Справа №
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

31 липня 2007
року    Апеляційний суд м. Києва в складі
суддів судової палати в цивільних справах

Головуючого: Євтушенко О.І, суддів: Вовченко В.М., Білич І.М.

розглянув у попередньому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом Приватної фірми „Дав" до ОСОБА_1 про
стягнення моральної шкоди, завданої
працівником при виконанні трудових обов'язків, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Приватної фірми „Дав" про стягнення заробітної плати, моральної шкоди, середнього
заробітку за затримку розрахунку та поновлення на роботі,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької
області від 17 червня 2004 року та рішення апеляційного суду Донецької
області від 22 жовтня 2004 року,

Апеляційний суд ,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 1996 року ПФ „Дав" звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1про
стягнення моральної шкоди, завданої працівником при
виконанні трудових обов'язків.

У грудні 1996 року ОСОБА_1звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до ПФ „Дав" про стягнення заробітної плати,
моральної шкоди, середнього заробітку за затримку розрахунку. В жовтні 2003
року позивачка доповнила позовні вимоги просила поновити її на займаній посаді.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 червня 2004 року, в задоволенні позовних вимог ПФ „Дав"
відмовлено , а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
З ПФ „Дав" на користь ОСОБА_1стягнуто в рахунок відшкодування заборгованості по заробітній платі з урахуванням індексації
5 316 грн. 57 коп., в задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 22 жовтня 2004 року,
вказане рішення суду першої інстанції
частково скасовано та постановлено нове, яким з ПФ „Дав" стягнуто на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в
розмірі 2 670 грн. 87 коп. В частині позову ОСОБА_1 про стягнення індексації по заборгованості по заробітній платі відмовлено. В іншій
частині вказане рішення суду першої інстанції залишити без змін.

2

ОСОБА_1
звернулася до Верховного Суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення та направити справу
на новий судовий розгляд до того ж суду першої інстанції і
іншому складі, посилаючись на порушення судовими інстанціями норм
матеріального та процесуального права.

Касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права
чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування
судом першої інстанції або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені
в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм
матеріального або процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 -
341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України та Закону України "Про внесення
змін до закону України "Про судоустрій
України" щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ" від
22 лютого 2007 року № 697 та глави 2 розділу V ЦПК України, Апеляційний суд
м. Києва

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 22 жовтня 2004 року в
справі за позовом Приватної фірми
„Дав" до ОСОБА_1 про стягнення моральної
шкоди, завданої працівником при виконанні трудових обов'язків, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Приватної фірми „Дав"
про стягнення заробітної плати, моральної шкоди,
середнього заробітку за затримку розрахунку та поновлення на роботі залишити без змін.