справа № 2ц-3173/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

24
вересня 2007 року   Антрацитівський
міськрайонний суд Луганської області в складі:

головуючого
судді                                                      Філіпенко
Л.П.

при
секретарі                                                             Щербак A.M.

розглянувши у
попередньому відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1
до Дяківської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно у
порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
є спадкоємицею за законом четвертої черги ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року. Смерть ОСОБА_2. зареєстрована Дяківською сільською радою Антрацитівського
району Луганської області ІНФОРМАЦІЯ_1 року, актовий запис НОМЕР_1. ОСОБА_2. на
праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу належав
житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, загальною
площею 35,4 кв.м, житловою площею 17,6 кв.м. Договір купівлі-продажу вказаного
будинку, засвідченим секретарем виконкому Дяківської сільської Ради народних
депутатів Антрацитівського району Ворошиловградської області 15 січня 1999 року
та зареєстрований в реєстрі за № 18. ОСОБА_1. з жовтня 1991 року постійно
проживала зі спадкодавцем однією сім'єю, у вказаному будинку, і продовжує жити
там досі, тобто фактично прийняла спадщину. Інших спадкоємців окрім неї немає,
бо син ОСОБА_2. - ОСОБА_3 6 вересня 2004 року відмовився від належної йому
частини спадщини, яка складається з житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1. Інших дітей, братів та
сестер у ОСОБА_2. не було. Той факт, що ОСОБА_1. фактично прийняла спадщину та
згідно ч.3 ст.1268, 1261, ч.5 ст. 1268 ЦК
України, дає її підстави вважати себе власницею житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1. Але коли у липні 2007 року
ОСОБА_1. звернулася до Антрацитівської держнотконтори з метою нотаріального
оформлення права власності на будинок, ії відмовили у тому, мотивуючи це тим,
що заява ОСОБА_3. про відмову від належної йому частки майна засвідчена не
нотаріальною конторою, а секретарем Дяківської сільської ради. Усе це і спонукало
її звернутися в суд з даним позовом, у якому вона просить визнати за нею право
власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1,
загальною площею 35,4 кв.м, житловою площею 17,6 кв.м., договір купівлі-продажу
цього житлового будинку з господарськими будівлями вважати таким що втратив
силу і зберігати в матеріалах цивільної справи.

У
судовому засіданні представник ОСОБА_1. - ОСОБА_4., яка діє за дорученням
(а.с.14). позов підтримала, просить його задовольнити, та суду надала
пояснення, які повністю співпадають з доводами, викладеними в позову.
Відповідач - Дяківська сільська рада просить розглянути справу без їхнього
представника, не заперечує проти задоволення позову (а.с.17).

Вислухавши
представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, тому що сукупність добутих у суді доказів вірогідно
підтверджує його законність і обґрунтованість.

Судом
встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1 дійсно належав ОСОБА_2. на праві приватної власності відповідно до
договору купівлі-продажу, засвідченого секретарем виконкому Дяківської
сільської Ради народних депутатів Антрацитівського району Ворошиловградської
області 15 січня 1999 року та зареєстрований в реєстрі за № 18 (а.с.5).
ОСОБА_2.ІНФОРМАЦІЯ_1року, його смерть зареєстрована Дяківською сільською радою
Антрацитівського району Луганської області ІНФОРМАЦІЯ_1 року, актовий запис
НОМЕР_1 (а.с.11). Його син ОСОБА_3. 6 вересня 2004 року відмовився від належної
йому частини спадщини, яка складається з житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1на користь позивачки (а.с.12). Згідно паспорту
та довідки виконкому Дяківської сільської ради ОСОБА_1. з жовтня 1991 року
постійно проживала зі спадкодавцем однією сім'єю, у вказаному будинку.(а.с. 10,
13).

Відповідно
до ст.1264 ЦК України
у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Як свідчить
ч. 1 ст. 334 ЦК України,
право власності у набувача майна виникає з моменту передання майна, якщо інше
не встановлено договором або законом, а я фактично прийняла спадщину.

Відповідно
до ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена
судом.

Як
вбачається із ст. 392 ЦК
України: „Власник майна може пред'явити позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у
разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності".

Відповідно
до ч. 2 ст. 16 ЦК України
одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Таким
чином ОСОБА_1. є єдиною спадкоємицею ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року та
набула права власності в порядку спадкування за законом на об'єкт нерухомого
майна - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1,
загальною площею 35,4 кв.м, житловою площею 17,6 кв.м, який є предметом даного
спору.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 10, 60 ЦПК України, ст.ст. 16, 328,
334, 392, 1264 ЦК України
суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити цілком.

Визнати за
ОСОБА_1право власності  на спадщину по
закону після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, - на житловий
будинок АДРЕСА_1, загальною площею 35,4 кв.м, житловою - 17,6 кв.м. з
господарськими будівлями та спорудами - сараї Б,Г,Д; погріб Е, уборна - у,
спорудження 1-3.

Договір
купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1, загальною площею 35,4 кв.м, житловою площею 17,6 кв.м, засвідчений
секретарем виконкому Дяківської сільської Ради народних депутатів
Антрацитівського району Ворошиловградської області 15 січня 1999 року та
зареєстрований в реєстрі за № 18 вважати
таким що втратив силу і зберігати в матеріалах цивільної справи.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської
області через Антрацитівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження, і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.