РІШЕННЯ                                           №
2-1775/07

Іменем   України

03.07.2007 р.                                                                                                    м.
Донецька

Калінінський районний суд міста Донецька Донецької області у складі:

головуючої судді                                             - Карпушової О.В.

при секретарі                                                  - Дмитрусенко К.О.

за участю сторін представника позивача   Іванова О.В.

відповідач                                                        ОСОБА_1

представник відповідача ЗАТ СК "ВУСО"              Лютан
О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Донецьку
цивільну справу за позовом

закритого
акціонерного товариства страхова компанія "ВУСО" до ОСОБА_1,
Товариства з додатковою відповідальністю "Спич
і К", третя особа

ОСОБА_2, про
відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

23.10.2006 р.
ЗАТ СК "ВУСО" подало позов до ОСОБА_1. про відшкодування шкоди, яка
заподіяна в наслідку дорожньо транспортної пригоди. В подальшому позивачем
уточнені позовні вимоги, і суму шкоди позивач просить стягнути солідарно з
ОСОБА_1. та з Товариства з додатковою відповідальністю "Спич і К"
(а.с.126). Позивачем зазначено, що 13.06.2004р. сталося дорожньо-транспортна
пригода - зіткнення автомобіля Honda CR-V державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить
ОСОБА_2 та автомобіля ВАЗ 2106 державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який
належить ОСОБА_1. Згідно постанови Калінінського районного суду м.Донецька
винним у дорожньо транспортній пригоді визнано ОСОБА_1, який порушив п. 10.1
Правил дорожнього руху України. У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 уклав 22.03.2004
р. з ЗАТ СК "ВУСО" договір добровільного страхування наземного
транспорту, а ДТП є
страховим випадком, у ОСОБА_2
виникло право отримання страхового відшкодування. Підставою для виплати
страхових сум був експертний висновок автотоварознавчої експертизи № 167 від
23.07.2004р. щодо розміру матеріального збитку 21860грн.49коп., але приймаючи
розмір франшизи 0.5 % від страхової суми, розмір страхового відшкодування склав
21026грн.99коп., які були отримані ОСОБА_2 Посилаючись на ст.ст.993, 1191, 1194
ЦК України, ст.27 Закону України „Про страхування", позивач вважає, що
розмір сплаченої ОСОБА_2 суми 21026грн.99коп. та витрати на експертне
дослідження 334грн.05коп., підлягає стягненню з відповідачів. Приймаючи до
уваги, що ТДВ „Спіч і К" повернула часткову суму у розмірі
19733грн.54коп., борг становить 1627грн.50коп., яку позивач просить стягнути з
відповідачів солідарно.

В судовому засіданні представник позивача підтримала
позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги
не визнав, пояснив, що він був власником транспортного засобу ВАЗ 2106
державний номерний знак НОМЕР_1 25.03.2004 р. уклав з ТДВ „Спіч і К"
договір № Б3989288 страхування цивільної відповідальності. 13.06.2004р. виник
страховий випадок, а саме сталося ДТП за участю його та автомобіля Honda CR-V
державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 В наслідку
зазначених подій страхова компанія „Спіч і К" сплатила за Полісом
страхування 23362грн.50коп., з яких сплачено позивачу 19030грн.54коп. і
703грн., а третій особі ОСОБА_2 3628грню96коп. - розмір компенсації за втрату
товарної вартості. Таким чином, ОСОБА_2 отримав 24655грн.95коп. Крім того,
ОСОБА_2 отримав від нього, ОСОБА_1., суму яка була недостатня для відшкодування
шкоди, а саме 2578грн., що підтверджено розпискою ОСОБА_2від 26.08.2004р.
Таким чином, ОСОБА_2

2

отримав взагалі суму
27233грн.95коп. Посилання позивача на ст.1194 ЦК України є необгрунтованим, так як отримана ОСОБА_2 сума
достатня для відшкодування шкоди.

