Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

13
червня 2007 року                                                                Дергачівський
районний суд

Харківської
області

у
складі: головуючого судді                                                                   Жорняк
О.М.

при
секретарі                                                                                          Поповій
Н.П.

за
участю адвокатів:                                                                               ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
третьої особи: ОСОБА_6про відновлення порушеного права і виселення,  а також зустрічний позов ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до ОСОБА_7,  третьої особи: ОСОБА_6 про визнання права
користування житловою площею,  суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і третьої особи ОСОБА_6  про відновлення порушеного права і виселення
.

В
обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те,
що житловий будинок,  розташований
за адресою: АДРЕСА_1,  належав у 1/2
частині ОСОБА_8на підставі свідоцтва про право власності,  виданого виконкомом Малоданилівської селищної
ради 14.12.1964 року.

З
письмової згоди ОСОБА_8 у зазначеному житловому будинку були прописані відповідачі
по справі: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2народження.

ОСОБА_8 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом.  Спадщину ОСОБА_1 прийняла протягом
установленого законом терміну.

16.07.2004
року ОСОБА_1 одержала свідоцтво про право на спадщину за заповітом,  засвідчене Дергачівською державною
нотаріальною конторою № 1587.

Однак
користуватися і розпоряджатися зазначеною 1/2 частиною житлового будинку
ОСОБА_1 не може,  тому що в будинку не
тільки прописані,  але і фактично
проживають відповідачі.

ОСОБА_2.
іОСОБА_3 звернулися до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1,  третьої особи ОСОБА_6  про визнання права користування житловою
площею в 1/2 частині будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

В
обгрунтування свого позову ОСОБА_2. іОСОБА_3 посилаються на те,  щоОСОБА_3 з дозволу ОСОБА_83 1979 року стала
проживати в 1/2 частині належного їй домоволодіння,  а в 1981 року була прописана в ньому.

ОСОБА_2.
прописаний і проживає в вищевказаному домоволодінні з 1990 року.

ОСОБА_8,  ОСОБА_2. іОСОБА_3 проживали однією сім'єю і
вели спільне господарство,  на спільні
кошти проводили ремонтні роботи по дому,
а також побудували сарай і гараж,
а тому вони придбали право користування спірною житловою площею.

У
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_9позовні вимоги підтримала і
просила позов задовольнити,  відмовивши в
позовіОСОБА_3,  ОСОБА_2

Відповідачі
ОСОБА_3,  ОСОБА_2 в судовому засіданні
проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечували,
та просили задовольнити їх зустрічний позов.

ОСОБА_6допитана
в судовому засіданні,  як третя
особа,  проти задоволення позову ОСОБА_1
не заперечувала,  заперечуючи проти
позову ОСОБА_2 іОСОБА_3,  посилаючись на
те,  що ніяких будівельних робіт по
домоволодінню вони не проводили.

Суд,  вислухавши сторони,  допитавши свідків,  дослідивши матеріали справи приходить до
наступного.

Як
вбачається з матеріалів справи,  що
житловий будинок,  розташований за
адресою: АДРЕСА_1  належав у 1/2 частині
ОСОБА_8на підставі свідоцтва про право власності,  виданого виконкомом Малоданилівської селищної
ради 14.12.1964 року.

ОСОБА_3з
дозволу ОСОБА_83 1979 року стала проживати в 1|2 частині належного їй
домоволодіння,  а в 1981 року була
прописана в ньому.

ОСОБА_2.
прописаний і проживає в вищевказаному домоволодінні з 1990 року.

ОСОБА_8 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом.  Спадщину ОСОБА_1 прийняла протягом
установленого законом терміну.

16.07.2004
року ОСОБА_1 одержала свідоцтво про право на спадщину за заповітом,  засвідчене Дергачівською державною
нотаріальною конторою № 1587.

Однак
користуватися і розпоряджатися зазначеною 1|2 частиною житлового будинку
ОСОБА_1 не може,  тому що в будинку не
тільки прописані,  але і фактично
проживають відповідачі.

