Справа № 2-2031 2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 вересня 2007 року                                    Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді                                                                           Кричиної А.В.

при секретарях                                                                                   Кисіль М.В.

Задорожньому А.Г. розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до  Товариства  з
обмеженою  відповідальністю  "Ві
Ар Саплай",   3-тя
особа  ОСОБА_2,   про
поновлення   на  роботі
та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

До суду з
позовом звернувся позивач до відповідача про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, мотивуючи свої вимоги тим, що він працював на посаді менеджера
зі збуту ТОВ "Ві Ар Саплай" з 02.06.2004 року. 22.01.2007 року він
повідомив директора відповідача про необхідність 23.01.2007 року пройти
щомісячний медичний огляд із своєю малолітньою дочкою, проти чого директор не
заперечував. 23.01.2007 року позивач на роботу не з'явився, у зв'язку з
знаходженням на прийомі у лікарні. 24.01.2007 року він з'явився на роботу,
жодних претензій з боку директора до нього не було, ніяких пояснень з приводу
відсутності у нього не витребовувалось. 14.02.2007 року він захворів та
перебував на лікарняному з 14.02.2007 року но 23.02.2007 року, про що було повідомлено відповідача його
сестрою. 19.02.2007 року він отримав листа від відповідача про те, що відносно
нього складено акт у зв'язку з його відсутністю на роботі 14.02.2007 року. Він
одразу ж 21.02.2007 року направив листа відповідачу про перебування на
лікарняному. З 26.02.2007 року по 07.03.2007 року позивач знову перебував на
лікарняному, але не зважаючи на це, 28.02.2007 року він отримав листа про
звільнення його з займаної посади за прогул без поважних причин. Вважає своє
звільнення незаконним, оскільки за весь час роботи у відповідача до нього
будь-які види дисциплінарних стягнень не застосовувались, жодні письмові
пояснення з нього не витребовувались, наказ про його звільнення було підписано
28.02.2007 року за проступок, який начебто мав місце 23.01.2007 року, тобто
після спливу місячного терміну з дня його виявлення, наказ про звільнення було
підписано під час перебування його на лікарняному.

В суді позивач
та його адвокат позов підтримали, просили його задовольнити, поновити позивача на займаній посаді у ГОВ "Ві Ар
Саплай". стягнути з відповідача на користь позивача середній
заробіток за час вимушеного прогулу з урахуванням індексації і зміни посадових
окладів з моменту звільнення і до дня поновлення на роботі, зобов'язати
директора відповідача здійснити виправлення до трудової книжки позивача з
приводу відомостей про роботу, покласти судові витрати на відповідача.

Представники
відповідача та 3-тьої особи в суді позов не визнали, проти його задоволення заперечували, при цьому пояснили, що
вважають застосування дисциплінарного стягнення до позивача у виді
звільнення за прогул законним.

Суд, вислухавши
пояснення позивача, його адвоката, представників відповідача та третьої особи, свідків ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5.. ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8., дослідивши
письмові докази по справі вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до наказу № 9 від 02.06.2004 року ОСОБА_1. був прийнятий на
посаду менеджера зі збуту ТОВ "Ві Ар Саплай". з
окладом згідно штатного розкладу ( а.с. 91).

2

Відповідно до
наказу № 10 від 28.02.2007 року ТОВ "Ві АР Саплай" ОСОБА_1. звільнено з
13.02.2007 року за прогул без поважних причин відповідно до п.4.ст.40 КЗпП
України (а.с. 90).

Згідно
лікарняного листа серії ААП № 416351 Вишгородської центральної районної лікарні ОСОБА_1. перебував на лікарняному у період з 26.02.2007 року по
08.03.2007 року з діагнозом ГРВУ ( а.с. 12).

Судом встановлено, що 23.01.2007 року позивач не вийшов на роботу без
попередження адміністрації відповідача про причини, про що свідчать: -
пояснення представників відповідача, 3-ї особи ОСОБА_2., свідків
ОСОБА_6., ОСОБА_7.,
ОСОБА_4., ОСОБА_3.;
- акт не виходу на роботу, який підписаний в тому числі і директором
відповідача ОСОБА_2. ( а.с. 108). Зазначені докази спростовують пояснення
позивача, що про свою відсутність він попередив особисто директора ТОВ "Ві
Ар Саплай" ОСОБА_2.

