АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18
грудня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

Буренкової К.О.,  Довжук Т.С. ,  Козаченка В.І.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ДП „Силікон" ТОВ ОКБ „Червоний
прапор" (далі - ДП „Силікон") про поновлення на роботі,  стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної шкоди,

за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 05 жовтня 2005 р. та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 01 лютого 2006 p.,

ВСТАНОВИЛА:

У травні
2002 р. ОСОБА_1 пред'явив у суді позов до ДП „Силікон" про поновлення його
на роботі старшим майстром цеху №1,
стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування
15000 грн. моральної шкоди.

Рішенням
Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2005 p.,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 01 лютого 2006 р.,  в задоволенні
позову відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1,  посилаючись
на неповне з'ясування судами обставин справи,
невірну оцінку зібраних доказів,
неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм
процесуального права,  просить скасувати
ухвалені по справі судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення його
позову.

Розглянувши
касаційну скаргу,  колегія суддів дійшла
висновку,  що підстави для перегляду
оскаржених судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Судами
встановлено,  що з листопада 2001 р. по
26 квітня 2002 р. позивач працював старшим майстром цеху №1,  коли був звільнений з роботи з підстав,  передбачених п. 2  ст.  41
КЗпП України (у зв'язку з втратою довір'я).

За своєю
посадовою інструкцією позивач відповідав за збереження напівфабрикатів,  основних і допоміжних матеріалів,  технологічної оснастки,  приладів,
інструментів,  діючого
обладнання,  що знаходиться в резерві. А
також був зобов'язаний підготувати і передати в кінці місяця звіт про роботу
дільниці із зазначенням залишку пластин (структур),  їх отримання та кількості виробленої готової
продукції.

Водночас
матеріалами службового розслідування встановлено,  що в приміщенні за яке відповідав позивач
було виявлено не облікованих ним 59 найменувань товаро-матеріальних
цінностей,  що дало підставу відповідачу
для втрати до ОСОБА_1 довір'я і звільнення його з роботи з указаних підстав.

Оскільки
позивачем не доведено,  що розірвання з
ним трудового договору було проведено з порушенням трудового
законодавства,  то районний суд,  встановивши зазначені обставини справи та
надавши їм вірну правову оцінку,
обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Апеляційний
правильно суд погодився з висновками суду першої інстанції та залишив його
рішення без змін.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
рішення судів ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновки судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України та Законом України „Про
внесення змін до Закону України „Про судоустрій України" щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року,  колегія судців,

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2005
р. та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2006 p.,  - залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.