Справа №2-1602
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

30 серпня 2007
року Комінтернівський районний суд м.
Харкова

у складі:
головуючого - судді Фатєєвої Н.І.

при секретарі -
Єськовій О.Є.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до
Державного підприємства „Завод ім.
Малишева" про

стягнення суми
кінцевого розрахунку при звільненні та середнього заробітку за весь час

затримки
кінцевого розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернулась до суду з позовом до ДП „Завод ім. Малишева",  в якому просить стягнути на її користь суму
невиплаченої при звільненні заробітної плати,
середній заробіток за весь час затримки кінцевого розрахунку з 17.04.2006
року та витрат,  пов'язаних з наданням
юридичної допомоги,  посилаючись на те,  що з 25.12.2004 року вона працювала на ДП
„Завод ім.  Малишева",  17.04.2006 року її було звільнено на підставі
п.1 ч.1  ст.  40 КЗпПУ у зв'язку із скороченням штату.
Після її звільнення,  підприємство не
провело кінцевий розрахунок нарахованої їй заробітної плати.

У ході
судового розгляду позивач збільшила позовні вимоги,  просила стягнути з відповідача на її користь
заборгованість по заробітній платі в сумі 464, 33 грн.,  компенсацію за невикористану відпустку,  вихідну допомогу в сумі 387, 09 грн.,  середній заробіток за час затримки кінцевого
розрахунку при звільненні за п'ятнадцять місяців в розмірі 5806 гривень,  а також витрати,  пов'язані з наданням юридичної допомоги у сумі
3300 грн.

У
судовому засіданні позивач,  відмовившись
від частини позовних вимог,  просила
стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 464, 33
грн.,  середній заробіток за час затримки
кінцевого розрахунку при звільненні за п'ятнадцять місяців в розмірі 5806
гривень,  а також витрати,  пов'язані з наданням юридичної допомоги у
сумі 3300 грн.

Представник
відповідача позовні вимоги визнав частково,
проти задоволення позову у частині стягнення заборгованості по
заробітній платі не заперечував. В іншій частині просив у задоволенні позовних
вимог відмовити.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  дослідивши матеріали справи,  вважає,
що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з
копією трудової книжки,  ОСОБА_1. у
період з 25 грудня 2004 року до 17 квітня 2006 року працювала на Державному
підприємстві „Завод ім.
Малишева",  була звільнена
звільнено на підставі п.1 ч.1  ст.  40 КЗпПУ у зв'язку із скороченням штату

(а.с. 5)

Як вбачається з довідки № 480,
наданої ДП „Завод ім. Малишева",
сума

заборгованості підприємства перед ОСОБА_1. по заробітній платі на день
звільнення

складала 464, 33 грн.                (а.с.
19)

Відповідно
до  ст. 116 КЗпП України,  при звільненні працівника виплата всіх
сум,  що належать йому від підприємства,  проводиться в день звільнення.

Згідно з ч.1  ст. 117 КЗпП
України,  в разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові суми у
строки,  зазначені  ст.
116 цього Кодексу,  при
відсутності спору про їх розмір підприємство,
установа,  організація повинні
виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день
фактичного розрахунку.

З копії
довідки ДП „Завод ім.  Малишева" №
479 від 18.04.2007 р. вбачається,  що
середня заробітна плата ОСОБА_1. становила 387 гривень 09 копійок,  (а.с. 18).

Таким
чином,  суд вважає,  що позовні вимоги ОСОБА_1. в частині
стягнення невиплаченої заробітної плати у сумі 464 грн. 33 коп.,  середнього заробітку за весь час затримки
кінцевого розрахунку з 17.04.2006 року за п'ятнадцять місяців в сумі 5806 гривень
35 коп.3аявлені обґрунтовано,  знайшли
своє підтвердження в ході судового засідання,
у зв'язку з чим з підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розглядаючи
позовні вимоги у частині стягнення витрат,
пов'язаних з наданням юридичної допомоги,  суд встановив,  що 14 лютого 2007 року позивач уклала договір
про надання юридичних послуг (а.с.  30).

Відповідно
до квитанцій (а.с. 31,  33) позивач
ОСОБА_1. сплатила надані їй юридичні послуги у загальній сумі 3000 грн.

Обґрунтовуючи
позовні вимоги в частині стягнення витрат на оплату юридичної допомоги у сумі
300 грн,  позивач надала суду копію
документу (а.с.  32),  якийу суд до уваги не приймає,  як такий що не відповідає вимогам  ст.  58
ЦПК України.

Окрім
того,  відповідно до положень  ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь
держави підлягають стягненню судові витрати в сумі 51 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі ЗО гривень.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст.  10,
11,  57,  60,
209,  212,  214-215 ЦПК України,   ст. 116, 117 КЗпП України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства „Завод і Малишева" на користь
ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату    у сумі
464 (чотириста шістдесят

чотири)
грн. 33 коп.,  середній заробіток за час
затримки кінцевого розрахунку в сумі 5806 (п'ять тисяч вісімсот шість) грн. 35
коп.,  витрати,  пов'язані з наданням юридичної допомоги у
сумі 3000 (три тисячі) грн.,  а всього
стягнути 9270 (дев'ять тисяч двісті сімдесят) грн. 68 коп.

Стягнути
з Державного підприємства „Завод ім.
Малишева" на користь держави судовий збір в сумі 51 (п'ятдесят
одна) грн.

Стягнути
з Державного підприємства „Завод ім.
Малишева" витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в сумі 30 (тридцять) грн.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційний суд Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі у 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.