Справа
№2-386/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2007 року                           Кельменецький
районний суд Чернівецької

області       у складі:

головуючого
- судді:                                                     Харабари
І.В.

при
секретарі:                                                                Дєдовій
B.C.

за
участю позивачки:                                                    ОСОБА_1

представника
відповідача:                                           ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до Дністрівської сільської ради Кельменецького району
Чернівецької області про визнання права власності на самочинно збудоване
нерухоме майно,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
ОСОБА_3  та ОСОБА_1 подали до суду
позовну заяву,  в якій з урахуванням
уточнених в судовому засіданні позовних вимог,
просять визнати за ними у рівних частках право власності на самочинно
збудовані споруди,  а саме житловий
будинок з прибудовою позначений в інвентарній справі доданій до позовної заяви
літерою „А" вартістю 7300 гривень,
сарай позначений літерою „Б" вартістю 5025 гривень,  сарай позначений літерою „В" вартістю
1026 гривень,  сарай позначений літерою
„Г" вартістю 1498 гривень,  ворота
позначені №1 вартістю 465 гривень,
огорожу позначену №2 вартістю 776 гривень,  огорожу позначену №3 вартістю 372
гривні,  криницю позначену №4 вартістю
1292 гривні,  що знаходяться по вулиці
АДРЕСА_1  загальна дійсна вартість яких
становить 17775 гривень.

Представник
відповідача сільський голова с
Дністрівка Кельменецького району Чернівецької області ОСОБА_2 позов визнав
з тих підстав,  що ОСОБА_3  та ОСОБА_1 згідно договору оренди,  який був укладений 30 травня 2007 року між
позивачами та Дністрівською сільською радою,
є користувачами земельної ділянки,
яка знаходиться в сАДРЕСА_1,  на
якій розташовані самочинно збудовані споруди,
які залишились після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5Дністрівська сільська
рада,  як власник цієї земельної ділянки
не заперечує щодо визнання за позивачками права власності на самочинне
будівництво. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права,  свободи чи інтереси інших осіб.

Позивачка
ОСОБА_1 діючи у власних інтересах та як представник ОСОБА_3  в судовому засіданні підтримала позовні
вимоги та обґрунтовуючи їх посилалася на те,
що господарство,  яке розташоване
в АДРЕСА_1

2

було    побудоване           їх    покійними батьками                      ОСОБА_4

Васильовичем
та ОСОБА_5,  які померли
відповідноІНФОРМАЦІЯ_1 року таІНФОРМАЦІЯ_2року. Позивачі є спадкоємцями за
законом та за заповітом ОСОБА_5. ,  однак
вони не змогли оформити за собою право власності на будинок та інші
споруди,  які залишилися після смерті
батьків,  поскільки вони є самочинним
будівництвом і відсутні будь - які документи,
які б стверджували право власності покійних на такі споруди.

30
травня 2007 року позивачі уклали із Дністрівською сільською радою
Кельменецького району Чернівецької області договір оренди земельної ділянки
площею 0, 06 Га,  яка розташована в
АДРЕСА_1,  на якій розміщене вищевказане
самочинне будівництво. Позивачі,  як
користувачі земельної ділянки,  на якій
розташоване самочинне будівництво просить визнати за ними право власності на
вищевказані самочинно збудовані споруди.

Судом встановлено,  що 30 травня 2007
року позивачі ОСОБА_3  та ОСОБА_1  уклали з Дністрівською сільською радою
Кельменецького району Чернівецької області договір оренди земельної ділянки
розміром 0, 06 Га для обслуговування житлового будинку і господарських
будівель,  яка розташована вАДРЕСА_1
строком на один рік. Таким чином позивачі згідно  ст.  93
ЗК України є її користувачами. На даній земельній ділянці знаходяться житловий
будинок та інші споруди,  які зазначені у
зведеному акті інвентарної справи,  а
саме житловий будинок з прибудовою позначений в інвентарній справі доданій до
позовної заяви літерою „А" вартістю 7300 гривень,  сарай позначений літерою „Б" вартістю
5025 гривень,  сарай позначений літерою
„В" вартістю 1026 гривень,  сарай
позначений літерою „Г" вартістю 1498 гривень,  ворота позначені №1 вартістю 465
гривень,  огорожа позначена №2 вартістю
776 гривень,  огорожа позначена №3
вартістю 372 гривні,  криниця позначена
№4 вартістю 1292 гривні,  загальна дійсна
вартість яких становить 17775 гривень,
які були побудовані без належного дозволу та належно затвердженого
проекту,  тобто самочинно. Дане самочинне
будівництво не суперечить суспільним інтересам,
не порушує права інших осіб,  а
також   санітарні та екологічні норми і
правила.

Визнання
представником відповідача позову не суперечить закону,  не порушує права та інтереси інших осіб.

Згідно
ч.5  ст.
376 ЦК України,  на вимогу власника (користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно,  яке самочинно збудоване на ній,  якщо це не порушує права інших осіб.

Враховуючи
наведене,  суд вважає,  що позов ОСОБА_3  та ОСОБА_1
слід задовольнити та визнати за ними право власності на житловий будинок
та господарські і побутові споруди,  які
розташовані вАДРЕСА_1

Керуючись  ст.
ст.  376,  392 ЦК України,   ст.
ст.  З,  8,
10,  15,  79,
88,  130,  174,
213,  214,  215 ЦПК України ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_1  задовольнити
повністю.

з

Визнати
за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у рівних частках право власності на самочинно збудовані
житловий будинок та інші споруди,  які
зазначені у зведеному акті інвентарної справи та розташовані в АДРЕСА_1,  а саме на житловий будинок з прибудовою
позначений в інвентарній справі доданій до позовної заяви літерою „А"
вартістю 7300 гривень,  сарай позначений
літерою „Б" вартістю 5025 гривень,
сарай позначений літерою „В" вартістю 1026 гривень,  сарай позначений літерою „Г" вартістю
1498 гривень,  ворота позначені №1
вартістю 465 гривень,  огорожу позначену
№2 вартістю 776 гривень,  огорожу позначену
№3 вартістю 372 гривні,  криницю
позначену №4 вартістю 1292 гривні,
загальна дійсна вартість яких становить 17775 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви
про апеляційне оскарження,  якщо заяву
про апеляційне оскарження не було подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
буде подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження,  рішення суду набере законної
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги,  рішення,
якщо його не буде скасовано,
набере законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення до Кельменецького районного суду. Апеляційна скарга на
рішення може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Кельменецький
районний суд.