Справа. № 2-290/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20
серпня 2007 року                                                                                   м.
Гребінка

Гребінківський
районний суд Полтавської області у складі: Головуючої судді Кривчун Т.О., при
секретарі Корнієнко Л.Т.,

за
участю позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гребінці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2007 року ОСОБА_1. звернувся до суду з зазначеним
позовом, посилаючись на те, що 28 серпня 2001 року уклала шлюб з відповідачем,
зареєстрований у Гребінківському відділі реєстрації актів громадянського стану
Полтавської області, актовий запис НОМЕР_1, від якого мають трьох малолітніх
дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження.

Зазначає, що одруження з відповідачем, який не дбає про матеріальне
становище сім"ї та виховання дітей, виявилося невдалим, незважаючи на його
добре ставлення до дітей, оскільки вони втратили взаємоповагу одне до одного,
не мають нічого спільного, окрім дітей. Таке ставлення ОСОБА_2 до сім"ї
істотно ускладнилося зловживанням алкогольними напоями, що призвело до втрати
заробітку, до розладу та фактичного припинення шлюбних відносин. З липня 2006
року вони розійшлися і проживають окремо, відповідач не бере участі у веденні
спільного господарства, яким вона займається сама.

Вважає збереження шлюбу та подальше спільне проживання з ОСОБА_2. такими,
що суперечать інтересам сім"ї, а примирення з відповідачем неможливим в
силу зазначених причин.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, прохаючи
їх задовольнити. В доповнення позову пояснила, що відповідач до дітей ставиться
добре, але протягом чотирьох років ніде не працює, матеріальної допомоги на
утримання дітей не надає, з приводу чого між ними виникають сварки,
відповідачеві не подобалося жити у хаті з тещею, вони не знаходять спільної
мови.

Відповідач позов визнав, на розірвання шлюбу з позивачкою
погодився, та суду пояснив, що йому важко влаштуватися на роботу, оскільки він
не має відповідної освіти, в охорону його не беруть, бо має судимість, яку лише
нещодавно зняли, працювати на будівництві та інших важких роботах не дозволяє
стан здоров'я, однак він постійно працює і всіляко допомогає по господарству
своїй дружині та тещі, але, незважаючи на це, остання привезла його речі (він
разом із сім"єю проживав у її будинку) до будинку його матері та викинула
їх там. Вважає, що жити разом вони не будуть, оскільки позивач не бажає
переходити до нього (в будинок його матері), а він не бажає проживати з її
матір"ю.

Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши
матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних
підстав.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у
судовому засіданні, ОСОБА_1. зареєструвала шлюб з ОСОБА_2. 28 серпня 2001 року
в Гребінківському відділі РАГС Полтавської області, про що в книзі реєстрації
актів про одруження цього ж числа зроблено запис за НОМЕР_1(а.с.5). Після
одруження ОСОБА_1. залишила собі дошлюбне прізвище.

У шлюбі у них народилися діти - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження
(а.с.6), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження (а.с.6), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3
року народження (а.с.7).

Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося,
шлюбні відносини припинені з липня 2006 року, подружжя проживають окремо:
ОСОБА_1. разом з дітьми, які знаходяться фактично на її повному матеріальному
утриманні, - в будинку своєї матері, по АДРЕСА_1, ОСОБА_2. - разом з своєю
матер"ю, по АДРЕСА_2. Сторони не беруть участі у веденні спільного
господарства.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що
за вказаних обставин подальше подружнє життя і збереження шлюбу неможливе,
оскільки це суперечило б інтересам позивача, дітей, що мають істотне значення,
тому шлюб необхідно розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 112 Сімейного Кодексу України,
ст.ст. 8, 10, 11, 59-60, ч. 4 ст. 174, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований 28 серпня 2001 року у Гребінківському відділі РАГС між
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження,
актовий запис НОМЕР_1 - розірвати.

Дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження залишити проживати з
матір"ю - ОСОБА_1.

При розірванні шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_5 року
народження, держмито на користь держави в сумі 17 грн. Звільнити від сплати
держмита ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через
Гребінківський районний суд Полтавської області. Заяву про апеляційне
оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК
України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.