Справа № 2о-103/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02       липня 2007 року Центрально-Міський районний суд міста Горлівки
Донецької

області у складі:

головуючого судді - Реутової В.І.

при секретарі               - Кобець
О.П.

за участю народних
засідателів: Лавренова В.М. ,  Радченко
В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Горлівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання безвісно відсутнім
ОСОБА_2,  заінтересована особа - Відділ
РАЦС Горлівського міського управління юстиції Донецької області,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із заявою,  в якій зазначає,  що вона 21 грудня 1977 року зареєструвала
шлюб із ОСОБА_2 та прийняла його прізвище. Дітей від цього шлюбу в них не було.
У 2001 році вони з чоловіком припинили подружнє життя,  він виписався з квартири заявника і вибув у
невідомому напрямку. З моменту його вибуття по теперішній час заявник не має
ніяких відомостей про місце перебування чоловіка. Він не приїздив і нічого не
сповіщав про місце його перебування. Прийняті заходи щодо його розшуку не дали
позитивних результатів.

Визнання безвісно відсутнім свого чоловіка позивач
обґрунтовує тим,  що вона має намір
розірвати з ним шлюб для оформлення субсидії.

У судовому засіданні позивач доводи заяви підтримала та
підтвердила викладені обставини.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не
з'явився,  надавши суду письмове
клопотання про розгляд справи без його участі,
не заперечує проти задоволення вимог заявника.

Суд,  заслухавши
пояснення заявника,  допитавши
свідків,  перевіривши матеріали справи,  дійшов до наступного.

Відповідно до
ст.  43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно
відсутньою,  якщо протягом одного року за
місцем її постійного проживання не має відомостей про місце її перебування.

Факт відсутності відомостей про місце перебування ОСОБА_2
протягом одного року підтверджується зібраними у справі доказами.

Допитані судом свідки,
ОСОБА_4 та ОСОБА_4,  кожен
окремо,  показали,  що з 2001 року ОСОБА_2 вони не бачили і
нічого про нього не знають.

Відповідно до довідки адресного бюро Донецької,  Чернігівської,  Луганської областей ОСОБА_2 на реєстрації чи
виписці не значиться. Крім того,  згідно
з актом КП "Сервіс" ОСОБА_2 14 вересня 2001 року виписався з квартири
АДРЕСА_1і за вказаною адресою не проживає,
його особистих речей в квартирі не має. Згідно з довідкою начальника
Центрально-Міського РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області ОСОБА_2
як зниклий без вісті не значиться.

3       урахуванням наведеного,
у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і

правдивість фактів,  повідомлених свідками.

Відповідно до ч. 2
ст.  43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання
останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної
відсутності вважається перше число місяця,
що йде за тим,  у якому були
одержані такі відомості,  а в разі
неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Оскільки матеріали справи свідчать про те,  що останні відомості про ОСОБА_2 були у 2001
році,  то початком його безвісної
відсутності слід вважати 1 січня 2002 року.

Таким чином,
зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність
підстав для визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім.

Керуючись  ст.  ст.
10, 11,  209,  212,
214,  215,  224-226 ЦПК України,  на підставі
ст.  43 ЦК України,  суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати безвісно відсутнім ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,  уродженця селища Блешня Семенівського району
Чернігівської області.

Початком безвісної відсутності ОСОБА_2 вважати 1 січня
2002 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Донецької області через Центрально-Міський районний суд міста
Горлівки шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4
ст.  295 ЦПК України.

Рішення суду набирає
законної сили,  якщо після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження (10 днів з дня проголошення)
заяви не було подано,  а також,  якщо суду було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.