Справа №
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
вересня 2007 року      Галицький районний
суд м.  Львова в складі:

головуючого-судді
Ванівського О.М.

при
секретарі   Грицко P.P.

з участю
заявника ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1
про визнання неправомірними дій державних виконавців Державної виконавчої
служби Галицького району м.  Львова,  Державної виконавчої служби Львівської
області,

встановив  :

ОСОБА_1
звернувся в суд із скаргою про визнання неправомірними дій державних виконавців
Державної виконавчої служби Галицького району м. Львова,  Державної виконавчої служби Львівської
області.

В
обґрунтування заявлених вимог покликається на те,  що державними виконавцями ДВС Галицького району
м. Львова,  ДВС Львівської області йому
створюються перешкоди щодо добровільного виконання рішень судів. А саме
державними виконавцями неправильно оформляються постанови,  неправомірно ставляться вимоги про
пред'явлення квитанцій оплати,  що
призвело до того,  що в 2005 році з його
пенсії повторно було стягнуто 51 грн. адміністративного штрафу,  які він сплатив ще в 2003 році,  про що представив державному виконавцю
квитанцію. Те саме відбувається по постановах Галицької ДВС від 22.08.2005
року,  21.10.2005 року,  03.11.2005 року,  хоча ним вже добровільно сплачено 17 гривень.
Враховуючи вищенаведене,  просить визнати
неправомірними дії ДВС Галицького району м. Львова в частині створення йому
перешкод в добровільному виконанні рішень Галицького районного суду м.
Львова,  а також повернути 53, 55
грн.,  які незаконно стягнені з його
пенсії. Крім того,  просить визнати
неправомірними дії Державної виконавчої служби Львівської області стосовно дачі
формальних відписок на його скарги щодо дій державних виконавців ДВС Галицького
району м. Львова.

ОСОБА_1
в судовому засіданні свою скаргу підтримав,
дав пояснення,  аналогічні її
мотивам.  Просить скаргу задоволити в
повному обсязі.

Представник
Державної виконавчої служби Галицького району м. Львова та Державної виконавчої
служби Львівської області в судове засідання не з'явився без поважних
причин,  хоча належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду справи,
тому справу заслухано у їх відсутності на підставі наявних у справі
доказів.

Суд,  заслухавши пояснення заявника,  перевіривши матеріали справи,  оцінивши надані докази,  приходить до наступного висновку.

В
судовому засіданні встановлено,  що
ОСОБА_1 подано скаргу в порядку  ст.383
ЦПК України,  в якій оскаржуються
неправомірні дії Державної виконавчої служби Галицького району м. Львова
стосовно виконання ДВС Галицького районного управління юстиції м. Львова
постанови Сихівського районного суду м. Львова від 13.02.2003 року,  рішення Галицького районного суду м. Львова
від 20.07.2005 року та 05.08.2005 року. Також ОСОБА_1 оскаржуються дії
Державної виконавчої служби у Львівській області стосовно дачі формальних
відписок на його скарги щодо дій державних виконавців ДВС Галицького району м.
Львова.

Відповідно
до  ст.16 ЦПК України,  не допускається об'єднання в одне провадження
вимог,  які підлягають розгляду за
правилами різних видів судочинства,  якщо
інше не встановлено законом.

Відповідно
до положень  ст. ст.383-38 9 ЦПК
України,  у порядку цивільного
судочинства суд розглядає скарги на рішення,
діяльність державної виконавчої служби лише стосовно виконання рішень у
справах

2

цивільної юрисдикції.

При
цьому,  суд не може виходити з положень
ЦПК України,  замість КАС України,  при розгляді вимог ОСОБА_1 стосовно виконання
ДВС Галицького районного управління юстиції м. Львова постанови Сихівського
районного суду м. Львова від 13.02.2003 року,
оскільки предметом оскарження в даному випадку є дії по виконанню
постанови в адміністративній справі.

