Справа № 2-144 2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

14 травня 2007 року                                     Дергачівський районний суд

Харківської області

в складі:        головуючого -судді                                                             Жорняк О.М.

при секретарі:                                                                Поповій Н.П.

адвоката                                                                      ОСОБА_11

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому
Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської
області про визнання права власності на самовільно побудовані житловий будинок і надвірні будівлі в порядку спадкування по
закону та зустрічний позов ОСОБА_2до Пересічанської
селищної ради Дергачівського району Харківськоїобласті і ОСОБА_1 про визнання
права власності на самовільно побудоване нерухоме майно та надвірні будівлі, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконкому Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області
про визнання права власності на самовільно побудовані житловий будинок і
надвірні будівлі в порядку спадкування по закону

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що за його дідом ОСОБА_3була закріплена земельна ділянка площею 2257 м,
згідно поквартальної зйомки, затвердженої
виконкомом Пересічанської селищної ради від 25.06.1957 року.

У 1965 році його дід самовільно без оформлення технічної документації,
перестроїв житловий будинок "А-1"
розміром 8,9x8,0 м. з верандою "а" розміром 2,25x5,55 м., тамбуром "а" розміром 1,5x1,6 м. жилою площею 35,2 кв.м
загальною площею 51,5 кв.м, розташований за адресою:АДРЕСА_1

У 1966-1984 роках дід самовільно побудував літню кухню "Б"
розміром 8,25 х 6, веранду "б" розміром 4,3x2,15 м, туалет
"З", літню кухню "В" розміром 4,45x3,65 м, сарай
"Г", розміром 2,05x3,65м, погріб "Е".

Згідно висновку комунального підприємства " Архітектурне бюро
Дергачівського району" від 07.10.2005 року житловий будинок і вищевказані
надвірні будівлі побудовані без порушень норм
планування і будівництва, а також самовільне будівництво не порушує прав та
інтересів інших осіб.

Також дід збудував в 1966 році - ґанок "6-1", в 1970 році -
колодязь "К", в 1980 році-ворота № 1,
огорожу № 2.

Дід помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Після його смерті спадкоємцем по закону 1-ї черги була мати позивача (дочка
померлого ОСОБА_3. )- ОСОБА_4( до шлюбу
ОСОБА_3, потім після 1-го шлюбу ОСОБА_1, після 2- шлюбу - ОСОБА_5)

Мати позивача прийняла спадщину фактично шляхом вступу в управління ним: проживала в домі, робила ремонт житлового будинку та
надвірних будівель, обробляла город, сплачувала послуги за електроенергію, але
спадщину на своє ім'я не оформляла.

2

Мати ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Після смерті матері він являється
єдиним спадкоємцем по закону 1-ї черги.

Фактично прийняв спадщину шляхом вступу в управління ним: проживав та був прописаний в спадковому домі, обробляв город, робив і
проводить ремонт.

Однак спадковий дім не може оформити у зв'язку з тим, що його не оформила
на себе мати позивача.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до Пересічанської селищної
ради та ОСОБА_1 про визнання права власності на
самовільно побудоване нерухоме майно та надвірні будівлі

Позивач- відповідач ОСОБА_2 просить визнати його право власності на
самовільно побудований житловий будинок „А-1
"розміром 8,9 х 8,0 м. з верандою „а" розміром 2,25 х 5,55 м, тамбуром „а" розміром 1,5 х 1,6 м. жилою площею
35,2 кв.м., загальною площею 51,5 кв. м. та надвірні будівлі : літню кухню
„Б" , розміром 8,25 х 6 , веранду „б" розміром 4,3 х 2,15 м, туалет
"З", літню кухню „В" розміром 4,45 х 3,65 м , сарай „Г" ,
розміром 2,05 х 3,65 м, погріб „Е" , ґанок "6-1" ,
колодязь „ К" ,ворота №1 , огорожу № 2 , розташовані за адресою : АДРЕСА_1

В обгрунтування позову ОСОБА_2 посилається на те, що він з 1948 року
проживав за адресою : АДРЕСА_1. Вказана ділянка належала тітці його матері
ОСОБА_7, яка знаходилася під їхнім піклуванням.

На початку 1960-х років мати позивача ОСОБА_6 його вітчим ОСОБА_3. та ОСОБА_2 почали будівництво будинку за вищевказаною
адресою.

В будівництві будинку ОСОБА_2 приймав активну учать та надавав фінансову допомогу шляхом придбання необхідних будівельних
матеріалів. Під час будівництва мати позивача ОСОБА_6 не працювала, вітчим
працював на пекарні та отримував мінімальну заробітну плату. Закупівля матеріалів для будівництва, їх доставка і робота
будівельників відбувалась за його рахунок.

Будинок будували для нього та його батьків. Під час будівництва він
проживав по сусідству у с
Пересічне.

В кінці 1950-х років сестра ОСОБА_2 вийшла заміж та виїхала з батьківського
будинку в с Двурічний Кут та займалась
будівництвом будинку за місцем проживання чоловіка, при цьому не брала участі в будівництві будинку по АДРЕСА_1

Після розлучення з чоловіком в 1965 році його сестра повернулась до
батьківського будинку зі своїм сином ОСОБА_1в уже
побудований жилий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1, він був вимушений залишитись проживати з батьками
дружини.

В 1968 році спільними зусиллями, за трудовою та фінансовою участю, почалось
будівництво ще одного будинку на цьому ж подвір'ї,
в якому в подальшому стала проживати сестра ОСОБА_2
зі своїм сином до смерті. Померла вона ІНФОРМАЦІЯ_2 У вказаному будинку
став проживати її син - ОСОБА_1

У 1976 році померла мати позивача-відповідачаОСОБА_3 у 1978 році помер його
брат ОСОБА_8, у 1991 році помер його вітчим ОСОБА_3

В результаті на вказаній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1знаходиться
два різних домоволодіння.

ОСОБА_2 ніколи не відмовлявся від домоволодіння, розташованого за вказаного
вище адресою. Не заперечував, щоб ОСОБА_1 проживав
у вищевказаному будинку, так як він його племінник, син його рідної сестри.

У жовтні 2005 року йому стало відомо, що невідомі особи незаконним шляхом намагаються заволодіти майном, яке раніше належало його
батькам, розташованим за адресою : АДРЕСА_1

Сторони в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали, не визнаючи
позови відносно один одного.

Представник відповідача Пересічанської селищної ради у судове засідання не
з'явився, надав суду клопотання, в якому проти
позовних вимог ОСОБА_2 не заперечує та просив суд розглядати
справу в його відсутність.

Суд вислухавши пояснення сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2, допитавши свідків, вивчивши
надані суду докази, приходить до наступного.

3

Як вбачається з матеріалів справи за АДРЕСА_1 числиться земельна ділянка площею 2257 м, згідно поквартальної зйомки,
затвердженої виконкомом Пересічанської селищної ради від 25.06.1957 року.

У 1966-1984 роках ОСОБА_3. самовільно побудував літню кухню "Б"
розміром 8,25 х 6, веранду "б" розміром 4,3x2,15 м,

Згідно висновку комунального підприємства " Архітектурне бюро
Дергачівського району" від 07.10.2005 року житловий будинок і вищевказані
надвірні будівлі побудовані без порушень норм
планування і будівництва, а також самовільне будівництво не порушує прав та
інтересів інших осіб.

ОСОБА_3. помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Після його смерті спадкоємцем по закону 1-ї черги була мати ОСОБА_1 ( дочка
померлого ОСОБА_3. )- ОСОБА_4( до шлюбу ОСОБА_3, потім після 1-го шлюбу
ОСОБА_1, після другого шлюбу - ОСОБА_5)

Мати ОСОБА_1 прийняла спадщину фактично шляхом вступу в управління ним:
проживала в домі, робила ремонт житлового будинку та надвірних будівель, обробляла
город, сплачувала послуги за електрику, але спадщину на своє ім'я не оформляла.

