Категорія 30(4)                                                                               Шум Л.І.
Доповідач Соколан Н.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

6 грудня 2007 року
колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого:
судді Барил ьської А.П.

суддів                       Соколан
Н.О.,Ляховської І.Є.

при
секретарі   Бондаренко І.В.

за участю:
позивача                     ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3 представника відповідача

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 6 лютого 2007року по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, 3-тя особа- відділ громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Жовтневого РО КМУ УМВС України в Дніпропетровській області про
визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та по
зустрічному позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про вселення

Встановила:

Рішенням
Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 6 лютого 2007року задоволено позовні
вимоги ОСОБА_1

Визнано ОСОБА_3
такою, що втратила право корисіуватиоі квартирою АДРЕСА_1.

Зобов'язано
відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ КМУ
УМВС України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_3.
за адресою: квартира АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Кривого
Рогу від 6 лютого 2007 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні
вимоги про вселення в квартиру АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що суд не прийняв до
уваги, що ОСОБА_1 з 1996 року не проживав у
спірній   квартирі,  здавав її у
піднайом  іншим  особам,
погрожував їй

2

фізичною розправою, щоб вона не заважала проживати
квартирантам, застосовував до неї фізичну силу, знаходився у розшуку, як
злісний неплатник аліментів. Крім того, судом не взято до уваги, що вона
зверталася до суду у 1995 році з позовом про поділ майна та вселення в
квартиру.

Перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду в межах апеляційних скарг та
заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга   підлягає задоволенню за таких обставин.

Судом
встановлено та сторонами не оспорюється, що позивач згідно обмінного ордеру №
013024 від 22.06.1987 року на жиле приміщення являється основним
квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1.

Сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі з липня 1991 року по липень 1996 року. Від
шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

У вищезазначеній
квартирі зареєстровані сторони та їх неповнолітній син.

Відповідач
ОСОБА_3 з неповнолітньою дитиною проживала у вказаному житловому приміщенні до
10 травня 1995року, потім залишила спірну квартиру і не проживає в ній з
вказаного часу.

Ухвалюючи
рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1. та відмовляючи в задоволенні
зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 не
надала доказів поважності причини не проживання в спірній квартирі.

Однак, колегії
суддів з таким висновком суду першої інстанції не згодна.

Суд першої
інстанції правильно встановив в судовому засідання, що ОСОБА_3 не проживає в
квартирі АДРЕСА_1 з травні 1995 року,однак дійшов неправильного висновку, що
відповідачка з власної ініціативи залишила квартиру, та не взяв до уваги акт
судово-медичного обстеження від 12.05.1995 року (а.с. 20-21) із якого
вбачається, що 10 травня 1995 року відповідачці нанесено тілесні ушкодження, та
зазначено, що зі слів ОСОБА_3 в квартирі чоловік давив руками за шию та кидав
по квартирі.

Крім того, суд
не взяв до уваги, що в квартирі АДРЕСА_1 м. Кривого Рогу залишилося спільно
нажите майно сторін. яке не поділено в судовому порядку, та строк позовної
давності не пройшов.

Таким чином , на
думку колегії суддів, відповідачка не проживала в спірній квартирі з поважних
причин.

Оскільки
висновок суду не відповідає обставинам справи, колегія суддів вважає, що
рішення підлягає скасуванню на підставі ч.3 ст.309 ЦПК України з ухваленням
нового рішення про відмову в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та про задоволення зустрічного позову про
вселення.

3

Керуючись ст.
ст. 303, 307,ч.3 ст. 309, 313,314,
316 ЦПК України,
колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення
Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 6 лютого 2007 року
скасувати. Ухвалити нове рішення.

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, 3-тя особа- відділ
громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Жовтневого РО КМУ УМВС України в
Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням відмовити.

Задовольнити
позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про вселення та усунення перешкод в
користуванні житловим приміщенням.

Вселити ОСОБА_3 в квартиру
АДРЕСА_1.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.