Справа №2-1303 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
червня 2007року                             Дружківський
міський суд Донецької області у

складі:

головуючого                         судді Панової Т.Л.

при секретарі                                    Костіної І.В.

з участю позивача                            ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі суду м.
Дружківка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2007
року ОСОБА_1. звернулася до Дружківського міського суду з позовом: до ОСОБА_2, ОСОБА_3. в якому зазначила, що між нею
та відповідачами 04 грудня 2002року був укладений договір довічного утримання,
засвідчений нотаріусом і зареєстрований у реєстрі №4125. відповідно до п.п.4,5
цього договору відповідачки зобов'язані довічно її утримувати, забезпечувати харчуванням,
одягом, доглядом, допомогою і залишити в її
безкоштовному користуванні квартиру. Вартість матеріального забезпечення
становить 50грн.

Умови договору
відповідачки виконували частково протягом 2003року: провідували, приносили
продукти харчування. Однак витрати по утриманню житла, оплату комунальних
послуг вона сплачувала сама. Вона придбала собі ліки й здійснювала догляд за
собою.

ОСОБА_2
навчається на денному відділені в університеті в м. Донецьку й не має
можливості здійснювати догляд за нею й надавати матеріальну допомогу. ОСОБА_3.
має свою родину, тому не має можливості допомагати їй. Вона по стану здоров'я
має потребу в постійному сторонньому догляді. Просить договір розірвати,
зобов'язати відповідачок повернути їй квартиру й правовстановчі документи на
неї, зняти заборону на відчуження даної
квартири, накладений нотаріусом 04 грудня 2002року в реєстрі за №50, також
просить стягнути з відповідачок витрати по сплаті судового збору й

2

інформаційне забезпечення в сумі
81грн та витрати по наданню юридичної допомоги в сумі 300грн.

В судовому
засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, та пояснила, що у грудні
2002року вона уклала договір довічного утримання зі своїми онучками ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, оскільки вона захворіла і захвилювалася,
що чоловік з яким вона мешкає може у разі її смерті отримати квартиру у
власність. Коли угода була укладена, вона обміркувала і пошкодувала, що не
уклала такий договір із сином, бо договором тільки з онучками, вона позбавила
права на спадщину ще двох своїх онуків. Вона бажає розірвати цей договір і
укласти його із сином. Крім того, онучки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ніколи не
виконували умов договору, щодо забезпечення її харчуванням, одягом, доглядом,
необхідною допомогою. ОСОБА_2 навчається у м. Донецьк і приїжджає дуже рідко.
Вона не збирається повертатися до м.
Дружківка. ОСОБА_3 також має свою родину, постійно на роботі і до неї не
ходить за відсутністю часу. Але добровільно розірвати договір у нотаріуса
ОСОБА_3 не бажає. Інших доказів, крім своїх пояснень щодо невиконання умов
договору надати не може. Зверталася до сусідки, щоб засвідчила обставини позову, але вона їй в цьому відмовила. Просить
розірвати договір.

Відповідачка
ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи
повідомлена належним чином. В попередньому судовому засіданні ОСОБА_2 визнала,
що умови договору не виконує, оскільки дійсно навчається на денній формі
навчання в інституті у м. Донецьк, до дому приїжджає дуже рідко. Не заперечує
розірвати договір. Оскільки ОСОБА_3 не прийшла до нотаріуса для розірвання
договору, то договір у нотаріуса не був розірваний.

Відповідачка
ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи
повідомлена належним чином, про що свідчить судова розписка.

Суд прийняв
рішення розглянути справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних у ній
матеріалів.

Дослідивши
докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3.
підлягають частковому задоволенню.

Судом
встановлено, що 04 грудня 2002року між позивачем та відповідачами був укладений
договір довічного утримання, згідно якому позивач
передає, а відповідачі отримують у власність в рівних частинах кожна квартиру
АДРЕСА_1 в м.Дружківка, загальною корисною площею 43,3кв.м., взамін чого
відповідачі зобов'язуються довічно утримувати
позивача,   забезпечуючи   її
харчуванням,   одягом,   доглядом,

3

необхідною допомогою і залишити в
її безоплатному довічному користуванні вказану квартиру НОМЕР_1

Щомісячне
матеріальне забезпечення (харчування, одяг, догляд і необхідна допомога)
визначено сторонами у сумі 50грн. (а.с.10).

Згідно ст. 755
ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за
рішенням суду: на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного
виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини, а також на
вимогу набувача.

Судом
встановлено, що умови договору щодо утримання (догляду) позивачки з боку
відповідача ОСОБА_2 не виконувалися, що підтверджується поясненнями відповідача
ОСОБА_2. Крім того сама відповідачка - набувач за договором ОСОБА_2 згодна на
розірванні договору.

При таких
обставинах суд вважає можливим розірвати договір довічного утримання від
04.12.2002року укладений між позивачем та відповідачем ОСОБА_2.

Що стосується
виконання умов договору з боку відповідача ОСОБА_3 то суд вважає, що факт невиконання або неналежного виконання ОСОБА_3 умов
договору довічного утримання має бути доведений позивачем.

Разом с тим обставини,
на які посилається позивачка, як на підставу своїх вимог, в порушення вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України нею не доведені. Суд
вважає, що ствердження позивачки є голослівними і належними доказами не підтверджені. Крім того, як пояснила сама
позивачка, вона бажає розірвати цей договір
і укласти його зі своїм сином. Інших доказів, крім своїх пояснень щодо невиконання
умов договору надати не може.

У позові
позивачка, зазначає, що її позовні вимоги підтверджуються копією договору
довічного утримання, копією паспорта, квитанціями про оплату комунальних
послуг, довідкою про стан здоров'я, але суд вважає, що зазначені документи не
підтверджують той факт, що ОСОБА_3 не виконувала умови договору довічного
утримання.

При таких
обставинах суд вважає, що підстав для розірвання договору довічного утримання з
ОСОБА_3 немає, у зв'язку з чим в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 61, 131, 174, 209, 212-215, 223 ЦПК України, на підставі ст.
ст. 744, 755 Цивільного кодексу України, суд

вирішив:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розірвати
договір довічного утримання, укладеного 04 грудня 2002року в м. Дружківка між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2,   та
посвідченого   приватним   нотаріусом      Дружківського

4

міського
нотаріального    округу    Донецької
області    Радіоновим    Ю.В. зареєстрованого в реєстрі за № 4125.

В задоволені
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання
від 04 грудня 2002ров:у і зареєстрованого в реєстрі за № 4125 відмовити.

Рішення набирає
законної сили через десять днів з дня його проголошення, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано, або через двадцять днів після подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга не була подана у цей
строк, або після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Рішення може
бути оскаржено в Апеляційний суд Донецької області через Дружківський міський
суд протягом десяти днів з дня його проголошення, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано, або протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.