Справа №
вересня 2007 року                                                     м.  Монастирище
районний суд
головуючої-судді:        Мазай Н.В.
секретарі :                                   Возній
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Монастирище справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  третя особа
голова села Леськове Гаврилюк Анатолій Іванович про відшкодування моральної
06.08.2007 року звернувся в суд з позовом до відповідача,  третя особа голова с Леськове
Монастирищенського району Черкаської області,
про стягнення моральної шкоди посилаючись на те,  що в його користуванні до 21.04.2004 року
знаходилась присадибна земельна ділянка в розмірі 0, 23 га. Рішенням виконкому
Леськівської сільської ради Монастирищенського району від 21.04.2004 року та
рішенням від 12.08.2004 року внесено зміни до земельно-кадастрового обліку і
йому зменшено розмір земельної ділянки до 0, 20 га,  а сусіду - відповідачу у справі - збільшено
до 0, 22 га. Рішенням Монастирищенського районного суду від 25.04.2005 року у
справі за його позовом рішення виконкому Леськівської сільської ради
Монастирищенського району № 16 від 21.04.2004 року та рішення № 39 від
12.08.2004 року визнані недійсними та зобов'язано виконком Леськівської
сільської ради відновити межу і встановити межові знаки. Ухвалою апеляційного
суду Черкаської області від 29.07.2005 року вказане рішення Монастирищенського
районного суду скасоване в частині покладення на сільську раду обов'язку
встановити межові знаки. Рішенням Жашківського районного суду Черкаської
області від 05.10.2005 року у справі за його позовом до відповідача
ОСОБА_2.  та Леськівської сільської ради
Монастирищенського району задоволено повністю та рішення Леськівської сільської
ради Монастирищенського району № 16 від 21.04.2004 року та рішення № 39 від
12.08.2004 року визнані недійсними,
зобов'язано виконком Леськівської сільської ради відновити межу і
встановити межові знаки. Апеляційна скарга ОСОБА_2.  на вказане рішення Жашківського районного
суду Черкаської області від 05.10.2005 року ухвалою апеляційного суду
Черкаської області від 09.12.2005 року залишена без розгляду. Постановою
Монастирищенського районного суду від 25.10.2006 року в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2.  до нього та до
Леськівської сільської ради Монастирищенського району у справі про визнання дій
органу місцевого самоврядування та його посадових осіб недійсними (
неправомірними) повністю відмовлено,  і
вказана постанова ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 01.02.2007
року залишена без змін. 21.04.2006 року комісією сільської ради було складено
акт про виконання рішення Жашківського районного суду. Відповідно до акту
ОСОБА_2.  зобов'язано пере двинути
металічну сітку з його земельної ділянки до межових знаків. Постановою від
05.05.2006 року ДВС Монастирищенського РУЮ виконавче провадження закінчила.
ОСОБА_2.  злісно ухиляється від виконання
рішення Жашківського районного суду та рішення Леськівської сільської ради Монастирищенського
району. На його заяви про виділення депутата сільської ради,  для того щоб він був присутнім при
перенесенні ним металевої сітки ОСОБА_2.
до межових знаків голова села належним чином не реагує. Поїздки в
Жашківський районний суд,
Монастирищенський районний суд Черкаської області,  листування з апеляційним судом Черкаської
області,  невиконання ОСОБА_2.  рішення суду негативно вплинуло на стан
здоров'я позивача,  в нього піднявся
тиск,  він почав хворіти. Вважає,  що своїми незаконними діями відповідач
спричинив йому моральну шкоду,  яку він
оцінює в 3000 гривень.

В судове засідання позивач ОСОБА_1.
не з'явився. Про дату,  час та
місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.
Представництво своїх інтересів в судовому засіданні доручив ОСОБА_1.

В судове
засідання відповідач ОСОБА_2.  не
з'явився. Про дату,  час та місце
розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Представництво
своїх інтересів в судовому засіданні доручив ОСОБА_2.

