справа №2-1926/07
РІШЕННЯ

Іменем України

12
вересня 2007 року                                                                            М.
Запоріжжя

Заводський
районний суд м.  Запоріжжя у складі:

Головуючого
судді      Забіяко Ю.Г.

при
секретарі               Вінник Л.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  третя
особа орган опіки та піклування,  про
позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. в інтересах
неповнолітньої доньки ОСОБА_2 у серпні 2007 року звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_3. про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог
позивач вказала,  що від шлюбу з
відповідачем народилася неповнолітня дитина ОСОБА_2,  1994 р.н.,
яка проживає разом з матір'ю. 09.07.1996р. шлюб між сторонами був
розірваний. Позивачка уклала шлюб з ОСОБА_4
07.08.1999р.,  вони проживають разом
та чоловік бажає усиновити дитину. Відповідач неодноразово висловлювався про
свою відмову від батьківства,  що
підтверджується нотаріально завіреними заявами від 06.04.1995р. та 05.11.1996р.
Відповідач на протязі більш як десяти років ні по утриманню,  ні по вихованню дитини не приділяв уваги.

Позивач
в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила,  що відповідач ніколи не цікавився життям
доньки,  матеріально та іншим шляхом не
утримував дитину,  тому вважає що є всі
обставини для позбавлення його батьківських прав відносно доньки.

Відповідач
визнав позов повністю,  пояснивши,  що дійсно бажає,  щоб його позбавили батьківства,  оскільки він не цікавився життям своєї
доньки,  ні усно ні письмово не
спілкувався з нею,  не проявляв
батьківської турботи,  матеріально нічим
не допомагав,  хоча мав таку можливість.

Представник
третьої особи висловилась про доцільність позбавлення батьківських прав
відповідача відносно неповнолітньої дитини.

Суд,  вислухавши пояснення сторін,  представника третьої особи,  вивчивши і дослідивши письмові матеріали
справи,  аналізуючи і оцінюючи надані
докази,  приходить до висновку,  що позов обґрунтований та підлягає
задоволенню з таких підстав.

Сторони
розірвали шлюб 09.07.1996р. (а.с. 8). їхня донька ОСОБА_2 народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1,  що підтверджується
свідоцтвом про народження,  актова запис
№374,  місце реєстрації відділ реєстрації
актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції М.
Запоріжжя (а.с. 7),  батьком дитини
записаний відповідач. Позивач 07.08.199р. уклала шлюб з ОСОБА_4 (а.с. 9).
Згідно довідки квартального комітету №111 позивач проживає з дитиною та
чоловіком за адресою М. Запоріжжя,  вул.
Челябінська,  2-е (а.с. 16). Відповідач
неодноразово висловлювався про свою відмову від батьківства,  що підтверджується нотаріально завіреними
заявами від 06.04.1995р. та 05.11.1996р. (а.с. 13-14).

Відповідач
визнав обставини,  що він дійсно
ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї дитини,  бо жодного разу після розлучення з позивачем
не спілкувався з дитиною,  не сплачував
аліменти,  та не прикладав ніяких на то
зусиль,  а це відповідно до  ст. 164 Сімейного кодексу України є законною
підставою для позбавлення його батьківських прав.

Відповідно
до  ст. 12 Закону України „Про охорону
дитинства" від 26.04.2001р. на кожного з батьків покладається однакова
відповідальність за виховання,  навчання
і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину,  піклуватися про її здоров'я,  фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання,  створювати належні
умови для розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть
відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських
обов'язків відповідно до

закону.

Таким
чином в судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи,  що є всі підстави для позбавлення відповідача
батьківських прав на підставі п.2 ч.1
ст. 164 Сімейного кодексу України,
оскільки він ухиляється від виконання обов'язків по вихованню
дитини,  але мав на те реальну можливість
та не вчиняв відповідних дій і це є актом його свідомої поведінки.

Згідно вимог  ст.  88 ЦПК
України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і
документально підтверджені судові витрати.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст. 88,  212-215 ЦПК України,   ст.
ст. 164,  165 СК України,   ст. 12 Закону України „Про охорону
дитинства" суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 задовольнити.

Позбавити
ОСОБА_3,  (ІНФОРМАЦІЯ_2,  який народився в М. Запоріжжі,  зареєстрований в М. Запоріжжі,  АДРЕСА_1) батьківських прав відносно його
доньки ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути
з ОСОБА_3. на користь ОСОБА_1. судовий збір у розмірі 8, 50 грн. та плату за
інформаційне-технічне забезпечення у розмірі 7, 50 грн.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Заводський
районний суд м.  Запоріжжя шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  або в порядку ч. 4  ст.  295
ЦПК України.