Справа № 2-805
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2007
р.

Малиновський
районний суд м.  Одеси у складі:

головуючого                                          судді   - Демченко
О.М.

при
секретарі                                                     -
Гресько О.В.

розглянувши
у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ТОВ «Одеська виробнича фірма «Любава» про стягнення
заборгованості за належну частку при виході учасника з товариства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до
Малиновського районного суду м.  Одеси з
позовом до ТОВ «Одеська виробнича фірма «Любава» про стягнення заборгованості
за належну частку при виході учасника з товариства.

У
судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному
обсязі та просив їх задовольнити,
посилаючись на слідуючи обставини.

ОСОБА_1. з 20 серпня
1998 року є учасником товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська
виробнича фірма «Любава» з внеском у статутний фонд,  що складає 0, 635 % .

28
травня 2003 року позивач у встановленому порядку звернувся до відповідача з
заявою про вихід з ТОВ «Одеської виробничої фірми «Любава».

Згідно з
п. 8.8 Статуту ТОВ «Одеська виробнича фірма «Любава» та вимог  ст. 61 Закону України «Про господарські
товариства»,  збори учасників товариства
скликаються не рідше двох разів на рік,
але відповідач в порушення діючого закону не розглянув питання про вихід
позивача з ТОВ «Одеська виробнича фірма «Любава» та сплату передбачених ст. 54
Закону України «Про господарські товариства» вартості частини майна ТОВ
«Одеська виробнича фірма «Любава»,
пропорційно його частці у статутному фонді та не повідомив позивача про
час та місце проведення зборів ТОВ «Одеська виробнича фірма «Любава»,  які мали б розглянути заяву позивача про
вихід з товариства.

Враховуючи
те,  що заява про вихід з товариства мала
бути розглянута до кінця 2003 року та виплачена вартість майна товариства,  і,
після затвердження звіту за 2003 рік і в строк до 12 місяців з дня
виходу позивачу мала бути сплачена вартість його частки та належний йому
прибуток,  відповідачем починаючи з 01
квітня 2004 року порушено право учасника на одержання вартості частини майна
товариства,  пропорційно 0, 635 % від
статутного фонду.

Частка
позивача в статутному фонді товариства дорівнює 0,635 %,  на момент настання події,  яка не відбулася (момент виходу позивача з
товариства),  вартість майна товариства
на цей же час дорівнювала 505 900 гривень. Вартість частки майна яка підлягає
сплаті при виході з товариства позивача і заборгованість товариства по сплаті
частини цього майна позивачу дорівнює 3 212 гривень 47 коп. Належної позивачу
частини прибутку,  одержаного товариством
в 2003 році до моменту виходу учасника з товариства,  на цей час не може бути встановлена із-за
відсутності доступу і ненадання учасникові необхідних звітних документів
товариства.

Згідно
зі  ст. 625 ЦК України,  боржник,
що прострочив виконання грошового зобов'язання,  на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу,  а також три проценти річних
від простроченої суми.

2

Прострочка
виконання зобов'язання в сумі 3 212 гривень 47 коп. за станом на 25 жовтня 2006
року триває 938 днів,  тобто підлягає
стягненню в якості відсотків 7,5 % від суми боргу,  що дорівнює 240 гривень 90 коп.

Таким
чином заборгованість відповідача,  з
урахуванням трьох відсотків річних,
становить 3 453 грн. 37 коп.

З таких
підстав позивач просить стягнути з ТОВ «Одеська виробнича фірма «Любава» на
його користь заборгованість по сплаті вартості частини майна товариства в сумі
3 453 грн. 37 коп.,  а також
заборгованість з виплати належної позивачу частини прибутку за 2003 рік.

Представник
відповідача у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав та просив
відмовити в їх задоволенні з наступних підстав.

ОСОБА_1. був виключений
з членів ТОВ «Одеська виробнича фірма «Любава» згідно рішення загальних зборів
як помилково включений. У 1998 році позивачу нічого не виплачувалось,  так як він незаконно став членом товариства.
Також про дату та місце проведення загальних зборів товариства усім було
повідомлено.

Протокол
про прийняття в члени товариства не легітимний і тому був відмінений. Позивач
біля десяти років не подавав зауваження на дії ТОВ «Одеська виробнича фірма
«Любава»,  не надавав нотаріальних
документів про власність долі товариства.

Крім
того позивачем не було відправлено повідомлення за три місяця про вихід з ТОВ
«Одеська виробнича фірма «Любава»,  тобто
також був порушений порядок виходу з членів ТОВ.

