Справа №2-435/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04»
червня 2007 р.                           Тернівський
районний суд м. Кривого Рогу

у
складі: головуючого,  судді -               Демиденко Ю.Ю.

при
секретарі -                                        Шворак
Т.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кривому Розі про встановлення факту знаходження на утриманні,  стягнення щомісячних страхових виплат,  та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
в жовтні 2006 р. звернулася до суду з позовом до Відділення Виконавчої Дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Кривому Розі / далі Фонд/,  про встановленні факту знаходження на
утриманні сина ОСОБА_2,  стягнення 200
грн. щомісячних страхових виплат,  та
10000 грн. моральної шкоди. Вказує що є матір"ю ОСОБА_2,  з яким 23.06.2003 р. в період праці
монтажником ЗАО „Криворіжаглострой"
стався нещасний випадок і син загинув. Позивач непрацездатна,  проживає одна,  постійно хворіє,  перенесла моральні страждання,  при житті син хоча і проживав окремо,  постійно щомісяця надавав їй матеріальну
допомогу в розмірі 200 грн. щомісяця. Просить встановити факт її знаходження на
утриманні сина,  стягувати з Фонду 200
грн. щомісяця,  та стягнути 10000 грн.
моральної шкоди.

В судовому
засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі.

Представник
Фонду позов не визнав,  пояснивши,  що відсутні законні підстави для
відшкодування моральної шкоди,
згідно  ст. 21,  34 Закону України «Про
загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві,  та професійного
захворювання,  які спричинили втрату
працездатності» виплата моральної шкоди передбачена самому потерпілому в разі
встановлення факту такої шкоди. Члени сім"ї потерпілого мають право на
одноразову допомогу,  а не моральну шкоду
і щомісячні виплати.

Вислухавши
сторони,  дослідивши письмові
докази,  суд вважає,  що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом
встановлено поясненнями сторін,
свідоцтвом про смерть,  свідоцтвом
про народження а.с. 7, 24,  що позивач
ОСОБА_1 є матір"ю ОСОБА_2,  який
23.06.2003 р. в період праці на ЗАО
„Криворіжаглострой" загинув в результаті нещасного випадку на
виробництві.

Згідно  ст. 21 ч.1 п.б,  28 Закону України «Про
загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві,  та професійного
захворювання,  які спричинили втрату
працездатності» - в разі смерті потерпілого передбачена виплата одноразової
допомоги членам його сім"ї. Виплата моральної шкоди була передбачена
самому потерпілому в разі встановлення факту такої шкоди,  та стійкої втрати професійної працездатності.

Виплата
моральної шкоди членам сім"ї загиблого вказаним Законом не передбачено.
Судом встановлено заявою,  постановою
Фонду а.с. 27, 29-30,  що 13.08.2004 р.
Фондом призначена та виплачена одноразова допомога дружині померлого ОСОБА_3 в
розмірі 36625, 80 грн.

Згідно  ст. 3З,  34 ч.9 названого Закону - у разі смерті
потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з
підпунктом "д" пункту 1 частини першої статті

21 цього
Закону) - пенсію у зв'язку з втратою годувальника,  який помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання; мають непрацездатні особи,  які перебували на утриманні померлого або
мали на день його смерті право на одержання від нього утримання. У разі смерті
потерпілого суми страхових виплат особам,
які мають на це право,
визначаються із середньомісячного заробітку потерпілого за вирахуванням
частки,  яка припадала на потерпілого та
працездатних осіб,  що перебували на його
утриманні,  але не мали права на ці
виплати.

Позивач
ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1 р.народження а.с.
13 маючи вік більш ніж 55 років,  була
непрацездатною на час смерті сина,  тому
є особою яка мала на день його смерті право на одержання від нього утримання.
Але розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог,  про стягнення 200 грн. щомісяця,  згідно
ст.  10, 60 ЦПК України в
задоволенні позову слід відмовити,
оскільки позов є необгунтованим,
та таким що суперечить закону. Вищевказаним Законом не передбачена
сплата щомісячних сум виходячи з того утримання яке оказував померлий членам
своєї сім'ї' при житті,  тому посилання
ОСОБА_1 на стягнення вказаної суми 200 грн. без обгрунтування її відповідним
розрахунком є необгрунтованим.

Від
сплати судового збору Фонд та позивач звільнені,  згідно Декрету KM України
«Про державне мито».

На
підставі  ст. 21,  28,
33,  34 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань" від 23.09.1999 р. зі змінами від
23.02.2007 p.,  керуючись  ст.  ст.
10, 27, 31, 60, 81,  88,  209 ч.3,
212-215 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань
України в м. Кривому Розі про встановлення факту знаходження на утриманні,  стягнення щомісячних страхових виплат та
моральної шкоди - відмовити.

Стягнути
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи Тернівським
районним судом м. Кривого Рогу в сумі 1 грн. 50 коп.3 ОСОБА_1 на користь
держави.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через
Тернівський районний суд м.  Кривого
Рогу,  шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попередньої
подачі заяви про апеляційне оскарження,
якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.