Справа № 2 -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

01 листопада
2007року Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого -
судді    Малиновського О.М.,

при секретарі -             Стоянової І.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні, в залі суду № 20, в м. Одесі, цивільну справу за

позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2

Контіниніум-Галичина"
- про захист прав споживача, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовними вимогами в яких просив зобов'язати ОСОБА_2
забезпечити права споживача на отримання послуг у вигляді забезпечення
одержання достовірної інформації про товар і вказана інформація повинна містити
дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції на НОМЕР_1по
АДРЕСА_1. Просив стягнути з відповідач заподіяну моральну шкоду в розмірі 50000
гривень.

Свої вимоги
позивач обґрунтовував тим, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 році приблизно о 11-30 годині на

власній
автомашині ІНФОРМАЦІЯ_2,
реєстраційний номер НОМЕР_2 приїхав на НОМЕР_1з метою заправити свій
автомобіль бензином марки НОМЕР_3 до повного баку. Розрахунок за заправку його
автомобіля позивач хотів провести кредитною карткоюІНФОРМАЦІЯ_3, так як в нього була
відсутня готівка, а також він знав, що на даній АЗС можливо проводити оплати з
використанням кредитних карток. Після того, як помічник оператору АЗС заправив
його автомобіль бензином марки НОМЕР_3 в кількості 81,69 літрів на суму 334,11
гривень, позивач віддав йому кредитну карткуІНФОРМАЦІЯ_3 для зняття грошей.
Однак, після того як помічник повернувся від оператора ОСОБА_3, він пояснив
позивачу, що провести оплату кредитною карткою на АЗС не представляється
можливим та запропонував йому провести розрахунок за пальне готівкою. Позивачем
було зазначено, що в нього відсутня готівка та він не може розрахуватися за
пальне, тому він запропонував повернути йому кредитну картку, надавши свою
візитну картку та зазначивши, що за бензин він розрахується пізніше. Однак
отримавши відмову він був вимушений залишити АЗС, залишивши свою кредитну
картку.

ОСОБА_1
зазначав, що він неодноразово з ІНФОРМАЦІЯ_1 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року
приїжджав на

АЗС з вимогою
повернути йому кредитну картку, однак йому в цьому постійно відмовляли. А також

ІНФОРМАЦІЯ_5р.
та ІНФОРМАЦІЯ_4 році він вимагав повернути йому кредитну картку письмово,
шляхом написання скарг у книзі відгуків та пропозицій. Однак, відповідачем в
задоволені його вимог було відмовлено. Лише ІНФОРМАЦІЯ_4 році оператором
АЗСОСОБА_4 йому було повернуто кредитну картку.

Позивач вважав,
що незаконне утримання його кредитної картки відповідачем протягом тривалого
часу позбавило його можливості користуватися кредитною карткою і своїми
грошима, які знаходилися на кредитному рахунку в банку, а саме він був
позбавлений купувати потрібні йому речі та ліки, отримувати необхідні послуги.
Внаслідок постійних відмов відповідача повернути йому кредитну картку він
відчував приниження його гідності та безсилля проти свавільних дій відповідача.
Всі ці умови привели його до моральних страждань, які він оцінив в розмірі
зазначеному вище.

Посилаючись на
обставини викладені в позовній заяві, ОСОБА_1 просив задовольнити його

позов.

Представник
позивача у судовому засіданні представлені позивачем вимоги підтримав просив

задовольнити.

Представник
відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі

пославшись на
те, що працівники Одеської філії ОСОБА_2 діяли в

межах норм
чинного законодавства та не порушували законодавства про захист прав
споживачів.

Представник
зазначав, що дійсно напередодні спірних події, POS-термінал,
який є власністю банку, був знятий працівниками банку, та підприємство не мало
технічної можливості провести розрахунок зі споживачем з використанням
платіжної електронної картки. Однак, представник відповідача вказував на те, що
оператором ОСОБА_3 було запитано позивача яким чином він буде проводити оплату,
і лише після того як позивач зазначив, що він оплату буде проводити готівкою,
його автомобіль був заправлений. Проте, після заправки автомобіля, позивач
відмовився розрахуватися за пальне погодженим способом, чим порушив вимоги
чинного законодавства. Розрахунок за отримане пальне позивач провів лише
ІНФОРМАЦІЯ_4 році. В зв'язку з тим, що в діях позивача були наявні ознаки
злочину, товариство звернулось з відповідною заявою до відділення міліції, куди
і була передана кредитна картка позивача.

