Код суду 2702
Справа №2-1913/2007
районний суд м.  Севастополя у складі:
- судді:      Нестеру к В. В.,
секретарі:                 Массалабової
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.  Севастополі
цивільну справа за позовом
ОСОБА_2про визнання недійсним договору
дарування,  суд,  -
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору
дарування 9/50 частинАДРЕСА_1,  а саме
житлової кімнати,  зазначеної на плані
під № 32/4-21,  укладений 21 листопада
2006 року між позивачем і відповідачем та засвідчений приватним нотаріусом СМНО
Голобородько А.С.  за реєстровим № 7349.
У судове
засідання позивач не з'явився,  але його
представник надав заяву,  в якій позовні
вимоги підтримав та просить суд розглянути справу у його відсутність та винести
У судове
засідання відповідач не з'явився 27.03.2007 року та 14.05.2007 року,  належним чином сповіщений про місце та час
розгляду справи,  що підтверджується
повідомленнями про вручення поштових відправлень,  причин неявки суду не надав.
до  ст. 169 ч.3,  4 ЦПК України,  якщо суд не має відомостей про причину
нез'явлення відповідача,  сповіщеного належним
чином,  або причина неявки до суду буде
визнана неповажною,  суд вирішує справу
на підставі наявних в нього даних або доказів (ухвалює заочне рішення).
Суд
вважає за можливе розглянути справу по суті і ухвалити заочне рішення
відповідно до  ст.  224 ЦПК України.
Суд,  вивчивши матеріали справи,  вважає,
що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступних підстав.
судовому засіданні встановлено,  що 21
листопада 2006 року між позивачем і відповідачем було укладено договір
дарування,  посвідчений приватним
нотаріусом Севастопольського міського нотаріального округу за реєстровим №
7349. Відповідно до договору ОСОБА_1 подарував,  а
ОСОБА_2прийняв в дар 9/50 частинАДРЕСА_1,
у вигляді житлової кімнати,
житловою площею 8, 1 м2,
зазначеної на плані 32/4-21.
пояснив позивач і його представник,  у
дарувальника не було фактичного наміру безоплатно передавати у власність
відповідача своє житло. Позивач мав намір поліпшити свої житлові умови за
рахунок обміну кімнати в комунальній квартирі на двокімнатну квартиру в селі
Відповідач,  представляючись співробітником агентства
нерухомості «Караван»,  розташованого за
м.  Севастополі як він представився
позивачеві,  пообіцяв організувати
обмін,  але після підписання договору й
до теперішнього часу свого зобов'язання не виконав.
чином,  укладений договір не відповідає
вимогам ч.1, 2  ст. 717 ЦК України,  оскільки позивач не мав наміру безоплатно
провести відчуження свого майна на користь відповідача,  який є для нього сторонньою людиною. При
цьому відповідач в зобов'язався надати позивачеві обумовлену двокімнатну
квартиру в селі Фронтове,  чого до
теперішнього часу не виконав.
відповідачем дар не прийнятий,  оскільки
ключі від приміщення він не отримував,
не вселявся і за вказаною адресою проживає позивач,  що противоречит
ч.4  ст.  722 ЦК України.
до ч.4  ст. 727 ЦК України,  дарувальник має право зажадати розірвання
договору дарування,  і згідно ч.5  ст. 727 ГК України,  особа що одаряється зобов'язана дар
чином,  договір дарування,  засвідчений приватним нотаріусом СМНО
Голобородько О.С 21.11.2006
року за реєстровим № 7349,  згідно якого
ОСОБА_1 подарував,  а ОСОБА_2прийняв в дар 9/50
частинАДРЕСА_1,  у вигляді житлової
кімнати,  житловою площею 8, 1 м ,  зазначеної на плані 32/4-21 підлягає
ч.1  ст. 16 ГК України,  кожна особа має право звернутися до суду з
метою захисту своїх інтересів.
п.2 ч.2  ст. 16 ГК України,  способом захисту цивільних прав і інтересів
особи може бути визнання недійсності угоди.
Враховуючи,  що зміст даної угоди явно протирічить етичним
засадам суспільства,  оскільки літня
людина,  довірою якої скористався
відповідач,  позбулася свого нерухомого
майна,  і в даний час не отримала окремої
обумовленої двокімнатної квартири. Волевиявлення позивача в даному випадку не
було вільним,  оскільки він вважав,  що у результаті отримає окреме житло,  а не просто дарує кімнату відповідачеві. І
операція не направлена на настання реальних наслідків,  той,
що одаряється не мав наміру вступати у володіння даром,  і має намір провести його відчуження на
користь інших осіб. Таким чином,  вказана
угода противоречит ч.1, 3,
5  ст. 203 ГК України.
угода може бути визнана судом недійсною відповідно до ч.1.  ст. 215 ГК України,  і згідно
ст. 216 ГК України,  сторони
повинні бути повернені в початковий стан.
викладене,  керуючись  ст. 15,
16,  ч.1, 3, 5  ст. 203,
215,  216 717,  722,
ч.4,  5  ст. 727 ГК України,   ст. 10,
60,  169, 214,  224 ГПК України,  суд,  -
недійсним і розірвати договір дарування 9/50 частинАДРЕСА_1,  у вигляді житлової кімнати,  житловою площею 8, 1 м2,  зазначеної на плані 32/4-21,  укладений між ОСОБА_1та ОСОБА_321 листопада
2006 року та засвідчений приватним нотаріусом Севастопольського міського
нотаріального округу Голобородько А.С.
за реєстровим № 7349.
сторони в початковий стан.
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1судові витрати по оплаті державного мита в розмірі
51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
Рішення
суду може бути оскаржено в палату по цивільним справам Севастопольського
апеляційного суду шляхом подання заяви про апеляцію через Гагарінський районний
суд м.  Севастополь,  протягом 10 днів з дня його
проголошення,  апеляційна скарга на
рішення суду подається на протязі 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом що його ухвалив за письмовою заявою
відповідача,  поданої протягом 10 днів з
дня його отримання.