Копія                                                                                           Справа
№2-1708/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

10
вересня 2007 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у
складі:

головуючого -
судді Вуїва О.В.,

при секретарі -
Вишняковій О.Є.,

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м.  Вознесенську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської
області,  третя особа без самостійних вимог
щодо предмету спору: ОСОБА_2,  про визнання права власності на самочинно збудоване
нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

В серпні
2007 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовною заявою до виконавчого комітету
Вознесенської міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване
нерухоме майно в якій вказував,  що на
підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 16 січня 1986 року та 07
серпня 2006 року він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 в м.  Вознесенську Миколаївської області.

Згідно
рішення Вознесенської міської ради від 27 липня 2007 року він також є власником
земельної ділянки,  площею 0, 0550
га.,  призначеної для будівництва,  обслуговування житлового будинку,  господарських будівель та споруд за цією ж
адресою.

За час
проживання в будинку позивачем на зазначеній земельній ділянці було самочинно
побудовано: тамбур а1-І,  площею 1, 7
кв.м. ,  тамбур аи-1,  площею 5, 8 кв.м. ,  сарай Д-1,
площею 6, 4 кв.м. ,  сарай
Е-1,  площею 7, 6 кв.м. ,  сарай Ж-1,
площею 3, 6 кв.м. ,  вбиральню
3-1,  площею 2, 4 кв.м.

Зважаючи
на те,  що вказані об'єкти самочинної
забудови зведені ним особисто на земельній ділянці,  переданій у власність з дотриманням
архітектурних,  будівельних,  санітарних і екологічних норм,  відповідають правилам протипожежної
безпеки,  не порушують права інших
осіб,  позивач просив суд визнати за ним
право власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

В
попередньому судовому засіданні ОСОБА_1. позовні вимоги підтримав в повному
обсязі.

Представник
відповідача - виконавчого комітету Вознесенської міської ради,  в попереднє судове засідання не з'явився,  суду надав заяву про розгляд справи у його
відсутності,  позовні вимоги визнає
повністю.

Третя особи без самостійних вимог ОСОБА_2.
в попередньому судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала.

Оскільки
матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини
сторін,  тому суд вважав можливим
розглядати справу за відсутності представника відповідача.

Заслухавши
пояснення позивача,  третьої особи,  дослідивши матеріали справи,  суд прийшов до наступного.

Так,  судом встановлено,  що ОСОБА_1. на підставі свідоцтв про право на
спадщину за законом від 16 січня 1986 року,
реєстровий №129 та від 07 серпня 2006 року,  реєстровий №1-585,  є власником житлового будинку по АДРЕСА_1в
м.  Вознесенську Миколаївської області.

Крім цього,  згідно рішення Вознесенської міської ради за
№ 10 від 27 липня 2007 року ОСОБА_1. також належить земельна ділянка,  площею 0, 0550 га,  яка призначена для будівництва,  а також обслуговування вказаного житлового
будинку,  господарських будівель та споруд.

На
зазначеній земельній ділянці ОСОБА_1. самочинно побудував: тамбур а 1І,  площею 1, 7 кв.м. ,  тамбур ап-1,
площею 5, 8 кв.м. ,  сарай
Д-1,  площею 6, 4 кв.м. ,  сарай Е-1,
площею 7, 6 кв.м. ,  сарай
Ж-1,  площею 3, 6 кв.м. ,  вбиральню 3-1,  площею 2, 4 кв.м.  Вказані будівлі були побудовані без
затвердженого проекту,  без дозволу на
будівництво та на земельній ділянці,  яка
на час здійснення будівництва не була відведена для цієї мети.

Відповідно
до ч.ч.1,  3  ст.
375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній
будівлі та споруди,  створювати закриті
водойми,  здійснювати перебудову,  а також дозволяти будівництво на своїй
ділянці іншим особам.  Право власника на
забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних,  будівельних,
санітарних,  екологічних та інших
норм і правил,  а також за умови
використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно
ч. 5  ст.
376 ЦК України
на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним
право власності на нерухоме майно,  яке
самочинно збудоване на ній,  якщо це не
порушує права інших осіб.

Тамбур
а1-1,  площею 1, 7 кв.м. ,  тамбур ап-1,
площею 5, 8 кв.м. ,  сарай Д-1,  площею 6, 4 кв.м. ,  сарай Е-1,
площею 7, 6 кв.м. ,  сарай
Ж-1,  площею 3, 6 кв.м. ,  вбиральню 3-1,  площею 2, 4 кв.м.  відповідають архітектурним,  будівельним,
санітарним,  екологічним та іншим
нормам,  не порушують права інших
осіб,  самочинно побудовані ОСОБА_1. на
земельній ділянці,  яка на час розгляду
справи відведена йому для цієї мети.

За таких
обставин суд вважає,  що відповідно
до  ст.
16 ЦК України
цивільне право позивача підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності
на самочинно побудоване нерухоме майно.

На
підставі викладених обставин,
керуючись  ст.   ст.
10,  11,  130,
209,  212,  213,
214,  215 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1до виконавчого комітету
Вознесенської міської ради Миколаївської області,  третя особа без

з самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2,  про визнання   права
власності   на   самочинно
збудоване   нерухоме   майно
-задовольнити повністю.

Визнати
за ОСОБА_1,  як власником житлового
будинку АДРЕСА_1 в м.  Вознесенську
Миколаївської області,  право власності
на самочинно збудоване нерухоме майно,  а
саме: тамбур а!-1,  площею 1, 7 кв.м.
,  тамбур a11-l,
площею 5, 8 кв.м. ,
сарай Д-1,  площею 6, 4 кв.м.
,  сарай Е-1,  площею 7, 6 кв.м. ,  сарай Ж-1,
площею 3, 6 кв.м. ,  вбиральню
3-1,  площею 2, 4 кв.м. ,  які є частиною будинку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Миколаївської області

через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі заяви
про апеляційне

оскарження рішення протягом десяти днів з дня його
проголошення та подачі

апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне

оскарження.