Суд
вважає за можливе на підставі  ст.  38 ЦПК України,  яка дає право сторонам брати участь у
цивільній справі особисто або через представника,  розглянути справу у відсутності сторін,  але за участю їх представників.

Представник
позивача ОСОБА_3.  ( діє за дорученням №
137 від 25.07.2007 року посвідченого секретарем Леськівської сільської ради
Монастирищенського району( а.с.  37 )) в
судовому засіданні позов підтримала повністю та пояснила,  що рішенням суду зобов'язано Леськівську
сільську раду встановити межові знаки. Землевпорядником складено акт від
21.04.2006 року згідно з яким ОСОБА_2.
зобов'язано перенести металеву сітку на межові знаки. На сьогоднішній
день сітка не перенесена і знаходиться на їх земельній ділянці. Позивач
неодноразово звертався в сільську раду щоб виділили депутата і він сам би
переніс сітку. Відповідного реагування з боку сільської ради не має. В позивача
погіршився стан здоров'я,  піднявся тиск.
Доказів того,  що погіршився стан
здоров'я і піднявся тиск в зв'язку з вказаними подіями,  у позивача не має. З яких міркувань виходив
позивач при визначенні розміру моральної шкоди представник пояснити в судовому
засіданні не змогла. Просить позов задоволити повністю.

Представник
відповідача ОСОБА_2.  ( діє за дорученням
№ 443 від 14.09.2007 року посвідченого секретарем Леськівської сільської ради
Монастирищенського району( а.с.  36 )) в
судовому засіданні позов не визнала повністю та пояснила,  що вважає рішення Жашківського районного суду
від 05.10.2005 року незаконним та оскаржує його у вищестоящі інстанції. За
позовом про стягнення з відповідача моральної шкоди вважає,  що він не підлягає до задоволення оскільки
позивач не надав доказів того,  що в
нього погіршився стан здоров'я як вказано в позовній заяві,  тому,
що в даний час позивач почуває себе чудово і знаходиться на заробітках в
м.  Москва. Крім того,  вважає,
що поїздки по судах та листування з ними не може бути підставою для
стягнення моральної шкоди оскільки відповідач також їздить в суди різних
інстанцій. Просить в задоволенні позову відмовити.

Третя
особа голова с.  Леськове Монастирищенського
району Черкаської області Гаврилюк А.І. в судовому засіданні пояснив,  що вказаний позов є наслідком справ,  які розглядали в судах з цього приводу
раніше. Конфлікт між сусідами виник давно. Відповідно з рішенням Жашківського
районного суду на Леськівську сільську раду Монастирищенського району покладено
обов'язок виділити ОСОБА_1.  0, 23 га
земельної ділянки та встановити межові знаки між сусідськими земельними
ділянками. За постановою відділу ДВС у Монастирищенському районі він забезпечив
вихід землевпорядника на місце знаходження земельних ділянок,  яка після їх обміру встановила межові знаки.
Вказані дії землевпорядника проводились за участі і в присутності обох сторін
конфлікту та були в кінцевому результаті оформлені актом від 21.04.2006 року,  в якому розписались всі учасники та
погодились з ним.  Згідно з цим актом
ОСОБА_2.  було зобов'язано передвинута металеву сітку
до межових знаків. Йому відомо,  що сітка
ОСОБА_2.  не перенесена. Позивач
неодноразово звертався до сільської ради та до нього,  як до голови села,  з вимогою надати депутата сільської ради який
би був присутній при перенесенні позивачем сітки ОСОБА_2.  Однак він вважає,  що правових підстав для виділення депутата не
має,  жоден з депутатів сільської ради не
погоджується бути присутнім при конфлікті. Він вважає,  що рішення суду про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою повинно виконувати ДВС.

