Справа №
Рішення

Іменем України

14 вересня 2007 року                                                                            м.  Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої
судді        Томин О.О.

з участю
секретарів     Турок О.І.,

адвоката на
стороні відповідача ОСОБА_3

сторін та
представників сторін: представника позивача ОСОБА_4

відповідача:
ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,  вчиненого особою,  яка не усвідомлювала своїх дій,  -

встановив:

Позивачка
пред'явила позов до відповідача про визнання заповіту недійсним,  який посвідчено 07.05.2003 року державним
нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори,  згідно якого ОСОБА_5 заповіла все майно,  зокрема належну їй частину квартири АДРЕСА_1
ОСОБА_2 (відповідачу). Свою позицію мотивує тим,  що ОСОБА_5,
її рідна матір,  внаслідок свого
безпорадного та Хворобливого стану на момент складання заповіту не могла
розуміти значення своїх дій та керувати ними.

В
судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав по
мотивах,  викладених в позовній
заяві,  просив позов задоволити.

Відповідач
позову не визнав,  суду пояснив,  що він і його сім'я протягом тривалого часу
доглядали за покійної бабусею ОСОБА_5,
яка 07.05.2003 року склала на його ім'я заповіт. ОСОБА_5 жодного разу не
перебувала на лікуванні з приводу психічних захворювань,  будь-яких відхилень у її поведінці не
було,  при підписанні заповіту вона
розуміла значення своїх дій та керувала ними. Просив в задоволенні позову
відмовити.

Вислухавши
пояснення сторін,  свідків,  дослідивши письмові докази,  суд вважає,
що в задоволенні позову слід відмовити виходячи із наступного.

Судом встановлено,  що 07.05.2003 року державним нотаріусом
Першої Іванно-Франківської державної нотаріальної контори посвідчено
заповіт,  зареєстрований в реєстрі №
4-892,  згідно якого ОСОБА_5 заповіла все
майно,  зокрема належну їй частину
квартири АДРЕСА_1,  ОСОБА_2.

В
судовому засіданні допитано значну кількість свідків,  однак ніхто із них,  включаючи родину померлої не зазначали про
будь які психічні відхилення у поведінці ОСОБА_5 та перебування її в момент
підписання заповіту в безпорадному стані,
крім того,  згідно наданих суду
доказів відсутні підстави,  які б давали
суду змогу зробити висновок про те,  що
померла лікувалась при житті у медичних закладах з приводу психіатричних
захворювань чи перебувала на обліку у психдиспансера

Таким
чином посилання позивачки,  що заповідач
при складанні заповіту не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними є
голослівними та не підтверджені жодними доказами.

Посилання
представника позивачки на те,  що ОСОБА_5
мала намір змінити заповіт та скласти новий заповіт на ім'я ОСОБА_1,
що свідчить про його недійсність,  суд оцінює критично,  оскільки відповідно до вимог  ст.
1254 ЦК України
заповідач має право у

будь-який
час скласти новий заповіт. Заповіт,  який
було складено пізніше,  скасовує
попередній заповіт повністю або у тій частині,
в якій він йому суперечить,
а  ст.  1235 ЦК України передбачено,  що заповідач може призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб,
незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних,  родинних відносин,  а також інших учасників цивільних відносин.
Однак,  за життя ОСОБА_5 не призначила
своїми спадкоємцями будь-яких інших осіб,
в тому числі і свою дочку -ОСОБА_1.

Згідно  ст.
1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі,  із зазначенням місця та часу його
складення,  має бути особисто підписаний
заповідачем та має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими,  службовими особами,  визначеними у статтях 1251 -1252 цього
Кодексу.

Судом не
встановлено будь яких порушень норм закону при складанні оспорюваного
заповіту,  вищевказані норми закону при
складанні заповіту повністю дотримані,  а
тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Відповідно
до  ст.
ст.  1235,  1254,
1247 Цивільного Кодексу України,
керуючись  ст.  ст.
11,  60, 209, 213-218 ЦПК
України,  суд,  -

вирішив:

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,  вчиненого особою,  яка не усвідомлювала своїх дій -відмовити.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подачі заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. В разі подачі заяви про апеляційне оскарження
рішення суду,  але апеляційна скарга не
була подана в строк,  рішення набирає
законної сили після закінчення цього строку.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подачі заяви про
апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подасться через
Івано-Франківській міський суд до Апеляційного суду Івано-Франківської області.