Справа номер 2-531/2007р.
РІШЕННЯ

іменем   України.

20 листопада
2007 року Славутицький міський суд, Київської області, у складі:

головуючого :
Малишенко Т.О. при секретарі: Журавській Л.Ф. за участі сторін: позивача
ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2.

Розглянувши в
попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 -
про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу в зв,язку з тим, що
сумісне життя з відповідачем не склалося в силу психологічної несумісності. З
часом виявилось, що у них різні погляди на сімейне життя. Між ними постійно
виникали сварки, які привели до відчуженості. Фактично припинили ведення
сумісного господарства на час розгляду справи у суді біля трьох років. Спільних
дітей у них не має. Майнового спору на час звернення до суду не має.

В попередньому
судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в повному об'ємі. Просив
розірвати шлюб з відповідачем. Строк для примирення не надавати, так як сім'я
розпалась остаточно.

Відповідач на
попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Пояснила, що
вони дійсно не живуть разом біля трьох років, припинили ведення сумісного
господарства. Сумісних дітей не має. Майнового спору на час розгляду справи у
суді немає.

Оскільки
відповідач позовні вимоги визнала в повному об'ємі, то сторони просили
розглянути справу по суті, тому при таких обставинах справи, суд вирішив
продовжити слухати справу по суті і виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового
засідання.

Відповідно до
ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України
у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

В судовому
засіданні було встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 11 січня 1997
року. Від сумісного шлюбу сумісних дітей не мають.

Вислухавши
сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Сторони
припинили ведення шлюбних відносин, наполягають на розірванні шлюбу, причина у
психологічній несумісності, із-за якої між сторонами склалися стійкі неприязні
стосунки. Сторони припинили спілкування, не ведуть сумісного господарства біля
трьох років. Майнового спору на час розгляду справи немає. Сторони сумісних
дітей не мають.

При таких
обставинах справи, суд вважає недоцільним відкладати слухання справи і надавати
сторонам строк для примирення.

Керуючись ст. ст. 110, 112
Сімейного Кодексу України, ст.
ст. 130,1 74, 209, 215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов
задовольнити.

Розірвати шлюб
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського
стану Славутицького міськвиконкому Київської області Україна, актовий запис
номер 3.

Сторони
звільнити від сплати Державного Мита при отриманні свідоцтва про розірвання
шлюбу на підставі Декрету KM України "Про Державне Мито".

Рішення суду
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської
області через Славутицький міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.