Справа №2-471607.
РІШЕННЯ

Іменем України

11 жовтня   2007 року Голосіївський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого
судді                                                                                     Плахотнюк
К.Г.

при секретарі                                                                                             Токаревій
М.Г.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу,

встановив:

сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.09.1988 року. Від шлюбу мають дочку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Позивач
звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб,
посилаючись на те, що їх спільне з відповідачем сімейне життя не склалося через
деякий час після народження дитини вони фактично припинили шлюбні відносини.
Протягом трьох років вони проживають окремо, спілкуються тільки з приводу
виховання та утрманання дитини, не підтримують подружніх стосунків, просив шлюб
їх розірвати. Спорів з приводу спільного майна не буде, просив розірвати їх
шлюб.

У судовому
засіданні позивач підтримав заявлений ним позов, просила шлюб розірвати.

Відповідач у
судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу, посилаючись на те,
що їх з позивачем шлюб необхідно розірвати з наведених позивачем підстав, які
відповідають дійсності.

Суд вислухавши
позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає
задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх
стосунків, не ведуть сумісного господарства, не мають загального бюджету.
Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити їхнім інтересам та
інтересам їх дитини.

Відповідно до
вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо
буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

З огляду на
викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження
сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі, шлюб існує формально і може
бути розірваний.

Суд вважає
можливим, покласти витрати по сплаті державного мита на позивача, а відповідача
від таких витрат звільнити.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 104,110,112 СК України, ст.ст. 27, 31, 208,213
ЦПК України, -

вирішив:

позов
задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1
і ОСОБА_2, зареєстрований 22 вересня 1988 року у Палаці реєстрації шлюбів і
новонароджених м. Києва, актовий запис № 4971, розірвати.

При реєстрації
розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 17 грн. 00 коп. державного мита, звільнивши
ОСОБА_2 від сплати державного мита.

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції необхідно подати до цього ж
суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через
суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.