копія                                                                                                    Справа
№2-1715/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

06
вересня 2007 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у
складі:

головуючого -
судді Вуїва О.В.,

при секретарі - Якименко А.О.,

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м.  Вознесенську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Олександрівської селищної ради Вознесенського
району Миколаївської області,  треті особи
без самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5 про визнання права власності на
самочинно збудоване нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

В серпні
2007 року ОСОБА_1. в інтересах ОСОБА_2. звернувся до суду з позовною заявою до
Олександрівської селищної ради про визнання права власності на самочинно
збудоване нерухоме майно в порядку спадкування в якій вказував,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6.

Після її
смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку поАДРЕСА_1Вознесенського
району Миколаївської області.

Позивачка,  як спадкоємець за заповітом,  прийняла спадщину в установленому Законом
порядку та оформила свої спадкові права.

Відповідно
до рішення Олександрівської селищної ради ОСОБА_2. була передана у приватну
власність по фактичному користуванню земельна ділянка,  площею 0, 1251 га.,  призначена для обслуговування вищезазначеного
будинку та господарських будівель.

Проте,  спадкодавцем за життя було самочинно
побудовано: сіни а-1,  площею 9, 3 кв.м.
,  тамбур а'-1,  площею 2, 8 кв.м. ,  літню кухню Б-1 площею 39, 1 кв.м. ,  тамбур 6-1,
площею 4, 8 кв.м. ,  сарай
В-1,  площею 6, 4 кв.м. ,  сарай Є-1,
площею 12, 0 кв.м. ,  душ
Ж-1,  площею 2, 1 кв.м. ,  туалет 3-І,
площею 1, 6 кв.м. ,  сарай 1-1
площею 4, 3 кв.м. ,  які є частиною
будинку по АДРЕСА_1

Вказані
об'єкти не ввійшли до складу спадкового майна,
що порушує право позивачки на безперешкодне користування та
розпорядження своєю власністю.

Зважаючи
на те,  що об'єкти самочинної забудови
зведені спадкодавцем на земельній ділянці,
переданій у власність (на час пред'явлення позову) позивачці з
дотриманням архітектурних,
будівельних,  санітарних і
екологічних норм,  відповідають правилам
протипожежної безпеки,  не порушують
права інших осіб,  тому позивачка просила
суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно.

2

Представник
позивачки    - ОСОБА_1. в попередньому
судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник
відповідача -Олександрівської селищної ради,
в попереднє судове засідання не з'явився,  суду надав заяву про розгляд справи у його
відсутності,  позовні вимоги визнає
повністю.

Треті
особи без самостійних вимог: ОСОБА_3,  ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5. в попереднє судове засідання не з'явилися,  суду надали заяви про розгляд справи у їх
відсутності,  проти задоволення позову не
заперечують.

Оскільки
матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини
сторін,  тому суд вважав можливим
розглядати справу за відсутності осіб,
які не з'явилися в судове засідання..

Заслухавши
пояснення представника позивачки,
дослідивши матеріали справи,  суд
прийшов до наступного.

Судом
встановлено,  що позивачка ОСОБА_2. на
підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 травня 2006
року,  реєстровий №606,  є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 Вознесенського
району Миколаївської області.

Крім
цього,  згідно рішення Олександрівської
селищної ради Вознесенського району Миколаївської області від 20 липня 2007
року ОСОБА_2. також належить земельна ділянка площею 0, 1251 га,  яка призначена для обслуговування вказаного
житлового будинку та господарських будівель.

Проте,  за життя ОСОБА_6  (спадкоємцем якої є позивачка) нею було
самочинно побудовано: сіни а-1,  площею
9, 3 кв.м. ,  тамбур а'-1,  площею 2, 8 кв.м. ,  літню кухню Б-1 площею 39, 1 кв.м. ,  тамбур 6-1,
площею 4, 8 кв.м. ,  сарай
В-1,  площею 6, 4 кв.м. ,  сарай Є-1,
площею 12, 0 кв.м. ,  душ
Ж-1,  площею 2, 1 кв.м. ,  туалет 3-1,
площею 1, 6 кв.м. ,  сарай 1-1
площею 4, 3 кв.м. ,  які є частиною
будинку по АДРЕСА_1

Вказані
будівлі були побудовані без затвердженого проекту,  без дозволу на будівництво та на земельній
ділянці,  яка не була надана їй для цієї
мети,  внаслідок чого не ввійшли до
складу спадкового майна.

