Справа №2-31,2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

15 червня 2007
року

Новоград-Волинський
міськрайонний суд Житомирської області

в складі:

головуючого-судді                                         Халепи
В. Г.

при секретарі
Музика Н. Ю.

з участю:

позивачки-відповідачки                                 ОСОБА_1

відповідачки-позивачки                                 ОСОБА_6

представника
відповідачки-позивачки           ОСОБА_7

позивачки
ОСОБА_5

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинському цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ між співвласниками жилого будинку та
земельної ділянки в натурі і зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ
жилового будинку в натурі; за позовами ОСОБА_3 в своїх інтересах і інтересах
неповнолітньої дочкиОСОБА_4.
та ОСОБА_5 до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом та визнання за ними права власності на частину жилого
будинку і земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2005р.
позивачка ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ
розташованих по АДРЕСА_1 жилого будинку з надвірними будівлями та земельних
ділянок біля цього будинку, призначених для його обслуговування та ведення
особистого підсобного господарства. Посилаючись на те, що між нею і
відповідачкою фактично склався порядок користування жилим будинком і земельною
ділянкою, проте між ними виникають непорозуміння, просила виділити їй у
власність частину домоволодіння: веранду 111, коридор 1-3, кімнати 1-4, 1-5,
сарай, 1/2 частину колодязя та 1/2 частину огорожі і відповідно частину
земельної ділянки. Зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за
законом від 22.01.2002р.їй і відповідачці в рівних частках по 1/2 частині
належать вищевказані жилий будинок з надвірними будівлями та земельні ділянки
після смерті матері ОСОБА_8

ОСОБА_2 в
зустрічному позові до ОСОБА_1. також просила поділити між нею і відповідачкою
порівну вищевказаний жилий будинок, виділивши їй в натурі 1/2 частину будинку
згідно свідоцтва про право на спадщину. Вказала, що не може дійти згоди з
відповідачкою щодо поділу будинку в натурі, що викликає між ними конфлікти.

Позивачка
ОСОБА_2, яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої дочки
ОСОБА_4, 1993 року народження звернулася в жовтні 2006р. з позовом до ОСОБА_1.
і ОСОБА_2, в якому просила визнати недійсним свідоцтва про право на спадщину за
законом від 22.01.2002р., виданого на відповідачів і визнати за нею та за
дочкою право власності на 1/3 частину домоволодіння і 1/3 частину прилеглої
земельної ділянки кожній, посилаючись на своє членство і членство дочки в
колгоспному дворі покійної ОСОБА_8

Позивачка
ОСОБА_5 в позові до ОСОБА_1. і ОСОБА_2 просила визнати недійсним свідоцтва про
право на спадщину за законом від 22.01.2002р., виданого на відповідачів і
визнати за нею право власності на 1/9 частину домоволодіння і 1/9 частину
прилеглої земельної ділянки вказуючи, що після смерті матері ОСОБА_8 вона
проживала з нею і фактично прийняла спадщину, управляючи та розпоряджаючись
належним їй майном.

В судовому
засіданні ОСОБА_1. підтримала свій позов, частково визнала позов ОСОБА_2 і не
визнала позови ОСОБА_2 і ОСОБА_5 до себе.

ОСОБА_2 частково
підтримала свій позов, частково визнала позов ОСОБА_1. і визнала позови ОСОБА_2
і ОСОБА_5 до себе

ОСОБА_5., яка представляла
інтереси ОСОБА_2 за довіреністю, підтримала свій позов і позов довірительки.

Заслухавши
пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові докази по справі, суд
встановив наступне.

Згідно свідоцтва
про право на спадщину за законом від 22.01.2002р., яке належно зареєстровано в
органах державної реєстрації, співвласниками жилого будинку з усіма надвірними
будівлями та земельної ділянки 0, 6218 га (0,2500 га для обслуговування жилого
будинку і 0,3718 га для ведення особистого підсобного господарства),
розташованих в АДРЕСА_1 після смерті спадкодавиці ОСОБА_8, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, на праві спільної часткової власності є в рівних частинах її
дочки ОСОБА_2 іОСОБА_1.

