Справа №2-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24 липня 2007
року Ленінський районний суд м.
Луганська в складі:

головуючого -
судді Бугери О.В.,

при секретарі -
Бачінській І.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі суду м.
Луганська цивільну справу за позовною
заявою Прокурора м.  Луганська в
інтересах ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання
України про  встановлення факту нещасного
випадку,  пов'язаного з
виробництвом,  -

встановив:

Прокурор
звернувся до суду з позовною заявою до Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання України в інтересах ОСОБА_1 про
встановлення факту нещасного випадку,
пов'язаного з виробництвом.

В
обґрунтування позову зазначив наступне: до прокуратури м.  Луганська звернувся ОСОБА_1 який
пояснив,  що,  працюючи лікарем на станції швидкої допомоги
м.  Луганська,  12 червня 1990 року,  десь близько 11 годин 45 хвилин з ним стався
нещасний випадок при наступних обставинах: 12 червня 1990 року був прийнятий
виклик до хворого в столову на кв.
Жукова. Хворий,  в стані
різкого збудження,  безпричинно наніс
удари по обличчю та голові ОСОБА_1  згідно довідки 2-ї міської лікарні м.  Луганська ОСОБА_1 був встановлений діагноз: струс головного мозку,  а 13 червня 1990 року був складений акт по
формі Н-1 про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом.
Протягом всього часу з моменту отримання травми ОСОБА_1. лікувався,  але до фонду соцстрахування не звертався.

У
зв'язку із погіршенням стану здоров'я 21 червня 2007 року ОСОБА_1. звернувся до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання України щодо легітимності
акту розслідування нещасного випадку,
але одержав відповідь,  що акт не
відповідає діючому законодавству,
оскільки в ньому не заповнені пункти 13,
14,  15,  та йому рекомендували звернутися до суду для
встановлення факту нещасного випадку,
пов'язаного з виробництвом.
Останнім часом ОСОБА_1. часто
хворіє,  на момент звернення до
прокуратури знаходиться на лікарняному,
в зв'язку з чим самостійно не може звернутися до суду та захищати свої
порушені права,  що згідно  ст.
36-1 Закону України "Про прокуратуру" є підставою
представництва прокуратурою його інтересів у суді та згідно статті 121
Конституції України покладає на прокуратуру обов'язок звернутися за захистом
його прав до суду.

У судове
засідання представник прокуратури м.
Луганська не з'явився ,  причин
неявки суду не повідомив,  про час та
дату розгляду справи на адресу прокуратури м.
Луганська надсилались повідомлення.

В судове
засідання з'явився ОСОБА_1.,  позовні вимоги підтримав у повному обсязі,  просив суд постановити рішення,  яким задовольнити його вимоги. Просив
розглянути справу у відсутності представника прокуратури. Додатково ОСОБА_1. суду
пояснив,  що раніше він не звертався до
відповідача,  та не пред'являв акт про
нещасний випадок,  що з ним стався при
виконанні своїх обов'язків лікаря. Наданий час він вимушений звернутися до
відповідача,  оскільки після отриманої
травми він неодноразово лікувався,  стан
його здоров'я значно погіршився та має намір звернутися до МСЕК для
встановлення інвалідності у зв'язку з отриманою травмою при виконанні своїх
обов'язків. На те,  що в акті не
заповнено декілька пунктів не звернув уваги. Був впевнений,  що все гаразд. Вважає,  що його вини в цьому немає. Травму він
отримав від хворого,  який внаслідок цукрового
діабету перебував в стані збудження,
пацієнти з такою хворобою не контролюють свої дії. Зараз на
підприємстві,  де він отримав травму він
не працює,  він звертався на стацію
швидкої допомоги,  але там
повідомили,  що працівники,  що складали акт вже також не працюють,  тому не можуть йому допомогти. Був змушений
звернутись до прокурора за захистом своїх прав.

Представник
відповідача Лаптінова Н.М.  позов
визнала,  не заперечувала проти
задоволення позову та постанови рішення по справі,  яким буде встановлено факт нещасного
випадку,  пов'язаного з
виробництвом,  що стався з ОСОБА_1 який
мав місце 12 червня 1990 року під час його роботи лікарем станції швидкої та
невідкладної допомоги м.  Луганська.

Вислухавши
пояснення ОСОБА_1 та
представника відповідача Лаптінової Н.М.
та дослідивши надані докази,  суд
вважає,  що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні було
встановлено наступне. ОСОБА_1.
працював лікарем станції швидкої та невідкладної допомоги м.  Луганська,
12 червня 1990 року близько 11 години 45 хвилин ним був прийнятий виклик
до хворого в столову на кв.
Жукова. Хворий,  в стані
різкого збудження,  безпричинно наніс
удари по обличчю та голові ОСОБА_1,  згідно довідки 2-ї міської лікарні м.  Луганська ОСОБА_1 був встановлений діагноз: струс головного мозку. 13
червня 1990 року був складений акт по формі Н-1 про нещасний випадок,  пов'язаний з виробництвом.  21 червня 2007 року у зв'язку з погіршенням
стану здоров'я ОСОБА_1. звернувся до Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання України щодо легітимності акту розслідування нещасного
випадку,  але одержав письмову відповідь
(а..с.  11),  що акт не відповідає діючому
законодавству,  оскільки в ньому не
заповнені пункти 13, 14, 15,  та
рекомендували йому звернутися до суду для встановлення факту нещасного
випадку,  пов'язаного з виробництвом.

З
наданого акту розслідування нещасного випадку за №1 від 13.06.1990 року
вбачається,  що дійсно не заповненими
залишились деякі пункти акту,  а саме 13
та 15. Пункт 14 вказаного акту заповнений за всіма показниками. Пункт 15
повинен містити в собі наслідки нещасного випадку. Позивачем ОСОБА_1. були
надані копії витягів з медичної карти та епікриз. Відповідно до яких,  в наслідок отриманої травми ОСОБА_1. знаходився на
лікарняних на стаціонарному та амбулаторному лікуванні,  а одразу після отриманої травми знаходився на
лікуванні у 2 міській лікарні.

Також на
підтвердження доводів позивача про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом
був наданий висновок про тяжкість виробничої травми зроблений у 2 міській
лікарні 14.06.1990 року.

Відповідно
до  СТ. 171 КЗпП України власник або
уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних
випадків,  професійних захворювань і
аварій на виробництві відповідно до порядку,
встановленого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно
до  ст. . 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання,  які
спричинили втрату працездатності" у разі настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду,  заподіяну працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам,  які
перебували на його утриманні:

Відповідно
до  ст. . 35 цього ж Закону для розгляду
справ про страхові виплати до Фонду соціального страхування від нещасних
випадків подаються акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування
професійного захворювання за встановленими формами та (або) висновок МСЕК про
ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про
його смерть,  а також відповідні рішення
про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

На
підставі вищенаведеного та вивчивши матеріали справи,  суд вважає,
що факт нещасного випадку,
пов'язаного з виробництвом підтверджено та його встановлення викликано
необхідністю,  таким чином вимоги
Прокурора м.  Луганська в інтересах ОСОБА_1 підлягають
задоволенню.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст. . 171 КЗпП України,   ст.
ст.  21,  35 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання,  які спричинили
втрату працездатності",   ст.  15, 45, 209, 212-215, 218 ЦПК України,   ст.
36-1 Закону України "Про прокуратуру",  суд -

вирішив:

Позовну
заяву Прокурора м.  Луганська в інтересах
ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання України про
встановлення факту нещасного випадку,
пов'язаного з виробництвом.
Встановити факт нещасного випадку пов'язаного з виробництвом,  який стався з ОСОБА_1 який мав місце 12
червня 1990 року під час його роботи лікарем станції швидкої та невідкладної
допомоги м.  Луганська.

Рішення набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Луганської області через суд
Ленінського району м.  Луганська шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення,  заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.