№2-1662/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада
2007р.   Костянтинівський міськрайонний
суд Донецької області у складі:

головуючого   судді                                Янюка
Ю. Б.

при секретарях                        Бочарової Т.В.,
Москалець Ю.В.

за участю

представника
позивача                           ОСОБА_3.

відповідача                                               ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу, -

ВСТАНОВИВ:

4 липня 2007
року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики. Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що
11 травня 2007 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, за
яким він передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 42000грн., які той
зобов'язався повернути в строк до 15 червня 2007 року. Цим же договором передбачена
сплата відповідачем штрафу в розмірі не сплаченої в строк суми заборгованості у
разі порушення ним цього зобов'язання. На підтвердження укладення зазначеного
договору відповідачем була складена розписка. У зазначений договором позики
строк і

по теперішній
час відповідач своє зобов'язання щодо повернення суми боргу не виконав.

Позивач вважає,
що з відповідача слід стягнути грошові кошти в розмірі 42000грн., а також штраф
в розмірі не сплаченої в обумовлений договором позики строк, сума якого складає
42000грн.

Таким чином, за
договором позики та у зв'язку з порушенням зобов'язання просив стягнути з
відповідача 84000грн. та судові витрати.

У судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_3. підтримав позовні вимоги, посилаючись
на ті ж обставини, що й у позовній заяві.

Відповідач позов
не визнав, оспорюючи договір позики на тій підставі, що грошові кошти ним
насправді від позивача не одержувались. Він пояснив суду, що в лютому 2007 року
згідно укладеного між ним, як приватним підприємцем, та ВАТ "Агрохім"
М.Луганська, директором якого є позивач

ОСОБА_1,
договору купівлі-продажу, він поставив цьому підприємству 16 тон сульфату
калію, отримавши від підприємства на свій розрахунковий рахунок вартість цього
товару в розмірі 39053грн. У квітні 2007 року було встановлено, що цей товар не
відповідає якості, і він пообіцяв позивачу повернути підприємству отримані
гроші. Але ці відносити були оформлені не належним чином. 11 травня 2007 року
під диктовку представника позивача він написав розписку про начебто взяті у позивача
в борг гроші в розмірі 42000грн., які він зобов'язався повернути через місяць,
та про сплату штрафу у разі невиконання цього зобов'язання. Фактично ці гроші
від позивача він не

отримував і не
повертав до цього часу. Згодом відносно нього була відкрита кримінальна справа
і він у теперішній час притягається до кримінальної відповідальності за
шахрайство.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що у задоволенні
позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом
встановлено, що 22 лютого 2007 року між приватним підприємцем ОСОБА_2 та ТОВ
"Агрохім" М.Луганська у особі його директора ОСОБА_1. був укладений
договір купівлі-продажу, по умовам якого відповідач зобов'язався поставити
вказаному підприємству 16 тон

сульфату калію
вартістю 39200грн.(а.с.27). За вказаний товар підприємство перерахувало на
рахунок відповідача гроші в розмірі 39053грн. (а.с.28-29).

18 квітня 2007
року ТОВ "Агрохім" встановило, що поставлений відповідачем товар не є
сульфатом калію вдобрювальним (а.с.31) і за його заявою 6 серпня 2007 року
відносно відповідача ОСОБА_2
порушена кримінальна справа по факту заволодіння чужим майном шляхом обману
(шахрайство) (а.с.36).

Таким чином,
судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є
суб'єктом господарювання і між ним, та ТОВ "Агрохім", яке очолює
позивач ОСОБА_1, склалися відповідні відносини в сфері господарювання.

При таких
обставинах, встановивши порушення відповідачем договірних зобов'язань у вигляді
поставки товару неналежної якості, підприємство має право звернутись з відповідним
позовом до господарського суду про стягнення з відповідача вартості неякісного
товару, або з цивільним позовом про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої у
зв'язку зі злочином, що і було зроблено ТОВ "Агрохім" в межах
кримінальної справи по звинуваченню ОСОБА_2 за
ст.190ч.2 КК України (а.с.38).

За наявністю
вказаних доказів і відсутністю будь-яких особистих відносин між позивачем та
відповідачем, суд вважає встановленим, що договір позики грошових коштів, про
яку йдеться в розписці від 11 травня 2007 року (а.с.5), між ними фактично не
укладався, грошові кошти у вказаній сумі ОСОБА_2 від
ОСОБА_1. насправді не одержував, і у такий спосіб малося на увазі з боку
ОСОБА_1. закріплення зобов'язання відповідача про повернення коштів за поставку
неякісного товару.

В даному випадку
не можуть також бути застосовані норми ст.1053 ЦК України про новацію боргу у позикове зобов'язання,
оскільки така заміна не проведена з додержанням вимог про новацію.

Керуючись ст.ст.
1046,1051,1053 ЦК України,
ст.ст.212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження до Костянтинівського міськрайонного суду протягом десяти
днів з дня проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.