Відповідно
до ч.ч.1,  3  ст.
375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній
будівлі та споруди,  створювати закриті
водойми,  здійснювати перебудову,  а також дозволяти будівництво на своїй ділянці
іншим особам.  Право власника на забудову
здійснюється ним за умови додержання архітектурних,  будівельних,
санітарних,  екологічних та інших
норм і правил,  а також за умови
використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно
ч. 5  ст.
375 ЦК України
на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним
право власності на нерухоме майно,  яке
самочинно збудоване на ній,  якщо це не
порушує права інших осіб.

Сіни
а-1,  площею 9, 3 кв.м. ,  тамбур а'-1,
площею 2, 8 кв.м. ,  літня кухню
Б-1 площею 39, 1 кв.м. ,  тамбур
6-1,  площею 4, 8 кв.м. ,  сарай В-1,
площею 6, 4 кв.м. ,  сарай
Є-1,  площею 12, 0 кв.м. ,  душ Ж-1,
площею 2, 1 кв.м. ,  туалет 3-1,  площею 1, 6 кв.м. ,  сарай 1-1 площею 4, 3 кв.м.  відповідають архітектурним,  будівельним,
санітарним,  екологічним та іншим
нормам,  не порушують права інших
осіб,  самочинно побудовані ОСОБА_6  на земельній ділянці,  яка на час розгляду справи була

з

відведена     позивачці     для
обслуговування
вищезазначеного     будинку     та господарських будівель.

Відповідно
до  ст.
381 ЦК України,  п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду
України за №4 від 4 жовтня 1991 року різні господарські будівлі (літні
кухні,  сараї тощо) є підсобними
будівлями і складають з будинком одне ціле. Тому при відчуженні жилого будинку
(в тому числі перехід спадкоємцям за заповітом) вони переходять до нового
власника разом з будинком,  якщо при
укладенні договору про відчуження не було обумовлено їх знесення або перенос
попереднім власником.

За таких
обставин,  враховуючи смерть спадкодавця
та неможливість в позасудовому порядку вирішити питання,  пов'язані з оформленням права власності на
господарські будівлі,  суд вважає,  що відповідно до  ст.  16
ЦК України цивільне
право позивачки підлягає захисту шляхом визнання за нею в порядку спадкування
права власності на вищезазначене самочинно збудоване нерухоме майно.

На
підставі викладених обставин,
керуючись  ст.  ст.
10,  11,  130,
209,  212,  213,
214,  215 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Олександрівської селищної ради
Вознесенського району Миколаївської області,
треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме
майно в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати
за ОСОБА_2,  як власником житлового будинку
по АДРЕСА_1 Вознесенського району Миколаївської області в порядку спадкування
після смерті ОСОБА_6,  яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на самочинно побудоване нерухоме майно,  а саме: сіни а-1,  площею 9, 3 кв.м. ,  тамбур а1-1,
площею 2, 8 кв.м. ,  літню кухню
Б-1 площею 39, 1 кв.м. ,  тамбур
6-1,  площею 4, 8 кв.м. ,  сарай В-1,
площею 6, 4 кв.м. ,  сарай
Є-1,  площею 12, 0 кв.м. ,  душ Ж-1,
площею 2, 1 кв.м. ,  туалет
3-1,  площею 1, 6 кв.м. ,  сарай 1-1 площею 4, 3 кв.м. ,  які є частиною будинку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Миколаївської області

через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі заяви
про апеляційне

оскарження рішення протягом десяти днів з дня його
проголошення та подачі

апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне

оскарження.