Справа № 22 - 6689/2007
рік                     Головуючий в 1-й
інстанції  Бабаніна В.А.
39                                                Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17"
грудня 2007 року.                                                                     м.
Дніпропетровськ

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської
області   в складі:

головуючого    судді - Рудь В.В.,

суддів                               - Осіяна О.М.,
Ремеза В А.,

при
секретарі                   - Панченко
Д.Б.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за
апеляційною скаргою Орджонікідзевського комунального підприємства
"Орджонікідзетеплоенерго"

на
рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12
червня 2007 року за позовом ОСОБА_1 до Орджонікідзевського комунального
підприємства "Орджонікідзетеплоенерго" про поновлення на роботі,
скасування наказу про дисциплінарну відповідальність, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

Рішенням
Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2007
року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано
незаконним наказ виконуючого обов'язки директора Орджонікідзевського
комунального підприємства « Орджонікідзетеплоенерго» від 20.12.2006 року за №
143 про звільнення ОСОБА_1 із посади головного бухгалтера Орджонікідзевського
комунального підприємства « Орджонікідзетеплоенерго» на підставі п.3. ч.1 ст.40
КЗпП України, та поновлено ОСОБА_1 на цій посаді із 20.12.2006 року. Стягнуто
із Орджонікідзевського комунального підприємства « Орджонікідзетеплоенерго» на
користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу 8760 гривень 33
коп. за вирахуванням суми прибуткового податку та інших обов»язкових платежів,
моральну шкоду триста гривень. В задоволенні інших вимог позивачки відмовлено.

Стягнуто
із відповідача на користь держави судові витрати 51 гривня, та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 гривень.

Рішення
в частині поновлення на роботі і виплати середньомісячного заробітку в розмірі
1304 грн.73 коп. допущено до негайного виконання.

В
апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду як
постановленого з порушенням норм матеріального та процесуального права, та
просить постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Суд першої
інстанції не врахував, що наказ №70 від 19.07.2006 року про притягнення
позивачки до дисциплінарної відповідальності вона не оскаржувала. Службові
записки на ім'я керівника підприємства про неналежне виконання обов'язків
позивачкою були розглянуті не пізніше шести місяців із дня вчинення проступку
позивачкою.   Тому   звільнення
позивачки   відбулося  за
проступок  на  роботі,

вчинений після
застосування до неї дисциплінарного стягнення. Також судом не враховано, що
відповідно до вимог ст..43-1 КЗпП України звільнення головного бухгалтера
підприємства проводиться без попередньої згоди профспілкової організації. Крім
того, позивачка не надала ніяких доказів спричинення їй моральної шкоди.

Перевіривши
матеріали справи , законність та обґрунтованість рішення суду і доводи апеляційної
скарги , колегія суддів вважає , що апеляційну скаргу слід відхилити , а
рішення суду залишити без змін із наступних підстав.

Як
вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 наказом виконуючого обов'язки директора
Орджонікідзевського комунального підприємства «Орджонікідзетеплоенерго» від
20.12.2006 року за № 143 звільнена з посади головного бухгалтера
Орджонікідзевського комунального підприємства «Орджонікідзетеплоенерго» на
підставі п.3. ч.1 ст.40 КЗпП України. В наказі вказано підстави для звільнення:
службова записка начальника служби збуту ОСОБА_2 від 19.07.2006 року; службова
записка начальника служби збуту ОСОБА_2 від 08.08.2006 року; службова записка
в.о. начальника ПЕВ ОСОБА_3
від 19.07.2006 p.;
наказ № 70 від 19.07.2006р. щодо винесення догани за несвоєчасне виконання
обов»язків, покладених на головного бухгалтера; не забезпечення своєчасного
складання даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства,
підписання її та подання в установлені строки до відповідних органів, що призвело
до накладання штрафних санкцій зі сторони відповідних державних органів; не
виконання ОСОБА_1 вимог Наказу Держказначейства України № 136 від 09.08.2006р.
« Про порядок взяття на облік фінансових зобов'язань підприємства», Наказу
Держказначейства України № 165 від 23.06.06. року «Про затвердження змін до
Порядку обліку зобов'язань розпорядників бюджетних коштів в органах Державного
Казначейства України», що привело до порушення фінансової дисципліни на
підприємстві та зірвало своєчасну оплату грошових коштів у сумі 160, 2 тис.
грн. підрядникам, за виконану роботу з ремонту теплових мереж, що в свою чергу
привело до затримки надходжень наступної черги виділення субвенцій, згідно
листа начальнику ВДКУ в м. Орджонікідзе від 27 вересня 2006 року.

Дослідивши
обставини у справі суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про
те, що ОСОБА_1 було звільнено за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України із порушенням
правил застосування дисциплінарних стягнень, передбачених ст.148 КЗпП України,
відповідно до якої дисциплінарне стягнення застосовується власником або
уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше
одного місяця з дня його виявлення. ОСОБА_1 була звільнена через п'ять місяців
після подання останньої службової записка начальника служби збуту ОСОБА_2
датованої 08.08.2006 року про ненадання бухгалтерією банківських виписок, що
тягне зрив подачі звітності.

Доводи
апеляційної скарги щодо правильного застосування дисциплінарних стягнень у
відношенні позивачки підтверджені частково щодо наказу № 70 від 19.07.2006
року, який позивачка не оскаржила та відносно якого суд не знайшов підстав для
скасування.

Але
приймаючи наказ про звільнення позивачки саме за систематичне невиконання
працівником своїх обов'язків, керівник підприємства необгрунтовано взяв за
підставу службові записки, строк притягнення до дисциплінарної відповідальності
по яких сплив і керівником підприємства інші дисциплінарні стягнення не
накладались. А що стосується підстави для звільнення: не забезпечення
позивачкою своєчасного складання даних бухгалтерського обліку та фінансової
звітності підприємства, підписання її та подання в установлені строки до
відповідних органів, що призвело до накладання штрафних санкцій зі сторони
відповідних державних органів, то в ній не вказано за який період це
відбувалося та немає посилання на дати. Тому таке формулювання є не конкретним.
В зв'язку із чим немає підстав для висновку про систематичне невиконання
позивачкою покладених на неї обов'язків.

Прийшовши
до висновку про незаконність звільнення позивачки саме на підставі п.3 ч.1
ст.40 КЗпП України, суд поновив її на роботі, та із застосуванням ст. 235 КЗпП
України стягнув на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу,
відповідно до довідки про середню заробітну плату, розмір якої відповідач не
оспорював.

Оскільки
незаконне звільнення, потягло за собою втрату нормальних життєвих зв'язків і
вимагало додаткових зусиль від позивачки, що призвело до моральних страждань,
то суд обґрунтовано стягнув на її користь 300 гривень на відшкодування
моральної шкоди, відповідно до вимог ст.237-1 КЗпП України.

Таким
чином, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив і оцінив обставини у
справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон , який їх регулює.

Керуючись ст.
307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Орджонікідзевського комунального підприємства  "Орджонікідзетеплоенерго"
відхилити.

Рішення
Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2007
року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двох місяців з моменту її проголошення.