Справа № 2-1631 /2007 року РІШЕННЯ
27 серпня 2007 року                                                   місто
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в
складі: головуючого судовим засідан­ням - судді Жмуд Н.М., за участю секретаря
судових засідань - Клименко
О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань
Лозівського міськрайонного суду Харківської області в місті Лозова Харківської
області цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 «про розірвання шлюбу»,
16 липня 2007 року позивач звернувся до суду з позовною
заявою до відповідача про розірвання шлюбу,
посилаючись на те що з відповідачем він знаходиться в шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_3,
який був зареєстрований відділом РАЦС по місту Лозова Лозівського
міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 45. Від
шлюбу є син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає з відповідачкою, а позивач
платить аліменти добровільно. Підставою для розірвання шлюбу, позивач вказав,
що між ним та відповідачкою останнім часом
виникли особисто неприязнені відносини, постійні сварки. З вересня 2006
року припинені сімейно-шлюбні відносини та ведення сумісного господарства,
поновляти які у них не має бажання. Позивач має іншу сім'ю
На підставі викладеного позивач прохає суд розірвати шлюб
з ОСОБА_2, при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС сплату державного
мита покласти на сторони.
В судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги, просив розірвати шлюб з відповіда­чкою по справі,
пояснив, що збереження сім'ї вже неможливе, строк для примирення вже не
потрібен, оскільки сім»ю вже зберегти не можливо, між ним та позивачем відсутні
взаємопо-розуміння та вони мають різні погляди на життя та життєві цінності,
спору про розподіл сумі­сного майна між ними не має, питання відносно місця
проживання дитини вони з відповіда­чем вирішили у добровільному порядку. Крім
того, подальше збереження шлюбу, буде супе­речити інтересам кожного з них,
оскільки він позивач, фактично створив нову сім»ю. Позивач просив суд, витрати
в органах РАЦС при реєстрації розірвання шлюбу, покласти на нього, а
відповідача звільнити, про що надав суду свою письмову заяву.
Відповідач проти позову не
заперечувала вказала, що вважає за необхідне шлюб між нею та позивачем
розірвати оскільки, вони як подружжя не проживають з вересня 2006 року, спіль­ного
господарства не ведуть, крім того, позивач фактично створив нову сім»ю. Позивач
вка­зала, що строку для примирення надавати
не потрібно, бо примирення вже не можливе. Спору про розподіл сумісно
нажитого майна в них не має, крім того, вони в добровільному порядку визначили
з відповідачем місце проживання дитини. Шлюб, що в неї та відповідача перший і
її дошлюбне прізвище ІНФОРМАЦІЯ_2.
В обгрунтування викладеного, позивач прохала суд долучи­ти до матеріалів справи
її письмові пояснення.
Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.
В судовому засіданні встановленого, що сторони з
ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходяться в зареєс­трованому
шлюбі, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту лозова
Лозівсь-кого міськрайонного управління юстиції Харківської області
зроблено актовий запис № 45. (а.с. №5).
В даному шлюбі у сторін народився
синОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що під­тверджується ксерокопією свідоцтва про
народження (а.с.№6).
Із показань позивача та усних і
письмових пояснень відповідача (а.с№20) у судовому засі­данні 27 серпня 2007
року, судом достовірно встановлено, що сторони створити міцної сім'ї за час
спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався з вересня
стосунки припинились. Судом було прийняті мірі для збереження сім»ї, на що у
сторін було з»ясовано питання відносно надання строку для примирення, на що ко­жен
з них, відповів відмовою, бо вважають, що шлюб відновити вже є не можливим і
його збереження, буде суперечити кожному з них, адже вони виявилися зовсім
різними людьми з різними життєвими цінностями та поглядами на життя і між ними
не має взаємопорозуміння.
спору про розподіл сумісно нажитого майна за час перебування ними у
відносно місця проживання дитини, між сторонами вирішено в добровільно­
Відповідно до ч. 2 ст. 112
Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,
що має істотне значення.
з огляду на матеріали справи, з урахуванням пояснень у судовому засіданні по­зивача
та письмових пояснень відповідача, суд знаходить позов позивача таким, що
підлягає задоволенню.
Згідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як роз­поділити між
сторонами судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд прису­джує з другої
сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Із матеріалів справи вбачається, що
позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільної справи на суму 07 гривень 50 ко­пійок, про що
надано квитанцію (а.с.№2) та судовий збір на суму 08 гривень 50 копійок, що
підтверджується квитанцією(а.с.№1). Однак у своїй позовній заяві позивач не
вказував про стягнення на йог користь з відповідача понесеним ним судових
витрат. Крім того, 27 серпня
2007 року, позивач надав
суду свою письмову заяву, якою прохає не стягувати з відповідача,
витрати при звернення до суду з даним позовом ( а.с.№19).
Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України
встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інак­ше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.
У судовому засіданні
27 серпня 2007 року позивач надав до суду письмову заяву (а.с.№19)," якою
прохає суд, витрати по оплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в
ор­ганах РАЦС, покласти на позивача, а відповідача від вказаних витрат - звільнити.
Суд вважає можливим, дану заяву позивача - задовольнити.
Виходячи з викладеного, враховуючи,
що позивачем не заявлено в своїй позовній заяві про стягнення
судових витрат, і позовну заяву він даною вимогою не доповнював, суд під час ух­валення рішення по даній цивільній справі,
ухвалює його, в межах заявлених позовних вимог.
Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 79,
ст.88, 174, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. ПО, 112 Сі­мейного Кодексу
України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2
«про розірвання шлюбу» - задовольнити.
Шлюб, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уро­дженця АДРЕСА_1(до­шлюбне
прізвище ІНФОРМАЦІЯ_2) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уро­дженки АДРЕСА_1 який
зареєстрова­ний ІНФОРМАЦІЯ_3, відділом
реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівсь-кого
міськрайонного управління юстиції Харківської області, про що зроблено актовий
запис № 45 - розірвати.
При реєстрації розірвання шлюбу в
органах РАЦС стягнути з ОСОБА_1 на користь держави державне мито у розмірі 17
гривень, а ОСОБА_2, від сплати державного мита - звільнити.
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до судової палати по цивільним спра­вам Апеляційного суду
Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею
її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.