Справа №2-1306
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10
вересня 2007 року                                                                                 м.
Василівка

Василівський
районний суд Запорізької області в складі:

Головуючого
- судді                          Никандрової
CO.

секретарі                                             Пастернак
О.М.

за участю:

представника
позивача                    Контратьєвої
Н.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василівка цивільну справу за
позовом Закритого акціонерного товариства „Запорізький залізорудний
комбінат" (надалі - ЗАТ „ЗЗРК") до ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про розірвання договору найму,  виселення та стягнення заборгованості по
квартирній платі,  -

ВСТАНОВИВ:

В позові
зазначено,  що на підставі спільного
рішення адміністрації ЗАТ "ЗЗРК" та профспілкового комітету №32 від
30.05.1990 року ОСОБА_1. у зв'язку з трудовими відносинами на сім'ю з 3 чоловік
надана житлова площа в кімнаті №64 гуртожитку,
що належить позивачу на праві власності і розташований за адресою:
АДРЕСА_1. На нього ж був оформлений особовий рахунок. 16.08.1997 року ОСОБА_1.
звільнений з підприємства за власним бажанням.
Ніхто з сім'ї ОСОБА_1 на час пред'явлення позову у трудових відносинах з
позивачем не перебуває. За період з 01.08.2005 року по 01.06.2007 року
відповідач має заборгованість за квартирну плату,  електроенергію,  водопостачання,  опалення,
каналізацію в сумі 4643, 47 гривень. 28.09.2006 року між ЗАТ
"ЗЗРК" та ОСОБА_1. укладений договір найму житла №20/276-н,  п.25 якого передбачає розірвання договору
найму у разі несплати наймачем та членами його сім'ї квартплати та плати за
комунальні послуги за шість місяців. У зв'язку з несплатою відповідачами
заборгованості більш ніж за 6 місяців,
позивач просить суд розірвати договір найму житла №20/276-н від
28.09.2006р.,  виселити відповідачів та
їх неповнолітнього сина з гуртожитку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
зобов'язати їх знятися з реєстраційного обліку,  стягнути з відповідачів заборгованість в сумі
4643, 47 гривень,  а також витрати по
оплаті держмита та інформаційно-технічного розгляду цивільної справи.

У
судовому засіданні представник позивача Кондрат'єва Н.А. позов підтримала,  просила розірвати договір найму житла та
виселити відповідачів з кімнати в гуртожитку без надання іншого жилого
приміщення та стягнути заборгованість з квартирної плати та комунальні послуги.

Відповідач
ОСОБА_1. в судове засідання не з'явився,
про час і місце судового засідання повідомлений належним чином,  про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач
ОСОБА_2. позов визнала частково,
пояснила,  що згодна з тим,  що має заборгованість за квартирну плату та
комунальні послуги в сумі 4643, 47 грн.,
в решті вимог просила відмовити у задоволенні позову,  пояснила,
що вона є одинокою особою з неповнолітньою дитиною,  тому згідно
ст. 125 та  ст. 132 ЖК України не
підлягає виселенню з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення.

Вислухавши
пояснення представника позивача,
відповідача ОСОБА_2.,  дослідивши
матеріали справи,  суд вважає,  що позов підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Відповідно
до  ст. 132 ЖК України осіб,  перелічених у статті 125 цього Кодексу,  може бути виселено лише з наданням їм іншого
жилого приміщення.

2

Згідно з
вимогами  ст. 125 ЖК України одиноких
осіб з неповнолітніми дітьми,  які
проживають разом з ними,  не може бути
виселено без надання іншого жилого приміщення.

Зі
змісту положень Житлового кодексу України вбачається,  що в разі припинення сімейних відносин із
наймачем житлового приміщення колишні члени його сім'ї не втрачають права
користування займаним ними жилим приміщенням.

Згідно
п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання,  що виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України» №2 від 12.04.85 року при розгляді спорів,  що не урегульовані житловим законодавством,  суд застосовує норми цивільного
законодавства.

Відповідно
до  ст. 815 ЦК України наймач
зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло.

Відповідно
до  ст. 816 ЦК України у
договорі найму житла мають бути вказані особи,
які проживають разом з наймачем.
Якщо наймачами є кілько осіб,  їх
обов'язки є солідарними.

ст.  825
ЦК України
встановлює,  що договір найму житла може
бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця у разі невнесення
наймачем плати за житло за шість місяців,
якщо договором не встановлений більш тривалий строк.

Як
вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1.
перебував у трудових відносинах із позивачем.
У зв'язку з трудовими відносинами згідно спільного рішення засідання
адміністрації та профкому ЗЗРК №32 від 27.02.1991 року одержав кімнату
АДРЕСА_1,  що належить підприємству для
проживання сім'єю у складі трьох осіб на підставі ордера від 26 червня 1996 р.
№75.