Вважаючи позовні
вимоги ОСОБА_1 безпідставними просив відмовити в їх задоволені у

повному обсязі.

Суд, заслухавши
сторін по справі, допитавши свідка, вивчивши матеріали цивільної справи,

матеріали про
відмову в порушені кримінальної справи НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_6 року,
встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного.

Як було
встановлено судом, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 році приблизно о 11-30 годині приїхав
на

автомобілі ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний
номер НОМЕР_2, на НОМЕР_1, яка розташована по вулиці

АДРЕСА_1 з метою
заправити пальним свій автомобіль.

Оператором
НОМЕР_1- ОСОБА_3, через її помічника, автомобіль позивача був заправлений
пальним марки НОМЕР_3 в кількості 81,69 літрів на загальну суму 334,11 гривень.

За відсутністю
готівки, ОСОБА_1 в рахунок проведення оплати за паливо надав помічнику

оператора
кредитну картку ІНФОРМАЦІЯ_3. Однак, оператором ОСОБА_3 було відмовлено у

проведені
розрахунку за допомогою кредитної картки, оскільки банківський термінал
напередодні був вилучений банком, а новий не поставлений. Дану обставину
підтвердила допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3

Разом з тим, як
вбачається з представлених позивачем фотознімків, зроблених ІНФОРМАЦІЯ_7 році

(а.с.6-7), у
правому верхньому кутку віконця оператора АЗС існують логотипи банківських
карток, за

допомогою яких
можливо провести розрахунки на АЗС, з яких є ІНФОРМАЦІЯ_3. Тобто, станом на

ІНФОРМАЦІЯ_7р.
на АЗСНОМЕР_1існувала інформація для споживачів щодо можливості проведення
розрахунків за придбання пального за допомогою відповідних банківських карток,
яка не відповідала дійсності.

Оголошення щодо
неможливості проведення розрахунків за допомогою платіжних карток була

вивішена в
лівому верхньому кутку віконця оператора лише після ІНФОРМАЦІЯ_1р., тобто після
подій які

виникли між
сторонами по справі. Дана обставина була підтверджена допитаної у судовому
засіданні

оператором
ОСОБА_3 та представленим фотознімком ОСОБА_1 (а.с.15).

У відповідність
до ч.1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на
одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про
продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору.
Абзацом 2 п.6 цієї же статті визначено, що інформація про продукцію повинна
містити дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції.

Таким чином, суд
приходить до висновку, що відповідачем по справі не було представлено

ОСОБА_1 як
споживачу достовірної і повної інформації щодо умов та правил придбання
пального на

АЗС №5.

Судом
відхиляються заперечення представника відповідача на ту обставину, що
оператором

ОСОБА_3 було
повідомлено ОСОБА_1 про неможливість проведення розрахунку за придбання
пального за допомогою банківських карток, оскільки як пояснила в судовому
засідання оператор ОСОБА_3 вона взагалі не спілкувалась з ОСОБА_1

Після
неможливості провести розрахунок готівкою за придбане пальне, оператором
ОСОБА_3

Л.Г. у позивача
по справі була утримана надана ним кредитна картка та було запропоновано
провести розрахунок готівковими коштами. З боку ОСОБА_1 оплата готівкою
проведена не було, а було запропоновано оператору повернути йому картку.

