Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.
2007 року             Якимівський районний
суд Запорізької області у складі:

головуючого -
Нестеренко Т.В.

при
секретарі - Корнієнко М.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  3-тя особа,  що не заявляє самостійних вимог на боці
позивача Орган опіки та піклування при Новоданилівській сільській Раді та 3-тя
особа,  що не заявляє самостійних вимог
на стороні відповідача ДВС в Якимівському районі та ОСОБА_3 про визнання права
власності на Ѕ частини домоволодіння та виключення його з акту опису й арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ДВС у Якимівському районі та
ОСОБА_2,  зацікавлена особа: ОСОБА_3 про
визнання права власності на майно та виключення його з акту опису й
арешту,  мотивуючи тим,  що 27 квітня 1985 року позивачка уклала шлюб
з ОСОБА_2, який вони зареєстрували у Новоданилівській сільській раді Якимівського
району Запорізької області,  в якому з
того часу й проживають разом з двома синами. В 2004 році відповідач ОСОБА_2 без
погодження з позивачкою уклав договір - займу грошової суми з гр.. ОСОБА_3 і не
зміг повернути борг вчасно. 14.09.2005 року за рішенням Якимівського районного
суду по цивільній справі у стягненні боргу з чоловіка позивачки - ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3був виданий виконавчий лист № 2-669 на загальну суму 45906 грн.
20 коп. На виконання рішення суду про стягнення боргу державний виконавець
державної виконавчої служби в Якимівському районі Федосеев В.В. 03.03.2006
року описав та наклав арешт на зареєстроване за її чоловіком нерухоме майно
(житловий будинок). Залучена до оцінки арештованого нерухомого майна оцінщик ОСОБА_4. оцінила спірне
майно на загальну суму 51427 грн. 00 коп. Про те,  що будинок та господарські будівлі були
описані та арештовані позивачці стало відомо лише 03.05.2006 року,  коли вона побачила листа з виконавчої служби
про результати оцінки майнової вартості нерухомого майна. До цього часу дійсний
стан справи про виплату боргу чоловік позивачки від неї приховав. З газети вона
дізналася,  про те,  що будинок в якому проживає їх сім'я
виставлено на прилюдні торги. Спірне нерухоме майно було придбане під час шлюбу
з ОСОБА_2  Згідно з  ст.. 60 та ч.1  ст.70 Сімейного Кодексу України майно,  набуте подружжям за час шлюбу,  належить їм на праві спільної сумісної
власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними. Виходячи з
цього,  за позивачкою може бути визнано
право власності на половину описаного майна. Крім неї з чоловіком у вказаному
будинку проживає двоє їх синів. Іншого житла вони не мають. Молодший з синів є
неповнолітнім.  Звертаючи стягнення на
будинок,  державним виконавцем не був
врахований цей факт. Зазначені обставини підтверджуються доданими до заяви
документами.

У судовому
засіданні позивачка та представник позивачки ОСОБА_5. підтримали свої позовні вимоги у повному обсязі та
просять визнати за позивачкою право власності та виключити з акту опису й
арешту АА № 868979 від 03.03.2006 року Ѕ частину описаного та арештованого
нерухомого майна,  що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.  Відповідно до
висновку

2

судової
будівельно - технічної експертизі № 605,
за яким поділ домоволодінняАДРЕСА_1 Запорізької області можливий, та з
двох варіантів наданих для проведення судово будівельно-технічної експертизи
розподілу даного будинку,  позивачка
просила визнати за нею частину будинку відповідно Варіанту № 1.

Відповідач
ОСОБА_2  в судовому засіданні позов
визнав,  та не заперечував проти визнання
Ѕ частини домоволодіння за ОСОБА_1. відповідно Варіанту № 1,  а також пояснив,  що він дійсно брав грошові кошти на потреби
підприємства. Боргові розписки він давав,
де вказував,  що ці гроші на
підприємство,  на яке накладено арешт. На
даний час відкрито нове підприємство і воно працює. Його дружина не працювала
та не працює на теперішній час на тому підприємстві,  на яке покладено арешт.

Представник
3-ої особи,  що не вимагає самостійних
вимог на боці позивача та її неповнолітньої дитини,  органу опіки та піклування при
Новоданилівській сільській Раді,
ОСОБА_6. проти заявлених позовних вимог не заперечував та вважав,  що суд не повинен неповнолітню дитину
залишити без частки на житло в зазначеному будинку.

