Справа № 2-4336/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

(заочне)

02 жовтня
2007 року                                         Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді -                             Веремчук Л.М.

при секретарі -                                   Ілюшик Н.О.,

3 участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_1звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2про розірвання
шлюбу.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебуває
у зареєстрованому шлюбі з 21.11.1972 року. Від
даного шлюбу є троє дітей, які на даний час повнолітні.

Покликається на те, що сімейне життя між нею та відповідачем припинене.
Разом не проживають більше трьох років. Відповідач
знайшла собі іншого чоловіка. Шлюб існує формально.

Просить суд розірвати шлюб між нею
та відповідачем ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовну заяву підтримав з підстав в
ній зазначених. Просив суд її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, явку свого представника також не забезпечила по невідомій суду
причині, хоча належним чином була повідомлена про час, день та
місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила. Про заочний розгляд справи суд постановив ухвалу від 02 жовтня
2007 року.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази в справі, суд прийшов до
висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 21.11.1972 року, зареєстрований Тростянецькою сільською радою Ківерцівського району
Волинської області, про що в книзі реєстрації актів про
укладення шлюбу зроблено запис № 19, згідно свідоцтва про укладення шлюбу
серії 1-ЕГ № НОМЕР_1 від 12.06.2007 року (а.с.4).

В судовому засіданні з пояснень позивача ОСОБА_1 та досліджених матеріалів справи суд встановив, що сторони подружнім
життям не проживають. Шлюб існує формально. Примиритися не бажають. При таких
обставинах подальше спільне проживання і збереження сім'ї ОСОБА_1неможливе, а
тому суд вважає за правильне шлюб між ними розірвати.

На думку суду, витрати, що підлягають стягненню в доход держави при видачі свідоцтва
про розірвання шлюбу, слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 213-215, 224-226 ЦПК
України ст. ст. 104, 105, 110,112
Сімейного кодексу України, суд,-

2 вирішив:

Позов задовольнити.

Шлюб між громадянкою ОСОБА_2, 1953 року
народження, уродженкою с Стпросілля Маневицького району Волинської області та громадянином ОСОБА_1, 1952 року народження, уродженцем м. Куйбишев Російської Федерації,
зареєстрований 21.11.1972 року Тростянецькою сільською радою Ківерцівського
району Волинської області, актовий запис № 19 - розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути в бюджет держави з громадянки ОСОБА_217 грн. (сімнадцять гривень) державного
мита.

Громадянина ОСОБА_1 від сплати державного мита звільнити.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача - ОСОБА_2, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня його проголошення та подачі апеляційної скарги на
рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 294
ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.