Справа №2-1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
квітня 2007 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в
складі: головуючого-судді                                                       Зелінського
В.Г

при
секретарі                                                                               Телешевській
В.Ю

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Ізюмі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства
та стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом про встановлення батьківства та стягнення аліментів,  посилаючись на те,  що відповідач ОСОБА_2 є батьком її
синаОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона та
ОСОБА_2 з 1994 року проживали в незареєстрованому шлюбі і 17 серпня 1995 року у
неї народився син ОСОБА_3,  батьком якого
є відповідач. До серпня 2000 року відповідач піклувався про сина,  визнавав його своїм сином,  систематично провідував сина,  придбав йому телевізор. В судовому засіданні
позивач,  посилаючись на  ст.
128 Сімейного кодексу України,
просить визнати батьківство,
стягнути аліменти.

Відповідач
позов не визнав,  посилаючись на те,  що не вважає себе батьком дитини.

Вислухавши
сторони,  допитавши свідків суд вважає
позов підлягаючим задоволенню.

ОСОБА_4 в судовому
засіданні показала,  що з відповідачем
знайома з червня 1994 року і знаходилась з ним в інтимних відносинах.
Відповідач не заперечував проти народження дитини. Після народження сина він
давав гроші на купівлю коляски для дитини,
купляв іграшки,  давав гроші на
придбання продуктів.

Відповідач
здружився з сином,  регулярно з ним
зустрічався,  в тому числі в квартирі
ОСОБА_6,  в її квартирі. Відповідач
подарував сину рушницю,  а їй золоту
обручку. Відповідач давав їй гроші,
харчувався у неї. В 2000 році відповідач перервав з нею стосунки і
заявив,  що не визнає сина своїм.

Відповідач
позов не визнав,  але підтвердив,  що з ОСОБА_3 знаходився в інтимних відносинах
з осені 1999 року.

Таким
чином відповідач не заперечував свої інтимні відношення з позивачем,  скоригувавши дату їх встановлення.

Свідок ОСОБА_5 показала,  що позивачка знайомила її з відповідачем і
пояснила,  що він є батьком її сина.
Відповідач допомагав її доньці матеріально,
систематично навідував позивачку і дитину. Відповідач казав,  що всиновить дитину. ОСОБА_2 часто залишався
на ніч в квартирі позивача,  приносив
подарунки сину.

Свідок ОСОБА_6 пояснила,  що надавала сторонам ключі від своєї квартири,  оскільки вони там зустрічалися. Бачила
відповідача дома у ОСОБА_2.

Він
знаходився в спортивному костюмі. Відповідач спілкувався з сином і той називав
його батьком,  а Будяков дитину сином.

Свідок
ОСОБА_7 показав,  що бачив як відповідач
приходив до ОСОБА_2,  харчувався в неї.
Бачив як сторони вмісті виносили коляску з дитиною. Неодноразово бачив
відповідача в квартирі ОСОБА_2,
чув,  що відповідач називавОСОБА_3
сином.

Свідок ОСОБА_9 показала,  що часто бачила відповідача в квартирі
ОСОБА_2,  той ремонтував стілець,  споряджав ялинку,  при розмові називав дитину сином,  а той його батьком.

Таким
чином вказані докази свідчать про те,  що
відповідач визнавав сина позивачки своїм.

Судом по
справі була призначена судово - медична генна експертиза,  від якої відповідач відмовився і тричі не
з»являвся в м.  Київ для її
проведення,  хоча і був про це
усвідомлений.

Про свою
відмову в участі і проведенні експертизи відповідач заявив і в судовому
засіданні,  що зазначено в протоколі
судового засідання.

Оскільки
відбір матеріалів для судово-генетичної експертизи може проводитися лише в
присутності матері,  дитини та
відповідача,  неявка ОСОБА_2 не
експертизу унеможливила її проведення,
та в свою чергу свідчить про його визнання себе батьком дитини.

Позов ОСОБА_2
про стягнення аліментів підлягає задоволенню.

Керуючись  ст.
ст.  10, 11, 209, 212, 214, 215,
218 ЦПК України,   ст.  128 СК України,   ст.
ст.  180, 182, 183 СК
України,  суд

вирішив:

Визнати
батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_10,  ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути
з ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2,  мешкаю чого: АДРЕСА_1,  працюючого Хенкель Баутехнік ( Україна) філія
в м.  Балаклія,  аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання
синаОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі %
частини заробітку. Стягнення проводити щомісячно,  починаючи з 29 січня 2001 року по день
повноліття дитини.

Стягнути з
ОСОБА_2держмито в розмірі 51 грн. на користь держави.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 274 грн. 49 коп.

ОСОБА_2
має право звернутися до суду з письмовою заявою про перегляд заочного судового
рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до харківського апеляційного суду
через Ізюмський міськрайонний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження з поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.