Померла вона ІНФОРМАЦІЯ_2 Після її смерті ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем
по закону 1-ї черги.

ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину шляхом вступу в управління ним: проживав та був прописаний в спадковому домі, обробляв город,
робив і проводить ремонт.

ОСОБА_2 мешкав з 1948 року за адресою: АДРЕСА_1. Вказана земельна ділянка знаходилась у
володінні тітки його матері ОСОБА_7, яку сім'я ОСОБА_2взяла під
опікування.

У 1965 році ОСОБА_2 самовільно на зазначеній земельній ділянці без
оформлення технічної документації було
побудовано житловий будинок „А-1" розміром 8,9 х 8,0 м з верандою „а" розміром 2,25 х 5,55 м , тамбуром
„а" розміром 1,5 х 1,6 м - жилою площею 35,2 кв.м., загальною
площею 51,5 кв. м.

В 1966-1984 роках також самовільно побудовано , туалет "З" ,
літню кухню „В" розміром 4,45 х 3,65 м , сарай „Г",
розміром 2,05 х 3,65 м , погріб „Е" ,ганок "6-1", колодязь „
К", ворота №1 , огорожу № 2 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили, що дійсно
ОСОБА_2 проживав за вказаною адресою та споруджував
зазначені будівлі., а літню кухню будувала ОСОБА_10 На теперішній час на даній земельній ділянці мешкає
ОСОБА_1

Згідно висновку комунального підприємства „Архітектурне бюро Дергачівського
району „ від 07.10.2005 року, житловий будинок і вищевказані надвірні будівлі
побудовані без порушень норм планування і будівництва, а
також самовільне будівництво не порушує прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до ст. ст. 321, 331 ЦК України (у редакції від 16.01.2003 р.) право власності є непорушним, ніхто не може протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійснені. Якщо право власності на нерухоме майно
підлягає державній реєстрації, право власності виникає
з моменту державної реєстрації. Згідно із ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих
прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній
реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом,
який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок
державної реєстрації прав на нерухомість, у тому числі й за рішеннями суду, визначено Тимчасовим положенням про
порядок державної реєстрації прав власності на нерухому майно, що затверджене в
редакції Наказу Міністерства Юстиції України №36/5 від 17.05.04 р. Відповідно до п.п.1.3,1.4, Тимчасового положення
обов'язковій реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно фізичних і
юридичних осіб, державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють
підприємства бюро технічної інвентаризації в межах визначених
адміністративно-територіальних одиниць.

У відповідності до ч. 3 ст. 376   ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визначене за
особою, яка здійснила самочинне

4

будівництво на
земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих сторонами по справі, а
також участі кожного з них у забудові спірних будівель, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст.ст.331, 376 ЦК України,ст.ст.524-527,529,548,549 ЦК України /в редакції 1963 року/, п.п. 1.3,1.4 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації
прав власності на нерухоме майно,керуючись ст.ст.
10,11,57, 88,209,212,214-215,218 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2за право власності на самовільно побудований житловий будинок „А-1 "розміром 8,9 х 8,0 м з верандою
„а" розміром 2,25 х 5,55 м , тамбуром „ а" розміром 1,5 х 1,6 м жилою
площею 35,2 кв.м., загальною площею 51,5 кв.м., та надвірні будівлі: туалет "З", літню кухню „В" розміром
4,45 х 3,65 м , сарай „Г", розміром 2,05 х 3,65 м
, погріб „Е", ґанок "6-1", колодязь „К", ворота №1 ,
огорожу № 2, земельну ділянку розташованих за адресою :
Харківська область, Дергачівський район АДРЕСА_1, відмовивши в іншій частині позову.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1право власності на самовільно побудовані надвірні будівлі: літню кухню „Б", розміром 8,25 х 6
м , веранду „б" розміром 4,3 х 2,15 м. розташованих за адресою : АДРЕСА_1 Дергачівського району Харківської області,
відмовивши в іншій частині позову.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду

Харківської області через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня

проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20

днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295

ЦПК України.