Справа №2-181
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27 серпня 2007 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

в складі головуючого                                                                 Шейко
П.П.

при
секретарі                                                                              Бибик
О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт.
Чорнухи справу за позовом ОСОБА_1до державного підприємства „Лохвицький
спиртовий комбінат" про стягнення компенсації втрати частини заробітної
плати у зв"язку із затримкою її виплати,
стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду
про поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди,  -

встановив:

В січні
2007 року позивачка ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до державного
підприємства (ДП) „Лохвицький спиртовий комбінат" про стягнення
компенсації втрати частини заробітної плати у зв"язку із затримкою її
виплати,  стягнення середнього заробітку
за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі та
відшкодування моральної шкоди.

Обгрунтовуючи
свої вимоги позивачка вказала,  що
27.07.1998 року вона була звільнена з посади старшого продавця фірмового
магазину „Крам" ДП „Лохвицький спиртовий комбінат".

Рішенням
Лохвицького районного суду Полтавської області від 12 серпня 2003 року її було
поновлено на цій посаді та стягнуто на її користь 16500 грн. заробітної плати
за час вимушеного прогулу і 1000 грн. моральної шкоди. 13 серпня 2003 року
Лохвицьким районним судом видано виконавчий лист про поновлення її на роботі.

Вказане
рішення Лохвицького районного суду як нею так і відповідачем було оскаржене в
апеляційну інстанцію.

Ухвалою
колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської
області від 18 грудня 2003 року рішення Лохвицького районного суду
скасоване,  а справа направлена на новий
розгляд.

За її
касаційною скаргою судова палата у цивільних справах Верховного суду України 1
червня 2005 року скасувала ухвалу апеляційного суду Полтавської області і
направила справу на новий розгляд у суд апеляційної інстанції.

Рішенням
колегії суддів палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області
від 27 липня 2005 року її апеляційна скарга відхилена,  а апеляційна скарга ДП "Лохвицького
спиртового комбінату" задоволена частково,
рішення Лохвицького районного суду від 12 серпня 2003 року у

частині
відшкодування моральної шкоди скасоване. У позові про стягнення моральної шкоди
відмовлено.

26
серпня 2005 року Лохвицьким районним судом був виданий виконавчий лист про
стягнення на її користь 16500 грн. і вона подала його для примусового виконання
до відділу Державної виконавчої служби у Лохвицькому районі.

На
рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області від 27.07.2005 року нею та відповідачем були подані
касаційні скарги.

Ухвалою
судді Верховного Суду України від 04.11 2005 року виконання судових рішень
зупинене,  а ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 14 листопада
2005 року касаційні скарги відхилені.

Отримавши
25.01.2006 року копію ухвали із Верховного Суду України,  вона звернулася до виконавчої служби із
заявою про поновлення виконання судових рішень.

Наказом
по ДП "Лохвицький спиртовий комбінат" від 18 квітня 2006 року вона
поновлена на роботі,  а 28 серпня 2006
року звільнена за власним бажанням.

Станом
на день подачі позову,  рішення
Лохвицького районного суду від 12 серпня 2003 року про стягнення на її користь
середнього заробітку за час вимушеного прогулу виконано частково. На її рахунок
23.06.2006 року перераховано 1414, 83 грн.,
а 05.09.2006 року 5331,  65
грн.,  а всього 6746,  48 грн.. Не виплаченими залишилися кошти в
сумі 9753.52 грн..

Вважає,  що присуджена за рішенням суду сума
заробітної плати підлягає індексації в зв"язку з ростом індексу цін на
споживчі товари і тарифів на послуги більше ніж на 1 %.

Так,  за період з 01.09.2003 р. по 23.06.2006 р. з
відповідача необхідно стягти компенсацію у розмірі 5869, 05 грн.,  за період з 01.07.2006 року по 01.09.2006 р.
з відповідача підлягає стягненню компенсація у розмірі 152, 21 грн.. а за
період з 01.09.2006р. по 01.01.2007 року - у розмірі 104 грн. 84коп.. Всього
просила стягти на її користь 6126, 10 грн. - компенсації втрати частини
заробітної плати у зв"язку із затримкою її виплати.

Крім
того,  позивачка вказала,  що в зв"язку з невиконанням рішення суду
у частині негативного поновлення на роботі,
вона з 12 серпня 2003 року по 18 квітня 2006 року перебувала у
вимушеному прогулі і за цей час на її користь підлягає стягненню 12768 грн. так
як її посадовий оклад складав 399грн.

Внаслідок
невиконання рішення суду про її поновлення на роботі,  невиплати присуджених коштів та компенсації
втрати частини заробітної плати її заподіяна моральна шкода,  яку позивачка оцінила в 5 тисяч гривень.

Всього ж
ОСОБА_1. просила стягти на її користь 23894 грн. 10 коп..

