Справа №
РІШЕННЯ

Іменем   України

30
серпня 2007 року                  Ірпінський
міський суд Київської області в складі:

головуючого                              судді Кашперської
Т.Ц.,

при
секретарі                             Зозуля
Я.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду
Київської області справу за позовом ОСОБА_1до виконавчого комітету Коцюбинської
селищної ради Київської області про визначення часток у праві спільної сумісної
власності на житло,

встановив:

В липні
2007 року позивач звернулася до суду із позовом про визначення часток у праві
спільної сумісної власності на житло. В позові посилалась на те,  що її батькиОСОБА_2таОСОБА_3 27.04.1994 року
отримали свідоцтво про право власності на житло -АДРЕСА_1, видане органом
приватизації ГВКК "Біличі",  вказана
квартира була передана їм у спільну сумісну власність. ІНФОРМАЦІЯ_1помер її
батько ОСОБА_2,  спадщину після смерті
якого прийнялаОСОБА_3 шляхом фактичного вступу в управління та володіння
спадковим майном,  оскільки постійно
мешкала у спадковій квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_2 померлаОСОБА_3 09.12.2005 року
позивач подала до Ірпінської міської державної нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини після її смерті,  але
не може отримати свідоцтво про право на спадщину,  так як у свідоцтві про право власності на
житло не визначені частки у праві спільної сумісної власності на житло,  які належали її покійним батькам.  Вважає,
що вказані частки у праві спільної сумісної власності є рівними,  так як на момент приватизації батьки мали на
неї рівні права згідно Закону України "Про приватизацію державного
житлового фонду",  так як були
постійно зареєстровані у цьому житлі. В зв'язку із викладеними обставинами
просила визначити частки у праві спільної сумісної власності на АДРЕСА_1по 14
частині за ОСОБА_2,  яка йому належала на
день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1та заОСОБА_3,
яка належала їй на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2.

В
судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала,  підтвердила обставини,  викладені в позовній заяві,  просила позов задовольнити.

Відповідач
в судове засідання не з'явився,  направив
листа про розгляд справи у його відсутності,
в якому не заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог.

Суд,  заслухавши пояснення представника
позивача,  вивчивши матеріали
справи,  вважає заявлений позов
таким,  що підлягає до задоволення,  виходячи із наступного.

Так,  в судовому засіданні встановлено,  що батьки позивачаОСОБА_2таОСОБА_3 27.04.1994
року отримали у спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право власності на житло,
виданого органом приватизації ГВКК "Біличі" 27.04.1994 року
згідно із розпорядженням від 23.03.1994 року за № 81,  право власності зазначених осіб зареєстровано
Ірпінським БТІ 15.06.1994 року за № 73 (а. с.
6-9).

ІНФОРМАЦІЯ_1омер
батько позивача ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2померла мати позивачаОСОБА_3 09.12.2005 р. позивач подала до
Ірпінської міської державної

2

нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після
її смерті,  але не може отримати
свідоцтво про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_3,  так як у свідоцтві про право власності на
житло не визначені частки у праві спільної сумісної власності на житло,  які належали її покійним батькам.

Наведені
обставини підтверджуються поясненнями представника позивача,  копіями свідоцтв про смерть,  копією витягу про реєстрацію в спадковому
реєстрі, поясненнями представника позивача (а. с.  4 - 5,
10).

Відповідно
до  ст. 368 ЦК України,  спільна власність двох і більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною
власністю. Відповідно до  ст. 370 ЦК
України у разі виділу частки із майна,
що є у спільній сумісній власності,
вважається,  що частки кожного із
співвласників в праві спільної сумісної власності є рівними,  якщо інше не встановлено домовленістю між
ним,  законом або рішенням суду.

Судом
під час розгляду справи було встановлено,
що квартира АДРЕСА_1належала на праві спільної сумісної власності
ОСОБА_2 таОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло,  виданого 27.04.1994 року органом приватизації
ГВКК "Біличі".

Оскільки
учасники спільної сумісної власності отримали квартиру на підставі Закону
України „Про приватизацію державного житлового фонду",  володіли та користувалися нею в рівних
частках,  суд визначає,  що частки кожного із співвласників становлять
по 1/2 частині вищезазначеної квартири.

Таким
чином,  суд задовольняє заявлені
позивачем позовні вимоги в повному обсязі.

На
підставі  ст.  ст. 355,
356,  357,  368,
370 ЦК України,  керуючись
ст. ст. 10,  11,  60,
209,  212,  214-215,
256 - 259 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

Позов
ОСОБА_1до виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Київської області про
визначення часток у праві спільної сумісної власності на житло задовольнити.

Визначити
частки в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1,  визнавши,
що частки в праві власності ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1  та
ОСОБА_3,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2,  складають по Ѕ частини квартири за кожним.

Копію рішення
направити відповідачу для відома.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4  ст. 295 ЦПК України.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений  ст. 294 ЦПК України,  рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.