Справа №2-17/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2007 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судці                                   Новосада М.Д.

при секретарі                                                 Султан Н.В.

адвоката                                                         ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Червонограді справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до відділу освіти Червоноградського міськвиконкому про стягнення надбавки за вислугу років, щорічної
грошової винагороди, допомоги на оздоровлення

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення надбавок
передбачених ст. 57 Закону України „Про
освіту", мотивуючи тим , що працює вона на посаді вчителя
ЗШ № 9 м. Червонограда з 1971 року.

Починаючи з 1996 року відповідач не проводить виплат передбачених ст. 57
Закону України „Про освіту", тому
просить стягнути зазначені виплати з відповідача у сумі 3391 грн. 80
коп.

У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, збільшила їх та
просить стягнути надбавку за вислугу років
і допомогу на оздоровлення відповідно до поданого нею розрахунку і
компенсацію за час затримки належних її сум з врахуванням вже частково проведених виплат та моральну шкоду у
розмірі 10 000 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечила та пояснила,
що виплата належних надбавок позивачці не проводилась
в зв'язку із відсутністю коштів виділених на зазначені цілі. Зараз
проводиться виплата відповідно до Закону України „Про реструктуризацію
заборгованості з виплат передбачених ст. 57 Закону України „Про освіту", педагогічним та іншим категоріям
працівників навчальних закладів" .

На даний час залишок невиплачених надбавок становить 1187 грн 50 коп. Що стосується компенсації за несвоєчасну виплату вказаних
сум то законодавством це непередбачено і коштів їм на це не виділено.

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані документи суд вважає ,що
позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав:

Як встановлено
судом, що позивачка працює на посаді вчителя ЗШ № 9 м. Червонограда з 1971
року.

Відповідно до ст. 57 Закону України « Про освіту » від 23.05.1991 року передбачені
державні гарантії педагогічним, науково -
педагогічним та іншим категоріям працівників закладів освіти,
в тому числі і виплата надбавок за вислугу років та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, які
введені вдію відповідно з 1.01.1997 p., таз 1.01,1998 року.

Як встановлено судом, що в супереч вимогам закону надбавки за вислугу років
та допомоги на оздоровлення позивачці на протязі 1997-2002 років не
виплачувались хоча відповідачем зазначене право на
отримання таких надбавок не оспорюється.

Починаючи з
жовтня 2005 року заборгованість по даних виплатах частково виплачено відповідачем, як це передбачено Законом
України „Про реструктуризацію заборгованості..."

Згідно до ч. 1
ст. 21 Закону України « Про оплату праці » від 24.03 1995 року працівник має
право на оплату своєї пращ відповідно до актів законодавства і колективного
договору.

Як вбачається з роз'яснень Пленуму Верховного суду України п.8 Постанови №
13 від 24.12.1999 року « Про практику застосування
судами законодавства про оплату праці»

-2-

при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за
рік чи за вислугу років, надбавок і доплат, необхідно виходити з нормативно
правових актів, яким визначено умови та розмір цих
виплат. Працівники на яких поширюються зазначені нормативно - правові акти можуть бути позбавлені таких виплат або розмір
останніх може бути зменшено лише у випадках і за умови передбачених цими
актами.

У відповідності до ст. 22 Закону України «Про оплату праці», суб'єкти
організації оплати праці не мають права в односторонньому прядку
приймати рішення з питань оплати праці, що
погіршують умови встановленні законодавством, угодами і колективним договором.

Також відповідно до вимог ст. 9 КЗпП України, умови договорів про працю,
які погіршують становище працівників порівняно Із
законодавством України про працю є | недійсними.

Таким чином,
законом передбачено, що навіть при наявності угоди сторін в трудовий договір не можуть включатися умови які
погіршують становище працівника, тим більше
умови які дозволять в односторонньому порядку власнику приймати рішення з питань
оплати праці.

Тому доводи відповідача, що кошти на зазначені цілі бюджетом не виділялися
і виплата не проводилася, судом до уваги не можуть бути прийняті.

