Справа № 2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

05 жовтня 2007
року

Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого
суду                                                  Магдич
О. Г.

при
секретарі с/з                                                    Дрозд
Т. Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа відділ громадянства паспортної і
еміграційної служби Тернопільського MB УМВС України в
Тернопільській області про надання дозволу на виїзд дитини з території України,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа
відділ громадянства паспортної і еміграційної служби Тернопільського MB
УМВС України в Тернопільській області про надання дозволу на виїзд дитини з
території України, посилаючись на те, що відповідач безпідставно відмовляється
надати завірену нотаріально згоду на виїзд сина закордон для відпочинку. Син
проживає із позивачем; відповідач на протязі тривалого часу не проживає з ними,
не займається вихованням дитини, і не даючи згоди на виготовлення проїзного
документу для виїзду останнього за кордон для відпочинку, завдає шкоди
інтересам дитини, обмежує її права.

У
судовому засіданні позивач позов підтримала з мотивів, викладених у позовній
заяві, додатково пояснивши, що відмова батька надати сину згоду на виготовлення
проїзного документу та виїзд за кордон для відпочинку негативно відбивається на
психіці дитини, травмує її, у зв'язку з цим просить позов задовольнити.

Відповідач
та представник відділу громадянства паспортної і еміграційної служби
Тернопільського MB УМВС України в Тернопільській області у судове засідання
не з'явилися повторно і про причини неявки суду не повідомили, хоча судом
вживалися всі передбачені законом заходи для належного їх повідомлення про день
і час розгляду справи. У зв'язку з цим у відповідності до ст. 169 ч.4 ЦПК
України, суд вважає неявку відповідача неявкою без поважних причин, що не
перешкоджає заочному розгляду справи у його відсутності та постановлению
заочного рішення на підставі наявних доказів про права і взаємовідносини
сторін.

Заслухавши
пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі
факти:

Сторони
по справі перебували у зареєстрованому шлюбі до 06.04.2004 p., що
підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_1 від 06.04.2004 p., відділом
реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції
Тернопільської області.

Від
даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить про
народження НОМЕР_2 від 16 листопада 1999 p., видане відділом
ЗАГС Тернопільського міської ради.

Відповідно
до ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При

цьому, у
відповідності до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, батьківські права не
можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У
відповідності до ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною
Асамбеєю ООН 20.11.1989
року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними
чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з
п. 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, затверджених Постановою Кабінету Міністрів
України від 24.03.2004 року № 380, проїзний документ дитини, за наявності
заперечень одного з батьків, може бути оформлений на підставі рішення суду.

Таким
чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, та враховуючи
необхідність забезпечення інтересів дитини ОСОБА_3, 1999 р. н., суд приходить
до висновку, що відмова батька - відповідача по справі у наданні згоди на
виготовлення проїзного документу для виїзду дитини за кордон для відпочинку
суперечить інтересам дитини та порушує її права як людини і громадянина
України, а тому позов ОСОБА_1, в інтересах дитини ОСОБА_3, підлягає до
задоволення.

Керуючись
ст.ст. 88, 209 ч.1, 2; 213-215, 217, 218, 223, 224-226, 228, 232-233, 294 ч.1,
295 ч. 4 Цивільно-процесуального кодексу України, ст. ст.150 ч.2, 155 ч.2
Сімейного кодексу України, ст.З Конвенції про права дитини, прийнятої
Генеральною Асамбеєю ООН
20.11.1989 року; ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України
в'їзду в Україну громадян України", п.18 Правил оформлення і видачі
паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини,
затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 380,
суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа відділ громадянства паспортної і еміграційної
служби Тернопільського MB УМВС України в Тернопільській області про надання
дозволу на виїзд дитини з території України - задовольнити.

Визнати
безпідставною відмову батька ОСОБА_2 у наданні згоди на виготовлення проїзного
документу для виїзду за кордон сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дати дозвіл на
його виїзд за межі України без згоди батька - ОСОБА_2.

Заочне
рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження та апеляційної скарги, якщо у встановлені для їх подання
строки їх не було подано, а у разі подання апеляційної скарги, якщо його не
скасовано -після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне
рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне
рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня його проголошення та апеляційної скарги -протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або шляхом подання
апеляційної скарги без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.