Відповідно до
акту приймання-передачі, кредитна картка ІНФОРМАЦІЯ_3, яка належить ОСОБА_1
було повернута йому, оператором АЗСНОМЕР_1лише ІНФОРМАЦІЯ_8р. Вісь цій час,
тобто починаючі з ІНФОРМАЦІЯ_7р. по ІНФОРМАЦІЯ_8 року, відповідачем по справі
незаконно утримувалась кредитна картка ОСОБА_1

Враховуючі
ненадання з боку відповідачеві повної інформації споживачу, щодо умов та правил

придбання
товару, незаконні дії відповідача пов'язані з утриманім кредитної картки
ОСОБА_1 без

законних на то
підстав, враховуючі принцип розумності та справедливості, суд у відповідність
до ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» приходить до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача моральної шкоди
підлягають частковому задоволенню в розмірі 2000 гривень. При цьому, суд, крім
обставин зазначених вище в цьому рішенні, виходить з наступного.

ОСОБА_1 був
позбавлений на протязі зазначеного часу користуватися кредитною карткою і

своїми грошима,
які знаходилися на кредитному рахунку в банку, а саме він був позбавлений
купувати потрібні йому речі, отримувати необхідні послуги. Неодноразові
звернення на протязі всього періоду утримання кредитної картки до відповідача
як усно так і за допомогою письмових скарг у книги відгуків та пропозиції
(а.с.10-13). Дані обставини привели позивача до створення додаткових зусиль для
організації свого життя. Крім того судом приймається до уваги той факт, що в
зазначений період незаконного утримання кредитної картки у позивач по справі
ІНФОРМАЦІЯ_9 році народилась дитина ОСОБА_4, що також вплинуло на неможливість
позивача проводити необхідні розрахунки за допомогою кредитної картки.

Разом з тим, при
визначені моральної шкоди в розмірі зазначеної вище, судом приймається до

уваги той факт,
що позивачем по справі, оплату щодо отриманого пального в розмірі 334,11
гривень було проведено лише ІНФОРМАЦІЯ_8 р. Після чого йому і було повернуто
кредитну картку відповідачем.

Безпідставними є
посилання представника відповідача на ту обставину, що банком на ім'я

ОСОБА_1 було
відкрито дві платіжних картки на один рахунок, внаслідок чого він мав
можливість користуватися банківським рахунком, оскільки вони спростовуються
відповідями банку ІНФОРМАЦІЯ_10, з яких вбачається наявність у ОСОБА_1 однієї
картки. Крім того, суд вважає, що при наявності на ім'я ОСОБА_1 двох карток на
один рахунок, відповідач в будь-якому випадку не мав законних підстав для
утримання кредитної картки. В цьому випадку кредитну картку ОСОБА_1 необхідно
було передати робітникам міліції, чого зроблено не було.

Судом не
приймаються до уваги матеріали про відмову в порушені кримінальної справи
НОМЕР_4

від
ІНФОРМАЦІЯ_6р., за заявою відповідача, щодо неправомірних дії з боку ОСОБА_1,
оскільки з боку

робітників
міліції оперативно-розшукові дії були проведені однобічно, а саме, з матеріалів
справи

вбачається, що
робітниками міліції були прийняті лише пояснення робітників АЗС. Пояснення від

ОСОБА_1 не
приймалися, оперативно-розшукові дії відносно нього не проводилися. Хоча із
заяви оператора ОСОБА_3 до начальника Портофранківського ВМ в діях ОСОБА_1
вбачалися ознаки злочину.

Відповідно до
ст.ст.81,88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню

державне мито в
розмірі 17 гривень та 30 гривень витрат з інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи.

Керуючись ст.ст.
10,11,57,63,64,81,88,209, 212-215,218 ЦПК У країни, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Зобов'язати
ОСОБА_1

забезпечити
право споживача на отримання повної та достовірної інформації щодо ціни, умов
та правил придбання продукції на НОМЕР_1по АДРЕСА_1.

Стягнути з
ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_11) на користь ОСОБА_1 заподіяну моральну шкоду в розмірі
2000 гривень.

Стягнути з
ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_11) на користь держави несплачене державне мито в розмірі
17 гривень.

Стягнути з
ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_11) на користь Територіального управління державної судової
адміністрації в Одеській області; ІНФОРМАЦІЯ_12 для Суворовського районного
суду м. Одеси, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
розмірі 30 гривень.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.