РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24 вересня 2007
року Калінінський районний суд м.
Горлівки Донецької області в складі:

головуючого
судді - Жуковій О.Є.

при секретарі -
Караченковій Р.Л.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Горлівки справу за позовом ОСОБА_1 до Горлівської міської ради про
визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з вказаним позовом про визнання права власності на будинок
та надвірні будівлі,  вказавши,  що будинок АДРЕСА_1 належить її батьку,  ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1
її батько помер. За час свого життя він уклав заповіт,  яким залишив їй у спадок спірний будинок з
усіма надвірними будівлями.

На
теперішній час ОСОБА_1 бажає отримати свідоцтво про право на спадщину по
заповіту,  через що звернулася до
нотаріальної контори,  проте їй було
відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину,  через те,
що відсутній акт прийому в експлуатацію на прибудову до будинку та
самочинно збудовані надвірні будівлі. Оскільки прийняти в експлуатацію будівлю
на теперішній час неможливо через смерть батька,  вимушена звернутися до суду з вказаним
позовом,  якому просила визнати за нею
право власності на жилий будинок та на надвірні будівлі,  розташовані за адресою: АДРЕСА_1

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги,  надала суду пояснення аналогічні викладеним в
заяві. Просила позов задовольнити.

Відповідач
надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність не навівши будь-яких
заперечень на доводи позивача.

Суд,  заслухавши пояснення позивача ,  дослідивши матеріали справи,  приходить до наступного.

Як
вбачається з матеріалів справи Рішенням виконкому Горлівської міськради від
03.02.1958 року ОСОБА_2- батьку позивачки (а.с. 4),  було виділено земельну ділянку в безстрокове
користування для будівництва жилого будинку ,
що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 7). Довідкою ,  виданою 06.10.1999 року Горлівським міським
відділом комунального господарства встановлено,
що АДРЕСА_2,  змінено на АДРЕСА_1
(а.с. 13).

Вищевказана
земельна ділянка була відведена в натурі та передана в користування
ОСОБА_2(а.с. 8).

Відповідно
до дозволу на виконання будівельних робіт від 03.02.1961 року ОСОБА_2 було
дозволено будівництво індивідуального жилого будинку з надвірними будівлями на
присадибній ділянці (а.с. 9) та було затверджено проект забудівлі ,  який включав в себе будівництво жилого
будинку,  сараю,  вбиральні,
літньої кухні ,  гаражу (а.с.
10),  що також було передбачено договором
про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва
індивідуального жилого будинку від 08.06.1958 року (а.с. 11-12).

Актом
прийомки в експлуатацію від 28 травня 1962 спірний жилий будинок було прийнято
в експлуатацію (а.с. 13).

Довідкою,  виданою КП "Горлівське міське БТІ"
зазначено,  що на земельній ділянці за
адресою: АДРЕСА_1 самочинно збудовані сараї Б,
Д,  літня кухня-сарай -В,

вбиральня
Г,  а також відсутній акт прийомки на
прибудову А1 -1( а.с. 20),  що
відображено також в технічному паспорті,
долученому до справи (а. с.  19)

Згідно  ст.
375 ЦК України
власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі,  споруди та інше нерухоме майно,  яке згідно
ст.  331 ЦК України виникає
з моменту завершення будівництва.

Таким
чином,  з урахуванням викладеного,  суд приходить до висновку,  що батьком позивачки - ОСОБА_2 3а час життя
було набуто право власності на жилий будинок та надвірні споруди,  розташовані за адресою : АДРЕСА_1.

При
цьому,  суд не може погодитися,  з тим,
що вказані в довідці БТІ надвірні будівлі самочинно забудовані (ч.1  ст.
376 ЦК України),  оскільки будівництво спірних споруд було
передбачено проектом забудівлі ,
дозволом на виконання будівельних робіт та договором про надання
земельної ділянки (а.с. 9, 10, 11).

Вирішуючи
позовні вимоги в частині визнання права власності на спадкове майно,  судом встановлено наступні факти.

Згідно заповіту від 29 червня 1989 року (а.с. 21) ОСОБА_2 3аповів належний
йому жилий будинок з усіма надвірними будівлями ,  що знаходиться в АДРЕСА_1 ,  ОСОБА_1- позивачу.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_2  помер (а.с. 6).

Після
його смерті відкрито спадкову справу 02 грудня 2005 року,  заяву про відмову від спадщини подала
ОСОБА_3,  дружина спадкодавця,  яка відмовилась від належної їй частки
спірного житлового будинку ,  на який спадкодавець
залишив заповіт,  на ім'я позивача (а.с.
29).

ст.
1268 ЦК України
передбачено,  що спадкоємець за заповітом
або законом має право прийняти спадок або не прийняти його. Незалежно від часу
прийняття спадку воно належить спадкоємцю з часу його відкриття .

Враховуючи
викладене,  суд приходить до
висновку,  що позовні вимоги ОСОБА_1
засновані на законі,  не порушують прав
та інтересів інших осіб та знайшли своє обгрунтування в судовому
засіданні,  в зв'язку з чим позов
підлягає задоволенню.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.   ст.  331, 375, 376 ,  1268 ЦК
України ,  ст.  10, 11,
209,  212, 214, 215,  217,
218 ЦПК України,  суд , -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
задовольнити в повному обсязі.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок з усіма надвірними спорудами,  а саме: прибудова А'-l,
сарай -Б,  літня
кухня-сарай-В,  вбиральня -Г,  сарай -Д,
споруди № 1-5,  1-І І,  що розташовані АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10- денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.