справа № 2-584/07
жовтня 2007 року.                                                                  Вільногірський
міський суд
області в складі: головуючого судді       Шаповала
секретарі                                                                            Кудіній
участю:   позивача                                                                 ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті Вільногірську,  Дніпропетровської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні квартирою,  третя
особа у справі - КП «ВО ЖКГ
Згідно позову,  який надійшов до суду 02.07.07 року,  та внесених до нього уточнень від 06.07.07
року,  позивач зазначив наступне.
Згідно свідоцтва про право
власності на житло від 17.08.1998 року,
виданого виконкомом Вільногірської міської ради Дніпропетровської області,  позивач,
його дружина - ОСОБА_3,  дочки: - ОСОБА_4,  ОСОБА_5 являються
власниками квартири АДРЕСА_1.
Відповідач у справі - є син
позивача - ОСОБА_2,  1973 р.
народження,  який в приватизації квартири
участі не приймав,  оскільки на той час відбував
покарання у місцях позбавлення волі.
В листопаді 2005 року,  коли відповідач повернувся в м.  Вільногірськ,
з дозволу співвласників квартири відповідач був зареєстрований в спірній
квартирі,  і мешкав у ній до квітня 2006
року,  після чого переїхав на іншу
квартиру в м.  Вільногірську.
На цей час відповідач уже більше
року не проживає в спірній квартирі,
проте продовжує бути зареєстрованим в цій квартирі за місцем проживання.
За час реєстрації відповідач не
приймав участі у сплаті комунальних послуг,
за які потрібно здійснювати оплату відповідно до укладених договорів.
Тим самим порушуються права позивача,
який змушений нести додаткові витрати,
та не може скористатися правом на житлову субсидію.
391 ЦК України,  власник майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Такою перешкодою позивач вважає
реєстрацію відповідача в належній йому квартирі,  при цьому,
відповідач не проживає в спірній квартирі більше одного року.
ст.  ст.  3, 110 ЦПК України,   ст.
ст.  316, 317, 379, 386, 391 ЦК України,  прохає усунути перешкоду у користуванні ним
квартирою АДРЕСА_1,  шляхом визнання ОСОБА_2 таким,  що втратив право користування зазначеною
квартирою з 01 жовтня 2006 року.
В судовому засіданні позивач свої
вимоги,  з врахуванням уточнень,  та обґрунтування позовних вимог,  які зазначено в позовній заяві,  підтримав,
але уточнив їх,  а саме,  прохає визнати відповідача таким,  що втратив право користування спірною квартирою
з моменту звернення з позовом до суду,
тобто з 02.07.07 року. Додатково пояснив,  що відповідач не має ніяких прав на володіння
чи користування спірною квартирою,
ніяких усних чи письмових угод щодо користування квартирою з
відповідачем не укладалося. Ніяких поважних причин для непроживання в квартирі
відповідач не мав. Прохає всі судові витрати покласти на нього і звільнити від
їх відшкодування відповідача.
Відповідач в судове засідання не
з'явився,  причину неявки не
повідомив,  заяву про розгляд справи за
його відсутності не надав,  проте,  сам був належним чином - через оголошення в
газеті «Вісті Придніпров'я» від 16.08.07 року повідомлений про час та місце
судового засідання. Враховуючи думку позивача,
який не мав заперечень проти проведення судового засідання за
відсутності відповідача,  суд на місці на
169,  224 ЦПК України виніс ухвалу
про розгляд справи заочно за відсутності відповідача,  який не з'явився в суд без поважних причин.
Третя особа у справі надала заяву про розгляд справи за
відсутності її представника.
Суд вважає,  що між сторонами мають місце
правовідносини,  які виникають із факту
порушення права приватної власності на квартиру та факту користування житлом,  яке являється приватною власністю.
правовідносин,  пояснень позивача,  та внаслідок дослідження в судовому засіданні
всіх представлених доказів і оцінки їх в сукупності,  керуючись законом,  суд приходить до висновку,  що позовна заява підлягає задоволенню в
повному обсязі з врахуванням внесених до позову змін,  за наступних підстав.
Позивач,  його дружина - ОСОБА_3,  дочки: - ОСОБА_4,  ОСОБА_4
являються власниками квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право
власності на житло,  виданого
Вільногірським міськвиконкомом 17.08.1998 року згідно розпорядження від
29.07.1998 р. №319.
Згідно довідки № 2371 від 02.07.07
року КП ВО ЖКГ м.  Вільногірська,  в спірній квартирі зареєстровані за місцем
проживання позивач,  його дружина,  дві дочки та син - відповідач у справі.
Відповідач не проживає в спірному
житлі з квітня 2006 року,  що
підтверджується актом про це від 26.06.07 року,
який складено депутатом Вільногірської міської ради Алексенко О.Г. та
підписано трьома понятими та кожним з співвласників спірної квартири.
Суд приходить до висновків,  що позивач являється добросовісним набувачем
права приватної власності на спірну квартиру,
а відповідач,  будучи
зареєстрованим за місцем проживання в спірній квартирі,  своє право на користування квартирою
втратив,  тому що без поважних причин не
проживає в квартирі більше 6 місяців,
будь-яких правових документів,
які надавали б право відповідачу володіти чи користуватися спірною
квартирою,  не має. Факт же його
реєстрації в спірній квартирі перешкоджає позивачу в реалізації його права
приватної власності на квартиру і тягне за собою безпідставні матеріальні
витрати в виді надлишкової оплати комунальних послуг,  позбавляє можливості скористатися житловою
України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні
права користування та розпорядження майном.
Згідно  ст. 158 ЖК України користування житловими
приміщеннями в квартирах,  які належать
громадянам на праві приватної власності,
можливе згідно з договором найму житлового приміщення,  який укладається в письмовій формі.
Згідно ч.1  ст. 7 Закону України « Про свободу
пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з
реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви
особи,  запиту органу реєстрації за новим
місцем проживання особи,  остаточного
рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно до  ст.  88
ЦПК України судові витрати,  понесені
позивачем,  в виді судового збору (державне
мито) в сумі 08.50 грн.,  та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 07.50 грн. - всього
на загальну суму 16.00 грн.,  є можливим
покласти на позивача згідно його заяви.

