Справа №2-646/2007р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2007 року

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді                             Тітова М.Б.

при секретарі                                     Ведмеденко І.В.

з участю позивачки                           ОСОБА_1.

відповідача                                         ОСОБА_2.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем, який було зареєстровано 03
червня 1978 року Великоберезянським сільЗАГС Таращанського району, Київської
області, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як
у них різні характери і останнім часом появились різні погляди на спільне
сімейне життя, що являлось причиною частих сварок та напружених відносин в
сім'ї. На даний час вони припинили сімейні стосунки, не мають спільного
сімейного бюджету та не ведуть спільного господарства. їх сім'я на даний час
існує лише формально і примирення із відповідачем не можливе.

В судовому
засіданні позивачка позов підтримала, обґрунтовуючи свої вимоги вищевикладеними
фактами. Миритися вона категорично не бажає.

Відповідач в
судовому засіданні позов визнав і пояснив, що примирення між ним та позивачкою
не можливе.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до ч4
ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Відповідно до
ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,
якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них,
інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому
засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 03
червня 1978 року Великоберезянським сільЗАГС Таращанського району, Київської
області, який на даний час носить
формальний характер, поскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини,
не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету, примирення між сторонами стало неможливим, про що вони заявили в
судовому засіданні.

За таких
обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам сторін, а тому відповідно до ст.112 СК України шлюб між
сторонами необхідно розірвати.

Таким чином,
визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

З урахуванням
вищевикладеного та керуючись ст.ст. 130, 174 ЦПК України, ст.112 Сімейного
Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб
між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, зареєстрований 03 червня 1978 року Великоберезянським
сільЗАГС Таращанського району, Київської області по актовому запису №11.

При видачі свідоцтва про розірвання
шлюбу сторони звільнити від сплати державного мита

2

відповідно до ст. 4 п. 18 Декрету Кабінету Міністрів
України "Про державне мито".

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.