Справа № 2-905/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня  2007
року                                                                               м.
Чернігів

Чернігівський
районний суд Чернігівської
області у складі:

головуючої - судді Хоменко Л.В.

при  секретарі
Співаку М.В., Халимон Т.Ю.

за участю  позивача
ОСОБА_1.,

співвідповідачки ОСОБА_2., її представника ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому  судовому засіданні в м.
Чернігові в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Мньовської сільської ради,
ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття
спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для
подання заяви до Чернігівської районної державної нотаріальної контори про
прийняття спадщини. Зазначивши, що ОСОБА_4. померла ІНФОРМАЦІЯ_1.  ІНФОРМАЦІЯ_2помер її співмешканець ОСОБА_5.
За життя ОСОБА_4. склала заповіт, яким все своє майно заповіла в рівних долях
позивачу та ОСОБА_5. Про існування заповіту позивач не знав, дублікат заповіту
він отримав 16 липня 2008 року. При зверненні до нотаріуса йому повідомили, що
він пропустив строк звернення до Чернігівської районної державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття спадщини. Причину пропуску зазначеного строку
вважає поважною.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги,  уточнив їх, просив надати йому додатковий
строк для звернення до нотаріальної контори строком два місяці. Стверджував, що
основною причиною пропуску шестимісячного строку є те, що він не знав про
існування заповіту. Про те, що заповіт складено на його користь він дізнався з
документів, які були надіслані разом з позовною заявою відповідачки по справі.
Він одразу ж звернувся в сільську раду, де йому було видано дублікат заповіту.
Не заперечував, що при житті померла висловлювала наміри щодо складення
заповіту на його користь, але самого заповіту він не бачив. Він розумів так, що
якщо померла склала заповіт, то вона б поставила його до відома, оскільки він
був їй сторонньою особою. Про заповіт його не повідомила і ОСОБА_2., тому він
вважав, що померла не склала заповіт на його користь.

Представник відповідача Мньовської сільської ради  до суду не з'явились, надавши заяви про
розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Співвідповідач ОСОБА_2. позов не визнала та зазначила, що
в селі всі люди говорили про заповіт і на похороні ОСОБА_4 про це йшла мова,
тому позивач не міг не знати про заповіт. Зазначила, що заповіт лежав у
померлої в будинку на столі і будь-хто мав можливість ознайомитись з його
змістом. Померла заповіт склала за місяць до смерті.

Представник співвідповідача ОСОБА_3 позов не визнала,
зазначила, що позивач не довів поважності причини пропуску строку звернення до
нотаріальної контори. Крім того, свідок ОСОБА_6., дружина позивача, визнала в
судовому засіданні, що знала про заповіт, тому
позивач не міг не знати про існування заповіту. В той же час він не
вчинив жодної дії для встановлення факту існування заповіту та прийняття
спадщини.

Суд, вислухавши пояснення
сторін, представника співвідповідача, свідків,  дослідивши матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно дубліката заповіта,
складеного 15 березня 2003 року все своє майно вона заповіла в рівних долях
ОСОБА_5 та ОСОБА_1.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується записами у
свідоцтві про його смерть.

Згідно довідки виконкому Мньовської сільської ради від
16.07.2008 року житловий будинок  за
адресою АДРЕСА_1 згідно записів у погосподарській книзі за 1986-1990 роки
зареєтрований за ОСОБА_4. з 1950 року до дня її смерті, вона будувала
зазначений будинок, але свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Згідно довідки виконкому Мньовської сільської ради
Чернігівського району від 16.07.2008 року ОСОБА_4. на день смерті була
зареєстрована в АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_5.

Згідно повідомлень Чернігівської державної нотаріальної
контори після смерті  ОСОБА_4. спадкова
справа не заводилась.

Записами в свідоцтві про право на спадщину за законом
підтверджується, право ОСОБА_2.на право на земельну частку пай після смерті
ОСОБА_5.

Свідок ОСОБА_6. показала, що в баби за життя  були наміри відписати їй будинок, проте
самого заповіту вона не бачила. Не задовго до смерті у баби з відповідачкою з
цього приводу стався конфлікт, після чого свідок зрозуміла, що вона можливо
змінила заповіт, оскільки до цього питання в розмовах більше не поверталась.
Знала, що був перший заповіт та чула від людей, що баба ніби то переписувала
заповіт. При відповідях на запитання відповіла, що знала про те, що заповіт на
двох , там дід і її чоловік.

З показів свідків ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9, ОСОБА_10
вбачається, що по селу ходили плітки про заповіт, люди обговорювали його зміст
і на похороні ОСОБА_4. Проте, ніхто із зазначених свідків не міг ствердити, що
про це  було відомо особисто
позивачу.

Відповідно до ч.3
ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 в
установлений законодавством строк  не
звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На
підтвердження поважності причини пропуску строку звернення до нотаріальної
контори позивач зазначив, що про існування заповіту дізнався лише у липні 2008
року та отримав дублікат заповіту у сільській раді.

Зазначена обставина у судовому засіданні не була
спростована, ні показами відповідачки, ні показами свідків. Суд приймає до
уваги, що позивач знав про намір бабки скласти заповіт, але не спростовано в
судовому засіданні те, що він знав про його існування та ознайомлювався з
ним.  Покази свідка ОСОБА_6. не свідчать
про те, що особисто позивач знав про заповіт.

В заповіті ОСОБА_4. виражено її волевиявлення щодо спадкового
майна після її смерті в рівних долях ОСОБА_5. таОСОБА_1.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що
позивач пропустив строк звернення до нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знав про існування заповіту.

За таких обставин
суд вважає за можливе визначитиОСОБА_1.
додатковий строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 14, 57,
60, 130, 208, 209, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1221, 1222,
1233,  1272 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, жителю АДРЕСА_2, додатковий  строк протягом двох місяців з моменту
набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини
за заповітом до нотаріальної контори після смерті ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду
Чернігівської області через Чернігівський
районний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до
апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення
суду.

Головуюча                                                                                          Л.В.
Хоменко