На
теперішній час у спірній кімнаті зареєстровані відповідачі ОСОБА_1.,  ОСОБА_2. та їх неповнолітня дитина ОСОБА_3.

15.08.1995
року шлюб між ОСОБА_1. та ОСОБА_2. був розірваний,  з цього часу ОСОБА_1. в гуртожитку не проживає.

16.08.1997
року ОСОБА_1. було звільнено з підприємства за
ст. 38 КЗпП України за власним бажанням,
що підтверджено довідкою начальника відділу кадрів від 21.06.07 року.

22.09.2006
року між ЗАТ "ЗЗРК" та ОСОБА_1. підписаний договір найму житла №20/276-н.

Приймаючи до
уваги,  що договір найму житла укладений
відповідачем ОСОБА_1. в той час коли він не перебував в шлюбі з відповідачем
ОСОБА_2.,  яка не була членом його сім'ї
і не вказана в договорі,  зазначений
договір найму не створює для відповідача ОСОБА_2. прав і обов'язків,  а за ОСОБА_2. та її неповнолітнім сином
зберігається право користування жилим приміщенням на підставах,  визначених Житловим кодексом України. Одночасно
з тим на утриманні відповідача ОСОБА_2. перебуває неповнолітня дитина - ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,  тому суд
вважає неможливим її виселення з гуртожитку,
оскільки відповідно до  ст. 125 ЖК
України,  п.41 Примірного положення про
гуртожитки,  завт. постановою Ради
Міністрів УРСР від 03.06.1986 року не підлягають виселенню з гуртожитку одинокі
особи з неповнолітніми дітьми,  які
проживають разом з нею.

Одночасно
з тим,  встановлено,  що відповідач ОСОБА_1. уклав договір найму
житла,  обов'язки в частині плати за
договором найму житла він не виконує,
тому згідно п.25 договору у зв'язку з несплатою квартирної плати та
плати за комунальні послуги,  договір
найму підлягає розірванню,  а ОСОБА_1.
виселенню з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення.

Позовні
вимоги про стягнення квартплати та комунальних послуг підлягають задоволенню в
повному обсязі,  оскільки
встановлено,  що за період 01.08.2005
року по 01.06.2007 року відповідачам нарахована квартплата в сумі 4643, 47 грн.
За цей час відповідачами оплата комунальних послуг та квартирну плату не
проведена.

Згідно  ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним
витрати по сплаті держмита в сумі 51 грн. та витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн. покласти на відповідачів
ОСОБА_1. та ОСОБА_2.,  державне мито в
сумі 8, 50 грн. на відповідача ОСОБА_1.,
стягнувши вказані суми на користь позивача.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст. 125,  132 ЖК України,   ст.
ст.  509,  815,
825,  826 ЦК України,  п.п.40, 41
Примірного положення про гуртожитки,
затвердженого постановою Ради

3

Міністрів
УРСР від 3 червня 1986р. №208,
постановою Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання,  що виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985р.,   ст.
ст.  15, 15-1,  30, 62, 202-203 ЦПК України,  -

ВИРІШИВ:

Позов
підприємства з іноземними інвестиціями у формі закритого акціонерного
товариства "Запорізький залізорудний комбінат" до ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про розірвання договору найму,  виселення та стягнення заборгованості по
квартирній платі - задовольнити частково.

Розірвати
договір найму житла №20/276-н від 22.09.2006 року у гуртожитку ЗАТ ЗЗРК за
адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_1.

Виселити
ОСОБА_1 з гуртожитку ЗАТ ЗЗРК за адресою: АДРЕСА_1,  та зняти його з реєстрації за цією адресою.

Стягнути
з ОСОБА_1,  ОСОБА_2 солідарно
заборгованість з квартирної плати у сумі 4643, 47 /чотири тисячі шістсот сорок
три гривні 47 копійок/,  витрати на
сплату державного мита у розмірі 51 /п'ятдесят одна/ гривна,  витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду цивільної справи в сумі 30 /тридцять гривень/ на користь підприємства
з іноземними інвестиціями у формі закритого акціонерного товариства
"Запорізький залізорудний комбінат",
р/р 0001 у АКБ
„Індустриалбанк" м.
Запоріжжя,  МФО 313849.

Стягнути
з ОСОБА_1 витрати на сплату державного мита у розмірі 8, 50 /вісім гривень 50
копійок/ на користь підприємства з іноземними інвестиціями у формі закритого
акціонерного товариства "Запорізький залізорудний комбінат",  р/р 0001 у АКБ
„Індустриалбанк" м.  Запоріжжя,  МФО 313849.

В решті позовних
вимог - відмовити.

Рішення
суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через
Василівський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення
суду протягом десяти днів з дати проголошення рішення і поданням після цього
апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК
України.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження подано не було.