Між ОСОБА_1. і
ОСОБА_2. склався певний порядок користування жилим будинком, надвірними
будівлями і земельними ділянками; ОСОБА_1 користується частиною будинку, до
якої входить веранда 111, коридор 1-3 і кімната 1-4 і деякими надвірними
будівлями, рештою частиною домоволодіння користується ОСОБА_2

Позивачка
ОСОБА_3. (дівоче прізвище ОСОБА_9) прибула на постійне проживання в
господарство ОСОБА_8, своєї баби, яка на той час була власником спірного
домоволодіння, що відносилося до суспільної групи колгоспників, 23.06.1992
року, та через якийсь час вибула з колгоспного двору в окреме господарство, де
в неї в 1993 році народилася дочка ОСОБА_4, втративши з колгоспним двором
ОСОБА_8 будь-який зв'язок, а в 2002 р. вона з дочкою вибула з с Броники на
проживання до Російської Федерації, що підтверджується копіями особових
рахунків НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 з погосподарських книг Брониківської
сільської ради (а.с. 169, 171 ,173, копія форми В(17) )-а.с. 170).

Позивачі ОСОБА_2
і ОСОБА_5 були громадянами Російської Федерації ще до приїзду ОСОБА_2 в 1992 р.
на проживання в с Броники,
ними ж залишаються і на даний час, а остання постійно проживає на території
Росії.

З оглянутих в
судовому засіданні матеріалів спадкової справи і, зокрема, заяви ОСОБА_2 і
ОСОБА_1. від 22.01.2002р. до Новоград-Волинської державної нотаріальної контори
про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, видно, що на той час інших
спадкоємців не було, заповіт ОСОБА_8 відсутній, і заявниці просили видати
свідоцтво про право на спадщину на них. ОСОБА_2 і ОСОБА_5 із заявами до
державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 не
зверталися. В спадковій справі знаходиться довідка Брониківської сільської ради
за № 594 від 19.07.2001р. про те, що на момент смерті спадкодавиці ОСОБА_8 і на
протязі шести місяців після її смерті разом з нею проживали і були приписані
ОСОБА_3. і її неповнолітня дочка ОСОБА_4, 1993 року народження. Суд вважає, що
обставини, викладені у вищевказаній довідці не відповідають дійсності, оскільки
суперечать копії особового рахунку НОМЕР_3 (а.с. 173), з якого слідує, що
ОСОБА_2 вибула в інше господарство, і спростовуються нею.

Позивачка
ОСОБА_2 не надала суду доказів того, що вона вела спільно з ОСОБА_8
господарство колгоспного двору під час проживання в ньому, а позивачка ОСОБА_5
щодо проживання разом з спадкодавицею ОСОБА_8 на день її смерті, або прийняття
від неї спадщини.

Правовідносини,
що склалися між сторонами на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_8
регулюються нормами ЦК України
в редакції 1963 року із змінами і доповненнями, а також ст.ст. 17, 18 Закону
України „Про власність" щодо спільної сумісної власності, які виникли
після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991р.).

Згідно зі ст. 4
Постанови Верховної Ради України „Про введення в дію Закону „Про
власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного
двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990 р.

Відповідно до
роз'яснення Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983р. №4 „Про практику
розгляду судами України справ про спадкування" правила ст. 563 ЦК України (в
редакції 1963 року із змінами і доповненнями) про те, спадщина на майно
колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена,
поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до
01.07.1990р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу в
радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також у разі смерті члена
двору після 30 червня 1990р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного
двору (майна, що збереглося) відкривається після смерті кожного з його колишніх
членів.

З огляду
наведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_3., її неповнолітня дочка
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не набули права на спадщину вищезазначеного майна після
смерті ОСОБА_8, а тому підстав для визнання недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом від 22.01.2002р., виданого на ОСОБА_2 і ОСОБА_1., а також визнання
їх інших вимог немає.