Заслухавши
пояснення представників сторін,  третьої
особи,  дослідивши матеріали справи суд
вважає,  що позов не підлягає до
задоволення виходячи з наступного :

Відповідно
до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року
"Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" з послідуючими змінами,  під
моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних
чи фізичних страждань,  або інших
негативних явищ,  заподіяних фізичній чи
юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з п. 2 цієї ж
Постанови,  спори про відшкодування заподіяної
фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються зокрема коли право на
її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з
її положень; у випадках передбачених  ст.   ст.
7,  440-1 ЦК України ( ред. 1963 року) та
іншим законодавством,  яке встановлює
відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Судом
встановлено,  що спірні правовідносини
регулюються нормами,  зокрема Земельного
Кодексу України. В свою чергу дане законодавство прямо не передбачає
відшкодування моральної шкоди при цьому виді правовідносин,  не визначає умови та порядок відшкодування
моральної шкоди в цих випадках.

Загальні
підстави відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначені в  ст.
1167 ЦК України,  на що і
посилається позивач в позовній заяві,
згідно з якою моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,  діями чи бездіяльністю,  відшкодовується особою,  яка її завдала,  за наявності її вини,  крім випадків встановлених ч. 2 цієї статті.

Моральна
шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади,  органу влади Автономної Республіки Крим,  органу місцевого самоврядування,  фізичної або юридичної особи,  яка її завдала : якщо шкоди завдано
каліцтвом,  іншим ушкодженням здоров»я
або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо
шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження,  незаконного притягнення до кримінальної
відповідальності,  незаконного
застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про
невиїзд,  незаконного затримання,  незаконного накладення адміністративного
стягнення у вигляді арешту або виправних робіт (ч. 2  ст.
1167 ЦК України),  що не має місце в даній цивільній справі.

Застосування
положень  ст.  1167 ЦК
України у вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди потребує
встановлення наявності такої шкоди,
протиправність діяння заподіювана,
наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями
заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно
до ч. 1  ст.  60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини,  на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач
не надав суду доказів наявності моральної (немайнової) шкоди. Посилання
позивача в позовній заяві на погіршення стану здоров'я,  в судовому засіданні представником
документально чи в будь-який інший спосіб не підтверджено.

Посилання
позивача на те,  що йому спричинено
моральну шкоду в зв'язку з поїздками в суди різних інстанцій та листування з
апеляційним судом Черкаської області суд вважає безпідставними,  в зв'язку з тим,  що відшкодування моральної шкоди з цих причин
нормами діючого законодавства не передбачено.

Крім
цього,  в позові про стягнення моральної
(немайнової) шкоди обов'язково має бути зазначено з яких міркувань позивач
виходив при визначенні розміру заподіяної шкоди,  що не було виконано позивачем у даній справі.
В судовому засіданні представник позивача не змогла пояснити з якого розрахунку
виходив позивач при визначенні розміру моральної (немайнової) шкоди.

Судом
встановлено,  що фактично моральна шкода
випливає зі спору про усунення перешкод в користування земельною ділянкою,  однак позивач з вказаним позовом в суд не
звертався,  в позовних вимогах за цим
позовом вимога про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою
відсутня,  а з урахуванням положень ч.
1  ст.
11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб,  поданим
відповідно до цього Кодексу,  в межах
заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,  які беруть участь у справі. Суд не має права
вийти за межі пред'явленого позову,  а
тому розглядає виключно вимогу позивача про стягнення моральної шкоди,  заявлену ним в позовній заяві та вважає,  що з урахуванням вищевикладеного позовні
вимоги не підлягають до задоволення.

На
підставі викладеного сі.  ст.  1167 Цивільного Кодексу України,  Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4
від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" з послідуючими змінами та керуючись  ст.
ст.  З,  5-8, 10,
11,  14,  60,
81,  88,  208,
209,  213-215,  223,
294 ЦПК України,  суд.

вирішив:

В  задоволенні
позову  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2,
третя   особа   голова
села  Леськове  Гаврилюк
Анатолій  Іванович  про

відшкодування
моральної шкоди,  відмовити.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження ,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.