Справа №2-6348/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

23
жовтня 2007 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в
складі: головуючого - судді                                      Лівандовської
Т.В.

при
секретарі                                                                Гуляй
О.М.

з участю
позивача                                                        ОСОБА_1

відповідача                                                                    ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_1  звернулась в суд з позовом
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
мотивуючи свій позов тим,  що
сторони перебувають в шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_2 року,  зареєстрованому відділом реєстрації актів
цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області,  актовий запис за НОМЕР_1. Від шлюбу в них
народився син-ОСОБА_3 Позивач вказує,  що
подружні відносини між сторонами не склались,
почуття любові втрачене,  що
унеможливлює їх спільне проживання однією сім'єю. Тривалий час сторони
проживають окремо,  спільного
господарства не ведуть. Покликаючись на викладене,  просить шлюб між нею та відповідачем
розірвати,  малолітнього
сина-ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_3 року
народження залишити на проживання з позивачем,
витрати по реєстрації розірвання шлюбу покласти на відповідача

Позивач
в судовому засіданні позовні вимоги,  з
підстав наведених в позовній заяві,
підтримала. Малолітню дитину просила залишити проживати при ній. Окрім
того,  пояснила,  що з відповідачем не проживає разом на
протязі шести місяців,  примирення
неможливе.

Відповідач
в судовому засіданні позов визнав,
відносно його задоволення не заперечував.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши письмові
докази,  суд приходить до висновку,  що позов підставний та підлягає до
задоволення з наступних підстав.

2

З
свідоцтва про укладення шлюбу вбачається,
що сторони перебувають в шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_2 року,  зареєстрованого відділом реєстрації актів
Луцького міського управлінням юстиції Волинської області.

Від
шлюбу в них народився син-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження.

Окрім
того,  встановлено,  що сім'я існує формально. Сторони на протязі
шести місяців проживають окремо,
спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні
шлюбу,  а відповідач не вчиняє ніяких дій
для збереження сім'ї.

Також встановлено,  що визнання
позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права,  свободи та інтереси інших осіб,  тому,
суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову в
попередньому судовому засіданні.

На
підставі наведеного,  суд приходить до
висновку,  що вживання судом заходів для
примирення подружжя буде суперечити їх інтересам,  а також інтересам їх малолітньої дитини,  тому,
шлюб між ними слід розірвати.

За
погодженням сторін,  малолітню дитину
слід залишити на проживання при матері. Підстав,  щоб не погодитись з таким рішенням,  в суду не має.

При
визначенні коштів,  що підлягають
стягненню з кожної із сторін при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу,  суд виходить із матеріального становища
кожного з подружжя,  також враховує,  що на утриманні позивача залишається
малолітня дитина,  а,  тому,
витрати слід покласти на відповідача.

Витрати по
реєстрації розірвання шлюбу слід покласти на відповідача.

На
підставі ч.2  ст. 104,  ч.3
ст. 105,  ч.1  ст.
110,  111,  112 Сімейного кодексу України ,  керуючись
ст.  ст. 6,  10,
11,  58,  60,
213,  214,  215 ЦПК України,  суд,

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  зареєстрований
ІНФОРМАЦІЯ_2 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського
управління юстиції,  актовий запис за
НОМЕР_1 - розірвати.

Малолітню
дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року залишити на проживання при ОСОБА_1.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути в дохід держави з ОСОБА_2 17
(сімнадцять) гривень,  а ОСОБА_1 від
сплати звільнити.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області. шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження рішення протягом 10 (десяти) днів з дня його
проголошення та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 20
(двадцяти) днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Крім цього,  апеляційна скарга на дане рішення може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається у строк встановлений
для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений  ст. 294 ЦПК України,  рішення суду набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.