Справа № 2-432/ 07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

21
вересня 2007 року                                                                     м.Монастирище

Монастирищенський
районний суд Черкаської області в складі :

головуючого
- судді: Ротаєнко Д.С.

при
секретарі:            Пугач В.І.

розглянувши
у попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Монастирище справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Монастирищенської міської ради м. Монастирище
Черкаської області, третьої особи на стороні відповідачів Монастирищенського
районного відділу Черкаської регіональної філії ДП «Центр державного земельного
кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» про визнання
незаконним рішення органу місцевого самоврядування та визнання недійсним
Державного акта на право приватної власності на землю,-

встановив:

Позивач
10.09.2007 року звернувся в суд із позовом до відповідачів та третьої особи на
стороні відповідачів про визнання незаконним рішення органу місцевого
самоврядування та визнання недійсним Державного акта на право приватної
власності на землю. Підставою своїх вимог вважає, те що рішенням
Монастирищенської міської ради № 224 від 26 грудня 1991 року їй передана у
приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельна
ділянка розміром 0,10 га, яка розташована по вул. Тичини, 2 в м. Монастирище
Черкаської області. На час звернення до судуд із позовом вона володіє та
користується земельною ділянкою, щорічно сплачує за неї земельний податок,
обробляє її, засаджує сільськогосподарськими культурами та збирає врожай. У
липні 2007 року вона звернулася до Монастирищенського районного відділу
Черкаської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по земельних ресурсах» з метою оформлення права
власності на вказану земельну ділянку, тобто отримання державного акта на право
приватної власності на землю. Однак, 5 липня 2007 року їй була видана довідка,
з якої вона дізналася, що її заява не може бути задоволена, так як вказана
земельна ділянка вже приватизована її сестрою ОСОБА_2, і на підставі рішення
Монастирищенської міської ради № 316 від 27 вересня 2001 року їй виданий
державний акт серії ЧР 12 - 1 - 1442, зареєстрований в книзі видач державних
актів 12 листопада 2001 року за № 480. Згідно із виданим ОСОБА_2, державним
актом на право приватної власності на землю їй передана у власність земельна
ділянка площею 0, 17750 га,
у межах якої знаходиться і належна позивачу земельна ділянка площею 0,10 га.
При цьому на плані зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_2, зазначено, що від
точки А до точки Б знаходиться земельна ділянка позивача. Вона вважає це
помилкою, оскільки земельною ділянкою, яка вказана в плані як її , вона ніколи
не користувалася, і втому місці знаходиться старий сад. Ця земельна ділянка
непридатна для городництва. При виготовленні проектної документації та видачі ОСОБА_2
державного акта на право приватної власності на землю вона Акт погодження
земельної ділянки не підписувала, що свідчить про порушення її права як
суміжного землевласника. ОСОБА_2 не заперечує, що державний акт на право
приватної власності на землю, виданий їй неправильно, і що в межі належної їй
земельної ділянки помилково потрапила

її земельна
ділянка. Це зокрема, підтверджується й тим, що з часу видачі ОСОБА_2 державного
акта на право приватної власності на землю вона продовжувала користуватися землею,
яка у державному акті показана як така, що знаходиться в межах земельної
ділянки ОСОБА_2, а остання цією земельною ділянкою ніколи не користувалася, і
не користується по цей час. Таким чином, прийняттям рішення Монастирищенської
міської ради № 316 від 27 вересня 2001 року та видачею ОСОБА_2 державного акту
на право приватної власності на землю її фактично позбавлено права власності на
конкретну земельну ділянку, яка знаходиться у визначеному місці по вул. Тичини,
2, в м. Монастирище Черкаської області. У зв»язку із чим вона змушена
звернутися до суду для захисту свого порушеного права. Просить визнати
незаконним рішення органу місцевого самоврядування та визнати недійсним
Державного акта на право приватної власності на землю.

У
попереднє судове засідання позивач не з»явився, позов підтримав повністю,
просить його задоволити, про що подав письмову заяву від 21.09.2007 року.

У
попереднє судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з»явилася, позов визнала
повністю, не заперечує проти його задоволення, про що подала заяву від
21.09.2007 року.

У
попередньому судовому засіданні представник відповідача позов визнав повністю,
не заперечує проти його задоволення, про що подав заяву.

У
попередньому судовому засіданні представник третьої особи на стороні
відповідача Монастирищенського районного відділу Черкаської регіональної філії
ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по
земельних ресурсах» позов визнав повністю, не заперечує проти його задоволення.

У
відповідності до ст.130 ЦПК України, ухвалення рішення у попередньому судовому
засіданні можливе у разі визнання позову відповідачем.

Згідно
ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про
задоволення позову за наявності для того законних підстав.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача та третьої
особи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення у повному об»ємі, виходячи
із наступного:

Право
вимоги позивача на земельну ділянку підтверджується випискою із рішення № 224 від
26.12.1991 року, відповідно до якої позивачу передано безоплатно у приватну
власність земельну ділянку розміром 0,10 по вул. Тичини м. Монастирище для
ведення особистого селянського господарства (а.с. 9) та довідкою № 2831 від
5.07.2007, відповідно до якої за позивачем рахується присадибна ділянка
розміром 0,10 га по вул. Тичини м. Монастирище Черкаської області (а.с. 10);

У
відповідності до державного акту на право приватної власності на землю (серія
ЧР 12 - 1 - 1442 № 480), виданого на підставі рішення Монастирищенської міської
ради від 27.09.2001 року № 316, право приватної власності на земельну ділянку
площею 0,17750 га, яка розташована в м. Монастирище по вул. Тичини, 2 рахується
за ОСОБА_2 (а.с. 16);

на
підставі ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може
вимагати усунення будь- яких порушень його прав на землю.

На
підставі ч. 1 ст. 393 ЦК
України правовий акт органу місцевого самоврядування, який не відповідає
законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом
незаконним та скасовується.

Суд
вважає, що строк позовної давності позивачем не пропущений, так як про
порушення свого права вона дізналася у липні 2007 року.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3,5,6,7,8,10,11,14, 130,158-159, 174,
213 ЦПК України, ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України, ст.386- 392, ч.1 ст.
393, ст. 394 ЦК України,
суд,-

вирішив:

Позов задоволити
повністю.

Рішення
Монастирищенської міської ради Черкаської області № 316 від 27 вересня 2001
року про передачу у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,17750
га, яка розташована по вул. Тичини, 2 в м. Монастирище Черкаської області,
визнати незаконним та скасувати.

Державний
акт на право приватної власності на землю, виданий 12 листопада 2001 року на
ім»я ОСОБА_2, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної
власності на землю за № 480, визнати недійсним.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана до апеляційного судуд
Черкаської області через Монастирищенський районний суд протягом 10 днів з дня
проголошення рішення . Апеляційна скарга на рішення суду подається до
апеляційного судуд Черкаської області через Монастирищенський районний суд
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.