Справа 2 -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3
вересня 2007 року Саксаганський районний суд м.
Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді - Прасолова В.М.

при секретарі -
Горбуновій Л.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Кривому Розі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та в її особі до неповнолітнього ОСОБА_3,  ОСОБА_4 та в її особі до неповнолітнього
ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю,  суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими,  що втратили право користування житловим
приміщенням.  В обґрунтування позову
вказує,  що відповідно до договору
купівлі-продажу,  посвідченого у
приватного нотаріуса Пахомової Н.І. став власником квартири АДРЕСА_1,  вказаний договір зареєстрований в КП
"Криворізьке БІТ'. Згідно вказаного договору відповідачі зобов'язалися
знятися з реєстрації в спірній квартирі,
власником якої він є. Відповідачі з 3 травня 2007 р. у вказаній квартирі
не проживають,  вивезли свої речі,  але з реєстрації не знялися. Відповідачі
мають власне житло,  неодноразові
прохання знятися з реєстрації у спірному житлі,
ігнорують,  комунальні платежі не
сплачують. Внаслідок вказаних обставин,
не може зареєструвати у квартирі свою сім'ю,  не може продати або подарувати,  при необхідності,  квартиру.

У
судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю,  підтвердивши зміст позовної заяви.

Відповідачі
у судове засідання не з'явилася,  про час
та місце слухання справи повідомлені належним чином за останнім відомим суду
місцем проживання,  заяв до суду про
зміну місця проживання,  причини неявки у
судове засідання не подали,  в зв'язку з
чим судом,  у відповідності зі  ст.
224 ЦПК України,  проведено
заочний розгляд справи.

У
судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: акт (а.с.
4),  договір (а.с. 5),  довідка (а.с. 6),  витяг (а.с. 7).

Суд,  оцінюючи відповідно до  ст.
212 ЦПК України,  всебічно,  повно,
об'єктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази,  вважає,
що у судовому засіданні на підставі належних,  допустимих,
достовірних,  взаємопов'язаних між
собою у сукупності доказів,  встановлені
наступні факти та обставини.

Позивач
є власником спірної квартири,  що
встановлено судом на підставі пояснень позивача,  договору (а.с. 5),  витягу (а.с. 7). Відповідачі зареєстровані у
спірній квартирі,  відсутні в ній з 3 травня
2007 p.,  добровільно з
реєстраційного обліку не знімаються,  що
судом встановлено на підставі пояснень позивача,  які узгоджуються з актом (а.с. 4),  довідкою (а.с. 6).

Взаємини між
сторонами регулюються нормами ЦК
України,  ЖК України.

Відповідно
до  ст.
317 ЦК України,  власникові належить право користування та
розпорядження своїм майном.  У
відповідності до  ст.  319 ЦК
України,  власник користується,  розпоряджається своїм майном на власний
розсуд. Згідно  ст.  150 ЖК,
громадянин,  які мають у приватній
власності квартиру,  користуються нею для
особистого проживання і проживання членів їх сімей,  розпоряджаються нею на свій розсуд. Таким
чином,  позивач,  маючи у власності спірну квартиру,  наділений правом користуватися квартирою на
свій розсуд. Оскільки право відповідачів,
відповідно до  ст.  346 ЦК
України,  на спірну квартиру
припинено внаслідок укладеного ними договору купівлі-продажу,  відповідачі втратили право користуватися
спірною квартирою. Відповідно до
ст.  391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування
та розпорядження своїм майном.  Реєстрація
відповідачів у спірній квартирі,  проти
чого заперечує позивач,  тягне обов'язок
позивача сплачувати за відповідачів зайві комунальні платежі чим позивачу
створюються перешкоди у користування квартирою. Тому,  для усунення цих перешкод,  є підстави визнати відповідачів особами,  які стратили право користуватися спірною
квартирою.

Таким
чином,  вислухавши пояснення
позивача,  дослідивши письмові
докази,  суд на підставі  ст.  10
ЦПК України згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона
посилається та  ст.  11 ЦПК України згідно якої цивільні справи
розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших
осіб,  які беруть участь у справі,  суд вважає,
що позов підлягає повному задоволенню.

Згідно
зі  ст.
88 ЦПК України,  з відповідачів
слід у солідарному порядку стягнути на користь позивача держмито в сумі 8 грн.
50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у
розмірі 7 грн. 50 коп.

Керуючись  ст.
ст.  317,  319,
346,  391 ЦК України,   ст.  150
ЖК України,   ст.   ст.
8, 10, 11, 130, 224,  208-210,
212, 214, 215,  88 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Визнати
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5 такими,  що втратили право
користування квартирою квартири АДРЕСА_1.

Стягнути
солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті: держмита в
сумі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи у розмірі 7 грн. 50 коп.

На
рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження,  яка може бути
подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

На
заочне рішення може бути подано заяву про його перегляд протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений
статтею 294 ЦПК України,  рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку.