Справа № 2-5
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15
червня   2007 року Ізюмський
міськрайонний суд Харківської області

в
складі: головуючого-судді                                                 Зелінського
В.Г

при
секретарі                                                                         Телешевській
В.Ю

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Ізюмі справу за позовом ОСОБА_6 до ЗАТ «Харківський коксовий завод» про
стягнення матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_6
звернулася до суду з позовом до ЗАТ «Харківський коксовий завод» про стягнення
матеріальної та моральної шкоди посилаючись на те,  що 2 жовтня 2002 року біля 17 годин 30 хвилин
на автодорозі Закомельська - Олександрівка,
Веселе - Куньє на території Ізюмського району автомобіль ГАЗ-53,  державний номер НОМЕР_1,  в якому вона їхала в якості пасажира,  зіткнувся з автомобілем ЗІЛ-1430,  державний номер НОМЕР_2,  який належить ЗАТ «Харківському коксовому
заводу» .

Була
порушена кримінальна справа,  яка 18
грудня 2002 року була закрита в зв»язку зі смертю водія ЗІЛ-130 ОСОБА_2,  який був винен в дорожньо -транспортній
пригоді . В результаті зіткнення автомобіля позивачка одержала середньої
тяжкості тілесні ушкодження. Знаходилась на лікуванні з 2 жовтня 2002 року по 5
жовтня 2002 року,  з 5 жовтня 2002 року
по 13 грудня 2002 року в Балаклійській та Ізюмській лікарнях. Позивачка ОСОБА_6
витратила на лікування 1570 гривень,
також знаходячись в Балаклійській лікарні було витрачено 176 грн. 30 коп. В вересні 2003
року знаходилась на лікуванні в обласній клінічній травматологічній лікарні
м.  Харкова де було витрачено на
лікування 744 грн. 25 коп. таким чином матеріальна шкода позивачці була
причинена на суму 2490 грн. 55 коп.

Крім
цього позивачці була нанесена моральна шкода в зв»язку з тим,  що вона довгий час відчувала сильний фізичний
біль,  декілька місяців не могла
самостійно пере двигатися,  постійно за
нею було потрібно піклування.

На даний
час позивачка ОСОБА_6 не має можливості вести повноцінне життя,  вважає,
що відповідач повинен виплатити їй моральну шкоду в розмірі 15000
гривень.

Відповідач
позов не визнав,  посилаючись на те,  що автомобіль ЗІЛ-130 був наданий в оренду ЧП
ОСОБА_3 і він повинен нести матеріальну відповідальність за нанесення шкоди.

Суд
вислухавши сторони,  вивчивши матеріали
справи,  вважає,  що позов підлягає задоволенню частково.

Так
винність водія автомобіля ЗІЛ-130 ОСОБА_2 в скоєнні ДТП підтверджується
постановою про закриття кримінальної справи від 18 грудня 2002 року (а.с.
15),  так як і спричинення позивачці
тілесних ушкоджень.

Згідно з
поясненням представника ЗАТ «Харківського коксового заводу» автомобіль ЗІЛ-130,  яким керував ОСОБА_2 був переданий в оренду
ЧП ОСОБА_3 за трудовою угодою від 23 вересня 2002 року.

Відповідач
посилається на те,  що відповідальність
має нести ЧП ОСОБА_3 як орендатор автомобіля.

Суд
вважає,  що відповідач керується законом
і має підстави для такого звернення.

Згідно
зі  ст.  440,  445,
450 ЦК України
відповідальність за нанесення шкоди несе власник автомобіля.

Розмір
нанесеної матеріальної шкоди підтверджується наданими позивачем документами про
придбання медичних препаратів.

Правова
відповідальність ЧП ОСОБА_3 передбачена договором оренди 21/35-01 від 12
листопада 2001 року.

Враховуючи
ступінь спричинення тілесних ушкоджень позивачу ,  ступінь спричинення їй моральної шкоди,  суд вважає за необхідність стягнути з
відповідача моральну шкоду в сумі 8000 гривень

Керуючись  ст.
10, 11, 60, 209,  212, 214-215,
224,  225,  226 ЦПК,

вирішив:

Позов ОСОБА_6
задовольнити частково.

Стягнути
з ЗАТ «Харківський коксовий завод» на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в
розмірі 2490 грн. 55 коп. та моральну шкоду в розмірі 8000 гривень.

Стягнути
з ЗАТ «Харківський коксовий завод» державне мито в розмірі 51 гривня на користь
держави.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10 денний термін з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.