№
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27
вересня 2007 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого
судді Лаврушина О.М.

за
участю секретаря  Верній М. Г.

позивача                       ОСОБА_1

представника
позивача ОСОБА_2

представника
відповідача ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Відкритого Акціонерного Товариства "Укрвуглебуд" про
стягнення заробітної плати,  відпускної
виплати,  компенсаційних виплат за
невикористані відпустки,  вихідної
допомоги та відшкодування за затримку цих виплат,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до ВАТ
"Укрвуглебуд" про стягнення заробітної плати,  відпускної виплати,  компенсаційних виплат за невикористані
відпустки,  вихідної допомоги та
відшкодування за затримку цих виплат при звільненні.

В
судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив,  що з 9 серпня 2002 року по 17 липня 2007 року
працював у ВАТ "Укрвуглебуд" спочатку ІНФОРМАЦІЯ_1,  а потім ІНФОРМАЦІЯ_2 з повним робочим днем в
шахті.

У
2004 році за власним бажанням не використав свою основну щорічну відпустку
тривалістю 28 календарних днів,  у 2005
році також не використав основну щорічну відпустку тривалістю 28 календарних
днів,  за що згідно діючого законодавства
мав отримати від відповідача грошову компенсацію за 56 невикористаних днів
щорічних відпусток.

У
2006 році він не отримав від відповідача грошової виплати за використану
щорічну основну відпустку тривалістю 28 календарних днів та компенсації за
невикористану додаткову відпустку тривалістю 35 календарних днів.

Також
у травні,  червні 2006 року він не
отримав заробітної плати,  після чого був
змушений звільнитися з підприємства за власним бажанням згідно  ст. 38 КЗпП України,  але при звільненні не отримав належної йому
вихідної допомоги у розмірі 3-місячної середньої заробітної плати.

Просить
стягнути з відповідача заробітну плату за травень,  червень 2006 року у розмірі 1480
гривень,  плату за невикористану у 2006
році щорічну відпустку тривалістю 28 календарних днів у розмірі 1151 гривню 08
копійок,  грошову компенсацію за
невикористані щорічні основні відпустки за 2004-2005 роки тривалістю 56
календарних днів у розмірі 1723 гривні 89 копійок,  грошову компенсацію за невикористану
додаткову відпустку у 2006 році тривалістю 31 календарний день у розмірі 1274
гривні 41 копійку,  вихідну допомогу при
звільненні у розмірі 2400 гривень та відшкодування за затримку розрахунку при
звільненні у вигляді середнього заробітку за весь час затримки по день
фактичного розрахунку у розмірі 11760 гривень,
а всього 19789 гривень 32 копійки.

Представник
відповідача ОСОБА_3 позов
визнав частково,  вважає,  що вимоги позивача в частині виплати вихідної
допомоги у розмірі 2400 гривень та компенсації за затримку остаточного розрахунку
у вигляді середнього заробітку у розмірі 11760 гривень задоволенню не
підлягають.

Вислухавши
думку сторін та вивчивши матеріали справи суд вважає,  що позов підлягає задоволенню за таких
підстав.

Як
вбачається з ксерокопії трудової книжку,
позивач знаходився в трудових відносинах з відповідачем з 9 серпня 2002
року по 17 липня 2006 року і був звільнений за
ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням). Ця обставина сторонами по
суті не оспорюється.

В
матеріалах справи мається довідка надана відповідачем згідно якої позивач в
2006 році знаходився в щорічній відпустці з 26 червня 2006 року по 17 липня
2006 року згідно наказу №88/к від 9 червня 2006 року.

Виплати
за використану відпустку у розмірі 1151 гривня 08 копійок позивач не отримав.

В
2004-2005 роках позивач в щорічних відпустках не був,  а замість додаткової відпустки згідно його
заяви була нарахована,  але не виплачена
компенсація в серпні 2004 року за 38 днів у розмірі 772 гривні 88 копійок і у
червні 2005 року за 35 днів у розмірі 950 гривень 95 копійок.

Розмір
належних позивачу платежів окрім вихідної допомоги та компенсації за затримку
остаточного розрахунку при звільненні представником відповідача не оспорюється.

Згідно  ст.
ст. 116, 117 Кодексу законів про працю України,  при звільненні працівника виплата всіх
сум,  що належать йому від
підприємства,  установи,  організації,
провадиться в день звільнення.

В
разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в  ст. 116 цього
кодексу,  при відсутності спору про їх
розмір,  підприємство,  установа,
організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за
весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно
проведених розрахунків на підставі Постанови КМУ від 8 лютого 1995 року №100 з
послі дуючими змінами і доповненнями "Про затвердження Порядку обчислення
середньої заробітної плати",
середній заробіток позивача за час затримки виплати кінцевого розрахунку
з 17 липня 2006 року по 17 вересня 2007 року складає 11760 гривень.

Відповідно
до  ст. 367 ЦПК України,  слід допустити негайне виконання рішення і
стягнути з відповідача на користь позивача середню заробітну плату за один
місяць у розмірі 840 гривень.

Відповідно  ст. 88 ЦПК України,  з відповідача слід стягнути на користь
держави судовий збір у розмірі 198 гривень та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі 30 гривен.

На
підставі  ст.  ст. 116, 117 Кодекса законів
про працю України,   ст.  ст. 212-215, 367 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Стягнути
з Відкритого Акціонерного Товариства "Укрвуглебуд" на користь ОСОБА_1
заробітну плату,  відпускні виплати,  компенсації за невикористані відпустки,  вихідну допомогу та середній заробіток за
затримку виплати кінцевого розрахунку у зв'язку з звільненням у розмірі 19789
(дев'ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят дев'ять) гривень 32 копійки,  а на користь держави судовий збір у розмірі
198 (сто дев'яносто вісім) гривень та 30 (тридцять) гривень за інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Допустити
негайне виконання рішення і стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1  середній заробіток за один місяць у розмірі
840 (вісімсот сорок) гривень.

На
рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через
Добропільський міськрайонний суд протягом двадцяти днів з дня подання заяви про
апеляційне оскарження,  яка може бути
подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Надруковано
в нарадчій кімнаті у одному примірнику.