Справа №2-740/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05
жовтня 2007 року    Южноукраїнський
міський суд Миколаївської області

в
складі: головуючого-судді                                                       -
Савіна О.І.

при
секретарі                                                                               -
Прокопенко Л.Ю.

за
участю прокурора                                                                   -
Свінтковської В.В.

представника
відповідача  - ОСОБА_2

розглянув
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Южноукраїнську справу за
позовом прокурора м. Южноукраїнська в інтересах держави в особі
Южноукраїнського міського центру зайнятості Миколаївської області до ОСОБА_1
про стягнення незаконно отриманих коштів у вигляді допомоги по безробіттю в
сумі - 3.278 грн. 32 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
в інтересах держави в особі Южноукраїнського міського центру зайнятості
Миколаївської області звернувся з позовом до відповідача, оскільки остання в незаконний
спосіб отримала кошти у вигляді допомоги по безробіттю в сумі 3.278 грн. 32
коп. і відмовляється повернути державі.

Свої
вимоги мотивує тим, що відповідач з 13.09.2004 р. по 14.04.2005 р. та 19.12.06
р. по 26.02.2007 р. була зареєстрована в Южноукраїнському міському центрі
зайнятості, як безробітна та отримувала допомогу по безробіттю.

При
звернені до Южноукраїнського МЦЗ відповідач повідомила, що не була
зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не
займається, пенсію не отримує, про що написані нею заяви на основі яких
зроблено записи в картках персонального обліку. Як вказує позивач в порушення
ст. 1, 2 Закону України «Про зайнятість населення», відповідач офіційно була
зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності в виконавчому комітеті
Южноукраїнської міської ради, таким чином з 08.08.2003 р. до моменту виявлення,
реєстрація не була скасована, а відповідач являлась підприємцем.

За
період з 13.09.2004 р. по 14.04.2005 р. та з 19.12.2006 р. по 26.02.2007 р. відповідач
незаконно отримала допомогу по безробіттю та матеріальну допомогу у період
професійного навчання, яке вона проходила як кандидат на посаду в ЮУ МЦЗ на
загальну суму - 3.278 грн. 32 копійки.

Свої вимоги
позивач підтримав в повному обсязі.

Відповідач
позов не визнала та показала, що в 2003 році зареєструвалась як приватний
підприємець, але до самої діяльності не приступала таким чином вказала на те,
що ніяких доходів не отримувала, про що свідчить довідка Южноукраїнської
податкової інспекції про її доходи з 2003 по 2007 роки.

Також
вказує на те, що позивач не вірно розуміє положення самого Закону України «Про
зайнятість населення» зокрема п.2 ст. 28 з якої слідує, що право на допомогу по
безробіттю мають незайняті (непрацюючі) громадяни, які визнані в установленому
порядку безробітними, відповідач вважає, що отримала кошти на основі
вищевказаної норми Закону де не має обмежень по відношенню до осіб які мають
статус приватних підприємців, акт реєстрації приватним підприємцем не впливає
на статус безробітного і не впливає на умови виплати допомоги.

При
розгляді справи по суті вивчивши матеріали позову, допитавши свідка ОСОБА_3 та
оцінивши докази встановлено, що дійсно Южноукраїнський міський центр зайнятості
є державним органом і представляє інтереси держави, у своїй діяльності
керується Законам України «Про зайнятість населення» та «Про
загальнообов'язкове державне страхування на випадок безробіття».

Реєструючись
як безробітня в Южноукраїнському МЦЗ шляхом звернення з заявами від 13.09.2004
р. та з 19.12.2006 р. відповідач не спростувала той факт, що вона зареєстрована
як суб'єкт підприємницької діяльності не повідомила, що трудовою діяльністю не
займається, пенсію не отримує, тощо.

Така
ситуація призвела до того, що на основі такої заяви Южноукраїнським МЦЗ
зроблено записи в картах персонального обліку, що є порушенням ст.ст. 1, 2
Закону України «Про зайнятість населення».

Відповідач
офіційно була зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності в виконавчому
комітеті Южноукраїнської міської ради, підтвердженням того є лист Державного
реєстратора відділу реєстрації, управління економіки Южноукраїнської міської
ради Миколаївської області від 12.06.07 р. № 210, а датою реєстрації
відповідача як суб'єкта підприємницької діяльності є 08.08.2003 p..

При задоволенні
даного позову, суд виходить із вимог які закріплені в ст.ст. 1, 2 Закону
України «Про зайнятість населення» та положення про порядок реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних,
виплати допомоги по безробіттю, а також умови подання матеріальної допомоги в
період професійної підготовки та перепідготовки затвердженою постановою КМУ від
27 квітня 1998 р. № 578 ст. ст. 8, 36 ч.2 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з
яких слідує, що виплати допомоги по безробіттю, а також умови подання
матеріальної допомоги в період професійної підготовки та перепідготовки,
реєстрація та облік громадян, які звертаються за сприянням у працевлаштуванні
здійснюється державною слу4жбою зайнятості за місцем постійного проживання за
умови пред'явлення паспорта, трудової книжки, а в разі потреби, військового
квитка, документа про освіту, тощо. Цей перелік документів є вичерпним і
розширеному тлумаченню не підлягає. Крім перелічених документів службі
зайнятості заборонено витребувати додаткові довідки і документи без начальної
на те потреби.

Відповідно
до ч.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування на випадок безробіття» - зареєстровані особи, зареєстровані в
установленому порядку, як безробітні, зобов'язані своєчасно надавати відомості
про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання
соціальних послуг.

В разі
одержання допомоги по безробіттю шляхом обману, тобто з дня виявлення факту
обману-12.06.2007 року, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними стягуються з цієї особи відповідно до
Законодавства України з моменту винесення обставин, що впливають на умови
виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Оскільки
дії ОСОБА_1 завдали шкоди інтересам держави в проведенні політики зайнятості
населення, т. я. держава виступає гарантом забезпечення застрахованих осіб та
надання їм відповідних соціальних послуг Фондом загальнообов'язкового
державного соціального страхування в Україні вимоги позивача в інтересах
держави в особі Южноукраїнського міського центру зайнятості є законними та
обґрунтованими, а заперечення відповідача та його представника не відповідають
вимогам Закону та не відтворюють дійсні обставини спору.

На
переконання суду точка зору відповідача та його представника щодо невірного
тлумачення позивачем норм Закону України «Про зайнятість населення» є хибною.

Враховуючи
вищевикладене, та керуючись п.п. «б» п.3 ст.ст. 1, 2 Закону України «Про
зайнятість населення», ст.ст. 8, 36 ч.2 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст.ст. 4, 11, 57, 60, 211,
212, 213, 214,215,218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити в повному обсязі.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Южноукраїнського міського центру зайнятості Миколаївської
області незаконно отримані кошти у вигляді допомоги по безробіттю на загальну
суму - 3.278 грн. 32 коп..

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Южноукраїнського міського центру зайнятості Миколаївської
області державне мито в сумі - 51 грн. та судові витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн.

Рішення
може бути оскаржено шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження до
Апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд на
протязі 10 днів, а також апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської
області на протязі 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення.