Справа № 2-209/07 РІШЕННЯ
09 жовтня 2007 року Царичанський
районний суд Дніпропетровської області у складі:головуючої   -
судді Гудим О.М.
з участю адвоката - ОСОБА_6
відкритому       судовому       засіданні       в                  залі   суду
смт. Царичанка Дніпропетровської
області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, державний нотаріус Царичанської районної державної
нотаріальної контори ОСОБА_13 про визнання
договорів купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки недійсними, про
визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку та про зобов'язання на відшкодування матеріальної шкоди
відремонтувати житловий будинок, суд
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, про визнання договорів купівлі-продажу домоволодіння та
земельної ділянки недійсними.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі вказали, що 30 березня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, яка діяла за дорученням ОСОБА_4, було укладено договір купівлі-продажу будинку, що був зареєстрований в
Царичанській районній нотаріальній конторі за № 706.
грн. 00 коп. Крім того, було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, загальною площею 0,1663 га, яка
призначена для обслуговування домоволодіння та
було здійснено через посередництво ОСОБА_5, який з 2006
року за проханням позивача ОСОБА_1 здійснював для нього
підбір для придбання невеликого будинку в Царичанському
районі, недалеко від річки Оріль. На протязі року він неодноразово пропонував ОСОБА_1 значну кількість будинків, але жодний
не відповідав його вимогам.
березня 2007 року ОСОБА_5
запропонував позивачу ОСОБА_1 будинок в смт. Царичанка. Він запевняв, що будинок в
гарному стані, газифікований, в наявності
водопостачання та навіть є лазня, а тому потрібно негайно їхати до смт.
Царичанки та здійснювати оформлення документів, оскільки є багато бажаючих
придбати цей будинок.
березня 2007 року, попередньо
забравши із м. Дніпродзержинська власників будинку - ОСОБА_7 та
ОСОБА_3 -батьків ОСОБА_4, поїхали дивитися
будинок, що розміщений АДРЕСА_1. Місце розташування будинку позивачу ОСОБА_1 сподобалося, посередник та господарі показали будинок, але документів на будинок
ніхто йому (позивачу ОСОБА_1) не пред'явив.
Вказано також, що уважно
роздивитись    кімнати у будинку у
було можливості, тому що вже смеркалось, а в будинку, крім маленького коридорчика, не було освітлення, на вікнах
висіли шторки, світла було мало. Відкривши ставні для кращого
освітлення в одній кімнаті, позивач ледве розгледів, що в санвузлі не було ванни, умивальника та унітазу, а були
тільки поржавілі труби. На кухні позивач ОСОБА_1 помітив маленький котел і
газову піч, які перевірити не було
можливості, оскільки господар ОСОБА_7, з його слів,
відвідував цей будинок, як дачу і не знає, як все працює і він допоможе йому включити котел після купівлі будинку.
Крім того, посередник -ОСОБА_5 стверджував, що в будинку
все нормально і наголосив, що він поганого йому не зарадить і потрібно
терміново оформляти договір купівлі-продажу цього будинку, а потім
разом все роздивляться.
Будинок оглядали приблизно 10 хвилин, до того ж у покупця було погане самопочуття, і він погодившись на слова ОСОБА_5 поїхав
разом з усіма в БТІ.
В БТІ ОСОБА_3 повідомила, що зустріла знайомого техніка і домовилася з ним про термінове виконання замовлення на
інвентаризацію за більш дешевою ціною, ніж звичайно.
Не розуміючи тонкощів оформлення документів з приводу купівлі-продажу
будинку та довіряючи власникам будинку та ОСОБА_5, позивач погодився на укладення
30 березня 2007 року в Царичанському БТІ всі разом вони забрали підготовлені документи, заплативши при цьому 650 грн. і
негайно поїхали до державного нотаріуса, де і оформили
договори купівлі-продажу житлового будинку та
земельної ділянки. За нотаріальні послуги обома сторонами було сплачено по 900 грн. Заплачені позивачем ОСОБА_1 кошти за
придбаний житловий будинок та земельну
ділянку було перераховано на рахунок ОСОБА_3 в Царичанському відділенні Приватбанку, а потім переведені в
Дніпродзержинське відділення Приватбанку.
