Справа №2-1521/2007 p.
РІШЕННЯ

Іменем   України

20
вересня 2007 року            Ірпінський
міський суд Київської області в складі:

головуючого                           судді Кашперської
Т.Ц.,

при
секретарі                         Зозуля
Я.В.,

з участю
адвоката                  ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду
Київської області справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, Закритого
акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

В червні 2007 року позивач звернулась до суду із позовом про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди. В позові посилалась на те, що вона є власником
житлового АДРЕСА_1. 13.11.2006 року близько 00 год. 10 хв. відповідач, керуючи
автомобілем марки «FORD FUSION» державний НОМЕР_1, порушив п. 12.2 ПДР України, в
результаті чого пошкодив належний їй на праві власності гараж, а саме зруйнував
металеві ворота. Постановою Ірпінського міського суду від 04.12.2007 року
відповідач визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення за ст.
124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу
68 грн. Вказує, що згідно висновку від 10.04.2007 року розмір завданої шкоди
становить 3359 грн., крім того, вона понесла витрати в розмірі 150 грн. на
оплату виготовлення висновку спеціаліста, ЗО грн. на оплату судових витрат, 500
грн. на оплату юридичної допомоги, загальна сума матеріальної шкоди становить
4039 грн. Вважає, що діями відповідача їй заподіяна моральна шкода, оскільки
було пошкоджено її* майно, порушений нормальний ритм життя, власними силами та
коштом вона не може відремонтувати гаражні ворота. В зв'язку із викладеними
обставинами позивач просила стягнути із відповідача ОСОБА_2 на її користь у
відшкодування матеріальної шкоди 4039 грн., у відшкодування моральної шкоди
2000 грн., а всього стягнути із відповідача на її користь 6039 грн.

В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримала, підтвердила
обставини, викладені в позовній заяві, зменшила заявлені позовні вимоги та
просила стягнути із відповідача ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду у
розмірі 510 грн., моральну шкоду в розмірі 1000 грн., судові витрати в розмірі
530 грн. Просила задовольнити заявлені позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 визнав уточнені позивачем позовні вимоги та не
заперечував проти стягнення із нього на користь позивача заявлених позивачем
сум.

Представник відповідача Закритого акціонерного товариства
«Страхова компанія «Українська страхова група», що був притягнутий до участі в
справі за клопотанням відповідача ОСОБА_2 ухвалою від 28.08.2007 року, позов не
визнав, суду пояснив, що страхова компанія здійснила виплату страхового
відшкодування позивачу в розмірі 1390 грн. за вирахуванням франшизи 510 грн.
Вважав, що вимоги про відшкодування моральної шкоди можуть бути пред'явлені лише
до відповідача ОСОБА_2

Суд,   заслухавши
пояснення   позивача,   відповідача
ОСОБА_2.   та представника
відповідача ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», заслухавши
показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6ОСОБА_7, вивчивши письмові докази по
справі, вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із
наступного.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 13.11.2006 року біля
АДРЕСА_1сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_2, який
керував автомобілем «FORD FUSION» державний НОМЕР_1. Дорожньо - транспортна пригода
сталася з вини відповідача ОСОБА_2, оскільки останній, керуючи транспортним
засобом, не виконав вимогу п. 12.2 ПДР, не вибрав безпечної швидкості руху та
здійснив зіткнення із перешкодою. Наведене підтверджується копією постанови про
притягнення відповідача до адміністративної відповідальності (а. с. 9).

Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди були пошкоджені гаражні ворота АДРЕСА_1власником
якого є позивач ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого 31.10.1995
року державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори та
зареєстрованого Ірпінським БТІ21.11.1995 року за№ 1847 (а. с. 6- 8).

Матеріальна шкода, заподіяна позивачу внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, відповідно до висновку про оцінку ринкової вартості завданих прямих
матеріальних збитків від 08.12.2006 року становить 1900 грн., позивач отримала
від ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» страхове відшкодування в
розмірі 1390 грн., безумовна франшиза становить 510 грн. Наведені обставини
підтверджуються звітом про оцінку ринкової вартості прямих матеріальних збитків
(а. с. 91 - 112), страховим актом та розрахунком суми відшкодування (а. с. 113
- 114), видатковим касовим ордером (а. с. 115).

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ст. 1166 ЦК України,
згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам особи, а також шкода завдана майну особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала
шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не
з її вини.

Згідно ч. 2, 3 ст. 1187 ЦК
України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом;
особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, зобов'язана відшкодувати
її на загальних підставах.

Оцінюючи всі докази, надані' позивачем у їх сукупності, суд прийшов до
висновку про наявність передбачених законом підстав для відшкодування
матеріальної шкоди на користь позивача. Оскільки володільцем джерела підвищеної
небезпеки відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу РСА №
НОМЕР_1 був відповідач ОСОБА_2 (а. с. 82), суд прийшов до висновку, що із нього
на користь позивача необхідно стягнути у відшкодування заподіяної матеріальної
шкоди відповідно до вищезазначеного висновку франшизу в розмірі 510 грн.

Вирішуючи позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди,
суд враховує, що згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана особі
неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала
за наявності її вини.

В судовому засіданні було встановлено, що в зв'язку із
дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася із вини відповідача ОСОБА_2,
позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягає в порушенні права власності
позивача, нормальних життєвих зв'язків, заподіяну моральну шкоду суд оцінює в
1000 грн., яку стягує на користь позивача із відповідача ОСОБА_2, чим
задовольняє заявлені вимоги в частині відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, суд задовольняє заявлені позивачем вимоги.

Оскільки суд
задовольняє заявлені позивачем позовні вимоги, судові витрати по    У справі, а саме понесені позивачем витрати
щодо оплати витрат по сплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду
цивільних справі в розмірі 30 грн. та витрати по оплаті послуг адвоката суд
покладає на відповідача ОСОБА_2

На підставі ст.ст. 386, 391, 1166, 1167, 1187, 1188, 1190
ЦК України,
керуючись ст. ст. 10,11, 60, 174, 212 - 215, 224 - 227, ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2,
Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова
група» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1у відшкодування матеріальної шкоди 510 грн., у відшкодування
моральної шкоди 1000 грн., а всього стягнути 1510 грн. (одна тисяча п'ятсот
десять грн.).

Стягнути із ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1судові витрати в розмірі 530 грн.

Копію рішення направити для відома відповідачу - Закритому акціонерному
товариству «Страхова компанія «Українська страхова група».

Повне рішення буде виготовлене протягом п'яти днів з дня закінчення
розгляду справи після 25.09.2007 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.