Представник
відповідача ТДВ „Спіч і К" позовні вимоги не визнав, зазначив, що вказана
сума не підлягає відшкодуванню, так як позивачем не надані докази щодо розміру
шкоди, не дотримані вимоги Наказу № 142/2092 від 24.11.2003р. Міністерства юстиції
України та Фонду державного майна України „Про затвердження Методики
товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, а саме
представник ДФ ТДВ „Спіч і К" не був запрошений і не був присутній при
складанні акту огляду пошкодженого транспортного засобу Honda
CR-V державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, що позбавило його права зробити зауваження, але при цьому
відповідачем позивачу все ж була перерахована сума 19733грн.54коп. Залишок суми
1627грн.50коп. „Спіч і К" не сплачує, так як на вимогу „Спіч і К"
страхова компанія „ВУСО" не надала пошкоджені деталі автомобіля Honda, а саме джгут
проводів, насадка глушителя, зазначивши, що вказані деталі знищені. Представник
відповідача зазначив, що при надані представником позивача вказаних пошкоджених
деталей автомобіля, регресна сума 1627грн., яка складається з 1237грн. і
390грн., вартість деталей згідно висновку спеціаліста № 167 від 23.07.2004р.,
буде сплачена.

Третя особа ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, суду
була надана заява про слухання справи за його відсутності (а.с 141).

Суд, заслухавши
пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, у
відповідності з вимогами ст. 11 ЦПК України - у межах заявлених вимог, вважає,
що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 979 ЦК України
передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати
страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до
вимог ст.981 ЦК України,
договір страхування укладається у письмовій формі, може укладатись шляхом
видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Судом
встановлено, що позивач ЗАТ СК "ВУСО" та ОСОБА_2 уклали
22.03.2004р. договір добровільного страхування наземного транспорту автомобіля Honda
CR-V державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 на праві власності, що підтверджено посвідченням про
реєстрацію транспортного засобу та договором страхування .

Встановлено, що
відповідачі Філіал товариства з додатковою відповідальністю "Страхова
компанія СПИЧ і К" в м. Донецьку і ОСОБА_1уклали 25.03.2004р. договір
страхування - поліс НОМЕР_1 обов'язкового страхування цивільної
відповідальності власників транспортних засобів, автомобіля ВАЗ 2106, державний
номерний знак НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_1

Зазначені обставини сторонами у судовому засіданні не
оспорювалися.

Таким чином,
судом встановлено, що ОСОБА_2
і ОСОБА_1
сплачуючи страхові платежі, у разі настання страхового випадку, мають право на
страхове відшкодування шкоди.

Судом
встановлено, що 13.06.2004 р.
о 10г. 10хв. АДРЕСА_2, відбулася дорожньо-транспортна пригода учасниками якої
був ОСОБА_1, керуючий транспортним засобом ВАЗ 2106 державний номерний знак
НОМЕР_1 і ОСОБА_2, керуючий транспортним засобом Хонда CR-V
державний номерний знакНОМЕР_3

Згідно постанови
Калінінського районного суду м. Донецька від 23.07.2004р. ОСОБА_1, який керував
транспортним засобом  ВАЗ 2106 державний
номерний знак

3

НОМЕР_1 порушив вимоги п. 13.1
Правил дорожнього руху, в наслідок чого відбулося дорожньо-транспортна пригода,
спричинено пошкодження транспортних засобів, а саме автомобіля Honda
CR-V державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2

Вказані
обставини підтверджені постановою суду та сторони у судовому засіданні не
заперечували проти вказаного.

Таким чином, у ОСОБА_2 у разі настання
13.06.2004р. страхового випадку, виникло право щодо отримання страхового
відшкодування.

Встановлено, що
сума шкоди ОСОБА_2 становить
27233грн. 10коп., що підтверджено висновком автоварознавчого дослідження
спеціалістаОСОБА_2. № 167 від 23.07.2004р. (а.с.17). 19.07.2004 р. складено
протокол огляду транспортного засобу автомобіля Honda CR-V
державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, визначені
пошкодження, та складений 28.07.2004р. страховий акт до договору страхування
укладений між „ВУСО" і ОСОБА_2

Згідно
платіжного доручення від 29.07.2004р. № 13660000 страхова компанія „ВУСО"
перерахувала ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 21026грн.99коп. (а.с.29).

