справа № 2ц - 2406/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

25
вересня 2007 року Антрацитівський міськрайонний суд Луганської області в
складі:

головуючого
судді                                                    Філіпенко
Л.П.

при
секретарі                                                                Щербак A.M.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1
до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Антрацит та
Антрацитівському районі Луганської області про стягнення не донарахованих
щомісячних страхових виплат, -

УСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовної заявою, в якої просить суд стягнути з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у м. Антрацит та Антрацитівському
районі Луганської області ( дали Фонд) на його користь 9906 грн. 74 коп. не
донарахованих щомісячних платежів за період с 1 березня 2002 року по 1 липня 2007 року, та зобов'язати
відповідача виплачувати щомісячно з 1 липня 2007 року 1261 грн.73 коп. до
наступного перерахування. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1. послався на
те, що він ушкодив здоров'я внаслідок професійного захворювання, за висновком
МСЕК йому була встановлена стійка втрата професійної працездатності, у зв'язку
з чим він отримує щомісячні виплати відшкодування шкоди. Станом на 1 березня
кожного року Фондом відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату
працездатності" від 23 вересня 1999 року № 1105 (надалі - Закон) стало
проводити перерахування йому щомісячних страхових виплат, але не на підставі
коефіцієнту зростання середньої заробітної плати у галузях національної
економіки, а на підставі зростання середньомісячної реальної заробітної плати у
галузях національної економіки.

Згідно
постанов правління Фонду позивачам були встановлені наступні коефіцієнти: від
14 березня 2002 року № 15 -з 1 березня 2002 року коефіцієнт 1,193; від 04 березня
2003 року № 3 - з 1 березня 2003 року коефіцієнт 1,182; від 24 лютого 2004 року
№ 5 - з 1 березня 2004 року коефіцієнт 1,152; від 28 лютого 2005 року № 3 - з 1
березня 2005 року коефіцієнт 1,238; від 06 березня 2006 року № 3 - з 1 березня
2006 року коефіцієнт 1,203, від 28 лютого 2007 року № 9   - з 1 березня 2006 року коефіцієнт 1,2183.

Ці
коефіцієнти відповідач використовував при перерахуванні страхових сум. Але
позивач вважає, що ці постанови правління прийняті з перевищенням його
повноважень, що підтверджують постанови Київського апеляційного господарського
суду від 14 червня 2005року, Вищого Господарського суду від 02 лютого 2005року,
Вищого Адміністративного Суду України від 06 вересня 2006 року., в яких однією
з позовних вимог було заявлено вимогу про визнання постанови правління Фонду
СНВ від 14 березня 2002 року № 15 та від 04 березня 2003 року № 3 про щорічне
перерахування страхових виплат недійсними у зв'язку із застосуванням у
зазначених постановах при перерахуванні коефіцієнтів зростання реальної
заробітної плати замість встановленої в ч. 2 ст. 29 Закону коефіцієнтів
зростання середньої заробітної плати, в яких висловлено думку суддів, при цьому
судові інстанції вважають, що проведення відповідачем щорічних перерахунків на
коефіцієнт зростання середньої реальної заробітної плати суперечить ч.2 ст. 29
Закону і вказані постанови правління підлягають визнанню недійсними як
нормативно-правові акти, що не відповідають вимогам закону.

На їх    думку,  відповідач  повинен був  при  перерахуванні  використовувати  коефіцієнти зростання  середньої заробітної плати,  які  за
даними  Державного  комітету статистики  України становлять:

за 2001 рік -
1,352 - який необхідно застосовувати з 1 березня 2002 року;

за 2002 рік -
1,210 - який необхідно застосовувати з 1 березня 2003 року;

за 2003 рік -
1,228 - який необхідно застосовувати з 1 березня 2004 року;

за 2004 рік -
1,275 - який необхідно застосовувати з 1 березня 2005 року;

за 2005 рік -
1,367 - який необхідно застосовувати з 1 березня 2006 року;

за 2006 рік -
1,292 - який необхідно застосовувати з 1 березня 2007 року;

Оскільки
при перерахуванні щомісячних страхових виплат відповідач використовував
коефіцієнти зростання середньомісячної реальної заробітної плати, які є меншими
від коефіцієнтів зростання середньої заробітної плати, на думку позивачів, він
недорахував щомісячні страхові виплати за період з 01.03.2002 року по сей час.

