Справа №2-3140-1/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9
жовтня    2007 р.                                                                          м.
Київ   -

Святошинський
районний суд м.  Києва

у складі:
головуючого судді   Кирилюк Г.М.

при
секретарі                               Обухівському
О.В.

з участю
позивачки                    ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за

позовом   ОСОБА_1
до  ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
-

встановив:

В вересні 2007 року ОСОБА_1звернулася до суду з позовом,  в якому просить розірвати шлюб з ОСОБА_2  зареєстрований 12.07.2003 р. в Центральному
відділі реєстрації шлюбів м.  Києва з
державним Центром розвитку сім'ї.

Посилається
на ті підстави,  що з грудня 2006 року
відповідач постійно проживає в Росії. З цього часу вони не ведуть спільного
господарства,  не підтримують шлюбних
стосунків,  сім'я існує формально. Після
тривалого окремого проживання вона втратила до чоловіка почуття любові та
поваги. Подальше спільне проживання і збереження сім'ї вважає неможливим.

В
судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Пояснила,  що сім'я практично не існує,  примирення між ними є неможливим та
недоцільним,  оскільки це суперечить як
їх особистим інтересам так і інтересам дитини.

Відповідач
в судове засідання не з'явився,  про час
розгляду справи повідомлений належним чином,
про причину своєї неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим ухвалити
в справі заочне рішення,  оскільки
позивачка не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд,  заслухавши пояснення позивачки,  дослідивши матеріали справи,  дійшов висновку,  що позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно
до  ст. ИО Сімейного Кодексу України
позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно
до  ст. 112 Сімейного Кодексу України суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу,
якщо буде встановлено,

що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них,  інтересам їхніх
дітей,  що мають істотне значення.

Судом
встановлено,  що сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2003 року. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1народження.

Судом
встановлено,  що сторони з грудня 2006
року проживають окремо,  не ведуть
спільного господарства і не підтримують подружні стосунки,  сім'я існує формально.

30.08.2007
р. відповідач ОСОБА_2 звернувся до відповідного суду м.  Києва з нотаріально посвідченою заявою,  в якій погоджується на розірвання шлюбу та
просить слухати справу в його

відсутність.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить
інтересам позивачки,  що має істотне значення.
Суд вважає недоцільним надання сторонам строку на примирення,  оскільки позивачка категорично заперечує
можливість примирення.

Витрати,  пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в
органах РАЦС,  суд вважає за необхідне
покласти на відповідача.

На підставі
викладеного та керуючись  ст.  ст.
110, 112 Сімейного Кодексу України,
ст.   ст. 10, 57,  60,
88, 209, 212, 213, 215,  224,  ЦПК України суд , -

вирішив:

Позов
задовольнити.

Шлюб,  зареєстрований 12 липня 2003 року між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним
Центром Розвитку сім'ї ,  актовий запис
НОМЕР_1,    розірвати.

Стягнути
з ОСОБА_2при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС держмито на користь
держави 17 грн.,  ОСОБА_1 звільнити від
витрат,  пов'язаних з реєстрацією
розірвання шлюбу в

органах РАЦС.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення   може бути
подано   протягом   десяти днів з дня

отримання його
копії.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.