Справа №2-312/2007
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

20
вересня 2007 року                                 Гуляйпільський
районний суд Запорізької області

в
складі: головуючого-судді                      Чемолосової
С.  П.

при
секретарі:                                               Імановій
В. В.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Гуляйполі справу за позовом ОСОБА_1до Запорізького обласного відділення
фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі
виконавчої дирекції про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення матеріальної та
моральної шкоди в якому вказала,  що в
2004 році,  вона як приватний підприємець
зареєструвалась страхувальником фонду соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності і до кінця року сплачувала страхові внески. В листопаді
2004 року позивачка пішла у відпустку у зв'язку з вагітністю та пологами,  04.02.2005 року народила дитину.

Допомога
в зв'язку з вагітністю та пологами була виплачена відповідачем своєчасно і в
повному обсязі згідно листа непрацездатності. В лютому - березні 2005 року
позивачка звернулась до відповідача про виплату їй одноразової допомоги при
народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку,  подала заяву про перереєстрування
її страхувальником фонду на добровільних засадах. Не надавши письмової
відповіді,  працівники фонду по телефону
порекомендували звернутись в Управління праці та соціального захисту
населення,  де в свою чергу
повідомили,  що позивачка до декретної
відпустки працювала,  була і залишилась
застрахованою особою,  в зв'язку з чим
вони не мають права виплачувати допомогу.

В серпні
2005 року відповідач виплатив одноразову допомогу в зв'язку з народженням
дитини її батькові. На звернення позивачки від 31.10. та 07.11.2005 року
відповідач підтвердив,  що вона була
страхувальникам фонду,  не мала
заборгованості і була знята з обліку як страхувальник фонду на підставі заяви.
Після зняття з обліку у фонді,  допомоги
в УПСЗН позивачка не отримала,  тому як
приватний підприємець повинна була знятися з державної реєстрації,  а ця процедура зайняла більше 2-х
місяців,  допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку призначена з 31.01.2006 року в УПСЗН. Тому
позивачка прохає суд стягнути з відповідача 1040 грн. матеріальної шкоди невиплаченої
допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку,  4000 грн. моральної шкоди та 192 грн. судових
витрат.

В
судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2.
підтримав змінені позовні вимоги.

Представник
відповідача Гордик Л.Г позов не визнала,
суду пояснила,  що згідно  ст.  4
Закону України від 18.01.2001 року «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування в зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами
зумовленими

народженням   та
похованням»   визначено,    що
право   на   матеріальне
забезпечення,  передбачене цим
законом мають лише застраховані особи.

Фізична
особа - суб'єкт підприємницької діяльності,
яка обрала спрощену систему оподаткування своїх доходів,  вважається застрахованою особою від дня сплати
встановленого розміру єдиного податку,
від якого надходять відрахування до фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності. Статусу платника страхових внесків ця особа
набуває з дня реєстрації у виконавчій дирекції відділення фонду за місцем
проживання та має право на матеріальне забезпечення (допомогу по вагітності та
пологах,  при народженні дитини,  по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку) в разі настання страхового випадку за умови сплати
встановленого розміру єдиного податку. В 2004 році позивачка,  приватний підприємець ОСОБА_1.  була платником єдиного податку та відповідно
цим умовам зареєструвалась в Оріхівській міжрайонній виконавчій дирекції
Запорізького обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності та одержала допомогу по вагітності та пологах.

З 01
січня 2005 року,  як свідчить довідка
Державної податкової інспекції у Гуляйпільському районі від 11.03.2005 року №
1607 та від 31.03.2005 року № 1981 приватний підприємець ОСОБА_1 перейшла на
загальну систему оподаткування. У разі переходу підприємця на загальну систему
оподаткування доходів від підприємницької діяльності під час визначення права
на матеріальне забезпечення,  в даному
випадку -допомоги на народження та допомоги по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку,  відповідач
керувався Законом України «Про загальнообов'язкове державне
страхування...»,  де згідно ч. 2  ст.  2
та ч.3  ст. 6 підприємці мають право на
матеріальне забезпечення передбачене  ст.  34 цього ж Закону за умови сплати страхових
внесків до фонду відповідно до чинного законодавства та реєстрації в робочих
органах відділення фонду,  як
страхувальників на добровільних засадах. Ці особи зобов'язані нараховувати
страхові внески з дня прийняття рішення про добровільну участь у
загальнообов'язковому соціальному страхуванні у зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витрати,  зумовленими
народженням та похованням,  але не
пізніше від дня реєстрації у виконавчій дирекції відділення фонду.

Згідно
до ч.3  ст.  1 Закону України «Про розмір внесків на деякі
види загальнообов'язкового державного соціального страхування» від 11.01.2001
року - фізичні особи - СПД у разі добровільної участі в цьому виді страхування
мають сплачувати до фонду 3, 4% суми оподаткованого доходу (прибутку).

Тому на
підставі вищевикладеного відповідач вважає,
що одержати допомогу на народження дитини в органах фонду соціального
страхування з тимчасової втрати працездатності позивачка не мала,  так як на момент настання страхового випадку
-народження дитини - 04.02.2005 року вона не була застрахованою особою - не
зареєструвалась у виконавчій дирекції Фонду на добровільних началах (заява про
реєстрацію була подана 25.02.2005 року) та не сплачувала страхових внесків.
Позивачці відмовлено в призначенні допомоги по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку,  так як після
переходу зі спрощеної системи на загальну систему оподаткування доходів
позивачка не сплатила 3, 4 % оподаткованого доходу,  а перехід із однієї системи оподаткування на
іншу автоматично не тягне за собою права на одержання підприємцем виплат
передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне
страхування...»,  тому представник
відповідача прохає суд в задоволенні позову відмовити.

Суд,  вислухавши доводи сторін,  вивчивши матеріали справи приходить до
слідуючого,  в судовому засіданні було
встановлено,  що позивачка звернулася до
суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди
в зв'язку з тим,  що в 2004 році вона
зареєструвалась як приватний підприємець страхувальником фонду соціального
страхування з тимчасової втрати працездатності до кінця року сплачувала
страхові внески. В листопаді 2004 року позивачка пішла у відпустку в зв'язку з
вагітністю та

пологами,  04 лютого
2005 року народила дитину.
Допомога в зв'язку з вагітністю та пологами їй була виплачена відповідачем
своєчасно і в повному обсязі згідно листка непрацездатності. В лютому - березні
2005 року позивачка звернулася до відповідача про виплату їй одноразової
допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку,  подала заяву про
перереєстрування її страхувальником фонду на добровільних засадах. Не надавши
письмової відповіді,  по телефону
працівники фонду порекомендували звернутися в Управління праці та соціального
захисту населення,  де в свою чергу
повідомили,  що в зв'язку з тим,  що позивач до декретної відпустки
працювала,  була та залишається по
теперішній час застрахованою особою,
вони не мають права виплачувати допомогу.

В серпні
2005 року відповідач виплатив одноразову допомогу в зв'язку з народженням
дитини її батькові. На звернення позивача від 31.10. та 07.11.2005 року
відповідач підтвердив,  08.11.2005 року,  що вона була страхувальником фонду,  не мала заборгованості і була знята з обліку
як страхувальник фонду на підставі заяви. Після зняття з обліку у фонді,  допомоги в УПСЗН позивачка не отримала,  тому що,
як приватний підприємець повинна була знятися з державної
реєстрації,  а ця процедура зайняла
більше 2-х місяців,  допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначена з 31.01.2006 року
УПСЗН,  тому позивачка прохає суд
стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в сумі 1040 грн.,  моральну шкоду в сумі 4000 грн та судові
витрати по справі в сумі 192 грн.

В
судовому засіданні було встановлено,  що
з 01.04.2004 року по 31.12.2004 року позивачка була суб'єктом підприємницької
діяльності,  платником єдиного податку,  зареєструвалась в Оріхівській міжрайонній
Виконавчій дирекції Запорізького обласного відділення фонду соціального
страхування з тимчасової втрати працездатності та одержала допомогу по
вагітності і пологах. Як свідчить довідка Державної податкової інспекції у
Гуляйпільському районі від 11.03.2005 року № 1607 та від 31.03.2005 року № 1981
позивачка перейшла на загальну систему оподаткування з 01.01.2005 року.

Доказів
про сплату внесків до фонду відповідно до чинного законодавства суду не
надала,  а судом в судовому засіданні
таких доказів добуто не було.

Згідно  ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та
витратами,  зумовленими народженням та
похованням» визначено,  що право на
матеріальне забезпечення,  передбачене цим
законом,  мають лише застраховані особи.

Фізична
особа - СПД,  яка обрала спрощену систему
оподаткування своїх доходів,  вважається
застрахованою особою від дня сплати встановленого розміру єдиного податку від
якого надходять відрахування до Фонду соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності. Статусу платника страхових внесків ця особа набуває з
дня реєстрації у виконавчій дирекції відділення фонду за місцем проживання та
має право на матеріальне забезпечення (допомогу по вагітності та пологах,  при народженні дитини,  по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку) в разі настання страхового випадку за умови сплати
встановленого розміру єдиного податку.

