справа № 2ц- 3160/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

21
вересня 2007 року   Антрацитівський
міськрайонний суд Луганської області в складі:

судді                                                                                                   Філіпенко
Л.П.

при
секретарі                                                                                    Щербак A.M.

розглянувши у
попередньому відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1
до ОСОБА_2про визнання правочину дійсним і права власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
на праві приватної власності належали: нежитлова будівля (авто майстерня -
кафе), загальною площею 504,3 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.,
право власності на яку визнано рішенням Ровеньківського міського суду від 16
червня 2006 року № 2-1824/06 та зареєстровано Антрацитівським бюро технічної
інвентаризації в реєстрі права власності на нерухоме майно 7 вересня 2007 року,
реєстраційний номер 20202849; а також земельна ділянка несільськогосподарського
призначення, на якій розташована ця нежитлова будівля, площею 0,3 га, що
знаходиться на території Ребриківської сільської ради за адресою: центральна
садиба КСП «Київський», згідно державного акту на право власності на землю
серія ЛГ № 026549, виданого Ребриківської сільської радої Антрацитівського
району 2 жовтня 2001 року. У лютому 2007 року між позивачем та ОСОБА_2. була
досягнута домовленість, відповідно до якої ОСОБА_2. продав, а ОСОБА_1. купила
нежитлову будівлю (автомайстерню), загальною площею 504,3 кв.м, та земельну
ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,3 га, на якій вона
розташована за 100 тис. грн. При укладенні договору купівлі-продажу сторонами
було погоджено всі належні умови купівлі-продажу. Зокрема, щодо ціни, передачі
майна у власність, оформлення договору в нотаріальній конторі тощо. 10 лютого
2007 року ОСОБА_1. заплатила відповідачеві готівкою 100 тисяч гривень, у
присутності свідків ОСОБА_3. та ОСОБА_4., що підтверджується його розпискою, а
він дозволив її користуватися вказаними об'єктами нерухомого майна та надав усі
реєстраційні книжки по оплаті за послуги по утриманню земельної ділянки та
будівель, що на ній розташовані. Відповідач взяв на себе обов'язок оформити
договір купівлі-продажу нотаріально у термін до 1 серпня 2007 року мотивуючи це
постійною зайнятістю на роботі. Проте до теперішнього часу не здійснив дій щодо
нотаріального посвідчення договорів, в зв'язку з чим ОСОБА_1.   змушена звернутися до суду з даним позовом.

Стаття 6
Європейської Конвенції з прав людини передбачає, що кожен при вирішенні питання
щодо його цивільних прав та обов'язків, або при встановленні обгрунтованості
будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на
справедливий та відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим законом.

У
відповідності зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим лише на тих доказах, що були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які
вона посилається на підставі своїх вимог і заперечень.

У судовому засіданні
позивач ОСОБА_1. позов підтримує, відповідач ОСОБА_2. позов визнав.

На
підставі ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за
зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Судом
досліджені всі докази, надані сторонами. Клопотань про витребування та
дослідження по справі інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє
рішення на підставі доказів, наданих сторонами і досліджених в судовому
засіданні.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові докази та оцінивши усі докази по справі в
їх сукупності суд приходить до наступних висновків:

Дійсно,
згідно державного акту на право власності на землю серія ЛГ № 026549, виданого
Ребриківською сільською радою 02 жовтня 2001 року ОСОБА_1. на праві власності
належить земельна ділянка несільськогосподарського призначення, площею 0,3 га,
що знаходиться на території Ребриківської сільської ради за адресою: центральна
садиба КСП «Київський» (а.с.5-8). Потім на цій земельній ділянці ОСОБА_2. побудував
нежитлову будівлю (автомайстерню), загальною площею 504,3 кв.м, яка складається
з наступних приміщень: цеху - літ.1, туалету - літ. 2,7; роздягалень - літ.
3,4; душовій - літ. 5,6;парний - літ. 8, кабінету - літ. 9, кухня - літ. 10,
кафе - літ. 11. (а.с.9 - 14). Цій нежитловій будові була присвоєна поштова
адреса - АДРЕСА_1. Рішенням Ровеньківського міського суду Луганської області
від 16 червня 2006 року за № 2-1824/06 за ОСОБА_2. визнане право власності на
будівлю автомайстерні, яке зареєстровано Антрацитівським бюро технічної
інвентаризації в реєстрі права власності на нерухоме майно 7 вересня 2007 року,
реєстраційний номер 20202849 (а.с. 15-18) Факт домовленості, відповідно до
якого ОСОБА_2. продав, а ОСОБА_1. купила нежитлову будівлю (автомайстерню),
загальною площею 504,3 кв.м, та земельну ділянку несільськогосподарського
призначення площею 0,3 га, на якій вона розташована за 100 тис. грн., та
одержання ОСОБА_2 від позивача 100 тис. грн. за все це, підтверджується
розпискою (а.с.19).

Згідно
зі ст. 209 Цивільного кодексу України правочин, вчинений у письмовій формі,
підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або
домовленістю сторін.

Відповідно
до ст. 657 Цивільного Кодексу України договір купівлі-продажу майна укладається
у письмовій формі і підлягає, зокрема, нотаріальному посвідченню.

Разом з
тим, згідно ч. 2 ст. 220 Цивільного Кодексу України, якщо сторони домовилися
щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У
цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно
до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно
до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів є визнання права.

Тому суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, оскільки сукупність добутих у суді доказів вірогідно
підтверджує його законність і обгрунтованість.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 15,30,62 ЦПК України, ст.ст. 15, ч.2 ст.16, 209,
ч.2 ст. 220, 328, 657 ЦК
України

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1право власності на нежитлову будівлю -автомайстерню, загальною площею
504,3 кв.м, яка складається з наступних приміщень: цеху - літ.1, туалету - літ.
2,7; роздягалень - літ. 3,4; душовій - літ. 5,6;парний - літ. 8, кабінету -
літ. 9, кухня - літ. 10, кафе - літ. 11., а також на та земельну ділянку
несільськогосподарського призначення площею 0,3 га, на якій вона розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішення
Ровеньківського міського суду Луганської області від 16 червня 2006 року за №
2-1824/06 якім за ОСОБА_2. визнане право власності на цю будівлю, яке
зареєстровано Антрацитівським бюро технічної інвентаризації в реєстрі права
власності на нерухоме майно 7 вересня 2007 року, реєстраційний номер 20202849,
та державний акт на право власності на землю серія ЛГ № 026549, виданий
Ребриківською сільською радою 02 жовтня 2001 року, на ім'я ОСОБА_2. визнати
такими, що втратили силу і зберігати в матеріалах цивільної справи.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської
області через Антрацитівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України