Справа № 2-1594/2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

22 серпня 2007
року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в
складі: головуючого судді - Вуїва О.В. при секретарі     -   Якименко А.О.,

розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні в м. Вознесен-ську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка
одноча­сно діє в інтересах ОСОБА_4до
Вознесенської міської ради Миколаївської області про визначення ідеальних
часток в приватизованій квартирі,

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2007
року ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_5., яка
одночасно діє в інтересах ОСОБА_4. звернулися до суду з позовом до
Вознесенської міської ради про визначення ідеальних часток в привати­зованій
квартирі в якому вказували, що 07 лютого 1994 року в результаті приватизації державного житлового фонду ОСОБА_2.,
ОСОБА_3., ОСОБА_4. та ОСОБА_1. була передана у спільну сумісну власність
квартира АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1
року померла ОСОБА_1., яка була матір'ю ОСОБА_1., бабусею - ОСОБА_3. та
прабабусею - ОСОБА_2., ОСОБА_4.

Після її смерті
відкрилася спадщина у вигляді права власності в спір­ній квартирі.

ОСОБА_1., яка
після смерті матері (враховуючи нотаріально по­свідчену відмову від спадщини
ОСОБА_6.) є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, прийняла спадщину у
встановленому законом по­рядку.

В серпні 2007
року ОСОБА_1. звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з
метою оформлення спадкових прав, однак нотаріус
відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відмову но­таріус
обґрунтував тим, що в свідоцтві про право власності на квартиру не визначені
частки кожного із співвласників квартири.

Невизначеність
часток у праві власності щодо квартири унеможлив­лює здійснення ОСОБА_1. права
на спадщину, а також - право на роз­порядження майном іншими співвласниками.

Тому, враховуючи рівну участь співвласників у надбанні майна, пози­вачі
просили визнати за ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4. та ОСОБА_1. право власності на
ідеальні частки квартири АДРЕСА_1, а саме по 1/4 частці за кож-

ним

2

В попередньому судовому засіданні ОСОБА_5., як позивач та
од­ночасно представник позивача ОСОБА_4., позовні вимоги підтримала в повному
обсязі.

Позивачі
ОСОБА_2., ОСОБА_1. в попереднє судове засідання не з'явилися, однак надали суду
письмові заяви в яких просили розглядати справу
без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник
відповідача - Вознесенської міської ради - в попереднє судове засідання не
з'явився, однак на адресу суду направив заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає
повністю.

Оскільки
матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини
сторін, тому суд вважав можливим розглядати справу у відсутності осіб, які не
з'явилися в судове засідання.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_5., дослідивши матеріа­ли
справи, суд прийшов до наступного.

Так, судом
встановлено, що 07 лютого 1994 року в результаті прива­тизації державного житлового фонду відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону
України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992
року ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4. та
ОСОБА_1., на підставі розпорядження органу приватизації за №1161 від 07 лютого
2007 року було передано в спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_1(а.с.7,8).

ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_1, яка була матір'ю ОСОБА_1., бабусею - ОСОБА_3. та прабабусею -
ОСОБА_2., ОСОБА_4. - померла (що підтверджується копією свідоцтва про смерть за
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року).

Після її смерті
відкрилася спадщина у вигляді права власності в спір­ній квартирі.

Враховуючи ці обставини, а також особливий правовий режим майна, що
знаходиться в спільній сумісній власності, позивачі ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4 не можуть повністю використовувати
право на розпорядження спірною квартирою, крім цього ОСОБА_1., як спадко­ємець,
що прийняла спадщину (а.с.9,14,15), не може документально посвід­чити своє
право.

Відповідно до
ст. 368 ЦК України
спільна власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумі­сною
власністю.

Згідно ч.2 СТ.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у
спільній су­місній власності, вважається, що
частки співвласників у праві спільної сумі­сної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними або законом.

За рішенням суду
частка співвласника може бути збільшена або зме­ншена з урахуванням обставин,
що мають істотне значення.

Відповідно до абз. З п. 5 Постанови
Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про
захист права приватної власності» за №20 від 22 грудня 1995 року частка
учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі
частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної
власності за його боргами, видкритті після
нього спадщини. Оскільки праця є основою створення і примноження
власності громадян,  розмір частки
учасника

3

якщо інше не випливає із
законодавства України. Розмір часток у спільній сумісній власності подружжя визначається за нормами Кодекса про шлюб та сім'ю. При відсутності доказів про
те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Оскільки судом не встановлено обставин, що впливають на зміну роз­міру часток співвласників майна, тому відповідно до ч. 2
ст. 372 ЦК України частки
співвласників майна вважаються рівними.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11, 130, 209,
212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка одночасно діє в інтересах ОСОБА_4до Вознесенської міської ради Миколаївської області про визначення ідеальних
часток в прива­тизованій квартирі - задовольнити повністю.

Визначити частки в приватизованій квартирі, що знаходиться в спіль­ній
сумісній власності, визнавши право власності за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4- по 1/2 частці за кожним на квартиру АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської

області через міськрайонний суд
шляхом подачі заяви про апеляційне оска­

рження протягом 10 днів з моменту
проголошення рішення та подачі апеля­

ційної скарги протягом 20 днів після
надання заяви про апеляційне оскар­

ження.