РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

Справа № 2 -
467/2007р.

17 серпня 2007
року  Кременецький районний суд

Тернопільської області у складі:

головуючого судді Зембри Є.И. при секретарі Логвинюк
Т.С., Петручок Ю.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременці
справу за позовом ОСОБА_1, інтереси якої представляє по дорученню ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
інтереси якої в судовому засіданні представляє ОСОБА_4, де третьою особою, що
не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача виступає Великогорянська
сільська рада Кременецького району про визнання заповіту недійсним та про
визнання права власності на будинковолодіння,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним
та про визнання права власності на будинковолодіння.

В судовому
засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала повністю та пояснила
суду, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний батько позивачки - ОСОБА_5, якому на праві
приватної власності належало будинковолодіння, що знаходиться АДРЕСА_1, згідно
свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконкому
Кременецької районної ради народних депутатів за № 355 від 05 грудня 1988 року
та зареєстровано в Кременецькому БТІ. Після смерті батька позивачка звернулася
до нотаріуса Почаївської державної нотаріальної контори по питанню подачі заяви
про прийняття спадщини, так як інших спадкоємців за законом крім неї немає.

В даний час
позивачка дізналася про те, що її батько склав заповіт в якому заповів належне
йому на праві приватної власності майно , а саме: будинковолодіння, що
знаходиться АДРЕСА_1 та земельні паї своєму синові, рідному братові позивачки -
ОСОБА_6. Даний заповіт посвідчено Великогорянською сільською радою
Кременецького району 01 квітня 2005 року, за реєстром № 29.

ОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, не прийнявши спадщини.

Представник
позивачки в судовому засіданні стверджувала, що волевиявлення не було, оскільки
заповідач на момент посвідчення заповіту знаходився в хворобливо-тяжкому стані
та перебував у позивачки лікуючись, та не міг піти самостійно в сільську раду,
тому вона просить визнати недійсним заповіт, оскільки він був посвідчений з
порушенням

2

порядку
та форми його посвідчення та визнати за позивачкою право власності на
будинковолодіння.

Свої вимоги
представник позивачки мотивувала тим, що стаття 157 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом Міністерства
юстиції України 03.03.2004 року № 20/5 прямо вказує, що у випадку написання
заповіту нотаріусом на прохання заповідача, заповіт повинен бути вголос
прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається перед його
підписом. Однак при посвідчені оспорюваного заповіту вказані вимоги не були
виконані, оскільки в заповіті міститься лише підпис заповідача.

Крім того,
представник позивачки посилається на те, що на момент посвідчення заповіту
заповідач перебував у хворобливо-тяжкому стані, що підтверджується амбулаторною
карткою на прізвище ОСОБА_5 та довідкою Почаївської районної комунальної
лікарні і в цьому випадку, згідно ст.158 Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом Міністерства юстиції
України 03.03.2004 року № 20/5 посвідчення заповіту має відбуватися при
свідках, присутність не менш як двох свідків у даному випадку обов'язкова.

В судовому
засіданні відповідачка та її представник позов не визнали, оскільки вважають,
що при посвідченні оспорюваного заповіту секретар сільської ради діяла в межах
чинного законодавства.

Секретар
Великогорянської сільської ради Іськова Надія Юхимівна в судовому засіданні
пояснила, що 01 квітня 2005 року в приміщенні Великогорянської сільської ради
Кременецького району посвідчила заповіт ОСОБА_5, де текст заповіту на прохання
заповідача вона написала при допомозі друкарської машинки, а підпис поставив
заповідач. Вона також пояснила, що при посвідченні даного заповіту вчинила
порушення, оскільки сама прочитала ОСОБА_5 заповіт, а не дала йому прочитати
самому, а чому так зробила пояснити не може. Крім того, як пояснила Іськова
Н.Ю. в день посвідчення заповіту ОСОБА_5 разом із сином повинні були їхати в
м.Тернопіль, щоб поміняти слуховий апарат.