Законними
спадкоємцями є ОСОБА_2 і ОСОБА_1.,
тому суд вважає, що успадковане ними домоволодіння і земельні ділянки на праві
спільної часткової власності мають бути поділені між ними за правилами 356,
358, 367, 373, 374 ЦК України,
ст. 563 ЦК України   (в редакції 1963р. із змінами та

доповненнями), ст. 88 Земельного
Кодексу України з врахуванням порядку користування, що склався та висновку
технічної експертизи за першим варіантом, запропонованим МБТІ (а.с. 20-27) і
висновку земельної експертизи (а. с. 77 - 82) згідно планів встановлених меж
земельних ділянок (а.с. 81, 82). При цьому враховуючи неприязні стосунки між
ОСОБА_1. і ОСОБА_2. суд вважає доцільним застосувати варіант поділу земельної
ділянки для обслуговування жилого будинку, за яким ОСОБА_2 має облаштувати
окремий заїзд у двір через сад ( на плані позначений літерою 8).

Отже позов
ОСОБА_1. обгрунтований і суд задовольняє його у повному обсязі; позов ОСОБА_2
підлягає частковому задоволенню, а позови ОСОБА_2 і ОСОБА_5 безпідставні і не
можуть бути задоволені.

Керуючись ст.
ст. 10, 11, 57-60, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 356, 358, 367,
373, 374 ЦК України,
ст. 563 ЦК України
(в ред. 1963р. із
змінами та доповненнями), ст. 88 Земельного Кодексу України,   -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ домоволодіння і земельної ділянки задовольнити повністю.
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ домоволодіння задовольнити частково.

Поділити
житловий будинок з надвірними будівлями, розташовані по АДРЕСА_1 і земельну
ділянку біля нього між ОСОБА_1і ОСОБА_2:

ОСОБА_1 виділити
у приватну власність частину домоволодіння: „веранду „а", ґанок „
№5", коридор 1-3, кімнату 1-4, кімнату 1-5, сарай „Б" ,сарай
„В", сарай „Г", 1/2 частину сараю „Д", убиральню „к", 1/2
частину огорожі „ №2" № 7 , загальною вартістю 11231грн., що складає
52/100 ідеальних часток

ОСОБА_2 виділити
у приватну власність частину домоволодіння: прибудову „а", кімнату 1-1,
кухню 1-2, погріб „№6", навіс „ж", 1/2 частину сараю „Д",
убиральню „з", 1/2 частину огорожі"№2" №7, „№ 1" колодязь,
ґанок ,,№ 4", загальною вартість 10287 грн., що складає 48/100 ідеальних
часток.

В місячний
термін після вступу рішення в законну силу зобов'язати ОСОБА_1закрити дверний
пройом з приміщення 1-3 в приміщення 1-1 і відкрити дверний пройом з приміщення
1-4 в приміщення 1-5; ОСОБА_2 зобов"язаити закрити дверний пройом з
приміщення 1-1 в приміщення 1-5.

Стягнути з
ОСОБА_1на користь ОСОБА_2 різницю вартості часток домоволодіння в сумі 472 грн.
(( 11231 грн. - 10287 грн): 2).

Виділити у
приватну власність ОСОБА_1і ОСОБА_2 земельні ділянки для обслуговування
житлового будинку площею по 0,1250 га кожній і земельні ділянки для ведення
особистого селянського господарства площею по 0,1859 га кожній біля належних їм
частин жилого будинку згідно плану встановлення меж (додатку до висновку
Новоград-Волинського земельно-кадастрового бюро від 04.08.2006р).

В задоволенні
позову ОСОБА_3, яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої дочки
ОСОБА_4 до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та позову ОСОБА_5 до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про
визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання за ними права
власності на частину житлового будинку і земельної ділянки відмовити за
необґрунтованістю позовних вимог.

До апеляційного
суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд на
рішення суду можуть бути подані: заява про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня його проголошення, і апеляційна скарга протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.