Справа №2-1575/07/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
серпня   2007 року Київський районний суд
м.  Харкова в складі:

головуючого
- судді                     Губській Я.В.

при
секретарі                                Плотниковій
К.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  3-ї особи: ОСОБА_3,  виконком Київської районної ради м.  Харкова про усунення перешкод у володіння та
користуванні власністю та стягнення судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

22 січня
2007 року ОСОБА_1  звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2  про усунення перешкод
у володіння,  користуванні та
розпорядження власністю.

В
обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те,  що вона є власником 1/2 частини житлового
будинку з надвірними забудовами за адресою: АДРЕСА_1. З її земельною ділянкою
межує земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2,
власником якої є відповідач ОСОБА_2.
ОСОБА_2  на своїй земельній
ділянці,  самовільно,  без належного дозволу та проекту почав
будівництво 2-х поверхового будинку,
заклавши фундамент з порушенням усіх норм та Правил. Також посилається
на те,  що будівництво розпочате на
відстані 2-х метрів від її житлового будинку,
що є порушенням ДБН 360-92 ,  п.3,
13 Державних будівельних норм.  Просила
усунути перепони володіння,  користування
та розпорядження належною їй 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 та
зобов'язати ОСОБА_2  перенести забудову
,  а саме фундамент,  розташований на земельній ділянці по АДРЕСА_2
від межі її земельної ділянки на відстань не менше 15 метрів. Також просила
стягнути з відповідача понесені нею судові витрати у розмірі 264 грн.

В
попередньому судовому засіданні до участі у справі залучені в якості третіх
осіб -співвласник житлового будинку по АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 та виконком Київської
районної ради м.  Харкова.

В судовому
засіданні позивач підтвердив свої позовні вимоги,  просила їх задовольнити.

Відповідач
проти позову заперечував,
пояснивши,  що на теперішній час
будівництво на його земельній ділянці не ведеться,  є тільки фундамент,  який позивачці нічим не заважає. Проект
будівництва не затверджений,  і що саме
буде будуватися на його земельній ділянці і коли ще невідомо.

Представник
третьої особи - виконком Київської районної ради м.  Харкова просив винести рішення на розсуд
суду,  пояснивши,  що ОСОБА_2
до виконкому з заявами на затвердження проекту,  дозволу будівництва не звертався.

Суд,  вислухавши сторони,  дослідивши матеріали справи,  вважає позов таким,  що не підлягає задоволенню,  виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.1  ст.  11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,  які беруть участь у справі.

Як
встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами,  позивачка є власником 1/2 частини житлового
будинку по АДРЕСА_1. На межі з її земельною ділянкою знаходиться земельна
ділянка ОСОБА_2  по АДРЕСА_2.

Звертаючись
з позовом до суду позивачка,  посилаючись
на  ст.
391 ЦК України
та  ст. . 48 Закону України «Про власність»
просила усунути перепони володіння,
користування та розпорядження належним їй 1/2 частині житлового будинку
по АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_2
перенести забудову ,  а саме
фундамент,  розташований на . земельній
ділянці по АДРЕСА_2 від межі її земельної ділянки на відстань не менше 15
метрів.

В
обґрунтування позову позивачка
посилається на те,  що згідно роз'яснень
Державного комітету з будівництва та архітектури між будинками треба приймати
відстань не менше 15 м.  Також зазначала,  що забудовою буде перекриватися доступ світла
до вікон її будинку,  розміщення
водостічних труб на такій відстані будуть сприяти руйнуванню її будинку.

Але,  як зазначила сама позивачка в судовому
засіданні та в позовній заяві на земельній ділянці відповідача знаходиться
тільки фундамент,  а не будинок,  і фундамент не перешкоджає їй у
користуванні,  розпорядженні та володіння
власністю на своїй земельній ділянці. Всі її доводи стосовно будинку,  який відповідач збудує.

Відповідач
в судовому засіданні стверджував,  що
будівництво не ведеться,  оскільки виникли
суперечки з сусідами. На теперішній час розроблений тільки запропонований
проект,  який не затверджений,  будинок на ньому одноповерховий,  дозволи технічних служб ще не видані. І
взагалі відповідач ще не вирішив,  що
саме буде будувати на своїй земельній ділянці,
чи то будинок,  чи то басейн,  чи то сауну. Вважає,  що фундамент,
який знаходиться на його ділянці ніяк не перешкоджає позивачці
розпоряджатися своєю власністю на сусідній ділянці.

Відповідно
до вимог  ст.  391 ЦК
України,  власник майна має право
вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження
своїм майном.

Згідно  ст.  48
Закону України «Про власність» власник має право володіти і розпоряджатися
своїй власністю на свій розсуд.

Позивачка
ОСОБА_1  не довела чим саме та якими
діями відповідача порушуються її права власника. Згідно її стверджень,  фундамент,
який розташований на земельній ділянці ОСОБА_2  не перешкоджає їй володіти та розпоряджатися
своєю власністю. Всі її доводи безпідставні і ґрунтуються тільки на припущеннях
на майбутнє.

Таким
чином,  порушень відповідачем вимог,  на які посилається позивачка в позовній заяві
та в судовому засіданні на теперішній час судом не встановлено. На підставі
викладеного,  суд відмовляє ОСОБА_1  в задоволенні позову. Не підлягають
задоволенню і відшкодування судових витрат згідно  ст.  88
ЦПК України.

Суд
також роз'яснює позивачу,  що вона не
позбавлена можливості у майбутньому у разі порушень її законних прав власника
звернутись з позовом до суду за захистом своїх прав.

Керуючись  ст.
ст.  10, 11, 60, 169, 212-215,
218,  224-226 ЦПК України,  суд , -.

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
3-ї особи: ОСОБА_3,  виконком
Київської районної ради м.  Харкова про
усунення перешкод у володіння та користуванні власністю,  стягнення судових витрат - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  або
в порядку ч.4  ст.  295 ЦПК України.