Після цього позивач ОСОБА_1 з ОСОБА_5 поїхали до будинку, де при денному світлі він (позивач) побачив всі недоліки, як не
міг помітити в темряві: дах протікає в багатьох місцях, батареї
та котел стоять без води десятки років та прийшли в негідність, труби всі поржавіли, сам будинок стоїть на пісчаному
фундаменті, а прибудова - зовсім без фундаменту, в стінах наскрізь тріщини, водопровід - без води, балки та перекриття в середині
будинку прогнулись та мають великі тріщини, що може
становити загрозу обвалу стелі.
ОСОБА_2, з якою співмешкає та веде спільне господарство,
позивач ОСОБА_1, не перебуваючи з нею в зареєстрованому шлюбі, своєї
згоди на купівлю вказаного будинку не давала, тоді як ним (позивачем ОСОБА_1) були витрачені кошти із їх з
ОСОБА_2 спільного бюджету. При цьому,
ніяких спроб з боку ОСОБА_5, якому ця обставина була відома, т.я. він часто був у них (позивача) вдома,
запросити ОСОБА_2 до нотконтори та на огляд самого будинку, вчинено не
Вважає, що ОСОБА_3 ввела його в
оману щодо будинку, оскільки не повідомила про фактичний стан
будинку, тобто замовчувала обставини, які мають істотне значення для укладення угод купівлі-продажу та обіцяла, після
оформлення купівлі-продажу, проблеми щодо опалення та водопроводу
вирішувати спільно. Це безпосередньо пов'язано з його (позивача) волевиявленням щодо укладення угод купівлі-продажу
житлового будинку та земельної ділянки, як він уклав на невигідних для нього
умовах. Після укладення вказаних
договорів    відповідачі    взагалі
відмовилась від усіх своїх обіцянок.
реєстрацію вказаних договорів позивач не проводив, оскільки після оформлення
документів виявив вищевикладені недоліки в будинку, які він вважає роблять домоволодіння фактично аварійним і не придатним
для проживання. Таким чином, їм (позивачам) не
потрібен ні цей будинок, так як не влаштовує їх, ні земельна ділянка площею 0,1663 га, призначена для його обслуговування ( 0,1500га)
та ведення селянського господарства (0,0163га).
В своїй позовні заяві прохають визнати правочини купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, що були укладені
30.03.2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, недійсними та
стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 суму
судового збору у розмірі 493 грн. 33 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. 00
коп., витрати на банківські послуги у розмірі 01 грн. 70
коп., витрати на правову допомогу у розмірі 50 грн. 00 коп., а всього 575 грн. 03
В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свої позовні вимоги, зазначені в позовній заяві підтримали повністю,
але крім цього доповнили свої позовні вимоги додатковими
вимогами, а саме: прохають також визнати право власності на
житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані АДРЕСА_1, згідно укладених договорів купівлі-продажу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 30.03.2007
року за ОСОБА_1 та зобов'язати відповідачів на відшкодування матеріальної шкоди
відремонтувати вказаний житловий
будинок, так як вважають, що ОСОБА_1 був навмисно введений в оману продавцем ОСОБА_3 при укладенні
цих угод., а в дійсності цей будинок не придатний для проживання.
