Справа №2- 373807.
РІШЕННЯ

Іменем  України

12 вересня 2007
року Голосіївський   районний суд м.  Києва у складі,

головуючого
судді                       Плахотнюк К.Г.

при
секретарі                                Мащенко
С. П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,  завданої внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди,

встановив:

20
червня 2007 року ОСОБА_1.
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2. про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем
зазначено,  що постановою Голосіївського
районного суду м.  Києва від 24.01.2007
року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2  ст. 286 КК України
та звільнено від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про
амністію». В результаті дорожньо-транспортної пригоди,  що сталася внаслідок порушення правил
дорожнього руху ОСОБА_2. було пошкоджено належний йому на праві власності автомобіль
«FORD Escort»НОМЕР_1,  розмір
завданої йому матеріальної шкоди за
результатами судової автотоварознавчої експертизи становить 12 896,  66 грн.. Ним були також понесені витрати в
сумі 413, 98 грн. за утримання пошкодженого автомобіля на штраф майданчику та
його евакуацію до гаражного боксу. Крім того,
внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому було завдано тяжких
тілесних ушкоджень у зв'язку з чим він тривалий час перебував на стаціонарному
та амбулаторному лікуванні,  втратив
працездатність,  оскільки за рішенням
МСЕК його було визнано інвалідом.
Вартість його лікування підтверджується касовими чеками щодо придбання
необхідних йому ліків на суму 2 691 грн. 97 коп.. Також вважає,  що діями відповідача у справі йому завдано
значної моральної шкоди,  яку він оцінює
у   16 000,  00 грн. тому,
як

2

саме з вини
відповідача він втратив належний йому автомобіль, став інвалідом і не може
вести повноцінне життя. Терпить постійні фізичні страждання, несе витрати на
консультації лікарів та придбання ліків.

У
судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлений позов,  посилаючись на те,  що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди
позивач переніс значне нервове потрясіння,
за своїм психологічним станом не може використовувати автомобіль для
задоволення сімейних потреб. Крім того, ними застосовано значні фізичні зусилля
та матеріальні витрати на його лікування,
оскільки позивач переніс три хірургічних втручання,  витрати на які не зафіксовано,  шість місяців він перебував у інвалідному візку,  не міг обходитися без сторонньої допомоги.
Внаслідок втрати здоров'я позивач потребує регулярного лікування на що
необхідні значні кошти,  а працювати за
станом здоров'я він не може.

Відповідач
у судовому засіданні заявлений позов не визнав. Не заперечував,  що дорожньо-транспортна пригода сталася через
технічну несправність автомобіля яким він керував,  однак вважає,
що зіткнення керованого ним автомобіля з автомобілем позивача у справі
сталося через неуважність останнього. Відшкодовувати завдануОСОБА_1 шкоду не
має можливості тому,  що перебуває у
скрутному матеріальному становищі.

Заслухавши
думку осіб,  що брали участь у розгляді
справи, перевіривши матеріали справи,
дослідивши матеріали кримінальної справи №18707 щодо притягнення до
кримінальної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2
ст. 286 КК України, суд вважає,
що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що 15.05.2004 року, приблизно o 11 00 год. на перехресті пр. Червонозоряного та вул.  Кайсарова у м.  Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за
участю автомобіля «ГАЗ-5327НОМЕР_2  під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобілем «FORD Escort»НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1

Відповідно до змісту постанови Голосіївського районного
суду м.  Києва від 24.01.2007 року,  якою закрито провадження у справі за
обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2  ст. 286 КК
України та звільнено останнього від кримінальної відповідальності,  зазначена вище дорожньо-транспортна пригода
сталася з вини водія ОСОБА_2, який використовуючи автомобіль «ГАЗ-5327» НОМЕР_2
допустив

3

порушення  п.
31.4.1. п.А,   п. 8.7.3. п.Е
Правил дорожнього руху України (а.с. 29).

Крім
того,  перевіркою матеріалів кримінальної
справи щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_2 встановлено,  що останній визнав себе винним у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди,  що
відбулася 15.05.2004 року за його участю та потерпілих ОСОБА_1.,  ОСОБА_3., ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому та просив застосувати щодо
нього Закон України «Про амністію» від 31.05.2005 року (кримінальна справа
№1-8707).

Відповідно
до вимог ч.4  ст. 61 ЦПК України,  вирок у кримінальній справі що набрав
законної сили,  або постанова суду у
справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду,  що розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи,  стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду,  з
питань,  чи мали місце ці дії та чи вчинені
вони цією особою.

З огляду
на викладене, твердження відповідача у справі,
що зіткнення керованого ним автомобіля та автомобіля позивача у справі
сталося через неуважність останнього залишаються поза увагою суду.

Отже,  вирішуючи заявлені сторонами у справі позовні
вимоги,  суд приймає до уваги постанову
Голосіївського районного суду м.  Києва
від 24 січня 2007 року,  якою визнано
винним ОСОБА_2 у вчиненні зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди,  внаслідок якої було пошкоджено автомобіль
ОСОБА_1. та завдано йому ж тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Відповідно
до вимог ч.2  ст. 1187 ЦК України шкода,  завдана джерелом підвищеної небезпеки,  відшкодовується особою, яка на відповідній
правовій підставі володіє транспортним засобом,
механізмом,  іншим об'єктом,  використання,
зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом
встановлено,  що завдана позивачу у
справі з вини ОСОБА_2. матеріальна шкода внаслідок пошкодження автомобіля «FORD Escort»НОМЕР_1,  за даними висновку судової автотоварознавчої
експертизи становить 12 896,  66 грн.
(а.с. 6-12).

Вимоги позивача про відшкодування завданих йому витрат на
оплату перебування автомобіля на штраф майданчику та його евакуацію до гаражу в
сумі 413, 98 грн. суд не визнає обґрунтованими,
оскільки надані позивачем квитанції не свідчать,  що ці кошти
були внесені ним за

4

зберігання та евакуацію,  належного йому ж на праві власності
автомобіля,  тому ці вимоги ОСОБА_1. задоволенню не
підлягають.

Судом
також встановлено, що з приводу отриманих тілесних ушкоджень середнього ступеня
тяжкості,  які отримав ОСОБА_1., у вигляді
закритого осколкового перелому правої плечової кістки в середній третині зі
зміщенням уламків,  закритого
перелому-вивиху 2-5 пястних кісток лівої кісті,
закритий косо-поперековий перелом лівої кістки стегна в середній третині
зі зміщенням уламків (а.с.  37-51).

За даними виписки з історії хвороби ОСОБА_1., 15.04.2004 року останній
поступив у відділення полі травми Київської міської клінічної лікарні з
діагнозом - поєднана травма. Переломи правої плечової,  лівої стегнової кісток в с3. Переломо-вивих
п'ясних кісток (з 2-го по 5-й). Травматична екстирпація (1, 2, 3) зубів.
Постравматична атонія сечового міхура. Численні забої та садна кінцівок.
Проведено лікування,  серед якого
антибіотико профілактика цефазоліном 7 днів,
метронідазол 7 днів. Застосовувалися знеболюючі,  симптоматичні засоби (аспірин,  кетанов, омнік).

Крім того,  15.04.2004 року виконана
операція - відкрита репозиція МОС н3 правої плечової та лівої стегнової кісток
пластиною та гвинтами,  а 16.04.2004 року
виконано операцію - накладання шпицевого апарату зовнішньої фіксації на ліву
променеву кістку та пястні кістки. Виписано
хворого з лікарні 23.04.2004  року
з рекомендаціями продовжити лікування під наглядом,  постільний режим чотири місяці (а.с. 23).

За
даними,  що містяться у довідці
Київського НДІ травматології та ортопедії,
ОСОБА_1. перебував на лікуванні в інституті з 06. по 16.08.2004
року.09.08.2004 року проведена операція - відкрита репозиція лівої стегнової
кістки пластиною. Під час лікування застосовувалися медичні препарати -
цефазолін,  триоксин,  стеогенон,
анальгетики (а.с.
24).

Зважаючи
на викладене,  суд приймає до уваги
надані позивачем чеки на придбання ліків та квитанції на здійснення внесків у
вигляді благодійної допомоги на рахунки медичних закладів де перебував на
лікуванні позивач,  на загальну суму - 2
691,97 грн.,  що підлягають стягненню з
відповідача на користь ОСОБА_1.
(а.с.  13-22).

Вимоги ОСОБА_1. про
відшкодування завданої йому з вини ОСОБА_2 моральної   шкоди

5

підлягають
частковому задоволенню за правилами  ст.
1167 ЦК України.

При
визначені розміру моральної шкоди,
завданоїОСОБА_1,  суд виходить з того,  що він після зазначеної вище
дорожньо-транспортної пригоди за своїм психологічним станом не зможе у
подальшому користуватися транспортним засобом через відчуття страху. Крім того,
з вини відповідача пошкоджено належне йому майно,  що також негативно вплинуло на психологічний
стан позивача.

Судом
також встановлено,  що внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди було завдано значної шкоди здоров'ю ОСОБА_1., оскільки він тричі
був прооперований, тривалий час не міг самостійно рухатися та потребував
сторонньої допомоги, за висновками МСЕК був визнаний спочатку інвалідом другої
групи, а потім третьої. За станом здоров'я позивач не може працевлаштуватися,
тому змушений проживати тільки на пенсію,
яку він отримує за віком,
оскільки вона є вищою ніж для інваліда третьої групи.

З
урахуванням викладеного,  а також
враховуючи,  що відповідач у справі
перебуває у скрутному матеріальному становищі, за станом здоров'я є інвалідом
другої групи, тому суд приходить до висновку, що завдана з вини ОСОБА_2
моральна шкодаОСОБА_1 може бути компенсована в грошовому вираженні сумою в
розмірі 2000,  00 грн..

Судовий
збір за розгляд справи судом необхідно стягнути з відповідача відповідно до
вимог  ст. 88 ЦПК України.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст. ст. 1166,
1187, 1167 ЦК України,   ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 147, 212,
213-215, 218 ЦПК України,  суд -

вирішив:

позов ОСОБА_1до
ОСОБА_2про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1, на
відшкодування матеріальної шкоди 15 589,61 грн., на відшкодування моральної
шкоди 2 000,  00 грн.,  а всього 17 589 (сімнадцять тисяч п'ятсот вісімдесят
дев'ять) грн. 61 коп..

6

Стягнути
з ОСОБА_2на користь держави судовий збір у розмірі 155,  89 грн. та 8,
50 грн.,  а всього 164 (сто
шістдесят чотири) грн.. 39 коп..

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду м.
Києва

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються апеляційному суду через суд першої інстанції,  який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою,  яка її подає,
до суду апеляційної інстанції.