Справа №2- 1297/2007р.
РІШЕННЯ

іменем    України

09
серпня 2007 року                    Петровський
районий суд м.  Донецька у складі:

головуючого                    судді Бабакова В.П.

при
секретарі                   Дівів'євої
Я.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.
Донецьку справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл
майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з позовом до відповідача про розподіл майна.

Позовні
вимоги мотивовані тим,  що 25.05.2006
року позивачкою та відповідачем як подружжям була придбана квартира АДРЕСА_1.
Згідно договору купівлі-продажу вказаної квартири покупцем цієї квартири є
відповідач. 02.04.2007 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Тому
позивачка просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину цієї
квартири.

В
судовому засіданні позивачка уточнила позов,
просила суд визнати вказану квартиру спільною сумісною власністю
подружжя та визначити частки в спільній сумісній власності на вказану квартиру
по 1/2 за нею та за відповідачем.

Відповідач
позов не визнав,  суду пояснив,  що він і так залишив позивачці цю
квартиру,  щоб вона там жила разом з
дитиною,  тому не бачить потреби її
ділити.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд вважає,  що позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом
встановлено,  що під час шлюбу між
позивачкою та відповідачем,  відповідач
20.05.2006 року купив квартиру АДРЕСА_1,
це підтверджується свідоцтвом про одруження позивачки та відповідача та
договором купівлі-продажу квартири.

Згідно  ст.  60
СК України майно,  набуте подружжям за
час шлюбу,  належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того,  що один з них не мав з поважної причини
(навчання,  ведення домашнього
господарства,  догляд за дітьми,  хвороба тощо) самостійного заробітку
(доходу).

Згідно  ст.  70
СК України у разі поділу майна,  що є
об'єктом права спільної сумісної власності подружжя,  частки майна дружини та чоловіка є
рівними,  якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до  ст.  ст.
370,  372 ЦК України
вважається,  що частки співвласників в
праві

спільній сумісній власності є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю між ними,  або

законом.

Сторони не
заперечували проти,  того,  що між ними не було домовленості або шлюбного
договору щодо поділу спірної квартири.

Керуючись  ст.
ст.  60, 70 СК України,   ст.
ст.  370,  372 ЦК
України,   ст.   ст.
213-215 ЦПК України,  суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати
квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати
право власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 за кожним
і залишити ці частки в спільному користуванні.

Стягнути
з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 51 грн. судового збору та 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Заяву
про апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до Петровського
районного суду м.  Донецька протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана в судову палату по
цивільних справах апеляційного суду Донецької області через Петровський
районний суд м Донецька протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.