Зокрема, ОСОБА_1 пояснив, що не зміг
ретельно обстежити вказаний будинок перед укладенням угод купівлі-продажу, хоча
обдивлявся його двічі в тому числі і в присутності
спеціаліста з БТІ, і спочатку будинок йому сподобався, бо хотів жити на природі, на той час він його влаштовував, тому й купив
його. Дійсно нотаріусу він не повідомив, що проживає
сумісно із ОСОБА_2 і веде спільне господарство, та не знав, що
в договорі зазначено, що недоліків будинку не виявлено. Не зміг побачити всі недоліки будинку до підписання угоди, так як
не було освітлення в будинку, ставні були закриті,
вікна зашторені, електролампочка горіла тільки в одній кімнаті, в
нього було дуже мало часу обдивитись все, тріщини на стелі були заштукатурені, хоча бачив, що не облаштована ванна кімната,
що не було води в будинку, що стеля обвалена була після
дощу, що на той момент газовий котел був, але не перевірив
його, так як його запевнили, що все в робочому стані і вони все обіцяли відремонтувати. Проте велику тріщину на стіні він
не бачив, так як не обдивився добре ззовні будинок і
сама позивачка ОСОБА_2 не знає як ОСОБА_1 не міг її не
побачити. Сам він з 1972 року проживає в приватному
будинку. Тоді, 30.03.2007 року претензій до продавців у нього не було, а тепер є. Розрахувався він за куплений будинок
заплативши 12 тис.доларів США ОСОБА_3 перерахувавши ці кошти на її
рахунок в Приватбанку. Після того як уклали угоду,
він з ОСОБА_5 поїхали знову подивитись на куплений ним будинок і там він зустрів сусіда ОСОБА_8, якому розповів, що купив цей будинок за 12 тис. доларів США, а той відповів, що «він
би й даром не взяв його», що цей будинок побудований ще до війни, горів, має
багато недоліків, бо він його сам добудовував, тоді він задумався
що ж він купив. А потім, коли приїхав знову до цього будинку із ОСОБА_2, якій хотів зробити сюрприз, купивши сам цей
будинок, тоді й побачив всі недоліки купленого ним будинку, що він не придатний
до проживання і вони разом звернулись до продавців ОСОБА_3, але вони
відремонтувати будинок або повернути гроші за нього.
Відповідачка ОСОБА_3, яка є представником і відповідача ОСОБА_4 за
дорученням, позов взагалі не визнала, пояснивши, що 27 березня 2007 року разом з ОСОБА_5 (який ще в 20-х числах березня
телефонував їй, що в нього є покупець на будинок,
який візуально вони бачили і він їм сподобався) та покупцем ОСОБА_1 вони їздили оглядати будинок і ОСОБА_1 він сподобався. Вони покупцю ОСОБА_1 все показували в будинку, зразу ж
сказали, що він старої побудови ( 50-х років),
потребує ремонту, все це було добре видно і вони нічого не укривали від покупця, ОСОБА_1 навіть говорив, що він сам живе багато років в приватному будинку, все в будинку добре
бачить і все сам відремонтує і це для нього не складе
ніяких труднощів, тому й погодився купити цей будинок. Електроенергія в будинку є, вода теж підведена, тільки стояла заглушка щоб не затопило, електролампочка там була, штор
не було взагалі на вікнах, вікна меблями не були
заставлені, нічого не приховували і не замазували ніяких тріщин. Вдруге оглядав будинок ОСОБА_1 на другий день знову ( 28.03.2007 року) на протязі 1-1,5 години, потім вони
разом всі поїхали в БТІ, всі погодились терміново здійснити угоду
купівлі-продажу, всі документи вона надавала
ОСОБА_1 для ознайомлення, крім цього ОСОБА_1 обдивлявся цей будинок і в присутності працівника БТІ, якому теж нічого
не укривали. Якби ОСОБА_1 хотів до укладення угоди ще
обдивлятись декілька раз будинок, то вона б і не
заперечувала. Гроші за проданий будинок в сумі 10 600 доларів США, які сплатив їй ОСОБА_1 вона перерахувала на рахунок в
Приватбанку, які тоді ж, майже зразу після укладення угоди
за декілька днів були зняті її сином ОСОБА_3 Р.А. в Росії, як вони з ним і домовлялись. Вважає, що позивач ОСОБА_1 став незадоволеним покупкою будинку після його розмови з
сусідом ОСОБА_8, який навмисне наговорив йому, т.я.
