Справа№2-311/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

04
вересня 2007 року                             Братський
районний суд

Миколаївської
області

У
складі: головуючої      - судді             Кірімової О.М.

при
секретарі                                         Москаленко
С. Л.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське справу за позовною

заявою                               ОСОБА_1

до ОСОБА_2 про
визнання угоди дійсною і права власності на нерухоме майно та зустрічною
позовною заявою ОСОБА_2

ДО

ОСОБА_1

про усунення
перешкод в користуванні житловим будинком і стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.  звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2.,  в якому просить визнати за ним право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1та визнати договір купівлі-продажу
вказаного нерухомого майна дійсним,
укладеного між ним та ОСОБА_3.

Свої
позовні вимоги мотивує тим,  що згідно
простого письмового договору він придбав у останнього житловий будинок АДРЕСА_1

На
теперішній час позивач бажає належним чином і у встановленому законом порядку
оформити документи на вищевказаний житловий будинок,  щоб надалі реалізувати своє право власності
на нерухоме майно,  проте він дізнався що
останній помер і спадкоємцем його майна являється донька померлого ОСОБА_2

ОСОБА_2
звернулася до суду із зустрічним позовом доОСОБА_1 ,  в якому просить зобов'язатиОСОБА_1  і членів його сім'ї виселитися з житлового
будинку АДРЕСА_1,  та стягнути з нього
моральну шкоду в розмірі 25000 грн.

Свої
позовні вимоги мотивує тим,  що
ОСОБА_1.  самовільно вселився в будинок
не маючи на це законних підстав.

У
судовому засіданні позивач ОСОБА_1.
підтримав свої позовні вимоги не визнаючи вимоги зустрічної позовної
заяви ОСОБА_2. та пояснив суду,  що 18
листопада 1998 року між ним та померлим ОСОБА_3. було укладено простий
письмовий договір купівлі-продажу нерухомого майна,  яке належало останньому,  однак в порушення вимог Цивільного Кодексу
України в нотаріальній конторі договір не оформили,  тому він не є правовстановлюючим
документом,  який міг би підтвердити
право власності на житловий будинок. На даний час оформити договір
неможливо,  оскільки ОСОБА_3 помер. Всі
істотні умови по договору було виконано: він сплатив ОСОБА_3 зазначену в
договорі суму грошей як і було оговорено,
та став проживати у придбаному будинку,
про що ОСОБА_3 знав і ніяких претензій до нього з цього приводу не мав.
В зв'язку з вказаним вважає,  що вимоги
ОСОБА_2. про виселення його і членів його сімї із спірного житлового будинку є
необгрунтованими.

Представник
позивачаОСОБА_1 ,  в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги свого довірителя,
та просила суд визнати договір купівлі-продажу вказаної нерухомості
дійсним,  а також визнати за ОСОБА_1  право власності на придбаний ним у ОСОБА_3
житловий будинок з господарськими спорудами,
оскільки умови договору сторонами виконано.

ОСОБА_2  позов
ОСОБА_1   визнала  і   не  заперечувала
проти  його

задоволення,  відмовившись від своїх
позовних вимог,  та пояснила суду,  що дійсно її померлий батько продав вказаний
будинок позивачу. Вона як спадкоємець не претендує на вказаний будинок,  а інших спадкоємців не має.

Вислухавши
пояснення сторін,  представника
позивача,  дослідивши письмові матеріали
справи,  суд приходить до висновку про
те,  що позовОСОБА_1  підлягає задоволенню,  оскільки наданими позивачем доказами
підтверджується факт купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1,  про сторонами не оспорюється.

Вищевказаний
будинок зареєстрований в Вознесенському МБТІ за №64(а.с. 5) і на даний час
належить ОСОБА_3на праві власності,
згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок,  виданого 15 лютого 1989 року виконавчим
комітетом Іллічівської сільської ради Братського району Миколаївської області
(а.с. 32).

Розпискою
(а.с. 59) підтверджується факт,  того що
18 листопада 1998 року між ОСОБА_3. та ОСОБА_1
було укладено договір купівлі-продажу спірного житлового будинку,  який належав ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_3помер,  що підтверджується свідоцтвом про смерть(а.с.
30).

Відповідач
ОСОБА_2 являється донькою померлого ОСОБА_3,
що підтверджується копіями свідоцтва про народження(а.с. 53) та
свідоцтва про укладення шлюбу(а.с. 52),
та являється його спадкоємицею,
але не претендує на вказаний житловий будинок.

Згідно  ст. 657 ЦК
України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій
формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

4.1  ст.  220
ЦК України
передбачає,  що у разі недотримання
сторонами нотаріальної форми посвідчення договору,  такий договір є нікчемним.

Проте на
підставі ч.2  ст.  220 ЦК
України,  такий договір може бути
визнано судом дійсним,  якщо одна із
сторін повністю або частково виконала умови договору,  що має місце у даній справі.

Інше в процесі
судового розгляду не встановлено.

У
судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина,  що при укладені договору купівлі продажу ні
одна із сторін не порушила умов договору.

Відповідно
до  ст.
174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову,  а відповідач - визнати позов протягом усього
часу судового розгляду,  зробивши усну
заяву.

На підставі
викладеного і керуючись  ст.   ст.
60, 209,  213, 215, 218,  256 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною і права власності на нерухоме
майно задовольнити в повному обсязі.

Визнати
дійсною угоду купівлі-продажу нерухомого майна,
укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 18 листопада 1998 року.

Визнати
право власності ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення Братського районного суду може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження .