Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10
серпня 2007 року. Автозаводський районний суд м.  Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого
судді - Поймай Ю.С.

при секретарі -
Красницькій Я.С.  розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за
позовом  ОСОБА_1  до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2007
року ОСОБА_1  звернулась в суд з
вищеназваним позовом.

В своїй
позовній заяві вказувала,  що перебуває в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 03.06.1989 року,  даний шлюб для сторін є першим.  Від шлюбу мають неповнолітнього сина -
ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Сімейно-шлюбні відносини між ними були припинені в травні 2005 року по
причині того,  що відповідач сім'ю
матеріально не забезпечує,  внаслідок
чого в сім'ї часто виникали сварки,  які
призвели до втрати почуття любові та взаємної поваги,  примирення вважає неможливим.  А тому позивач просила суд шлюб розірвати.
Місце проживання сина визначити з нею,
витрати,  пов'язані з розірванням
шлюбу покласти на відповідача.

Позивач в
судовому засіданні позов підтримала,
просила суд позов задовольнити.

Відповідач позов
визнав,  проти задоволення позову не
заперечував.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  давши аналіз і оцінку наданим доказам,  знаходить,
що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з
ч. 2  ст.
112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя,  збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них,  інтересам їхніх
дітей,  що мають істотне значення.

Судом
встановлено,  що сторони 03 червня 1989
року зареєстрували шлюб,  котрий для
сторін є першим.  Від даного шлюбу мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Шлюбно-сімейні
стосунки між сторонами були припинені в травні 2005 року,  і з цього часу вони ніяких сімейних стосунків
не підтримують. Небажання підтримувати сімейні стосунки,  викликане не випадковими причинами і
підтверджено в судовому засіданні серйозними доводами.

На
підставі встановлених фактів суд вважає,
що позов підлягає задоволенню,
оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу
суперечило б інтересам сторін по справі.

Суд
вважає необхідним місце проживання неповнолітнього сина сторін - ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження за згодою сторін
визначити разом з позивачем - ОСОБА_3

Витрати
по розірванню шлюбу за його згодою необхідно покласти на відповідача,  у вигляді необхідності сплати мита на користь
держави у розмірі 17 грн. 00 коп.3а одержання свідоцтва про розірвання шлюбу.
Позивача у зв'язку з цим необхідно звільнити від сплати мита на користь
держави.

Керуючись  ст.
ст.  14, 57-59, 130, 208, 209,
212-215, 218 ЦПК України,   ст.  ст.
104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,  суд -

ВИРІШИВ:

Шлюб,  зареєстрований 03 червня 1989 року в Палаці
шлюбів М. Кременчука,  між ОСОБА_2  ІНФОРМАЦІЯ_1народження та ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,  актовий запис за НОМЕР_1 -розірвати.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 держмито на користь
держави в сумі 17 грн.00 коп.

ОСОБА_1 від
даного виду платежу звільнити.

Місце
проживання неповнолітнього сина сторін ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження визначити з матір'ю - ОСОБА_3

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через
Автозаводський районний суд м.
Кременчука шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення
протягом десяти днів з дня проголошення та апеляційної скарги на рішення суду
протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження рішення
суду.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне
оскарження,  апеляційної скарги у випадку
їх спільного чи окремого неподання або розгляду справи Апеляційним судом,  якщо рішення не скасовано.