Відповідно до
вказаного висновку автотоварознавчого дослідження та платіжних доручень № 575
від 01.10.2004 р. та № 545 від 13.08.2004 p.,
відповідач "Страхова компанія Спіч і К", виконуючи обов'язки згідно
договору страхування з ОСОБА_1 перерахувала позивачу „ВУСО" суму
19733грн.54коп., а ОСОБА_2 суму 3628грн.96коп. - компенсація за втрату товарної
вартості.

Таким чином,
судом встановлено, що відповідач „Спіч і К", згідно умов договору
страхування (полісу), відшкодував шкоду, яку заподіяно страхувальником ОСОБА_1
третій особі ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася під
час дії полісу НОМЕР_1  саме сплатив
ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 23362грн.50коп.

Встановлено, що ОСОБА_1 також сплатив ОСОБА_2 суму шкоди,
заподіяної в наслідку ДТП,
а саме 2578грн., що підтверджено розпискою ОСОБА_2 від 26.08.2004р.

Таким чином,
встановлено, що ОСОБА_2 в рахунок заподіяної шкоди отримав від позивача -
страхової компанії „ВУСО" 21026грн.99коп., з яких 19733грн.54коп.
перераховано страховою компанією „Спіч і К", від відповідача - страхової
компанії „Спіч і К" отримав 3628 грн.96коп. і від відповідача ОСОБА_1.
отримав - 2578грн., тобто загальна отримана сума відшкодування шкоди становить
27233грн.95коп., що є достатнім для погашення заподіяної шкоди, встановленої
висновком експертаОСОБА_2. № 167 від 23.07.2004р.

Стаття 1194 ЦК
України, передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність,
у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між
фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином,
судом встановлено, що ОСОБА_1, який застрахував свою цивільну відповідальність,
у разі недостатності страхової виплати, отриманої ОСОБА_2від страхових
компаній, для повного відшкодування завданої ним шкоди сплатив потерпілому
ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром шкоди 27233грн. 10коп. і отриманою
страховою виплатою 24655грн.95коп., а саме суму 2578грн. Тому суд дійшов
висновку, що ОСОБА_1 не
зобов'язаний сплачувати решту боргу у розмірі 1627грн.50коп., яка не сплачена
страховою компанією „Спіч і К" іншій страховій компанії „ВУСО". Тобто
позовні вимоги до ОСОБА_1. є необгрунтованими і не підлягають задоволенню.

Відповідно до
статті 27 Закону України „Про страхування" до страховика, який
виплатив   страхове   відшкодування   за
договором   майнового   страхування,   в
межах

4

фактичних затрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування,
має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином,
приймаючи до уваги вимоги ст.1191 ЦК
України, ст. 27 Закону України „Про страхування", суд дійшов висновку,
що решта суми у розмірі 1627грн.50коп. підлягає стягненню з відповідача -
страхової компанії „Спіч і К", яка несе відповідальність за ОСОБА_1.,
виконуючи обов'язки договору страхування - поліс НОМЕР_1, який був укладений з
ОСОБА_1 Тобто позовні вимоги про стягнення суми з відповідача ТДВ „Спіч і
К" обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до
ст.ст.79, 80, 81, 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягнення з
відповідача ТДВ „Спіч і К"

Керуючись ст.ст.
979, 981, 1191, 1194 ЦК України,
Закону України „Про страхування" ст.ст. 10,11, 60,208-210, 212-216,218,
223 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
закритого акціонерного товариства страхова компанія "ВУСО" до
ОСОБА_1, Товариства з додатковою відповідальністю "Спич і К про
відшкодування шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з
Товариства з додатковою відповідальністю "Спич
і К" на користь закритого акціонерного товариства страхова компанія
"ВУСО" суму шкоду у розмірі 1627грн.50коп., судові витрати 30грн. на
інформаційне технічне забезпечення розгляду справи, 51грн. судового збору.

У задоволені
позовних вимог закритого акціонерного товариства страхова компанія
"ВУСО" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди -відмовити.

Рішення суду
може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Калінінський
районний суд м. Донецька. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.