перебуває з їх сім»єю в неприязних стосунках, т.я. раніше судився з ними за цей
же будинок. Тому, прохає в позові позивачам про визнання угод купівлі-продажу недійсними відмовити, так як в оману покупця ОСОБА_1 ніхто не вводив, до укладення угоди йому всі
недоліки були відомі, але він погодився на укладення цих
угод, т.я. будинок йому сподобався і після укладення угоди він був дуже задоволений, порушень при укладенні цих
договорів не було допущено ні ними, ні нотаріусом.
Третя особа - державний нотаріус
Царичанської державної нотаріальної контори,
пояснила, що ніяких порушень з її боку при укладення вказаних угод купівлі-продажу допущено не було. Згоди співмешканки
ОСОБА_1- ОСОБА_2 не було, так як ОСОБА_1 в своїй
заяві вказав, що в шлюбі він не перебуває і не проживає ні з ким однією сім»єю, що підтвердив і сам ОСОБА_1, надавши
свій паспорт і підписавши цей договір. Після
встановлення намірів сторін, їм було роз'яснено
також зміст, значення, наслідки їх дій, зокрема в договорі купівлі-продажу будинку зазначено, що «Сторони підтверджують, що
цей договір не носить характеру уявного та удаваного правочину. Відчужуваний
житловий будинок оглянутий покупцем,
недоліків, які перешкоджають використанню житлового будинку за цільовим призначенням на момент огляду не виявлено.
Претензій до Продавця щодо якісних характеристик відчужуваного житлового будинку Покупець не має.». Цей будинок був проданий за
роз'яснено, що право власності на житловий будинок у покупця виникає з моменту державної реєстрації цього договору в органах, що
здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, а
право власності на земельну
виникає після одержання державного акту на право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації. Після підписання
сторонами цих договорів нею було посвідчено їх. При ній
ніяких розмов про ремонт будинку не було між сторонами.
Третя особа - ОСОБА_5 пояснив, що по телефону з ОСОБА_3 домовився про покупку житлового будинку для ОСОБА_1, який
давно просив його підшукати для нього будинок і
вони вже з ним дивились інші будинки, але вони все не підходили йому. А цей будинок він особисто сам спочатку
подивився, зовні він був доглянутий, тоді вони разом із покупцем ОСОБА_1 і
продавцем ОСОБА_3 поїхали 27.03.2007 р. і оглядали цей
будинок, а потім ще дивились 28.03.2007 р. в присутності спеціаліста з БТІ, а 30.03.2007 р. в нотаріуса оформили договір
купівлі-продажу. Будинок цей газифікований, але був відключений від газопостачання за заявою ОСОБА_3, тому на той
момент не змогли запалити газовий котел,
щодо протікання даху, то ОСОБА_3 говорили, що вже усунули це, а на претензії ОСОБА_1 обіцяли все відремонтувати, він
особисто бачив підтік на стіні,
водяний трубопровід був перекритий, але тріщин не видно було, все досконало роздивились після того як пройшов дощ,
вже після попереднього судового засідання.
Заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, свідків, вивчивши надані докази,
даючи їм оцінку у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку, що в задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсними
договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної
ділянки та про зобов'язання відповідачів на відшкодування матеріальної шкоди відремонтувати житловий будинок та про відшкодування
судових витрат та витрат на юрдопомогу, слід відмовити, визнавши право власності на вказаних житловий будинок та земельну
ділянку згідно укладених договорів
купівлі-продажу за ОСОБА_1 із слідуючих підстав.
ЦПК України  цивільне судочинство
здійснюється на засадах
змагальності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до ЦПК України, в межах
заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень. При цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.
В судовому засіданні встановлено,
що 30 березня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
яка діяла за дорученням ОСОБА_4, було укладено
договір купівлі-продажу будинку, що був зареєстрований в
Царичанській районній нотаріальній конторі за № 706. Вартість проданого будинку, згідно оцінки БТІ Царичанського району
ділянки, загальною площею 0,1663 га, яка призначена для обслуговування домоволодіння та ведення сільського господарства.