Суд не визнає
неявку позивача на роботу 23.01.2007 року з поважних причин, оскільки про
необхідність проходження періодичного медичного огляду дитини він знав
завчасно, та мав можливість звернутись до
адміністрації відповідача з відповідною заявою у встановленому законом
порядку. Отже судом встановлено, що 23.01.2007 року позивач вчинив прогул,
тобто був відсутній на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без
поважних причин.

Згідно ст. 40 ч.
1 п. 4 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення
строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим
ним органом лише у випадку, в тому числі прогулу без поважних причин.

Згідно ст. 147
КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів
стягнення: 1.) догана; 2) звільнення.

Згідно ст. 148
КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим
ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця
з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у
зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Згідно ст. 149
КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. Стягнення оголошується
в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно ст.47
КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення
видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. У разі звільнення
працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний
також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи.

Згідно ч.3 ст.
40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності.

Судом
встановлено, що при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності
адміністрацією відповідача були дотримані вимоги, передбачені ст.ст. 148, 149 КЗпП
України, так позивачу 24.02.2007 року
пропонувалось надати письмові пояснення, від дачі яких позивач відмовився,
про що свідчить акт на а.с. 109, пояснення свідків ОСОБА_9., ОСОБА_10., які пояснили, що
у їх присутності ОСОБА_1.
відмовився давати пояснення ОСОБА_4., який на той час був заступником
директора.

Разом з тим, в
порушення вимог ст. ст. 47, 149 КЗпП України наказ про звільнення ОСОБА_1. з 13.02.2007
року відповідачем видано лише 28.02.2007 року. Звільнення працівників заднім числом не допускається. З
наказом про звільнення позивач ознайомлений не був. Зі змісту наказу та
копії листа відповідача позивачу від 14.02.2007 року, згідно якого ОСОБА_1.
попереджався про можливість застосування до нього дисциплінарного стягнення за відсутність 14.02.2007 року на
роботі (а.с.6), а також з записів в трудовій книжці позивача за №№ 19, 20 (
а.с. 130-131) вбачається, що у вказаний період відповідач не мав намір звільняти
позивача.

3

Крім того,
позивача було звільнено у період перебування ОСОБА_1. на лікарняному,
що не допускається відповідно до вимог ч.3 ст. 40 КЗпП України.

Згідно ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави
працівник повинен бути поновлений на попередній роботі. При винесенні
рішення про поновлення на роботі орган,
який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішення про
поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, підлягає
негайному виконанню.

З огляду на
викладене, позивача слід поновити на роботі та стягинути з відповідача на користь ОСОБА_1. середній заробіток за час вимушеного прогулу з
урахуванням індексації.

Згідно довідки про середню
заробітну плату ОСОБА_1.,
його середньомісячна зарплата складає 504,25 грн., а середньоденна - 10,88
гри. (а.с. 92).

З відповідача
підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.02.2007 року по
14.09.2007 року, за 6 місяці та 10 робочих днів в сумі 3134,30 грн.
(504,25 х 6 + 10,88 х 10 = 3134,30). З урахуванням індексу інфляції за січень-серпень 2007 року, який склав 100,5%, розмір
середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає 3309,82 грн.

Оскільки задоволено позовні вимоги позивача про поновлення на роботі, суд
вважає необхідним зобов'язати відповідача внести відповідні
записи до трудової книжки ОСОБА_1.

Згідно ст. 88
ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові
витрати по справі: судовий збір в сумі 51,00 грн. та 30,00 гри. витрати за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 40, 43, 47, 147, 148, 149, 235 КЗпП України,
ст. 10, 15, 60, 61. 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р 1 Ш И В:

Позов ОСОБА_1задовольнити частково.

Поновити
ОСОБА_1на роботі на посаді менеджера по збуту Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ві Ар Саплай".

Стягнути з
Товариства з обмеженою відповідальністю "Ві Ар Саплай" на користь
ОСОБА_1середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 3309,82 грн. з
урахуванням податків та індексу інфляції.

Зобов"язати
Товариство з обмеженою відповідальністю "Ві Ар Саплай" внести
відповідні записи до трудової книжки ОСОБА_1.

Стягнути з
Товариства з обмеженою відповідальністю "Ві Ар Саплай"'. на користь
держави судовий збір в сумі 51,00 грн. та 30,00 грн. витрати за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення в
частині поновлення ОСОБА_1на роботі підлягає негайному виконанню.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
20-ти денний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку.

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м.
Києва шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається протягом 10 днів.