Визнаючи не конституційними окремі положення ст. ст. 58,60 Закону України
„Про державний бюджет України На 2001 рік,
Конституційний суд України у своєму рішенні від

20.03.2002 року по справі щодо пільг, компенсацій і гарантій вказав, що
положення ст. 28 Закону України „Про бюджетну систему України", щодо
заборони Закону України „Про державний бюджет України" вносити зміни до
чинного законодавства, означає і неможливість зупинення дії чинних законів у частині
встановлених ними пільг, компенсацій і
гарантій, право на які передбачені чинним законодавством, є додатком до основних
джерел існування, необхідною складовою конституційного права на забезпечення
життєвого рівня - /ст. 48 Конституції України/ , який принаймні не може бути нижчим від прожиткового мінімуму,
встановленого Законом / ч. 3 ст. 48 Конституції України/, то звуження змісту та
обсягу цього права шляхом прийняття нових законів за ст. 22 Конституції
України йе допускається.

Як вбачається з представленої копії трудової книжки, позивачки трудовий
стаж педагога становить вказаний у заяві, тому вона має
право на надбавку за вислугу років до відповідно відпрацьованого стажу
роботи.

Згідно ч. 1 ст.
57 Закону України ,Дро освіту" позивачка також має право на допомогу на
оздоровлення, яка виплачується у розмірі місячного посадового окладу /ставки/,
при наданні щорічної відпустки.

Що стосується щорічної винагороди за сумлінну працю та відповідно до Закону
України „Про освіту" та постанови KM України від 5.06.2000 року № 898,
виплата цієї винагороди проводиться лише тоді
коли є результати сумлінної праці, зразкове виконання службових обов'язків за умови досягнення успіхів у навчанні, вихованні,
професійній підготовці учнівської молоді,
методичному забезпеченні, відсутності порушень виконавчої і трудової дисципліни
в межах загальних коштів передбачених кошторисом навчального закладу
на оплату праці. Вказана винагорода видається відповідно до положення затвердженого адміністрацією закладу за
погодженням профспілкового комітету.

Тому при встановлених обставинах і відсутності наведених умов дана
винагорода не може бути стягнена в користь позивачки.

Як вбачається із
представлених довідок відповідачем від 7.02.2007 року №01-15/172, 16.02.2007 року № 01-15/218, 26.07.2007
розмір заборгованості за спірний період по належних їй виплатах
становить 2919 грн. 82 коп. Станом на час розгляду справи позивачці вже
виплачено 1732 грн. 33 коп.

Наведений відповідачем розмір передбачених ст. 57 Закону України „Про
освіту" виплат на думку суду є вірним і
відповідає вимогам законодавства та положень про підрахунок даних
виплат.

Оскільки зазначені виплати є складовою частиною заробітної плати та
відповідно до ст. ст. 1-3 „Положення про порядок компенсацій працівникам втрати
частини заробітної

-3-

плати у зв'язку із порушенням
термінів її виплати" затвердженого постановою KM України від 20.12.1997 року № 1427, „Порядку проведення
компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв'язку із
порушенням термінів її виплати", затверджених постановою KM України від 21.02.2001 року № 159,
з 1.01.1998 року вони підлягають компенсації на коефіцієнт
приросту споживчих цін.

Згідно до згаданого вище порядку з 1.01.2001 року виплати разового
характеру компенсації не підлягають, тому
матеріальна допомога за цей період не компенсується.

Оскільки виплати належних заборгованих сум відповідачем почали проводитися
з жовтня 2005 року по частинах із загальної суми
заборгованості, відповідно до Закону України „Про реструктуризацію..." то
нарахування компенсації слід проводити на не виплачені суми заборгованості станом на вересень 2005 року, а матеріальної
допомоги на період належної виплати під час відпустки.

Тому з огляду на вище наведені обставини розрахунок представлених
позивачкою компенсаційних виплат є завищений.

Відповідно до проведеного розрахунку підлягає стягненню в користь позивачки
заборгованість по належним їй платежам у сумі 1187
гри. 50 коп., та компенсація за несвоєчасну виплату надбавки за
вислугу років за період з 1998 по серпень 2002 років в розмірі 1280 грн. 52 коп., і за допомогу на оздоровлення за 1998 - 2000
роки в сумі 429 грн. 47 коп., а саме:

1998  рік.

1.  46,40х 1,428 = 66,25;                                              7.  6,05 х
1,405 = 8,52;

2.
46,40 х 1,424 = 66,07;                                             8.  46,38 х
1,405 = 65,16;

3.
46,40x1,419 = 65,84;                                                9.   16,13x1,316 = 71,22;

4.
46,40 х 1,388 = 64,40;                                              10. ------------------------- ;

5.
46,40 х 1,388 = 64,40;                                              11. 42,26 х ІД 17 = 51,67;

6.   -------------------------- ;                                           12.44,37x1,050
= 46,58;

В сього: 520.lt
<http://520.lt> грн.