Суд,  заслухавши пояснення представника
позивача,  пояснення представника
відповідача,  перевіривши матеріали
справи,  задовольняє позовні вимоги
позивача у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені
наступні факти та відповідні до них правовідносини.

На
підставі заяви ОСОБА_1. від
20.08.1998 року,  загальними зборами
учасників ТОВ «Одеська виробнича фірма «Любава» протокол № 2 від 20 серпня 1998
року,  було прийнято рішення про
прийняття до складу учасників товариства ОСОБА_1з долею
в Статутному фонді в розмірі 0,635%,  яка
була уступлена йому
ОСОБА_2,  виведеним зі складу учасників
товариства згідно поданої ним заяви (а.с.
5-7).

Статутом
ТОВ «Одеська виробнича фірма «Любава» у вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю,  зареєстрованого
виконавчим комітетом Ради народних депутатів Іллічівського району міста
Одеси,  реєстраційний № 109-П від
27.02.1994р.,  заборони щодо вступу
третіх осіб до складу учасників Товариства не передбачено,  тобто рішення загальних зборів про прийняття
позивача до складу учасників є таким,  що
відповідає вимогам Статуту та статті 53 Закону України „Про господарські
товариства" згідно якої,  учасник
товариства з обмеженою відповідальністю має право уступити свою частку одному
або декільком учасникам цього товариства,
а якщо інше не передбачено установчими документами,  то і третім особам.  При передачі долі третій особі відбувається
одночасний перехід до неї всіх прав та обов'язків,  належних учаснику,  що поступився цією часткою.

Як
встановлено судом,  з 20 серпня 1998
року, - дати прийняття рішення загальних зборів учасників про включення до
складу учасників товариства позивача,  ОСОБА_1. користувався
правами та виконував обов'язки притаманні учаснику товариства. А саме: до прав
учасників товариства (п.п. 7.4.1.Статуту) входить право приймати участь в
управлінні справами товариства в порядку,
встановленому установчими документами.

Відповідно
до п. 8 Статуту,  вищим органом
управління товариством є збори учасників. До виключної компетенції зборів
учасників товариства входить внесення змін та доповнень до Статуту; вибори та
відкликання членів дирекції  тощо.

З
матеріалів справи вбачається,  що позивач
особисто,  з дати вступу до
товариства,  реалізував право по управлінню
справами товариства шляхом особистої участі в роботі

3

загальних зборів
та прийнятті рішень по іншим питанням діяльності товариства. З 20 серпня 1998
року позивач фактично приймав участь у роботі загальних зборів учасників
товариства як і інші учасники,  з правом
голосу,  пропорційно розміру його долі в
Статутному фонді товариства.

Згідно
протоколу № 2 загальних зборів від 20.08.1998 року при вирішення питання про
зміни складу Дирекції підприємства та затвердження нової редакції Статуту
враховувався голос позивача по справі,
пропорційно його частки у розмірі 0, 635 %.

Питання,  включенні до порядку денного загальних зборів
20 серпня 1998 року,  а саме: вступ в
товариство нових членів,  зміна складу
дирекції товариства,  прийняття нової
редакції Статуту є питаннями,  які
входять до виключної компетенції вищого органу управління товариством - зборами
учасників товариства,  до складу яких
входять лише учасники товариства. В протоколі ж загальних зборів
відображено,  що на зборах присутні лише
учасники товариства та їх представники за дорученням; інформації про запрошених
осіб у протоколі відсутня,  з чого суд
робить висновок про те,  що позивач
приймав участь в засіданнях загальних зборів як повноправний учасник
товариства.

Встановлені
судом  факти  підтверджують членство позивача у Товаристві
в якості учасника.

Суд
критично ставиться до заперечень відповідача стосовно того,  що ОСОБА_1. не
значиться в установчих документах товариства в складі учасників,  з наступних підстав. Відповідно до статті 4
Закону України „Про господарські товариства",  установчі документи повинні містити відомості
про товариство,  предмет та види
діяльності,  склад засновників та
учасників товариства. Статутом ТОВ «Одеська виробнича фірма «Любава»
передбачено склад засновників та учасників товариства. Загальними зборами від
20 серпня 1998 року прийнято рішення про зміну складу учасників
Товариства,  а саме включення до складу
учасників ОСОБА_1.
Статтею 7 Закону України „Про господарські товариства" передбачено
обов'язок товариства в п'ятиденний строк повідомити орган,  який провів державну реєстрацію про зміни в
установчих документах для внесення необхідних змін до державного реєстру.
Єдиною уповноваженою особою,  згідно
вимог п.п. 8.17.1. статуту ТОВ «Одеська виробнича фірма «Любава»,  на представлення інтересів товариства в
підприємствах,  організаціях та
установах,  органах державної влади та
місцевого самоврядування є директор товариства,
до компетенції якого і входить проведення державної реєстрації змін до
статуту товариства,  в зв'язку зі зміною
складу учасників. Невиконання відповідачем порядку внесення змін до установчих
документів,  передбаченого чинним
законодавством України,  не може бути
підставою позбавлення позивача передбачених законом прав учасника товариства.

