Справа № 2-4039 2007 рік
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1 жовтня 2007 року Жовтневий районний суд м. Харкова
у складі: головуючого - судді Труханович В.В.
при секретарі - Чубенко О.С., Лук'яновій В.І.
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах неповнолітніх Московського району м. Харкова про позбавлення батьківських прав,
суд-
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та прохала суд постановити рішення у чинність якого позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народженнягода, посилайсь на те що, з 1985 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від сумісного проживання у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Шлюбне життя з відповідачем не склалось, у 1995 році шлюб між ними був розірваний.
Після фактичного розпаду сім*ї відповідач перестав приймати участь у вихованні та утриманні сина, його духовного розвитку, та взагалі сином з 2000 року не бачився і не спілкувався.
Дитина постійно проживає та зареєстрована з матір'ю, знаходиться на її утриманні.
У зв'язку з тим, що батько не цікавиться життям дитини, не приймає участь у його вихованні, вона вважає доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовної неповнолітнього сина ОСОБА_3, 1991 року народження,
У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, та дала пояснення про обставини, викладені у рішенні вище.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання з'явився з позовом не погодився та пояснив суду, що дійсно від шлюбу з позивачкою у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Після розірвання шлюбу з позивачкою, вони неодноразово намагалися зберегти свою сім*ю, однак у них нічого не вийшло, і з 1998 року вони мешкають окремо. Однак, до 2002 року він постійно підтримував з сином стосунки. Згодом він став спілкуватися з сином рідко, однак поздоровляє його з днем народження, спілкується з ним по телефону, іноді вони зустрічаються.
Як пояснив у судовому засіданні відповідач, він приймає всі міри для того щоб спілкуватися з сином.
Крім того, відповідач ОСОБА_2 пояснив, що на підставі виконавчого листа з 16.03.2005 року та по теперішній час він сплачує аліменти на отримання свого неповнолітнього сина. У зв'язку з чим відповідач вважає, що свої батьківські права відносно свого сина він виконує, у зв'язку з чим проти позову заперечує.
Представник 3-тоьї особи служби у справах неповнолітніх Московського району м. Харкова позов ОСОБА_1 підтримав, вважає доцільним його задовольнити, так як це буде відповідати вимогам неповнолітньої дитини.
Суд, вислухав пояснення сторін, 3-тоьї особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходе до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є не обґрунтованими тане підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей...
Судом встановлено, що батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження на підставі свідоцтва про народження є ОСОБА_2.
Згідно, з свідоцтвом про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був розірваний 14.11.1995 року, про що зроблена запис № 211. (л.с. 7)
Як було встановлено в судовому засіданні, і це не було спростовано сторонами, після розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, їх неповнолітній син ОСОБА_3, 1991 року народження залишився проживати разом з матір'ю, та проживає і по теперішній час, що підтверджується довідкою з місця проживання. ( а.с. 3)
Усі вище викладені обставини підтвердив у судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3, який пояснив суду, що він є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2 До 1996 року батько проживав разом з ними, а після розлучення, він став проживати окремо. До 2002 року він постійно зустрічався та спілкувався зі своїм батьком, але згодом їх спілкування стало відбуватися рідко. Останній раз неповнолітній ОСОБА_3 бачив свого батька у вересні 2006 року на День його народження.
Крім того, неповнолітній пояснив, що він займається спортом, у нього часто бувають травми, у зв'язку з чим він знаходився на лікуванні у лікарні, однак батько не давав гроші для його лікування.
Також був випадок, коли ОСОБА_3 збирався їхати на змагання за кордон, однак батько не дав дозволу для виїзду неповнолітнього за кордон.
З позовом матері про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 він згоден.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 пояснили, що їм відомо, що ОСОБА_1 сама займається вихованням свого сина ОСОБА_3. Крім того, свідки пояснили, що їм відомо про те, що відповідач ні матеріально, ні морального свого сина не підтримує. Коли хлопчик знаходиться у лікарнях, усі витрати, які пов'язані з його лікуванням несе його мати, батько у цьому участь не приймає.
Але, як пояснив у судовому засіданні відповідач ОСОБА_2, коли син знаходився у лікарні, то він відвідував його та надавав матеріальну допомогу.
Ці обставини також підтвердили у судовому засіданні і позивачка ОСОБА_1, ї неповнолітній ОСОБА_3, при цьому пояснили, що тих грошей, які передавав ОСОБА_2, було не достатньо для лікування сина.
Крім того, у судовому засіданні було вірогідно встановлено, що на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.04.2005 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на отримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 стягуються аліменти у розмірі V* частини заробітку.
Як вибачається з довідок про доходи, виданих ТОВ „Інструмент", з постійного місця роботи відповідача ОСОБА_2, останній у період з жовтня 2005 року та по теперішній час сплачує аліменти.
Факт отримання від відповідача аліментів на отримання сина не заперечувала у судовому засіданні і сама позивачка, при цьому пояснила, що тих грошей, які вона отримує від відповідача не вистачає на виховання сина.
Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень.
Суд, давая оцінку наданим доказам, приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 надав суду докази, які підтверджують факт того, що він виконує обов'язки щодо виховання свого неповнолітнього сина.
Згідно висновку опікунської ради виконавчого комітету Московського району м. Харкова від 10.04.2007 року, вона вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, стосовно його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. (а.с. 10)
Разом з тим, в судовому засіданні було встановлено, що дане засідання опікунської ради проходило у відсутності гр. ОСОБА_2, запрошення на неї відповідач отримав у день її проведення, а саме 10.04.2007 року, що підтверджується поштовим повідомленням, а тому з об'єктивних причин не міг бути присутнім на неї.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про то, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав стосовно їх неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 15, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України ст. ст. 164, 165 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", суд -
У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах неповнолітніх Московського району м. Харкова про позбавлення батьківських прав - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.