1999  рік.

1.  44,37 х 1,023 = 45,39;                                               7.   -------------------------- ;

2.
31,07 х 1,003 = 31,16;                                               8.   35,93
х 0,890 = 31,97; "   3.   44,37x0,984=43,66;                                    9.   49,04x0,865=42,41;

4.
44,37 х 0,939 = 41,66;                                              10. 49,04 х 0,845 = 41,43;

5.
44,37 х 0,892 = 39,57;                                              11. 49,04 х 0,793 = 38,44;

6.   -------------------------- ;                                            12.49,04x0,722
= 45,40;

В с ь о г о: 391.53 грн.

2000 рік.

1.
49,04x0,642=31,48;                                                 7.   --------------------------- ;

2.
49,04 х 0,589 = 28,88;                                             8.    14,09
х 0,449 = 6,32;

3.
49,04x0,559=26,13;                                                 9.    19,76x0,413 = 8,16;

4.
56,33 х 0,533 = 28,27;                                             10.
10,78 х 0,393 = 4,23;

5.
55,21 х 0,502 = 24,67;                                             11.
46,70 х 0,388 = 18,11;

6.
4,91 х 0,449 = 2,20;                                                 12.
46,70 х 0,366 = 17,09;

Всього: 195.54 грн.

2001   Рік.

1.
23,35x34,8%= 8,12;                                                  7.     --------------------- -~;

2.
14,01 х 34,0 % = 4,76;                                              8.     29,35
х 32,5 % = 9,53;

3.
29,35 х 33,2 % = 9,74;                                              9.     33,56 х 31,9 % = 10,70;

4.
29,35 х 31,2 % = 9,15;                                              10.   33,56 х 31,7 % = 10,63;

5.
29,35 х 30,7 % = 9,01;                                              11.   33,56 х 31,0 % = 10,40;

6.
1,54   х 29,9%
=0,46;                                                12.   33,56
х 28,9 % = 9,69;

Всього: гри.

-4-

2002 рік.

1.  33,56 х 27,7 %= 9,29;                                                     7.-------------------------- ;

2.
33,56 х29,5%= 9,90;                                                  8.
27,15   *33,6% =9,12;

3.
33,56 *30,4%= Ю,20;

4.
33,56 х28,6%= 9,59;

5.
33,56 х 29,0 % - 9,37;

6.
10,68 х 31,3%= 3,31;

Всього:61Л4 гри.

Допомога на оздоровлення.

1.
1998 р. 154,65 х 1,409 =217,90;

2.
1999 р. 155,69 х 0,910 = 141,67;

3.
2000 р. 155,69x0,449 =69,90;

Всього: 429.47 грн.

Що стосується стягнення в користь позивачки моральної (немайнової) шкоди,
то її вимоги в цій частині до задоволення не підлягають,
оскільки статтею 237-1 КЗпП України був
доповнений 24.12.1999 року, ( вказана норма набрала законної сили З 13 січня
2000 року), а отже не поширюється на правовідносини,
які виникли до 12 січня 2000 року. Крім того,
позивачка не навела належних доказів того в чому саме полягали завдані їй
моральні страждання та не обґрунтувала розмір заподіяної моральної
шкоди.

В решті вимог слід відмовити з наведених
вище підстав.

Керуючись: ст. ст. 10, 30, 60, 209, 212 ЦПК України, ст. 57 Закону України
« Про освіту » ст. ст. 21,22 Закону України «Про оплату
праці», ст. ст. 9, 97,98 КЗпП України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з відділу освіти виконкому Червоноградської міської Ради в користь
ОСОБА_1 заборгованість по надбавці за вислугу
років і допомозі на оздоровлення за період з 1.01.1998
року по 1.09.2002 року в сумі 1187 грн., 50 коп., та компенсації за порушення термінів виплати у розмірі 1709 грн. 99 коп. з
відрахуванням при стягненні обов'язкових платежів та
внесків. Стягнення проводити відповідно до Закону України « Про реструктуризацію заборгованості з виплат передбачених ст. 57
Закону України « Про освіту » педагогічним та науково-педагогічним, та іншим
категоріям працівників навчальних закладів » .

В решті вимог відмовити.

Стягнути з відділу освіти виконкому Червоноградської міської Ради 51грн. 00
коп., державного мита в дохід держави

Рішення набирає чинності через десять днів з часу його оголошення, якщо не
подано заяву про апеляційне оскарження.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десять днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.