Справа №2-431/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

04
вересня 2007 року Місцевий Корюківський районний суд Чернігівської області у
складі:

головуючого -судді Корха О.І.

при секретарі -
Лашко Л.І.,  розглянувши у попередньому
відкритому судовому засіданні у м.
Корюківка в приміщенні суду цивільну
справу   за   позовом
ОСОБА_1 до   ОСОБА_2про визнання
особи такою,  що втратила право
користування житлом,  -

встановив:

27
серпня 2007 року позивачка ОСОБА_1. звернулась до суду з цим позовом обґрунтовуючи
свої вимоги тим,  що 14.02.2002 року вона
уклала шлюб з відповідачем,  після чого
вони стали мешкати в належному їй будинку АДРЕСА_1. 10.04.2007 року відповідач
подав заяву про розірвання шлюбу,  а
14.05.2007 року їхній шлюб було розірвано. Після розлучення відповідач забрав
свої речі та пішов жити до своєї матері за адресою АДРЕСА_2,  але ще до розірвання шлюбу він не проживав у
неї в будинку. На її неодноразові прохання до ОСОБА_2. знятись з
реєстрації з будинку через паспортний стіл він не реагує,  ОСОБА_2.
фактично проживає у своєї матері,  а
в її будинку не проживає вже тривалий час.
Позивачка вважає,  що в результаті
дій відповідача порушуються її права,  як
власника,  бо відповідач в квартирі
фактично не проживає,  залишається в ній
зареєстрованим,  добровільно не бажає
виписатись з будинку. За таких обставин вона вимушена звернутися до суду з цією
заявою про визнання ОСОБА_2.
таким,  який втратив право
користування її житлом,  а також покласти
на нього судові витрати пов'язані з розглядом даної справи.

В
попередньому судовому засіданні позивачка ОСОБА_1. позовні вимоги підтримала в
повному об'ємі просить суд позов задовольнити. Просить суд,  щоб з відповідача не стягувались на її
користь судові витрати понесені на інформаційно-технічне забезпечення даної
цивільної справи в сумі 7 гривень 50 копійок,
сплачені нею при подачі позову .

Відповідач
ОСОБА_2. в
попередньому судовому засіданні позов визнав повністю.та пояснив,  що не заперечує в визнання його особи
такою,  що втратила право користування житлом.  Зобов»язується найближчим часом виписатись з
будинку розміщеного в АДРЕСА_1.

Суд
вислухавши сторони,  вивчивши матеріали
справи вважає за необхідне позов задовольнити в повному об'ємі за таких
підстав. Як встановлено судом позивачці ОСОБА_1. її батьком ОСОБА_3був
подарований будинок в АДРЕСА_1,  що
підтверджується договором дарування будинку серії АВІ №961530 від 18.04.2000
року. 14.02.2002 року позивачка ОСОБА_1. уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2.,
який прописався у її будинку та фактично почав там
мешкати. 10.04.2007р. відповідач подав заяву про розірвання шлюбу,  а 14.05.2007р. його позов судом було
задоволено. Фактично ще до розірвання шлюбу відповідач , з тверджень позивачки,  в даному будинку не проживав,  а після винесення судом рішення про розірвання
шлюбу забрав свої речі та перейшов жити до своєї матері за адресою АДРЕСА_2.
Позивачка стверджує,  що для вирішення
питання виписки відповідача з будинку вона зверталась до нього,  просила виписатись з будинку і
зареєструватись по своєму місцю проживання,
але відповідач на її прохання не реагував,  не бажав добровільно виписатись з будинку.

Суд
вважає,  що в результаті вказаного
порушуються права позивача,  як
власника,  бо відповідач в будинку
фактично не проживає,  залишається в
ньому зареєстрованим,  відмовляєтеся
виписатись з будинку.

Як
вбачається зі змісту  ст. 107 ЖК
України,  у разі вибуття на інше місце
проживання квартиронаймач та члени його сім'ї втрачають право користування
жилим приміщенням.  Згідно правових
позицій Верховного суду України,  член
сім'ї (в т.ч. колишній) власника жилого будинку чи

квартири втрачає
право користування жилим приміщенням в разі вибуття на інше постійне місце
проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків із власником.

Враховуючи
вищевказані обставини суд вважає,  що
відповідач ОСОБА_2. втратив
право користування будинком внаслідок розірвання шлюбу між ним та позивачкою та
вибуття з нього на постійне місце проживання в інше жиле приміщення.

Сам
відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав в повному об'ємі і
пояснив,  що не заперечує в задоволенні
позову.

Що
стосується судових витрат,  пов'язаних з
даною справою,  то за проханням позивачки
не підлягають стягненню з відповідача витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи,  сплачені
позивачкою. Також сторони звільняються від сплати держмита як потерпілі на
ЧАЄС.

Керуючись  ст. 405ч.2 ЦК України,   ст.  ст.
71, 72, 107, 150 Житлового Кодексу України,   ст.
ст.  130,  3, 10,
57,  60,  212,
215 ЦПК України суд , -

вирішив:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2про визнання таким,  що
втратив право користування жилим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати   відповідача
ОСОБА_2 таким,    що   втратив
право користування будинком АДРЕСА_1. Сторони звільняються від сплати
держмита як потерпілі від ЧАЄС.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження до Корюківського районного суду Чернігівської
області протягом десяти днів з дня проголошення рішення та шляхом подачі
апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.