Одним із
прав учасника товариства,  відповідно до
статті 10 Закону України „Про господарські товариства" є право вийти,  у встановленому порядку із товариства.

Двадцять
восьмого травня 2003 року позивач звернувся до ТОВ «Одеська виробнича фірма
«Любава» з письмовою заявою про вихід з товариства та виплати належної йому
частки у статутному фонді товариства та вартості частки у майні товариства
(а.с.3).

Згідно
п. 8.8 Статуту ТОВ «Одеська виробнича фірма «Любава» та вимог статті 61 Закону
України „Про господарські товариства" збори учасників товариства з
обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік,  але відповідач в порушення діючого закону не
розглянув питання про вихід позивача з товариства та сплату передбачених  ст. 54 Закону вартості частини майна
товариства,  пропорційну його частці у
Статутному фонді та не повідомив позивача про час та місце проведення зборів
товариства,  які мали б розглянути заяву
учасника про вихід з товариства.

Зважаючи
на ту обставину,  що заява про вихід з
товариства мала бути розглянута до кінця 2003 року та виплачено вартість майна
товариства,  і,  після затвердження звіту за 2003 рік та в
строк до 12 місяців з дня виходу позивачу мала бути сплачена вартість його
частки та належний йому прибуток,
відповідачем починаючи з  1  квітня 2004 року

4

порушено право учасника на одержання вартості
частини майна товариства,  пропорційної
0,635% від статутного фонду.

Частка
позивача в Статутному фонді дорівнює 0,635%; на момент настання події,  яка не відбулася (момент виходу учасника з
товариства),  вартість майна товариства
згідно висновку аудиту на цей же час дорівнювала 505 900 гривень (а.с.  42-44); вартість частки майна,  яка підлягає сплаті при виході з товариства
позивача і,  заборгованість товариства по
сплаті частини цього майна позивачу дорівнює 3 212 гривень 47 копійок
(а.с.  45).

Згідно
до вимог  ст. 625 Цивільного кодексу
України,  боржник,  що прострочив виконання грошового
зобов'язання,  за вимогою кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу,  а
також три відсотки річних від простроченої суми.

Прострочка
виконання зобов'язання,  в сумі 3 212
гривен 47 коп. на 25 жовтня 2006 року складає 938 днів,  тобто підлягає стягненню в якості відсотків
7, 5 % від суми боргу,  що дорівнює 240
гривень 90 коп.

Таким
чином,  заборгованість відповідача перед
позивачем з урахуванням трьох відсотків річних становить 3 453 гривні 37 коп.

Крім
того,  відповідно до вимог  ст. 10 Закону України «Про господарські
товариства»,  учасники товариства мають
право брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку
(дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці
кожного з учасників мають особи,  які є
учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів.

З таких
підстав суд вважає,  що з ТОВ «Одеська
виробнича фірма «Любава» також підлягає стягненню на користь позивача
заборгованість по виплаті належної позивачу частини прибутку за 2003 рік.

Керуючись  ст. ст. 10,
11,  209,  214,
215 ЦПК України,   ст. ст. 4,  7,
10,  53,  54,
59,  61 Закону України «Про
господарські товариства»,  суд

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1до ТОВ
«Одеська виробнича фірма «Любава» про стягнення заборгованості за належну
частку при виході учасника з товариства - задовольнити.

Стягнути
з ТОВ «Одеська виробнича фірма «Любава» на користь ОСОБА_1заборгованість
по сплаті вартості частини майна з урахуванням трьох відсотків річних в розмірі
3 453 (три тисячі чотириста п'ятдесят три) гривні 37 коп.

Стягнути
з ТОВ «Одеська виробнича фірма «Любава» на користь ОСОБА_1заборгованість
по виплаті частини прибутку за 2003 рік.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського Апеляційного
господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4  ст. 295 ЦПК України.