Під час
своєї діяльності - фізична особа - СПД,
що сплачує єдиний податок керується нормами Указу Президента України від
28.06.1999 року № 746 «Про спрощену систему оподаткування,  обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва»,  відповідно до якого він
зобов'язаний щомісяця не пізніше 20-го числа наступного місяця сплачувати єдиний
податок на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.
Можливості несплати єдиного податку в тих періодах,  коли фізична особа - СПД не одержує доходи
від підприємницької діяльності чинним законодавством не передбачено.

У разі
переходу підприємця на загальну систему оподаткування доходів від
підприємницької діяльності під час визначення права на матеріальне забезпечення
-допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - згідно з
ч.2  ст.
2 та ч.3  ст.  6 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне страхування» підприємці мають

право на матеріальне
забезпечення,  передбачене  ст.  34 цього
Закону за умови сплати внесків до Фонду відповідно до чинного законодавства та
реєстрації в робочих органах відділення фонду,
як страхувальників на добровільних засадах (п. 2.3 Інструкції «Про
порядок надходження обліку та витрачення коштів фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працезданості,
затвердженої постановою правління фонду від 26.06.2001 року № 16). Ці особи
зобов'язані нараховувати страхові внески з дня прийняття рішення про
добровільну участь у загальнообов'язковому державному соціальному страхуванні у
зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими
народженням та похованням,  але не
пізніше від дня реєстрації у виконавчій дирекції відділення фонду. При цьому
страхові внески потрібно перераховувати щомісяця не пізніше як 5 числа місяця
наступного за місяцем,  в якому було
одержано дохід. Відповідно до ч.3
ст.  1 Закону України «Про розмір
внесків на деякі види загальнообов'язкового державного соціального страхування»
фізичні особи - СПД у разі добровільної участі в цьому страхуванні мають
сплачувати до фонду 3, 4% суми оподаткованого доходу.

Як
пояснила в судовому засіданні представник відповідача Гордик Л.Г.,  позивачці дійсно 08.11.2005 року була видана
довідка (л.с. 17) про зняття з обліку страхувальника на підставі заяви про
зняття з обліку,  де було зазначено,  що заборгованість у позивачки,  як платника страхових внесків (фізичної особи
- СПД,  що сплачує єдиний податок) на
дату зняття з обліку відсутня.

Таким
чином в судовому засіданні встановлено,
що позивачка на момент настання страхового випадку - народження дитини -
04.02.2005 року не була застрахованою особою так як не зареєструвалась у
виконавчій дирекції Фонду на добровільних засадах; заява про реєстрацію була
подана 25.02.2005 року та не сплачувала страхових внесків,  а після переходу зі спрощеної системи
оподаткування на загальну систему оподаткування доходів позивачка не сплатила
3, 4% оподаткованого доходу (прибутку) згідно зі  ст.  6
ч.3 Закону України № «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування...».

Перехід
із однієї системи оподаткування на іншу автоматично не тягне за собою права на
одержання підприємцем виплат передбачених Законом України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування...»,  так як право фізичної особи - СПД на
матеріальне забезпечення,  передбачене вищевказаним
законом може бути реалізованим за виконанням різних умов,  які визначені різними нормативно-правовими
актами.

Таким
чином,  в судовому засіданні було
встановлено,  що позивачка після переходу
її зі спрощеної системи оподаткування на загальну систему оподаткування доходів
не сплатила 3.4% оподаткованого доходу,
тобто не виконала вимогу ч.3
ст.  6 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування...». З досліджених в
судовому засіданні доказів суд не вбачає протиправних дій відповідача відносно
позивачки якими б їй було завдано матеріальної чи моральної шкоди.

Таким
чином суд,  на підставі
вищевикладеного,  вважає за необхідне в
задоволенні позовних вимог позивачки про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди відмовити.

Керуючись  ст.
10,  11,  60,
212-215 ЦПК України,   ст.  4,
6,  38,  40,  42,  43,  44
Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в
зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами,  зумовленими народженням та похованням» від
18.01.2001 року,  суд -

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позову ОСОБА_1до Запорізького обласного відділення фонду
соціального страхування з тимчасової втрати працезданості в особі виконавчої
дирекції про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

З
мотивувальною частиною рішення учасники процесу можуть ознайомитися

26.09.2007 року.

На
рішення може бути подана апеляція в Запорізький апеляційний суд шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом 10 днів з дня його
проголошення,  а апеляційна скарга на
рішення суду може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.