Справа№2-153 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22
червня 2007року                                                                                        м.
Болехів

Болехівський
міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого  судді                   Головенко
О.С.

при
секретарі    Латик В.Є.

з участю
представників позивача ОСОБА_1,  адвоката
ОСОБА_2представника відповідача Шмеги
Л

представника
третьої особиОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_4 до
Поляницької сільської ради про скасування рішень сільської ради, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні
2007року позивач звернувся до суду з позовною заявою,  в якій вказує,  що 25 січня 2004року Поляницька сільська рада
прийняла рішення про надання йому у власність земельну діянку площею 0, 04га в
урочищі «Оболоня» в с. Поляниця,  якою
він користувався протягом тривалого часу. Додатковим рішенням від 22 травня
2004року підтверджено його землекористування даною ділянкою. Однак через рік
рішенням сільської ради від 28 жовтня 2005року дане рішення було відмінено і
земельна ділянка зарахована в землі запасу. Посилаючись на те,  що рішення від 25 січня 2004року,  за яким надано йому земельну ділянку у
власність не скасоване,  а тому ділянку
вилучено без його згоди,  що ущемлює його
права,  просить прийняте рішення від 22
травня 2004року скасувати.

Під час
розгляду справи позивач збільшив свої позовні вимоги і просив скасувати рішення
ради від 26.12.2006року,  яке прийнято на
підставі незаконного рішення,  що
оспорюється,  згідно якого ОСОБА_5. без
вилучення в судовому порядку в нього земельної ділянки надано дозвіл щодо відведення
частини цієї ділянки площею 0, 02 га для ведення особистого господарства.

В
судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги з підстав,  викладених в позовній заяві. Додатково
вказав,  що користується даною ділянкою з
2002року за усним дозволом голови сільської ради З.Дубів. Раніше зазначеною
ділянкою,  як службовим наділом,  користувався ОСОБА_5 Після його смерті в 2001
році земля пустувала,  а оскільки він був
суміжним землекористувачем,  то звернувся
до голови сільської ради з проханням надати йому в користування цю ділянку і
отримав відповідь,  що спочатку необхідно
звернутися до родичів померлого ОСОБА_5чи не будуть вони претендувати на цю
ділянку. Його дружина ходили до родичів і вони не заперечували щодо користування
ним ділянкою.

Представник
відповідача,  заперечуючи позовним
вимогам,  вказував,  що оспорювані рішення прийняті відповідно до
чинного законодавства. Зокрема,
вказала,  що земельною ділянкою
площею 0, 04 га в урочищі
«Оболоня» до 2001 року користувався ОСОБА_5,  але у нього правовстановлюючих документів на цю ділянку
не було. За заявою позивача,  який після
смерті ОСОБА_5 користувався ділянкою,
вона була надана йому в приватну власність в січні 2004році ( це рішення
не відмінене). Рішення від 22травня 2004року,
за яким було підтверджено його право користуватися даною ділянкою,  було скасоване з ініціативи депутатів і
переведено у вільний фонд ,  оскільки
вони вважали,  що позивач ввів їх в
обману,  тому що не отримав дозволу на
користування цією ділянкою від родичів померлого ОСОБА_5,  попереднього землекористувача. За словами
третьої особи ОСОБА_5. родичі померлого дали їй дозвіл на користування цією
ділянкою. Для того,  щоб урегулювати цей
конфлікт,  сесія рішенням від
26.12.2006року розділила спірну ділянку пополам,  надавши позивачу та третій особі дозволи щодо
відведення земельних ділянок кожному по 0, 02га.

Представник
третьої особи позовні вимоги не визнала та зазначила,  що її мати має в користуванні земельну
ділянку в урочищі «Оболоня»,  що межує із
ділянкою,  яку обробляв ОСОБА_5 Після
його смерті вона звернулася до його сина ОСОБА_5,  щоб він дав дозвіл на користування її матері
цією земельнод ділянкою площею 0, 04га. Отримавши від нього згоду,  вона із заявою звернулася в сільську раду для
надання їй цієї земельної ділянки. Однак їй було відмовлено в зв'язку з
тим,  що ця ділянка вже надана
позивачу,  який теж був

суміжним
землекористувачем.  Тоді вона звернулася
до депутатів з проханням відмінити прийняте ними рішення про облікування
спірної ділянки за позивачем.  Вважає,  що позивач ввів депутатів в обману і вони
прийняли рішення,  за яким надали йому
спірну земельну ділянку,  оскільки
попередній землекористувач будь-якої згоди для надання йому ділянки не надавав.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  свідків,
перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази,  давши їм правову оцінку,  прийшов до наступного.

Стаття
142 Конституції України і стаття 69 Закону України «Про місцеве самоврядування
в Україні» встановлюють,  що матеріальною
і фінансовою основою місцевого самоврядування є перш за все земля і природні
ресурси,  що є у власності територіальних
громад сіл,  селиш,  мі ст.

Як
власнику землі,  сільській раді,  належить право розпорядження нею,  передачі земельної ділянки у власність чи
користування,  що передбачено  ст.  12
ЗК України.

Матеріалами
справи встановлено,  що рішенням сесії
Поляницької сільської ради від 25 січня 2004року позивачу згідно поданої ним
заяви надано у власність земельну ділянку площею 0, 38 га в с. Поляниця в
урочищі «Оболоня.» для ведення особистого селянського господарства (а.с.    )

Рішенням
сесії цієї ж ради від 22 травня 2004року підтверджено право позивача на
користування в урочищі «Оболоня» земельною ділянкою площею 0, 045 га для
ведення особистого господарства (а.с.  )

28
жовтня 2005року це рішення було відмінене сесією сільської ради і земельна
ділянка площею 0, 045 га в урочищі «Оболоня» була зарахована в землі запасу.
Підставами для прийняття такого рішення,
як вбачається з пояснень свідківОСОБА_6,ОСОБА_7 ,  ОСОБА_8ОСОБА_9,  та зазначенням в прийнятому рішенні було
те,  що мало місце порушення усної
домовленості між позивачем таОСОБА_5,
сином колишнього користувача з приводу спірної ділянки.

Суд
вважає,  що дане рішення від 28 жовтня
2005року є незаконним і підлягає скасуванню з таких підстав.

Пунктом
8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004року « Про
практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних
справ» зазначено,  що припинення права
власності на землю чи права користування провадиться за позовом відповідного
органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому
порядку,  недодержання якого є підставою
для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними.

Як
встановлено судом,  належним землекористувачем
спірною земельною ділянкою площею 0, 04 га в урочищі «Оболоня» є ОСОБА_4,  який отримав ділянку в установленому законом
порядку на підставі рішення сесії від 25 січня 2004року ,  яке не відмінялося і відповідно є чинним.

Посилання
представника третьої особи ОСОБА_5. на те,
що власником спірної ділянки є ОСОБА_5,  після смерті якого його родичі дали згоду про передачу
саме ій земельної ділянки,  не
заслуговують на увагу,  оскільки суд
визнав,  що ОСОБА_5 і його спадкоємцям
спірна земельна ділянка в установленому чинним законодавством порядку не
надавалася,  за ними не облікувалася і
вони не набули права на користування і розпорядження нею.

При
таких обставинах,  немаючи згоди на
вилучення земельної ділянки у належного землекористувача ОСОБА_4 прийняте
рішення від 28 жовтня 2005року,  яким
було відмінено рішення від 22.05.2004року і спірну ділянку вилучено в позивача
і зараховано в землі запасу сільської ради є незаконним і підлягає скасуванню.

З цих же
підстав і підлягає скасуванню рішення сесії від 26.12.2006року ,  згідно якого ОСОБА_5. надано дозвіл щодо
відведення земельної ділянки площею 0, 02 га
в с. Поляниця в урочищі «Оболоня» для ведення особистого селянського
господарства.

Питання
судових витрат суд вирішує згідно вимог
ст.  88 ЦПК України,  якою передбачено,  що стороні,
на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені
нею документально підтверджені судові витрати,
а саме судовий збір в сумі 17грн.

Що
стосується відшкодування витрат витрати на правову допомогу в сумі
500грн.,  то ця вимога підлягає
частковому задоволенню в сумі 150грн.,
при цьому суд виходить із розумних меж оплати відповідно до обсягу
допомоги й витраченого адвокатом часу.

На
підставі викладеного,   ст.   ст. 12, 143 Земельного Кодексу України,   ст.
ст.  10,  84,
88, 209,  212, 214-215, 224-226
ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити.

Визнати рішення сесій Поляницької сільської ради від 28 жовтня 2005року
№43-19/05 "Про відміну рішення за №05-12/04 від 22 травня 2004року» та від
26 грудня 2006року №02-09/06 «Про розгляд заяви ОСОБА_5.Д.» неправомірними та
скасувати.

Стягнути з
Поляницької сільської ради на користь ОСОБА_4 17 (сімнадцять) грн. судового
збору та 150 (сто п'ятдесят)грн. витрат по оплаті допомоги адвоката.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. У разі подачі заяви про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не подана в строк,  рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Болехівський
міський суд.