Допитана
в судовому засіданні свідок ОСОБА_10,
пояснила,  що ОСОБА_2. іОСОБА_3
проживали в домі ОСОБА_8,  як
квартиранти,  а коли ОСОБА_8 почала
хворіти,  то ОСОБА_2. привіз її для
подальшого проживання до неї на квартиру,
де потім ОСОБА_8 і
померла.

Факт
проживання і смерті ОСОБА_8 в квартирі ОСОБА_10підтвердив в судовому засіданні
свідок ОСОБА_11

Із
пояснення свідка ОСОБА_12. вбачається,
що ОСОБА_2. іОСОБА_3 проживали в частині будинку ОСОБА_8,  коли той вже був збудований і ніякої участі в
його будівництві не приймали.

Допитані
в судовому засіданні свідки ОСОБА_14 і ОСОБА_13пояснили,  що ОСОБА_8
проживала з ОСОБА_2 іОСОБА_3 як одна сім'я,
маючи одні кошти і ведучи спільно господарство.

Аналізуючи
пояснення свідків ОСОБА_14 і ОСОБА_13,
суд відноситься до них критично,
оскільки вони не в повній мірі відповідають дійсності.

Так
судом було проведене виїзне судове засідання,
де був проведений огляд будівель,
які знаходяться на території частини домоволодіння яке належить ОСОБА_1

Як
вбачається з огляду,  крім будинку і
літньої кухні інші будівлі не є капітальними,
а зроблені із різних по розміру дощаток і не внесені в інвентарну справу
№ 109 на будинок.

Крім
того в судовому засіданні достовірно було встановлено,  що ОСОБА_2. до теперішнього часу знаходиться
в зареєстрованому шлюбі з іншої жінкою.

Відповідно
до  ст.
41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права
власності. Право власності є непорушним . Конституційні норми,  у яких закріплені права й інтереси
власників,  виступають основою для
деталізації їх у галузевому законодавстві,
регулювання всіх аспектів їх дій для визначення юридичних гарантій
реалізації. Цивільні права є

частиною
конституційних прав і ніхто не може бути обмежений у правах,  але і ніхто не може мати більший обсяг
прав,  ніж інші.

Згідно  ст.  2
п.1 та  ст.  4 п.1 Закону України „Про власність"
право власності-це врегульовані законом суспільні відносини щодо
володіння,  користування і розпорядження
майном і власник на свій розсуд володіє,
користується і розпоряджається належним йому майном.

На
підставі  ст.  391 ЦК
України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядженням своїм майном.

Судом
встановлено,  що має місце порушення
права володіння,  користування і
розпорядження власника 1/2 частини АДРЕСА_1позивача ОСОБА_1,  оскільки відповідачі проживають в приміщеннях
1/2 частини будинку і тим самим перешкоджають володіти,  користуватися і розпоряджатися цими
приміщеннями власнику 1/2 частини будинку.

Таким
чином суд приходить до висновку,  що
порушене право підлягає захисту шляхом виселення відповідачів з вищевказаної
1/2 частини будинку,  без надання іншого
житлового приміщення.

З огляду
на вищевикладені обставини,  а також з
урахуванням того,  що задоволення
позовної заяви ОСОБА_1 виключає повністю задоволення зустрічного позову ОСОБА_2
іОСОБА_3,  то зустрічна позовна заява про
визнання права користування 1/2 частини будинку-задоволенню не підлягає.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
209,  212,  214-215,
217,  218 ЦПК України,  на підставі
ст.   ст.  2,  4
Закону України "Про власність" ,
ст.  109, 116 ЖК України,   ст.
15,  316,  325,
391 ЦК України,   ст.
41 Конституції України,  суд,

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  третьої особи ОСОБА_6про відновлення порушеного
права і виселення задовольнити.

Висилити
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1народження,  ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2народження,  з 1/2
частини житлового приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1,  без надання іншого житлового приміщення.

В позові
ОСОБА_2,  ОСОБА_3до ОСОБА_7,  третьої особи: ОСОБА_6 про визнання права
користування житловою площею - відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.