У
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2., якій діє за дорученням,
позовні вимоги підтримав, посилаючись на ті ж обставини, що і в позовних
заявах, просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник
відповідача - Медведева М.Є., що
діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги позивачів не
визнала, пояснила, що ВВД ФССНВ є лише робочим органом виконавчої дирекції
Фонду і не наділена повноваженнями щодо вирішення проблемних питань, які
належить вирішувати на централізованому рівні лише органами Фонду, які
здійснюють безпосереднє управління ним. Проводячи перерахунок страхових виплат,
ВВД ФССНВ зобов'язано виконувати постанови Правління Фонду, тому є неналежним
відповідачем. Вважає, що оскільки страхові виплати потерпілим не обкладаються
прибутковим податком та іншими соціальними податками, тому Правління Фонду
обґрунтовано застосувало коефіцієнт підвищення реальної заробітної платні, для
розрахунку якого береться заробітна плата за вирахуванням податків і
обов'язкових платежів. Ст. 29 Закону лише визначає підставу, але не містить
механізму проведення перерахунку страхових виплат, а тому Правління Фонду діяло
в межах своєї компетенції, визначаючи, що перерахування сум щомісячних
страхових виплат потерпілим слід проводити на коефіцієнт зростання реальної
середньомісячної заробітної плати у галузях національної економіки. Просить
відмовити у задоволенні позовних вимог позивачів.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що з
висновками щодо наявності підстав для донарахування щомісячних платежів
погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону страхування від нещасного випадку здійснює
Фонд

соціального страхування від нещасних випадків - некомерційна самоврядна
організація, що діє на

підставі статуту, який затверджується її правлінням.         Частиною 2 ст.  16
Закону передбачено,

що безпосереднє
управління Фондом соціального страхування від нещасних випадків здійснюють його
правління та виконавча дирекція.

Згідно
ст. 17 Закону правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків,
зокрема, спрямовує і контролює діяльність виконавчої дирекції Фонду та її
робочих органів; затверджує інструкцію про порядок перерахування, обліку та
витрачання страхових коштів, погоджену з Національним банком України і
спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, інші нормативні
документи, що регламентують внутрішню діяльність Фонду.

Рішення
правління Фонду, прийняте в межах його компетенції, є обов'язковим для
виконання всіма страхувальниками та застрахованими.

Частиною
2 ст. 29 Закону передбачено, що перерахування сум щомісячних страхових виплат
провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої
заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу
виконавчої влади з питань статистики. Таке перерахування провадиться з 1
березня наступного року. При цьому визначена раніше сума щомісячної страхової
виплати зменшенню не підлягає.

Згідно з
п. 4.4.2 - 4.4.4.
Порядку призначення та здійснення страхових виплат потерпілим (членам їх
сімей), узгодженого з Міністерством праці та соціальної політики України й
затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України від 31 січня 2002
року № 7 (діючого на час виникнення спірних правовідносин) - при проведенні
перерахування щомісячних страхових виплат з 1 березня кожного року
середньомісячна заробітна плата підлягає коригуванню. При цьому відкоригована
середньомісячна заробітна плата не може перевищувати встановлену на дату
настання права на перерахування максимальну величину (граничну суму) заробітної
плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески до Фонду.

Перерахування
щомісячних страхових виплат проводиться з урахуванням вимог абзацу третього
частини першої статті 34 базового Закону, а саме - у разі коли потерпілому одночасно
із щомісячною страховою виплатою призначено пенсію по інвалідності у зв'язку з
одним і тим самим нещасним випадком або професійним захворюванням, їх сума не
повинна перевищувати середньомісячний заробіток, який потерпілий мав до
ушкодження здоров'я. Сума перерахованої щомісячної страхової виплати та пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання (станом на 1 березня відповідного року) обмежується відкоригованим
середньомісячним заробітком потерпілого.

При
перерахуванні щомісячних виплат з 1 березня для коригування середньомісячної
заробітної плати застосовується коефіцієнт, на який перераховуються щомісячні
страхові виплати потерпілим (членам їх сімей) за рішенням правління Фонду.

Аналогічна
норма міститься і в новій редакції Порядку призначення та здійснення страхових
виплат застрахованим особам (членам їх сімей), затвердженого постановою
правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 22 грудня 2005 року № 83, згідно п. 7.7.2
якого - щомісячні страхові виплати заінтересованим особам перераховуються з 1
березня на коефіцієнт підвищення страхових виплат, що встановлюються правлінням
Фонду.

З
матеріалів справи вбачається, що ВВД ФСС проводились перерахування щомісячних
страхових виплат позивачу у відповідності з постановами правління Фонду від 14
березня 2002 року № 15 (на коефіцієнт 1,193), від 4 березня 2003 року № 3 (на
коефіцієнт 1,182), від 24 лютого 2004 року № 5 (на коефіцієнт 1,152), від 28
лютого 2005 року № 3 (на коефіцієнт 1,238), від 6 березня 2006 року № 3 (на
коефіцієнт 1,203), від 28 лютого 2007 року № 9 (на коефіцієнт 1,218) в кожній з
яких зазначено, що такий коефіцієнт взято за даними Державного комітету
статистики України.

Таким
чином, проведений відповідачем перерахунок належних ОСОБА_1. щомісячних
страхових виплат ґрунтується на вимогах закону.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ч.2 ст.
29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року (із змінами та доповненнями),
суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської
області через Антрацитівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.