Свідок ОСОБА_7 в
судовому засіданні пояснила, що 2 роки тому за місяць до «Пасхи» позивачка
попросила її робити уколи її батьку ОСОБА_5 по призначенню лікаря, стан його
був важкий, без сторонньої допомоги не міг перейти по будинку.

Свідки ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 також підтвердили те, що заповідач ОСОБА_5 погано
чув та користувався при розмові з іншими слуховим апаратом.

Суд, заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні фактичні
обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно довідки
Кременецького РБТІ будинковолодіння АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_5 на
підставі свідоцтва про право власності виданого згідно рішення виконкому Кременецької
районної ради народних депутатів за № 355 від 05.12.1988 року.

Згідно заповіту,
посвідченого 01 квітня 2005 року Кременецькою державною нотаріальною конторою
ОСОБА_5 заповів належне йому на праві приватної власності
будинковолодіння,  що по

3

АДРЕСА_1 ОСОБА_6.

Згідно довідки
відділу РАЦС Кременецького районого управління юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
заповідач ОСОБА_5.

Згідно довідки
відділу РАЦС Кременецького районого управління юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
ОСОБА_6, не прийнявши спадщини після батька.

Дослідивши
матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

У відповідності
до статті 157 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року №
20/5 у випадку написання заповіту нотаріусом або посадовою, службовою особою
органу місцевого самоврядування на прохання заповідача, що мало місце у нашому
випадку, заповіт повинен бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним,
про що зазначається перед його підписом. Однак такої відмітки в тексті
оспорюваного заповіту немає, що також суперечить статті 1248 ЦК України, яка
вимагає у випадку написання заповіту службовою собою власноручно на прохання
заповідача, прочитання заповіту заповідачем, а не службовою особою, що мало
місце в нашому випадку.

На підставі
амбулаторної картки на ім'я ОСОБА_5, довідки Почаївської районної комунальної
лікарні, згідно якої ОСОБА_5 на протязі 2004-2006 років лікувався амбулаторно з
приводу: ІХС, дифузного кардіосклерозу, миготливої аритмії, ХСН П б
ст.кардіальний фіброз печінки, хронічний обструктивний бронхіт друга стадія,
фаза загострення, дифузний пневмосклероз, емфізема легень, ЛН П-ПІ ст.
гіпертонічна хвороба другої степені.

Згідно
повідомлення Голови Кременецької МСЕК ОСОБА_5 визнаний інвалідом 3 групи
загального захворювання з 1988 року. Дана група інвалідності видана йому
безстроково на підставі встановленого діагнозу захворювання судин головного
мозку, а також тугоухості 3-4 ступеня, згідно довідки МСЕК   МСЕ № 011661.

Отже, на момент
посвідчення заповіту ОСОБА_5 перебував у важому стані, що визнається судом
фізичною вадою на момент вчинення заповіту, що унеможливлювало прочитання та
прослуховування ним тексту заповіту і в цьому випадку, згідно статті 1253 ЦК України, ст. 158
Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України
затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року № 20/5
посвідчення заповіту повинно було відбуватися при обов'язковій присутності не менш
як двох свідків.

Згідно статті
1257 ЦК України
заповіт складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з
порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Керуючись
статтями 209, 213, 214, 215, 216, 218 ЦПК України, статтями 1248, 1253, 1257 ЦК України,
статтями 157, 158 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року №
20/5, суд, -

4

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати недійсним
заповіт посвідчений від імені ОСОБА_5 Великогорянською сільською радою
Кременецького району 01 квітня 2005 року за реєстром № 29.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 як за спадкоємцем першої
черги згідно статті 1262 ЦК України, яке належало померлому ОСОБА_5.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Заява на апеляційне оскарження подається до апеляційного суду

Тернопільської області через Кременецький районний суд на протязі 10

днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга після 20 днів після

подання заяви про апеляційне оскарження, або без попереднього подання

такої заяви в
строк встановлений для її подання.