Справа № 2 -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

01 листопада
2007 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого -
судді        Малиновського О.М.,

при секретарі -                 Стоянової І.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні, в залі суду № 20, в м. Одесі, цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про тлумачення змісту договору, визнання дії
неправомірними, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернувся
до суду з позовними вимогами в яких просив розтлумачити п. 4.6 договору про
передачу майнових прав на житлову квартиру НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
укладеного між ним таОСОБА_2. Просив визнати незаконними дії відповідача щодо
зобов'язання його сплатити індекс інфляції.

Свої вимоги
позивач обґрунтовував тим, що ним ІНФОРМАЦІЯ_2році було отримано повідомлення
НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року в якому відповідач зобов'язав його сплатити суму
заборгованості, яка була нарахована виходячи з п.4.6 договору, а саме сума була
скориговано на індексу інфляції, який збільшився на 5%. Сума боргу склала
24371,38 гривень. Позивач вважав, що п.4.6 договору передбачає нарахування
індексу інфляції в тому випадку якщо він підвищився на 5% і більше за один
місяць від дня сплати першого внеску, оскільки таки розрахунки індексу інфляції
проводяться щомісячно Міністерством статистики. З терміну сплати першого внеску
за договором по день звернення до суду індекс інфляції на 5% і більше не
перевищувався. Позивач зазначав, що в цьому випадку відповідач тлумачить
частину договору, а саме п. 4.6, на свою користь, хоча зазначений пункт
договору перемноження щомісячних індексів інфляції не передбачає. Згідно умов
п.8.7 договору при зміні ціни повинно бути укладена додаткова угода. Однак не які
додаткові угоди не

укладалися.
Посилаючись на ст.213 ЦК
України, позивач просив розтлумачити зазначений пункт договору.
ОСОБА_1посилаючись на ст. 4, п. 12 ст.10, п. 8 ст. 18 Закону України "Про
захист прав споживачів" вважав, що відповідачем порушуються його права як
споживача.

Крім того,
позивач посилаючись на ст.22 Закону України "Про захист прав
споживачів" просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 2000
гривень. Моральну шкоду позивач обґрунтовував тим, що внаслідок незаконного
нарахування додаткових грошових коштів в нього погіршився стан здоров'я та він
був вимушений звертатися до лікарні.

В судовому
засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав просив задовольнити.

Представник
відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі,
пославшись на те, що підприємством у відповідність до п.4.6 договору було
правильно проведено нарахування індексу інфляції. Свої заперечення представник
відповідача обґрунтовував заключениям
спеціаліста НОМЕР_24- зс від ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Суд заслухавши
представників сторін по справі, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та
відповідні до них правовідносини прийшов до наступного.

Судом
встановлено, що між сторонами по справі ІНФОРМАЦІЯ_1 році, з посиланням на ст.
656 ЦК України,
було укладено інвестиційний договір за умовами якого відповідач зобов'язався
передати у власність позивача, за умовою проведення ним оплати, повного та
безумовного майнового права на новозбудоване майно, житлову квартиру НОМЕР_1 в
секції "Б", загальною площею 86,09 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1.

Ціна між
сторонами за придбання зазначеного вище об'єкту нерухомості була встановлена в
розмірі 360846 гривень.

Пунктом 4.6
зазначеного договору між сторонами було визначено, що у випадку збільшення
індексу інфляції на п'ять відсотків і більше з дня уплати першого
інвестиційного внеску, сума невнесених внесків корегується на індекс інфляції з
дати вказаного збільшення індексу інфляції.

Згідно
повідомлення НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року, отриманого ОСОБА_1 від відповідача,
йому було запропоновано провести доплату в розмірі 24371,58 гривень, як суми
скорегованої на індекс інфляції у відповідність до п. 4.6. договору за період з
листопада 2005 року по травень 2007 року.

З представленого
розрахунку вбачається, що відповідачем для корегування суми на індекс інфляції
був взятий період з листопада 2005 року по вересень 2006 року. При цьому
сумарний індекс інфляції за зазначений період склав 6,9 %, а в грошовому
еквіваленті розмір необхідної доплати склав 12200,24 гривень. За жовтень 2006
року індекс інфляції склав 2,6% з сумою корегування 4914,40 гривень. За
листопад 2006 року 1,8% - 3490,73 гривни. За грудень 2006 року 0,9 % - 1549,45
гривень. За січень 2007 року 0,5 % - 868,55 гривень. За лютий 2007 року 0,6%) -
1047,48 гривень. За березень 2007 року 0,2% - 300,74 гривень.

Чому саме
відповідачем був взятий до уваги зазначений вище сумарний період визначення
індексу інфляції, представник відповідача у судовому засіданні чітко пояснити
не зміг.

Відповідно до
ч.2 ст.213 ЦК України,
на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення
змісту правочину.

Відповідно до
ч.1 ст.203 ЦК України,
зміст правочину не може суперечити ЦК
України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до
ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від
03 липня 1991 року НОМЕР_2282-ХІІ, встановлено, що грошова індексація не може
бути проведена відносно грошових коштів які мають разовий характер.

Таки ж умови
неможливості проведення індексації грошових коштів які носять разовий характер
визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення
затвердженого Постановою Кабінету міністрів України НОМЕР_3 від
ІНФОРМАЦІЯ_5року.

Таким чином,
п.4.6 договору слідує розтлумачити, таким чином, що він не відповідає вимогам
законодавства. Внаслідок чого проведення відповідачем нарахування додаткових
грошових внесків та зобов'язання ОСОБА_1 провести сплату індексу інфляції у
відповідність до п.4.6 інвестиційного договору про передачу майнових прав на
житлову квартиру НОМЕР_215 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року згідно повідомлення НОМЕР_2
від ІНФОРМАЦІЯ_3 року є незаконними.

Судом не
приймається до уваги заключения
спеціаліста, представленого відповідачем у якості заперечень, оскільки воно
спростовується фактами встановленими у судовому зсіданні та зазначеними в цьому
рішенні.

Судом також не
приймаються до уваги посилання представника позивача, оскільки вони правового
значення для розгляду справи не мають.

Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення
з відповідача моральної шкоди задоволенню не підлягають оскільки позивачем по
справі не представлено жодного доказу в підтвердження заподіяння йому з боку
відповідача моральної шкоди у вигляді погіршення його стану здоров'я.

У відповідність
до ст.81,88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 24,50 гривень.

Керуючись
ст.ст.203,213 ЦК України;
Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03
липня 1991 року НОМЕР_2282-ХП; ст.ст. 10,11,57,64,66,81,88,209, 212-215,218 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Визнати
незаконними дії ОСОБА_2 щодо зобов'язання ОСОБА_1 провести сплату індексу
інфляції у відповідність до п.4.6 інвестиційного договору про передачу майнових
прав на житлову квартиру НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року згідно повідомлення
НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Розтлумачити
п.4.6 інвестиційного договору про передачу майнових прав на житлову квартиру
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року як такий що не відповідає вимогам цивільного
законодавства.

В частині
стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 24,50 гривень.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.