Вартість зазначеної земельної
2006 року за проханням позивача
ОСОБА_1 здійснював для нього підбір для придбання невеликого будинку в
Царичанському районі, недалеко від річки Оріль. На протязі
року він неодноразово пропонував
ОСОБА_1 значну кількість будинків, але жодний не відповідав його вимогам. А
вказаний будинок його влаштував, тому і був позивачем куплений у
Перед укладенням вказаних угод - спочатку 27 березня 2007 року, а потім 28 березня 2007 року позивачем ОСОБА_1 разом з ОСОБА_5 та
продавцями -ОСОБА_3 та ОСОБА_7 цей будинок ретельно оглядався, в т.ч. в
присутності техніка БТІ, яким був вчиний
оціночний акт, із зазначенням відсотку зносу, за результатами якого був зроблений висновок про придатність житлового будинку
для проживання. Крім цього продавцями повідомлялось
покупцеві, що будинок післявоєнний, 1950 років побудови,
без ремонту, ніяких недоліків ними перед покупцем не укривалось.
Встановлені в суді факти знайшли
своє повне підтвердження.
Так, свідок ОСОБА_9 пояснив, що він як технік ОКП «Царичанське БТІ» виїжджав на об'єкт за адресою АДРЕСА_1 по заяві продавця ОСОБА_3 після відповідної оплати за послуги БТІ
для огляду технічного стану житлових споруд, потім склав
оціночний акт, в якому зазначено відсоток зносу будівель і споруд, все відповідало даним техпаспорта на будинок, який був 1950 років
побудови, для висновку були враховані всі недоліки житла, що враховується при підсумках відсотку зносу, але даний
будинок був придатний для житла з врахуванням відсотка зносу. При цьому огляді
був присутній і покупець ОСОБА_1, претензій у нього ніяких не
було, щодо недоліків будинку він до нього не звертався, в будинку було нормальне освітлення, все було добре видно,
тобто записані ним недоліки були видимі, і для цього не потрібно було
пересувати ніякі меблі.
Свідок ОСОБА_10 пояснила, що раніше після її одруження в 1949 році вони жили в старій хаті з батьками і тоді ж поряд почали
будувати новий будинок по АДРЕСА_1 і на слідуючий рік закінчили будівництво,
тобто побудували саме цей будинок, який купив у
ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 Цей будинок був побудований з використанням дубу, був
міцний, гарний, дах був з шиферу, потім обкладався
цеглою, і цей будинок не горів. їй особисто цей будинок подобається і з зовні, і
Свідок ОСОБА_8 пояснив, що проживає поряд з придбаним ОСОБА_1 будинком, дійсно має давні неприязні відносини з сім»єю
ОСОБА_3, так як раніше навіть судився з ними за цей
будинок. Також пояснив, що цей будинок довоєнний і під війну він горів, знає про це, бо жив там раніше, знає, що цей будинок побудований на сохах, тріщини є і зараз там, він їх ще
коли жив в цьому будинку раніше замазував, а після нього
ОСОБА_3 взагалі нічого не ремонтували в цьому будинку, і є
тріщини великі, що знадвору їх навіть видно.
Свідок ОСОБА_11 пояснила, що будинок
по АДРЕСА_1 почали будувати десь в 1948 році,
тобто після війни, так як вона проживала поблизу них,
а на час будівництва вони жили в старенькій хатці. Цей будинок був побудований
на дубових сохах, і цей будинок точно не горів. А ОСОБА_8 там почав проживати після 1970 року, а до того проживав в
с.Турово і не міг нічого знати про цей будинок. В будинок
було проведено і газ і воду. Також пояснила, що свідок ОСОБА_8 може оговорювати ОСОБА_3, так як розгнівався на них, коли
дізнався, що будинок не дістався
йому після смерті матері ОСОБА_7, з якою він співмешкав.
Свідок ОСОБА_12 пояснила, що в кінці березня 2007 року ОСОБА_3 приходила до неї з проханням подивитись за її онуками,
так як в неї знайшлись покупці на їх будинок в Царичанці.
Це було два дні підряд коли ОСОБА_3 їздили в Царичанку по цьому питанню , спочатку, щоб подивились покупці, а за третім разом поїхали через день-два, щоб продати. Розповідала
потім їй ОСОБА_3, що продали будинок за Ютис. і покупці були дуже задоволені.
Свідок ОСОБА_7 пояснив, що проданий будинок був спадщиною після смерті його матері і підтвердив покази відповідачки
ОСОБА_3, яка є його дружиною. Дійсно зразу навіть
ОСОБА_5 при першій телефонній розмові попередив, що
будинок без ремонту, але той йому відповів, що цей будинок його влаштовує. 27.03.2007 із покупцем ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вони
оглядали будинок, а ввечері ОСОБА_1 подзвонив
і повідомив, що він вирішив купити будинок, оскільки він йому сподобався, а потім 28.03.2007 року знову зустрілись і
обдивились ще раз будинок, він усе покупцеві показував і теж говорили з дружиною йому, що будинок вони продають без ремонту, на
що ОСОБА_1 погодився, так як живе в приватному
секторі 20 років і все бачить і в усьому добре розбирається. Потім їздили в БТІ, потім з працівником БТІ знову їздили до будинку, він робив заміри і оглядав будинок, потім їздили
до нотаріуса, яка призначила нам явку на 30.03.2007
року. ОСОБА_1 коли оглядав будинок і зовні, і всередині він усе бачив, було видно, він відкривав ставні, це було в
першій половині дня, освітлення було в
будинку, із меблів нічого ніде не заважало оглядати. Дах не протікає ніде, лише у прибудові ОСОБА_8 відпав шмат стелі,
але це через забиття сміттям зливу на даху, який
треба лише почистити, щоб не затікало через зливи. В місці
прибудови, яку збудував ОСОБА_8 без стяжки є зовні тріщина, яку чітко видно і на його думку ОСОБА_1 повинен був це побачити. Цей будинок будувався з 1948 року, після війни.
ОСОБА_1 ніхто не обмежував в огляді будинку.
Повідомляв ОСОБА_1, що ремонту в будинку немає і нікому
нічого відремонтувати не обіцяли. Будинок був проданий за 10 тис.доларів США, також пояснювали, що будинок без
землі не продається. Пояснював також ОСОБА_1, що
опалювальна система працювала в будинку нормально (раніше
коли жива була мати), а потім він не включав її, так як приїздив в літній період, зовні він доглядав будинок і двір. Перед
входом в будинок стоїть колодязь, від нього підведена труба в будинок, та є
вивід до зливної ями, все це показувалось ОСОБА_1. В кімнатах
ніяких штор не було, світло вмикалось.
Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідачі не вводили
в оману позивача при вчиненні між ними правочину - укладення договорів купівлі-продажу житлового будинку та
земельної ділянки, розташованої АДРЕСА_1 , а тому вказані договора не можуть бути визнані судом на підставі ст.230 ЦК України
недійсними, в зв'язку з чим визнається
і право власності на ці об'єкти за позивачем ОСОБА_1 А тому, не підлягає задоволенню і вимога позивачів про
зобов'язання відповідачів на відшкодування
матеріальної шкоди відремонтувати житловий будинок, оскільки навіть вказані договора таких зобов'язань не
містять.( а.с.13,14).
Крім цього, ця обставина
підтверджується і самими договорами купівлі-продажу, в яких зазначено, що «Сторони підтверджують, що цей договір не
характеру уявного та удаваного правочину.
