Справа №2-5727/07
«17» липня 2007 року
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді Погрібного CO.
за секретаря - Дімітрієвої И.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, за заявою третьої особи із самостійними вимогами на предмеї спору ОСОБА_3 про визнання батьківства, -
Позивач звернулась до суду, оспорюючи батьківство свого сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого записано відповідача ОСОБА_2., посилаючись на такі обставини. Позивачка з відповідачем перебувала у шлюбі з 1996 році, з 2001 року фактично шлюбні відносини було між ними припинено. Останні три роки до звернення до суду позивачка перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3, від цих відносин народився вказаний син ОСОБА_4. Враховуючи, що розірвання шлюбу з відповідачем зареєстроване лише 17.08.2005 року, відповідача вказано в якості батька дитини позивачки, замість ОСОБА_3, який є біологічним батьком дитини.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Суду надано заяву відповідача, посвідчену нотаріусом, в якій він відмовляється від прав на свою дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Суд у зв'язку з її неявкою та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачки, що не з'явилася, у порядку заочного розгляду справи.
Третя особа у судове засідання з'явився, пред'явлений позов вважав обґрунтованим, пояснив, що фактичним та біологічним батьком дитини є він, оскільки з 2004 року по теперішній час перебуває у фактичних шлюбних відносинах з позивачкою. ОСОБА_3 подав позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору, в якій просив визнати його батьківство стосовно зазначеної неповнолітньої дитини.
Вислухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який розірвано згідно зі свідоцтвом від 17 серпня 2005 року, актовий запис № 203 у Другому відділі реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси.
Після припинення фактичних шлюбних відносин з відповідачем у 2004 році ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 фактично створили нову сім'ю, розпочали спільне проживання. Від цих відносин народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Про це у Книзі реєстрації народжень внесено актовий запис № 857 від 9 листопада 2005 року, відповідно до якого матір'ю дитини зареєстрована ОСОБА_1, батьком - ОСОБА_2.
Таким чином, враховуючи, що на момент народження дитини ОСОБА_4 шлюб між ОСОБА_1. та ОСОБА_2. було припинено, внесення відомостей до Книги реєстрації народжень названої дитини проведено у відповідності до ч. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя, крім випадку, передбаченого статтею 124 цього Кодексу.
Згідно п. 2.20. Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 p. N 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції
України від 18 листопада 2003 p. N 140/5) якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу (смерті, розірвання шлюбу) або визнання його недійсним, реєстрація народження дитини провадиться в такому самому порядку, як і реєстрація народження дитини, батьки якої перебувають між собою у шлюбі, за винятком випадку, передбаченого абзацом 3 цього пункту. За п. 2.13. цих Правил батько й мати, які перебувають у шлюбі, записуються батьками дитини в книзі реєстрації актів про народження за заявою будь-кого з них.
У відповідності до п. 2.20. названих Правил надалі при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до Положення про внесення змін, доповнень, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану. Згідно п. 2.9. Положення про порядок зміни, доповнення, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 26 вересня 2002 p. N 86/5 підставою для внесення змін у актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства.
Виходячи зі встановлених обставин у справі, враховуючи пояснення матері дитини, факт тривалого непроживання разом колишніх подружжя, наявність заяви відповідача на усиновлення дитини, а також заяви третьої особи, яка вважає себе фактичним батьком дитини, суд вважає доведеним, що відповідач у справі не є батьком дитини Микити.
Відповідно до ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 122, ст. ст. 129, 138 Сімейного кодексу України, ст. 267 ЦК України, п. 2.20. Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 р. № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 18 листопада 2003 p. N 140/5), ст.ст. 10, 11, 130, 174, 213, 215, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, СУД -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, а також заяву третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_3 про визнання батьківства - задовольнити.
Визнати батьківство ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, стосовно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Внести зміни до актового запису № 857 по Другому відділу реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказавши у відомостях про батька - „ОСОБА_3", ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який мешкає в АДРЕСА_1, у відомостях про прізвище дитини - „ОСОБА_4", у відомостях про по батькові -„ОСОБА_4", та виключивши відомості про батька - „ОСОБА_2", у відомостях про прізвище - „ОСОБА_4", у відомостях про по батькові - „ОСОБА_4".
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення у порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.