Справа №2-4040 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
травня   2007 р.                                           м.  Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський
міськрайонний   суд Одеської області

у складі
головуючого - одноособово судді Смаглій М. В.

при секретарі -
Корженко Л.О.,  розглянувши   у
відкритому   судовому   засіданні
справу   за   позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ім.  Мічуріна» про визнання       права власності,

встановив:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю
«ім.  Мічуріна» про визнання права
власності,  вказуючи,  що він був пайщиком ТОВ «ім.  Мічуріна»,
та у березні 2007 року подав заяву про вихід з товариства. При виході
позивача з товариства його частка майна була виділена йому в натурі -
автомобіль «ГАЗ - 53»,  державний
номерНОМЕР_1,  однак при зверненні
позивача до органів реєстрації прав власності йому було відмовлено в оформленні
правовстановчих документів на вищевказаний автомобіль. У зв'язку з наведеним
позивач просить позов задовольнити.

Позивач у
судовому засіданні свої вимоги підтримав.

Представник
відповідача у судове засідання не з'явився,
надав суду заяву,  згідно якої з
позовом згоден,  заперечень не має,  просить розглянути справу у його відсутність.
Суд розглядає справу у відсутність представника відповідача.

Суд
вважає,  що рішення у справі можливо
постановити при проведені попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч. 4  ст.  130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст.  174 цього же Кодексу. Згідно з ч. 4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши
матеріали справи,  вислухавши
позивача,  суд вважає,  що позов підлягає задоволенню по наступних
підставах.

У
судовому засіданні встановлено,  що
позивач працював у колгоспі «ім. Мічуріна»,
яке було реорганізовано у колективне сільськогосподарське підприємство
«ім.  Мічуріна»,  а потім у Товариство з обмеженою
відповідальністю «ім.  Мічуріна». При
реорганізації колективного сільськогосподарського підприємства «ім.  Мічуріна» у Товариство з обмеженою
відповідальністю «ім.  Мічуріна» позивач
ввійшов до складу ТОВ «ім.  Мічуріна» як пайщик товариства. У
березні 2007 року позивач надав відповідачу заяву про те,  що він бажає вийти зі складу пайщиків
товариства. Випискою з протоколу № 1 від 02.03.2007 року зборів власників
земельних та майнових паїв та членів трудового колективу ТОВ «ім.  Мічуріна»,
було вирішено виділити автомашину «ГАЗ - 53»,  держаний номерНОМЕР_1,  номер шасі НОМЕР_2  номер двигунаНОМЕР_3  1983 року випуску,  жовтого кольору. Згідно акту прийому-передачі
майна в натурі від 15.02.2007 року,
позивачу був переданий вищевказаний автомобіль.

Після
передачі позивачу вищевказаного автомобілю він звернувся до
Білгород-Дністровського МРЕВ ДАІ України в Одеській області для відповідного
оформлення автомобілю на ім'я позивача. Однак,
позивачу у цьому було відмовлено.

Згідно висновку спеціаліста з комплексного дослідження транспортних засобів
№ 1084 від 05.04.2007 року,  виданому
науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Головного управління МВС
України в Одеській області,  при
дослідженні поверхні номерних площ в місці розташування ідентифікаційних
номерів агрегатів автомобілю «ГАЗ - 53»,
держаний номер НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2
номер двигунаНОМЕР_3  1983 року
випуску,  встановлено,  що структура,
конфігурація,  розміри,  глибина і спосіб нанесення маркування
ідентифікаційних номерів відповідають технології підприємства-виробника; слідів
механічного знищення або змін знаків ідентифікаційних номерів не виявлено,  тобто ідентифікаційні номери агрегатів
відповідають технології підприємства-виробника і змінам на момент огляду не
піддавалися.

Таким
чином,  суд вважає,  що позивач є добросовісним набувачем
вищевказаного автомобілю і вправі вимагати визнання за ним права власності на
вищевказаний автомобіль,  тобто позовні
вимоги позивача є обгрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

Згідно  ст.
144 ЦК України,  статутний капітал товариства з обмеженою
відповідальністю складається з вартості вкладів його учасників.

Згідно
ч.1  ст.
148 ЦК України,  учасник товариства з обмеженою
відповідальністю має право вийти з товариства,
повідомивши товариство про свій вихід.

Згідно
ч.2  ст.
148 ЦК України,  учасник,
якій виходить з товариства з обмеженою відповідальністю,  має право одержати вартість частини майна,  пропорційну його частці у статутному капіталі
товариства.

За
домовленістю між учасником товариства та товариством виплата вартості частини
майна товариства може бут замінена переданням майна в натурі.

На підставі
викладеного і керуючись  ст.  ст.
319,  328,  325 ЦК
України,   ст. 12 п.2 Закону України
"Про власність",   ст.  ст. 213-215 ЦПК України,  суд , -

ВИРІШИВ:

Задовольнити
позовну заявуОСОБА_1

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на автомашину «ГАЗ - 53А АЦУ 10»,  держаний номерНОМЕР_1,  номер шасі НОМЕР_2  номер двигунаНОМЕР_3  1983 року випуску,  жовтого кольору.

Зобов'язати
Б і лгород- Дністровське РЕВ 4-го МРВ ДАІ України в Одеській області
зареєструвати на позивача - ОСОБА_1 автомашину «ГАЗ - 53А АЦУ 10»,  держаний номерНОМЕР_1,  номер шасі НОМЕР_2  номер двигунаНОМЕР_3  1983 року випуску,  жовтого кольору.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядкові до апеляційного суду Одеської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядкові ч. 4  ст.
295 ЦПК України.