Справа
№2-431/2006
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28 вересня  2007 року                                                                                       м.Галич

Галицький районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді  Юсип І.М.

секретаря                                                    Якимів
Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Галичі
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання
дитини у твердій грошовій сумі.,-

встановила:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі
400 гривень щомісячно до досягнення сина повноліття та стягнення з відповідача
заборгованості по сплаті аліментів.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги
підтримала повністю і суду пояснила, що у шлюбі з відповідачем народився син
ОСОБА_3, 4.11.1993 р.н. Згідно виконавчого листа від 9.11.1994 р. отримує
аліменти з відповідача на утримання сина в розмірі 1/4 з усіх видів його
заробітку .

Так як відповідач до виконання своїх батьківських
обов»язків відноситься неналежним чином сплачуючи мізерні суми і крім того
працюючи підприємцем має можливість оплачувати аліменти у більш значних
розмірах. Суду даних про його значно більший заробіток представити не може. За
призначенням їй державної допомоги не зверталася. Заборгованість під час
розгляду справи сплачено. Просить винести рішення про стягнення з відповідача в
її користь на утримання сина аліменти в розмірі 400 гривень щомісячно.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і суду
пояснив, що дійсно він згідно виконавчого листа від 1994 року повинен
сплачувати і сплачує аліменти на утримання сина. Від сплати аліментів не
відмовляється, оплата контролюється державною виконавчою службою. Він працює по
трудовій угоді у підприємця  на 0,5
мінімальної заробітної плати в місяць. В даний час працює несистематично по тій
причині що   його   мати
є   важко   хворою
і   він   змушений
її   доглядати,   дружина
його   не

працевлаштована а також і сам часто хворіє.. В його сім»ї
склалися тяжкі матеріальні умови і розмір аліментів який вказує позивач
сплачувати він не може. Просив в позові відмовити. Заслухавши пояснення
позивачки, заперечення відповідача та перевіривши матеріали справи суд вважає,
що в позові слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3 (
а.с.6) З копії виконавчого листа від 9.11.1994 р. ( а.с. 15) вбачається, що ОСОБА_2 повинен сплачувати аліменти на утримання сина і розмірі
1/4 частини з усіх видів заробітку.). Про те, що позивачка проживає з сином
ОСОБА_3  стверджується довідкою КП
"Житловик" від 05.06.2007р. №3133 (а.с.4).

За змістом ст. 184 Сімейного кодексу України розмір
аліментів у твердій грошовій сумі визначається якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.

З доданих відповідачем документів щодо заперечення на
позовні вимоги позивача вбачається, що майновий стан відповідача на даний час
не змінився, він працює по трудовому договору від 03.02.2003р. на 0,5
мінімального окладу.( а.с.15, 31-32) з якої вираховується розмір аліментів. З
копії свідоцтва про одруження позивача та довідки виконавчого комітету
Бурштинської міської ради видно, що дружина відповідача не працює.

Довідкою за № 142 від 05.06.2007р. виданою відділом
Державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції
стверджується, що з ОСОБА_2 проводиться стягнення аліментів в користь позивачки
( а.с.7 ). Борг на який посилається позивач сплачений ( а.с.30).

Судом не беруться до уваги посилання позивача на те, що
відповідач займається підприємницькою діяльністю і таким чином має можливість
сплачувати значно більший розмір аліментів так як суду не представлено жодних
доказів в підтвердження своїх позовних вимог. На підставі ст.ст. ч.3 ст.184
Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд.-

вирішив:

В позові ОСОБА_1 -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.