справа №2-3787/07/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2007
року

Київський
районний суд м.  Харкова  у складі:

головуючого
судді   Бородіної Н.М. ,

при
секретарі   Вітковської Н.М. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1  3-я особа на стороні
позивачаОСОБА_2,  до ОСОБА_3  про стягнення аліментів,  -

встановив:

Позивач,
ОСОБА_1,  звернулась 25.06.07 року до
суду з позовом про стягнення з відповідача,
ОСОБА_2. ,  аліментів на утримання
дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження в розмірі 850 грн. щомісяця,  посилаючись на  ст. . 199 СК України.

В
обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те,  що дочка навчається на 2 курсі НАУ ім.  Жуковського «Харківський авіаційний інститут»
на комерційній основі,  платня за яке
щорічно складає близько 5 000 грн. Відповідач допомоги не надає,  хоча працює приватним підприємцем та отримає
доход щомісяця близько 1000 грн.

Крім
того,   позивачка зазначає,   що дочка потребує лікування,  а тому просить суд стягнути з відповідача
аліменти на утримання спільної дочки.

Позивачка в
судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги.

Третя
особа на стороні позивача ОСОБА_2. підтримала позовні вимоги своєї матері,  та вказала,
що батько не допомагає матеріально починаючи з листопада 2006 року.

Відповідач
в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував,  вказував,
що на даний час він не працює,
тому не в змозі сплачувати аліменти. Крім того,  відповідач зазначає,  що позивач разом із дочкою мешкають у його
квартирі,  за яку він сплачує комунальні
платежі,  таким чином надає допомогу
колишній дружині та дочці. Також відповідач зазначає,  що сплатив за 1 курс навчання дочки у НАУ
ім.  Жуковського «Харківський авіаційний
інститут».

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи судом встановлено,  що позивачка
та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі,  який розірвали 03.06.2005 року,  про що свідчить свідоцтво про розірвання
шлюбу. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку - ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Згідно
довідки КЖЕП-17 Київського району м.
Харкова від 16.02.07 року,
сторони разом із дочкою ОСОБА_3мешкають у квартирі за адресою:
АДРЕСА_1,  яка згідно свідоцтва про право
власності належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_2 та його матері
- ОСОБА_3 Однак в судовому засіданні встановлено,  що відповідач з листопада 2006 року переїхав
та на даний час проживає окремо від позивачки. Також як вбачається з залучених
до матеріалів справи квитанцій за комунальні послуги у 2007 році сплачували як
позивачка так і відповідач.

Як
вбачається з довідки НАУ ім.  Жуковського
«Харківський авіаційний інститут» ОСОБА_2. навчається там та закінчує навчання
у липні 2010 року.

Відповідно
до Договору №9-7/06 від 03.04.2006р. укладеного між ОСОБА_2 та НАУ ім.  Жуковського «Харківський авіаційний інститут»
навчання триває з 01.09.2006р. по 30.06.2010р.,
а платня становить за 4 роки навчання - 21785 грн.: за 1 курс - 4675
грн.,  за 2 курс - 5155 грн.,  за 3 курс - 5685 грн.,  за 4 курс - 6270 грн.

Твердження
відповідача про сплату за навчання дочки за 1 курс нічим не підтвердженні,  тому не приймаються як доказ надання
відповідачем допомоги.

В
судовому засіданні встановлено,  що
ОСОБА_2. стипендії не отримує,  на даний
час не працює,  оскільки навчається на
денній формі,  за навчання щорічно
необхідно здійснювати платню,  тому
потребує матеріальної допомоги.

Згідно
ч.1  ст. 199 СК України,  якщо повнолітні дочка,  син продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,  батьки
зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови,  що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Як вбачається з довідки про доходи позивачка отримає заробітну плату у
середньому 700 грн. на місяць,  тоді як
за навчання щомісяця необхідно сплачувати близько 570 грн.

Таким
чином,  позивачка не має можливості
сплачувати повну суму за навчання дочки,
оскільки вона складає більш ніж половину її заробітної плати .

Посилання
позивачки на те,  що відповідач працює та
отримує доход близько 1000 грн. не приймається,
оскільки згідно звітів відповідача,
які він здає до органів ДПС як приватний підприємець,  вбачається ,
що у 2007 році відповідач доходу не отримував.

Допитані
у якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5. не підтвердили факту працювання на даний
час відповідача та отримання ним доходу.

Однак як
встановлено в судовому засіданні та не спростовано відповідачем,  він на даний час є працездатним,  не є інвалідом,  тому зобов'язаний надавати допомогу
дочці,  оскільки вона її потребує,  у зв'язку з навчанням,  а той факт що відповідач не працює,  тому не має можливості сплачувати
аліменти,  судом не приймається,  оскільки не пов'язаний з якимись фізичними
вадами відповідача,  які перешкоджають
йому працювати.

Таким
чином,  суд приймаючи до уваги викладені
обставини,  враховуючи матеріальний стан
позивачки,  інтереси,  потреби та матеріальне становище дитини,  а також той факт,  що згідно висновку обласної студентської
лікарні дочка потребує лікування нервопотолога та травматолога,  суд вважає за необхідне задовольнити позовні
вимоги частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої
дочки в сумі 300 грн. щомісяця з 25.06.2007 року до 01.07.2010 року,  тобто до закінчення ОСОБА_2 НАУ ім.  Жуковського «Харківський авіаційний інститут».

Судові витрати у
відповідності до  ст. . 88 ЦПК
України,  стягнути з відповідача.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
60,  88,  174,
212,  215 ЦПК України,   ст.
ст. 182,  199 СК України,  суд-

вирішив:

Позовні
вимоги   задовольнити частково.

Стягувати
з ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1народження,  зареєстрованого за адресою :АДРЕСА_1,  фактично мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_2
аліменти на користь ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
проживаючої в АДРЕСА_3,  на
утримання дочки ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження
у розмірі 300 гривень щомісяця починаючи з 25.06.2007 року і до 01.07.2010
року.

Стягнути з
ОСОБА_3 на користь   держави держмито в
розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в розмірі 7 грн.50 коп.

Рішення в
частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

На рішення через
суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається через суд першої інстанції протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо апеляційна скарга
подається у строк,  встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.