 3180 відкритого
акціонерного товариства „Державний ощадний банк України" на ім'я ОСОБА_2
відкриті рахунки НОМЕР_1 НОМЕР_2 у Карабанівській філії № 3180/07, щодо яких є
заповіт від 19 листопада 1987 року на користь позивачки.

За довідками відповідача, ОСОБА_2 та ОСОБА_2 одна і та ж особа згідно
записів у погосподарській книзі, за особовим рахунком № 31 головою господарства
є ОСОБА_2, жителька АДРЕСА_1

Згідно листа № 152/1-21 від 8 травня 2007 року Фрунзівської районної
державної нотаріальної контори Одеської області на адресу позивачки, заповіт на
її користь від 13 квітня 2000 року складено з порушенням Інструкції, в якій не
передбачено вчинення нотаріальних дій посадовими особами сільських рад і
посвідчувальний напис на ньому не відповідає вимогам законодавства. Ім'я
спадкодавця в заповіті та в сертифікаті на право на земельну частку (пай)
„ОСОБА_2" не співпадає з ім'ям у свідоцтві про смерть - „ОСОБА_2".

На запит суду вказана нотаріальна контора повідомила, що у електронному
Спадковому реєстрі зареєстрований вказаний вище заповіт і позивачка 8 травня
2007 року звернулась із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 392 ЦК
України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у
разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд вважає, що заповіт спадкодавця є дійсним, оскільки посадові особи Карабанівської
сільської ради мали право його посвідчувати на підставі чинних на час його
посвідчення ст. 540 ЦК
УРСР та ст. 37 Закону України „Про нотаріат".

Суд також вважає встановленим, що м'я спадкодавця в сертифікаті на право на
земельну частку (пай) та заповіті було помилково вказане „ОСОБА_2" за
звичним зверненням до спадкодавця за місцем проживання замість фактичного за
паспортом „ОСОБА_2".

Ця помилка була виправлена і застережена у сертифікаті відділом земельних
ресурсів, який проте не був уповноважений вносити зміни в сертифікат, оскільки
він видавався Фрунзівського районною державною адміністрацією Одеської області.

Оскільки позивачка є спадкоємцем за заповітом, який не визнавався недійсним
і не був змінений або скасований, прийняла спадщину подачею відповідної заяви
до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк з часу
відкриття спадщини, то відповідно до положень ст.ст. 1223, 1268 ч. 5, 1269,
1270 ЦК України прийнята позивачкою спадщина належить їй з часу її відкриття.

З урахуванням наведених вище обставин, визнання позову не суперечить закону
і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а представнику відповідача
роз'яснені наслідки вказаної процесуальної дії, яка є підставою для ухвалення
рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 392, 1217, 1218, 1223, 1225 ч. 1, 1228,
1268, 1269, 1277 ЦК України,
ст.ст. 10,11,60, 61,79, 84, 88,208,212,214,215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у порядку спадкування за заповітом
ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1, право
приватної власності на -

право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній
власності колективного сільськогосподарського підприємства „Дружба"
(АДРЕСА_1), розміром 8,7 в умовних кадастрових гектарах, яке належало ОСОБА_2
на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1виданого 16
лютого 2000 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області
і зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку
(пай) за НОМЕР_2

вклади за рахунками НОМЕР_1 НОМЕР_2 у Карабанівській філії № 3180/07
Фрунзівського відділення № 3180 відкритого акціонерного товариства „Державний
ощадний банк України".

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Одеської області через Фрунзівський районний суд шляхом подачі у 10-денний
строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і подання після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги або шляхом подачі апеляційної скарги
у 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана протягом 20 днів, рішення суду набирає законної сили після закінчення
цього строку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.