Справа №
ДЕСНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІГОВА
РІШЕННЯ

Іменем України

13
вересня 2007 року                                                                                               м.  Чернігів

Деснянський
районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого -
судді Коверзнева В.О.,

при секретарі -
Бабич В.Д.,

з участю: позивачки,

її представника
- адвоката ОСОБА_1. ,

відповідачів,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання договору частково недійсним і визнання права власності на
частину квартири,

встановив:

24.04.2007
року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 03.12.2003 року укладений між
відповідачкою і ОСОБА_4. частково недійсним з тих підстав,  що він не відповідає її волевиявленню,  і вчинений внаслідок помилки з її боку,  а також внаслідок обману і психічного тиску з
боку останніх,  та під впливом тяжкої
обставини. Крім того,  просила визнати за
нею право власності на 1/2 частину зазначеної квартири.

Ухвалою
суду від 12.07.2007 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача
продавця Квартири - ОСОБА_4.

У
судовому засіданні позивачка позов підтримала і наполягала на задоволенні.

Відповідачі
визнали позов у повному обсязі.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивачка
перебувала у шлюбі зі співвідповідачем в період з 25.10.1997 року по 14.04.2007
року. 16.03.2003 року співвідповідач придбав квартиру АДРЕСА_1 (далі по тексту
- Квартира),  яку подарував
співвідповідачці 03.12.2003 року (а.с.
6,  23,  24).

Відповідно
до  ст. 22 КпШС України майно нажите
подружжям за час шлюбу,  є його спільною
сумісною власністю. Кожен с
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим майном.

В
силу  ст. 28 цього Кодексу в разі поділу
майна,  яке є спільною сумісною

2

власністю
подружжя їх частки визнаються рівними.

Таким
чином,  до дарування Квартира належала
позивачці і співвідповідачу на праві сумісної власності,  а їхні частки були рівними.

Відповідачі
підтвердили дійсність обставин позову,  а
саме те,  що договір дарування Квартири
не відповідав справжній волі позивачці,
і був вчинений внаслідок помилки з її боку,  а також внаслідок застосування ними щодо
позивачки обману і психічного тиску,  та
під впливом тяжкої обставини для неї.

Згідно
ч.1  ст. 61 ЦПК України обставини,  визнані сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі,  не підлягають
доказуванню.

Враховуючи
викладене та вимоги статей 203, 229 - 231 ЦК
України,  договір дарування 1/2
частини Квартири слід визнати недійсним,
а позивачкою слід визнати право власності на вказану частину Квартири.

Керуючись
статтями 10,  174,  208,
209,  212 - 215,  294 ЦПК України,  суд

вирішив:

позов
задовольнити. Визнати недійсним договір дарування від 03.12.2003 року № 4422
посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу
Шмунєвською Л.А.,  в частині дарування
ОСОБА_4 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Рішення
суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області. Заява про
апеляційне оскарження рішення подається протягом 10 днів з дня його
проголошення,  а апеляційна скарга -
протягом 20 днів після подання заяви. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження рішення,  якщо вона подається в строк,  встановлений для подання заяви.