Справа №2-1936 2007р.
РІШЕННЯ

Іменем                                                                         України

31 липня
2007р. Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого
судді -                                                                             Оздоби
М. О.,

при
секретарі -                                                                                     Скиданенко
Т.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»,  Дочірнє підприємство «Київське обласне
дорожнє управління» про визнання права користування жилим приміщенням,  суд,  -

встановив:

ОСОБА_1.
звернулась до суду із позовом до відповідача та просить визнати за нею право
користування квартирою АДРЕСА_1 в м. Києві. В обґрунтування позовних вимог
посилається на ті обставини,  що
проживала разом зі своєю тіткою ОСОБА_2.
у спірній квартирі з 2000р. і вселилась як член сім»ї та доглядала її до
смерті. За життяОСОБА_2.  зверталась до
відповідача з проханням зареєструвати позивачку у квартирі,  однак отримала відмову і залишила заповіт на
спірну квартиру на ім»я ОСОБА_1. Протягом всього часу і на даний час позивачка
сплачує квартирну плату і плату за комунальні послуги по вказаній квартирі.
Просить позов задовольнити на підставі
ст. 65 ЖК України.

В
судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали,  посилаючись на обставини,  викладені в позовній заяві.

Представники
відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували,  посилаючись на його безпідставність та
необґрунтованість,  а також ті
обставини,  що померлаОСОБА_2.  за життя не зверталась з приводу реєстрації
позивачки у спірну квартиру.

Заслухавши
пояснення позивачки,  представників
відповідача,  допитавши свідків,  дослідивши матеріали справи,  суд приходить до висновку,  що позовні вимоги підлягають
задоволенню,  виходячи з наступного.

Відповідно
до  ст. 60 ЦПК України,  кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватись на
припущеннях.

Судом
встановлено,  щоОСОБА_2.  була наймачем квартири АДРЕСА_1 в м. Києві
(а.с.  19-21 - копія договору найму
жилого приміщення). ІНФОРМАЦІЯ_1.ОСОБА_2.
померла (а.с. 5 - копія свідоцтва про смерть).

Як
пояснила в судовому засіданні позивачка,
вона є племінницею ОСОБА_2.  і в
2000р. за її згодою вселилась у квартиру АДРЕСА_1 в м. Києві разом із
неповнолітньою дитиною,  доглядала за
хворою тіткою по день смерті та проживає у вказаній квартирі по даний час.  Протягом всього часу сплачує квартирну плату
і плату за комунальні послуги. За життяОСОБА_2.
зверталась до відповідача з проханням зареєструвати її у спірну
квартиру,  однак їй було в цьому усно
відмовлено,  а томуОСОБА_2.  залишила заповіт на ім»я ОСОБА_1.

Вказані
обставини підтверджуються копією заповіту від іменіОСОБА_2. ,  відповідно до якого вона заповіла квартиру
АДРЕСА_1 в м. Києві ОСОБА_1. (а.с. 23).

Також,  допитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5,  ОСОБА_6.
підтвердили ті обставини,  що позивачка
проживала разом з ОСОБА_2. ,  доглядала
її,  сплачувала квартирну плату,  а у зв»язку з тим,  що не було можливості зареєструватись у
квартирі,  тоОСОБА_2.  залишила заповіт,  а коли у будинку сталася пожежа,  то позивачка зробила ремонт у квартирі,  а також і на даний час несе всі витрати по її
утриманню.

Такі
показання свідків не викликають у суду сумнів у їх достовірності,  оскільки підтверджуються квитанціями,  актом про пожежу,  крім того суд враховує,  що протягом тривалого часу відповідачем не
було вжито заходів по звільненню квартири,
яка перебуває в його управлінні,
а заперечення відповідача про те,
що за життяОСОБА_2.  не зверталась
з приводу реєстрації позивачки у своїй квартирі судом прийняті до уваги не
можуть,  оскільки як сама ОСОБА_1. так і
допитані свідки підтвердили,  що
відповідачем чиняться перешкоди у приватизації квартир та реєстрації в них.
Також суд враховує,  що після
смертіОСОБА_2. ,  про що відповідач був
повідомлений і на даний час направляються рахунки про сплату квартирної плати
та плати за комунальні послуги,  які
сплачуються позивачкою.

Відповідно
до  ст. 65 ЖК України,  наймач вправі в установленому порядку вселити
у займане ним жиле приміщення свою дружину,
дітей,  батьків,  а також інших осіб. Особи,  що вселились в жиле приміщення як члени сім»ї
наймача,  набувають рівного з іншими
членами сім»ї права користування жилим приміщення.

Оцінюючи
зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні та приймаючи до
уваги,  що позивачка вселилась у спірну
квартиру як член сім»ї наймача,
проживала в ній з 2000р.,  несе
витрати по її утриманню,  а відповідачем
не надано належних доказів в обґрунтування своїх заперечень,  суд приходить до висновку про обґрунтованість
позовних вимог та визнання за ОСОБА_1. права користування квартирою АДРЕСА_1 в
м. Києві.

Керуючись  ст. 64,
65 ЖК України,   ст.  ст.
10,  11,  57-60,
209,  212-215 ЦПК України,  суд, -

вирішив:

Позов
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право користування квартирою АДРЕСА_1 в м. Києві.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.