Представник
3-ої особи,  що не вимагає самостійних
вимог на стороні відповідача ДВС в Якимівському районі,  Федосеев
В.В.,  в судовому
засіданні проти заявлених позовних вимог не заперечував.

Представник
3-ої особи,  що не вимагає самостійних
вимог на боці відповідача ОСОБА_3,  та його представник ОСОБА_7. у судове засідання не з'явилися, хоча про місце та час
проведення судового засідання були повідомлені належним чином,  про що свідчать поштові повідомлення,  які знаходяться у справі.

Розглянувши
матеріали справи,  заслухавши
сторони,  суд вважає,  що позовні вимоги законні,  обґрунтовані, та такі, що підлягають
задоволенню в повному обсязі за обставинами,
що підтверджуються матеріалами справи: копією акту опису й арешту майна
від 03.03.2006 року Серії АА № 280798; копією свідоцтва про укладення шлюбу від
27.04.1985 року серії НОМЕР_1; копією резюме про ухвалення ринкової вартості
об'єкту з метою реалізації; довідкою про склад сім'ї Виконавчого комітету
Новоданилівської сільської Ради від 17.10.2006 року № 1489; копією договору
купівлі-продажу будинку від 25.12.1991 року; копією свідоцтва про народження
неповнолітнього ОСОБА_8 серії НОМЕР_2; копією паспорта на ОСОБА_9.,  1986 року народження; висновком судової
будівельно - технічної експертизі № 605,
за яким поділ домоволодінняАДРЕСА_1 Запорізької області можливий,  та з двох варіантів наданих для проведення
судово будівельно - технічної експертизи розподілу даного будинку,  згідно проведених розрахунків,  грошову компенсацію необхідно сплатити
співвласнику 2 на користь співвласника 1 у розмірі 192 грн.( по першому
варіанту розподілу житлового будинку); співвласнику 2 на користь співвласника 1
у розмірі 912 грн.(по другому варіанту розподілу житлового будинку);
співвласнику 1 пропонується будівлі та споруди на суму 7186 грн.50 коп. (по
першому варіанту розподілу житлового будинку) та 6466, 50 грн. (по другому
варіанту розподілу житлового будинку); співвласнику 2 пропонується будівлі та
споруди на суму 7570, 50 грн.(по першому варіанту розподілу житлового будинку)
та 8290, 50 грн.( по другому варіанту розподілу житлового будинку).

Відповідно
до  ст.. 60 ч.1 СК України,  майно,
набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності
незалежно від того,  що один з них не мав
з поважної причини самостійного заробітку( доходу). Відповідно до  ст.. 70 ЦК України,  у разі поділу майна,  що є об'єктом права суспільної сумісної
власності подружжя,  частки майна дружини
та чоловіка є рівними,  якщо інше не
визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.  Відповідно до
ст..73 ч.2 СК України,  стягнення
може бути накладено на майно,  яке є
спільною сумісною власністю подружжя,
якщо судом встановлено,  що
договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і

3

те,  що було одержане за договором,  використано на її потреби,  що судом у відношенні укладення договору
ОСОБА_2 в інтересах сім'ї в зазначеному випадку не встановлено.

На
підставі викладеного,  у відповідності
до  ст. ст.60 ч.1,  70,  73
ч.2 СК України,   ст.. ст.. 34,  59 Закону України "Про виконавче
провадження" та керуючись  ст. ст.
3, 11,  208,  209,
212,  214-215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності та виключити з акту опису й арешту АА № 868979 від
03.03.2006 року Ѕ частину описаного та арештованого нерухомого майна,  відповідно до висновку судово будівельно -
технічної експертизи розподілу даного будинку за Варіантом № 1 що знаходиться
за адресою:АДРЕСА_1 та складається з будівлі -кв.№1: 1-3 площею 24, 0 м кв.,
1-4 площею 14, 0 м кв.,  1-5 площею 14, 8 м кв.,  та надвірним будівлям: сарай
літ."В-1"; Ѕ частини огорожі літ."№1" та літ.
"№2"; вбиральня літ. "№4" та грошову компенсацію від
співвласника II на користь співвласника І у розмірі 192 (сто дев'яносто
дві) грн..

Заява
про апеляційне оскарження рішення подається до суду 1 -ї інстанції протягом
10-ти днів. Апеляційна скарга подається протягом 20-ти днів починаючи з дня
подачі заяви про апеляційне оскарження.