Справа №2-317/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2     серпня 2007 року Романівський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого
- судді Бабича С. В.,

при секретарі
Бардаш О.М. ,

З    участю позивачки,  розглянувши у попередньому судовому засіданні
в залі суду в

смт.  Романові цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2.,
в якому просить розірвати шлюб,
зареєстрований з відповідачем 15 липня 1995 року Дзержинським відділом
РАГС Житомирської області та залишити проживати з нею їх неповнолітнього
сина,  посилаючись на те,  що спільне життя з відповідачем не склалося
через непорозуміння один одного,  різні
погляди на життя,  що призвело до розриву
подружніх відносин. За таких обставин позивачка прийшла до висновку,  що в подальшому жити однією сім»єю вони не
будуть і їх шлюб необхідно розірвати.

В
попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному
обсязі з підстав наведених в позовній заяві.

Відповідач
в попереднє судове засідання не з»вився,
в наданій до суду заяві вказав,
що позов визнає і просить слухати справу у його відсутності.

Виходячи
з наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо ухвалити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч. 4  ст.  130 ЦПК України,  при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку,  встановленому  ст.
174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4
ст.  174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено,  що згідно
свідоцтва про одруження,  15 липня 1995
року

Дзержинським відділом РАГС         Житомирської
області актовим записом НОМЕР_1

зареєстровано
шлюб між  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.
4).    .

Позивачка
та відповідач є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Вислухавши
пояснення позивачки,  дослідивши
вищевказані матеріали справи,  суд вважає
позов підставним і підлягаючим задоволенню,
зважаючи на те,  що сторони до
взаєморозуміння не прийшли,  позивачка
стверджує,  що в подальшому збереження їх
сім"ї неможливе. Вищенаведені обставини на думку суду,  свідчать про неможливість збереження шлюбу.

Відповідно
до  ст.  112 ч. 2
Сімейного кодексу України,  суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу,
якщо буде встановлено,  що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них,  інтересам їх дітей,  що мають істотне значення.

Відносно
місця проживання неповнолітнього сина сторін,
суд вважає за необхідне залишити проживати його з матір'ю,  так як вони на даний час проживає з нею і
відповідач не заперечую проти цього.

Витрати,  пов'язані з реєстрацією розірвання
шлюбу,  суд  покладає на відповідача.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11, 130,
209,  212,  214 - 215 ЦПК України,   ст.
110, 112,  СК України суд,  -

ВИРІШИВ:

Шлюб між
громадянином УкраїниОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2,
та громадянкою України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3,  зареєстрований 15 липня 1995 року
Романівським відділом РАГС Житомирської області,  актовим записомНОМЕР_1розірвати.

Витрати,  пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в
органах РАІДС в розмірі 17 гривень покласти на ОСОБА_2,  а ОСОБА_1 від таких витрат звільнити.

Неповнолітнього
сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати разом з матір'ю.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської
області через Романівський районний суд шляхом подачі в 10 - денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК.