Справа №22-к-1513/2007
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

24 липня 2007 року                                                                                                             м. Київ

Колегія судців Судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду м. Києва в складі судців

Вовченка В.М., Білич І.М., Качана В.Я.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за касаційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення
Апеляційного суду Донецької області від 14 лютого 2005 року по справі за
позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, -

встановила:

У червні 2004
року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх вимог зазначала, що вона з матір»ю
ОСОБА_2 вирощую саджанці фруктових
дерев, вивозять весною та восени кожного року на продаж у Бєлгородську область. Для реалізації своїх саджанців вона
виїжджає в п. Будівель Бєлгородської
області, де займає житло у ОСОБА_4 на час продажу дерев. У ОСОБА_4 є садиба, де вона прикопала
саджанці на зимовий період, з метою продати їх весною. У квітні 2004
року вона приїхала до ОСОБА_4 і виявила, що відповідачка забрала ці саджанці та
продала їх. Таким чином відповідачка
заподіяла їй матеріальну шкоду в розмірі 2500 грн., а також діями відповідачки
їй заподіяна моральна шкода, яку оцінила в розмірі 1500 грн.

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної
та моральної шкоди. Посилалася на те, що у вересні 2003 року вона передала
ОСОБА_3 в борг 400 шт. саджанців на суму 1200 грн., але грошові кошти не
повернула. Просила стягнути 1200 грн.

Рішенням
Артемівського міськрайонного суду від 13 жовтня 2004 року позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1251 грн., на користь ОСОБА_1 - 2551 грн. В
задоволенні позову про стягнення моральної шкоди відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 14 лютого 2005 року
скасовано рішення суду І інстанції, в задоволенні позову відмовлено.

2

У касаційних скаргах ОСОБА_1 та ОСОБА_2. просить
рішення суду апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду І
інстанції, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія
суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва вважає,
що касаційні скарги підлягає відхиленню.

Згідно з
частиною 2 стаття 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеним
обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання
про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено
з дотриманням норм матеріального та процесуального
права, відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України підстави
для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду м. Києва, -

ухвалила:

Касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити, а рішення Апеляційного
суду Донецької області від 14 лютого 2005 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.