Справа №33ц-688кс/07      Головуючий у 1 -й інстанції Ковтун
44                        Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
листопада 2007 року колегія судців судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Буренкової К.О.,
Довжук Т.С., Козаченка В.І.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Кіровограді за касаційного
скаргою

ОСОБА_1

на
рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 8 грудня 2005 р. та
ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 1 березня 2006 року,

встановила:

В січні
2005 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до управління Пенсійного фонду України у м.
Кіровограді (далі - управління) про стягнення матеріальної та моральної шкоди,
спричинених неправомірними діями при призначенні та перерахунку пенсії.

Позивач
зазначав, що перерахунок пенсії в зв'язку з введенням з 1 січня 2004 р. в дію Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням
наданих довідок про розмір заробітної плати відповідачем проведено неправильно
та несвоєчасно. Крім цього, він вказував, що відповідач безпідставно не
зарахував до його страхового стажу період роботи в колгоспі ім. Дзержинського
та період навчання в школі ДТСАФ, куди він був направлений військовим
комісаріатом.

Посилаючись
на те, що такі неправомірні дії відповідача призвели до зменшення його пенсії,
а останній відмовився провести її правильний перерахунок, ОСОБА_1 з врахуванням
уточнених вимог просив стягнути на його користь 2082 грн. та 1062 грн.
заборгованості по пенсії та 480 грн. доплати за підземний стаж, 15000 грн.
моральної шкоди, спричиненої порушенням його права на перерахунок пенсії та
неналежним виконанням функціональних обов'язків працівниками управління, а
також 360 грн. витрат, пов'язаних з веденням справи. Крім цього, позивач просив
зобов'язати відповідача з 1 січня 2004 р. виплачувати йому пенсію в розмірі 574
грн. 82 коп. в місяць.

Рішенням
Ленінського районного суду м. Кіровограда від 8 грудня 2005 p.,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 1
березня 2006 р., в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення судових інстанцій скасувати, а його
вимоги задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами положень
пенсійного законодавства і порушення норм процесуального права.

Колегія
суддів, вивчивши матеріали справи, дійшла висновку, що підстав для перегляду
рішень судових інстанцій не вбачається з врахуванням наступного. Судами
встановлено, що з березня 1995 р.
ОСОБА_1 було призначено пенсію по інвалідності відповідно до
положень Закону України «Про пенсійне забезпечення». З березня 2004 р. він
отримує пенсію за віком. В зв'язку з набранням чинності з 1 січня 2004 р.
Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за заявою
позивача проведено перерахунок пенсії на підставі наданих документів про
заробітну плату. Наступні перерахунки пенсії теж проводилися за заявами
позивача згідно наданих ним документів про заробітну плату та стаж роботи, який
підтверджено у встановленому законом порядку і підлягав зарахуванню при
перерахунку пенсії.

Відмовляючи
в задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно виходив з того, що
порушень пенсійного законодавства при проведенні перерахунків призначеної йому
пенсії не встановлено, а тому його вимоги про стягнення матеріальної та
моральної шкоди безпідставні. З такими висновками суду першої інстанції
обгрунтовано погодився і апеляційний суд.

Наведені у
касаційній скарзі доводи таких висновків судів не спростовують. Відповідно до
ч.2 ст. 334 ЦПК підставами касаційного оскарження    є неправильне  застосування судом норм матеріального права
чи порушення норм процесуального права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Водночас
встановлено, що рішення судових інстанцій постановлені з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а в матеріалах справи відсутні
передбачені ч.1 ст. 338 ЦПК України підстави для їх обов'язкового скасування.

Керуючись
ст. ст.332, 336 ЦПК України та Законом України «Про судоустрій України» (із
змінами від 22 лютого 2007 p.),
колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда
від 8 грудня 2005 р. і ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 1
березня 2006 р. - залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.