Справа
№- 2-9702007
І м е н е м  У к р а ї н и
Р І Ш Е Н Н Я

Бережанський районний суд Тернопільської області

16 листопада 2007 року

в особі: судді
Німко   Н.П.

при секретарі
Осадца М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Бережани справу за позовом   ОСОБА_1до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,  -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1. звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2. про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини. Позивачка посилається на те, що вони з
відповідачем 23 вересня 2006 року зареєстрували
шлюб, в якому у них народилася дитина -
син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження. В своїй
позовній заяві, позивачка  посилається на
те, що  неповнолітня дитина  проживає з нею і перебуває на її утриманні,
відповідач проживає від сім”ї окремо, не займається вихованням дитини, не надає
ніякої матеріальної допомоги, не сплачує аліменти в добровільному порядку.  У зв”язку з чим, вона просить суд зобов”язати
відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі
14 частини від всіх видів доходів та заробітку щомісячно до повноліття дитини.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, просить стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання
однієї неповнолітньої дитини в розмірі 14 від всіх видів його доходу та
заробітку, з дня подання заяви в суд і до повноліття дитини. Також пояснила, що
відповідач ухиляється від належного утримання їхньої дитини., де з часу
народження дитини, жодного разу її не відвідав і не надав ніякої матеріальної
допомоги. Позивачка пояснила,  що вона в
даний час вона працює і її єдиним джерелом для існування та утримання
дитини  є її заробітна плата в розмірі
біля 400 гривень щомісячно. Також, як зазначила
позивачка,  вона змушена нести витрати на
забезпечення нормального харчування та умов
життя дитини. На той час, як з боку
відповідача немає нікого матеріального утримання, що робить  неможливим забезпечення належного рівня
життя, розвитку дитини, у якої є потреби в належному харчуванні та побуті. У
власності позивачки немає нерухомого майна, її стан здоров”я нормальний.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Однак визнав обставини, на
які посилається позивачка, як на обґрунтування своїх вимог. Визнав той факт, що
в свідоцтві про народження дитини він зазначений її батьком. Також визнав, що з
часу народження дитини він не надав ніякої матеріальної допомоги для дитини.
Однак, в цілому позов заперечив, оскільки вважає, що він не є батьком дитини.
Проте, в суд, з позовом про виключення запису про його батьківство щодо сина
ОСОБА_3, він не звертався. Також, пояснив, що є підприємцем, має дохід, стан
його здоров”я є нормальним, інших непрацездатних чи неповнолітніх осіб у нього
на утриманні немає, нерухомого майна він немає.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до
висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав:

Згідно із
ст. 180
Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення
нею повноліття. Тобто,  обов'язок
утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Відповідно
до ч.3 ст. 181, ст. 183  СК
України, за рішенням суду кошти на утримання дитини( аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Частка
заробітку( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження
серія  НОМЕР_1 від 27 квітня 2007 року,
позивачка є матір'ю, а відповідач -
батьком ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . В судовому засіданні
сторонами визнано той факт, що  дитина
ОСОБА_3 . проживає разом із матір'ю - позивачкою ОСОБА_1. і перебуває на її
утриманні, відповідачем не надається ніякої матеріальної допомоги на утримання
своєї дитини.

При вирішенні даного спору, судом враховується матеріальний стан та стан
здоров”я дитини, також матеріальний стан та стан здоров”я сторін.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку що позовні вимоги
ОСОБА_1щодо стягнення в її користь на утримання неповнолітньої дитини аліментів
в розмірі 14 частини від всіх видів та заробітку відповідача щомісячно  і до повноліття дитини підлягають до повного
задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому
негайному виконанню в справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за
один місяць.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст.180, 181, 183  Сімейного Кодексу України,  ст.ст. 10,60,212, 215, 224-233,
ч.1ст. 367 ЦПК України,  суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1задовольнити повністю.

Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, жителя АДРЕСА_1
сплачувати в користь ОСОБА_1аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини
- сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, в
розмірі 14 частини від всіх видів доходу та заробітку щомісячно, починаючи з
01 листопада 2007 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір(
держмито в користь держави) в розмірі 51( п'ятдесят одна) гривня.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати на
інформаційно-технічне забезпечення суду в розмірі 7( сім) гривень 50 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення
надирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На
рішення суду  може бути подано заяву про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються апеляційному суду через суд першої інстанції, який
ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя

Бережанського районного суду

Тернопільської області                                    підпис                            Н.П.Німко

Копія вірна:

Голова Бережанського районного суду

Тернопільської області
Б.І.Сташків