Справа № 2-2333
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2007
року Орджонікідзевський районний суд м.
Харкова в складі:

головуючого -
судді Глібко О.В.

при секретарі -
Вакуленко О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.   Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до   ОСОБА_2про розірвання
шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась з позовом до відповідача та просила розірвати їх шлюб,   зареєстрований 05.09.1981 року в Палаці
одруження м.   Горлівка Донецької
області,   посилаючись на те,   що сім'я фактично розпалась.

Відповідач
в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу. Судом за клопотанням
відповідача сторонам було надано час для примирення,   але за час наданий судом подружжя не
примирилось.

Суд
вважає,   що даний шлюб слід
розірвати,   т.я. шлюбні відносини між
сторонами припинені з квітня 2007 року,
спільне господарство сторони не ведуть,
бюджет у сторін окремий,   з
квітня 2007 року проживають за різними адресами,   шлюбно - сімейні відносини не підтримують
також з цього часу . В процесі спільного проживання між сторонами протягом
декілька років виникали сварки по причині не збіжності поглядів на життя,   що є головною причиною склавшихся
непорозумінь між подружжям,   які
призвели до втрати почуття любові та поваги з боку позивачки,   яка в подальшому не бажає підтримувати з
відповідачем шлюбні відносини,   та
проживати з ним однією сім'єю. При цьому,
незважаючи на заперечення відповідача,
щодо розірвання шлюбу,   який
стверджував,   що він продовжує кохати
дружину,   та це є її
"капризом",   та наполягав
винести рішення після того,   як сторони
відвідають психолога,   суд вважає,   що в даній сім'ї втрачене взаємо
порозуміння,   при тому,   що шлюб грунтується на вільній згоді жінки
та чоловіка,   а тому дана сім'я
розпалась та оновлена не може бути.

Від
даного шлюбу є неповнолітня донька - ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,   яка після розірвання шлюбу,   за згодою сторін,   залишається проживати з батьком -
ОСОБА_2.

Спір про розділ
майна між сторонами відсутній.

Т.я.
подальше сумісне життя та збереження їх шлюбу протиречила б спільним інтересам
сторін,   суд вважає,   що шлюб підлягає розірванню.

Судом
встановлено,   що в розпаді сім'ї винні
обидві сторони,   але,   враховуя клопотання позивачки та матеріальне
становище відповідача,   подальші витрати
при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС суд покладає на
позивачку.

На
підставі викладеного та керуючись   ст.
ст.   10,   11,
209,   212,   214-215 ЦПК України,     ст.
112 Сімейного кодексу України,
суд -

ВИРІШИВ:

Розірвати
шлюб між ОСОБА_1,   1960 року народження
і ОСОБА_2,   1959 року народження.

Шлюб їх
був зареєстрований 05 вересня 1981 року в Палаці одруження м.   Горлівка Донецької області,   актовий запис НОМЕР_1.

Стягнути
з ОСОБА_1.   мито на користь держави при
отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в сумі 17 (сімнадцять) гривень ,   а
ОСОБА_2.   від сплати
звільнити.

Місцем
проживання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,  після розірвання шлюбу визнати місце
проживання батька -ОСОБА_2.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної
інстанції,  або в порядку ч.4  ст.
295 ЦПК України.