На підставі  ст.
ст. 3-16,  319,  321,
328,  382,  386-388,
391,  810-813 ЦК України,   ст.
ст.  71, 72,  150,
158 ЖК України,   ст. 7 Закону
України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,  керуючись
ст.  ст.  60, 61, 79,
88,  212-215,  222,
223,  224-228,  232, 233,
294 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні квартирою,  третя
особа у справі - КП «ВО
ЖКГ м.  Вільногірська»,  задовольнити в повному обсязі з врахуванням
внесених до позову змін.

Визнати ОСОБА_2,  1973 р. народження,  особою,
яка втратила з 02 липня 2007 року право користування житловим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1,  що
являється підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку місця проживання
з зазначеної адреси.

Судові витрати у справі в виді
судового збору (державне мито) в сумі 08.50 грн.,  та витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 07.50 грн. - всього на загальну суму 16.00
грн.,  покласти на позивача ОСОБА_1 згідно його
заяви.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом,  що його ухвалив,  за письмовою заявою відповідача,  яка може бути подана протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Заочне рішення підлягає
скасуванню,  якщо судом буде
встановлено,  що відповідач не з'явився в
судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази,  на які він посилається,  мають істотне значення для правильного
вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо заяву про апеляційне оскарження не було
подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана у строк,  встановлений статтею 294 ЦПК України,  рішення набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подана в Вільногірський міський суд протягом десяти днів
з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення може
бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або в строк,  установлений для
подачі заяви про апеляційне оскарження,
через Вільногірський міський суд.

Копію рішення протягом п'яти днів з
часу його проголошення надіслати рекомендованим листом із повідомленням про
вручення відповідачу за останнім відомим суду місцем його проживання.