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1. підтримала свої позовні вимоги.

Представник
відповідача ДП "Лохвицький спиртовий комбінат" Панченко О.В. в
судовому засіданні позов не визнала,
суду показала,  що рішення
Лохвицького районного суду від 12 серпня 2003 року оскаржувалося,  як ДП "Лохвицький спиртовий
комбінат" так і позивачкою,  тому не
було підстав його виконувати. Після набрання рішенням законної сили позивачка
була поновлена на роботі.

Стягнення
на користь позивачки коштів проводиться підрозділом примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у
Полтавській області. ДП "Лохвицький спиртовий комбінат" до виконання
рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
відношення не має тому вимоги позивачки щодо стягнення компенсації втрати частини
заробітної плати у зв"язку із затримкою її виплати не підлягають
задоволенню.

З цих же
підстав не підлягає задоволенню і вимоги позивачки про стягнення моральної
шкоди.

Представник
третьої особи,  яка не заявила
самостійних вимог - ОСОБА_2.  позов не визнала,  що у підрозділі примусового виконання рішень
відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Полтавській
області на виконанні перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ДП
"Лохвицький спиртовий комбінат" на користь фізичних,  юридичних осіб та держави залишку боргу в
сумі 262466, 57 грн.

В межах
виконавчого провадження перебуває і виконавчий лист про стягнення з відповідача
на користь ОСОБА_1. 16540 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В
зв"язку з ухвалою Господарського суду Полтавської області від 07.08.2006
року про порушення справи про визнання ДП "Лохвицький спиртовий
комбінат"банкрутом,  зведене
виконавче провадження зупинене згідно п. 8
ст.  34 Закону України "Про
виконавче провадження",  окрім виконавчих
документів про стягнення заборгованості по заробітній платі.

На користь
позивачки перераховано 9220 грн. 35 коп.

17.04.2007
року державним виконавцем до всіх банківських установ в яких є арештовані
розрахункові рахунки ДП "Лохвицького спиртового комбінату" виставлено
платіжні вимоги для примусового списання коштів.

Після
надходження вказаних коштів. Вони будуть перераховані ОСОБА_1.

Суд вважає,  що позов ОСОБА_1. не підлягає задоволенню.

Судом
встановлено,  що рішенням Лохвицького
районного суду Полтавської області від 12 серпня 2003 року ОСОБА_1 поновлена на
посаді старшого продавця фірмового магазину "Крам" ДП
"Лохвицький спиртовий комбінат". З відповідача стягнуто на користь
позивачки 16500 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу та 1000 грн.
моральної шкоди.

Вказане
рішення за апеляційними скаргами позивачки та відповідача було скасоване 18
грудня 2003 року колегією суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Полтавської області.

При
таких обставинах це рішення не могло бути звернуте до виконання.

1 червня
2005 року ухвалою судової палати у цивільних справах Верховного Суду України за
касаційною скаргою ОСОБА_1. ухвала апеляційного суду Полтавської області від
18.12.2003 року була скасована,  а справу
направлено на новий розгляд у суд апеляційної інстанції.

За
рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області від 27 липня 2005 року у позові ОСОБА_1. до ДП
"Лохвицький спиртовий комбінат" про відшкодування моральної шкоди
відмовлено.

Решта
рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 12 серпня 2003 року
залишено без змін.

Ухвалою
судді Верховного Суду України від 4 листопада 2005 року зупинено виконання
рішення Лохвицького районного суду від 12 серпня 2003 року та рішення
апеляційного суду Полтавської області від 27 липня

2005         року.

14
листопада 2005 року ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України вказані рішення залишені без змін.

Після
одержання 25 січня 2006 року копії ухвали Верховного Суду України ОСОБА_1.
звернулася до відділу виконавчої служби про поновлення виконання судових рішень
і була поновлена на роботі 18 квітня

2006         року,
що не заперечувала сама позивачка в позовній заяві та в судовому

засіданні.

Крім
того,  на час розгляду даної справи на
користь позивачки перераховано 7279 грн. 65 коп. і рішення суду в частині
стягнення заборгованості   продовжує
виконуватися.

Таким
чином,  суд вважає,  що позивачка ОСОБА_1. не може вважатися
такою,  що перебувала у вимушеному прогулі
з 12 серпня 2003 року по 18 квітня 2006 року і не може бути стягнута на її
користь середня заробітна плата за цей час.

З тих же
мотивів не підлягає задоволенню і вимоги позивачки про стягнення на її користь
6126,  10 грн. компенсації втрати частини
заробітної плати у зв"язку із затримкою її виплати та моральної шкоди.

Керуючись  ст.
ст.  10,  60,
212,  215 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

В позові
ОСОБА_1до Державного підприємства „Лохвицький спиртовий комбінат" про
стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв"язку із
затримкою її виплати,  стягнення
середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на
роботі та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його
проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.