Відчужуваний житловий будинок оглянутий покупцем, недоліків, які
перешкоджають використанню житлового будинку за
цільовим призначенням на момент огляду не виявлено. Претензій до Продавця щодо якісних характеристик відчужуваного
житлового будинку Покупець не має.». Цей будинок був
реєстрації цього договору в органах, що здійснюють
державну реєстрацію нерухомого майна, а право
власності на земельну ділянку виникає після одержання державного акту на право власності на земельну ділянку та його державної
реєстрації, що підтвердила своїми поясненнями і сам державний
нотаріус в суді. Ніяких порушень з її боку при укладення вказаних угод купівлі-продажу допущено не було. Згоди співмешканки ОСОБА_1- ОСОБА_2 не було, так як ОСОБА_1 в
своїй заяві до нотаріуса вказав, що в шлюбі він не
перебуває і не проживає ні з ким однією сім»єю, що підтвердив і сам ОСОБА_1, надавши свій
паспорт і підписавши цей договір. Після
встановлення намірів сторін, їм було роз'яснено також зміст, значення і
На думку суду, позивач ОСОБА_1 не був ніким і нічим обмежений в огляді будинку перед укладенням угоди, і в оману його ніхто не
вводив, тим більше, що він декілька раз оглядав цей
будинок, і мав можливість на протязі декількох днів з 27,28 по 30 березня 2007 року оглянути його, навіть в присутності техніка
БТІ, і він не міг не бачити явні недоліки,
оскільки вони ніяк не були укриті продавцями і спочатку, позивача ОСОБА_1 куплений будинок влаштовував, тобто аж до розмови з сусідом ОСОБА_8, який на думку суду може
оговорювати ОСОБА_3, т.я. з ними давно знаходиться в неприязних відносинах, а
тому його покази суд оцінює критично, поскільки його покази спростовуються
показами свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_9,
ОСОБА_7, жоден з яких не підтвердив того, що цей будинок горів, те що він ніби-то довоєнних років побудови і має багато
недоліків, які б відповідачі могли б укрити від позивача ОСОБА_1,
а також самими матеріалами інвентаризаційної справи Царичанського БТІ.
Крім цього, позивачі, прохаючи визнати за ними право власності за цими договорами купівлі-продажу будинку та земельної ділянки,
по своїй суті відмовились від своїх вимог щодо
визнання даних договорів недійсними.
ч.1 ст.230 ЦК України
якщо одна із сторін правочину навмисно ввела
другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення такий правочин
визнається судом недійсним. Обман має місце тоді, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо
вона замовчує їх існування.
Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що при укладенні цих угод волевиявлення позивача ОСОБА_1 було
вільним, відповідало його внутрішній волі, в оману його
ніхто не вводив, даний правочин вчинений в установленій
законом формі, без порушень закону.
Відповідно до ст.ст.84,88 ЦПК України судові витрати повинні бути віднесені за рахунок позивача. Проте, за заявою
відповідачки ОСОБА_3 з позивачів солідарно підлягають
стягненню витрати на юридичну допомогу в сумі 300грн., що
підтверджується відповідною квитанцією.
Відповідно до ст.209 ч.3 ЦПК
України у виняткових випадках залежно від
справи складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше ніж
п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частини суд повинен проголосити в тому самому засіданні,
в якому закінчився розгляд справи.
викладеного, керуючись ст.ст. 82, 84, 88, 154, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд
ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, державний нотаріус Царичанської районної державної нотаріальної
контори ОСОБА_13 про визнання
договорів купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки, укладених 30 березня 2007 року між сторонами
ОСОБА_3 діючою по довіреності від
імені ОСОБА_4 та ОСОБА_1, недійсним
та про зобов'язання відповідачів на відшкодування
матеріальної шкоди відремонтувати житловий будинок, відмовити, визнавши за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок та земельну
ділянку, згідно укладених договорів купівлі-продажу від 30.03.2007 року, розміщених за адресою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ОСОБА_3
300грн. витрат на правову допомогу.
Скасувати заходи забезпечення позову- у вигляді накладення арешту на
грошові кошти відповідачки ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на всіх рахунках в Дніпродзержинській філії
Дніпропетроського обласного відділення Приватбанку,
розташованого в М.Дніпропетровськ, Набережна
Перемоги,50, згідно ухвали Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2007 року, знявши арешт з усіх
Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом 10 днів
з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.