Ухвалою
апеляційного суду Львівської області від 23 липня 2007 р. залишено без змін
ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 17 квітня 2007 р. в частині закриття
провадження в справі за скаргою на неправомірні дії державної виконавчої служби
при виконання постанови Сихівського районного суду м. Львова від 13.02.2003 р.
про накладення 51 грн. штрафу і в цій частині дії державної виконавчої служби у
Львівській області.

Разом з
тим,  статтею 19 Конституції України
зазначено,  що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб,
що передбачені Конституцією та законами України.

У
відповідності до  ст.1 Закону України
«Про виконавчу службу» виконавче провадження - це сукупність дій органів і
посадових осіб,  зазначених у цьому
Законі,  спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб),  які здійснюють на підставах,  у спосіб та в межах повноважень,  визначених цим Законом,  іншими нормативно правовими актами,  виданими відповідно до цього Закону та інших
законів, ^ а також рішеннями,  що
відповідно дол. Цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно
зі  ст.7 цього ж Закону державний
виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній
відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів громадян та юридичних осіб.

З
урахуванням наведеного,  державний
виконавець при проведенні виконавчих дій зобов'язаний діяти не лише у
відповідності з вимогами Закону України про виконавче провадження»,  але й дотримуватися інших законів.

Державним
виконавцем 22.08.2005 року була винесена постанова про відкриття виконавчого
провадження (а.с.33). Постановою запропоновано виконати рішення суду в
добровільному порядку до 31.08.2005 року. 25.08.2005 р. ОСОБА_1 подав
скаргу,  однак жодної відповіді не
отримав і 21.10.2005 року державним виконавцем було винесено постанову про
стягнення виконавчого збору в сумі 1, 70 грн. (а.с. 34).Як вбачається з
квитанції від 09.09.2006 року (а.с. Зб),
ОСОБА_1 сплачено суму держмита в сумі 17 грн.

Постановою
про закінчення виконавчого провадження від 14.02.2006 року (а.с. 37),  виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1
17 грн. закінчене,  а постанова про
стягнення 1, 70 грн. виконавчого збору скерована в ДВС у Залізничному районі м.
Львова для виконання за належністю.

Крім
того,  в судовому засіданні
встановлено,  що Наказом №659 від
26.08.2005 р. скасований ВДВС Галицького району без правонаступництва.
07.11.2005 р. зареєстрований ДВС у Галицькому районі м. Львова. Отже,  постанови,
які прийняті з 26.08.2005 р. до 07.11.2005 р. є незаконними,  оскільки прийняті Галицьким відділом ДВС,  який ліквідований. Крім того незаконною є
постанова від 14.02.2006 p.,  оскільки та прийнята на підставі попередньої постанови від
22.08.2005 р. про стягнення державного мита та виконавчого збору.

На
підставі наведеного та керуючись  ст.
ст.4, 10, 11, 210, 383-389 ЦПК України,
ст.19 Конституції України,
Законом України „Про виконавче провадження" № 606-ХІУ від
21.04.1999 року,  суд

ухвалив :

Скаргу ОСОБА_1
задоволити.

Визнати
неправомірними дії Державної виконавчої служби Галицького району в м. Львові
при примусовому виконанні постанов від 22.08.2005 про відкриття виконавчого
провадження з виконання виконавчого листа №2-4727,

3

21.10.2005р. про
стягнення з боржника виконавчого збору,
03.11.2005 р. про відкриття виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа №2-6521 та від 14.02.2006 р. про закінчення виконавчого
провадження з виконання виконавчого листа №2-4727.

Визнати
незаконними постанови Галицького ВДВС від 22.08.2005 про відкриття виконавчого
провадження з виконання виконавчого листа №2-4727,  21.10.2005р. про стягнення з боржника
виконавчого збору,  03.11.2005 р. про
відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-6521 та від
14.02.2006 р. про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого
листа №2-4727.

Заява
про апеляційне оскарження подається протягом 10-ти днів з дня складання ухвали
у повному обсязі. Апеляційна скарга подається протягом 20-ти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Ухвала
набуває законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо таку заяву не було
подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала,  якщо її не скасовано,  набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.