Справа № 22ц - 6708 / 2007                          Головуючий в 1
інстанції - Тонкіна Н.О.
-44                                                  Доповідач  - Прозорова
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11
грудня 2007 року                     Колегія
суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного
суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого   - Глущенко Н.Г.

суддів            -
Григорченка Е.І.,   Прозорової М. Л.

при
секретарі  - Білоконь Н.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1
на рішення Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 19 червня 2007 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  ОСОБА_1,  треті особі: Закрите акціонерне товариство
Комерційний банк "Кредит-Дніпро",
приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу
Насобін Олександр Володимирович про визнання договору купівлі-продажу цінних
паперів недійсним,  -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому
2007 року ОСОБА_2 . звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3,  ОСОБА_1,
треті особі : Закрите акціонерне товариство Комерційний банк
"Кредит-Дніпро",  приватний
нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Насобін О.В. про
визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів від 29.11.2000 року,  який було укладено між його дружиною -
відповідачкою ОСОБА_3. та ОСОБА_1,
згідно якого ОСОБА_3 продала ОСОБА_1 1463 іменні акції ВАТ "Завод
монтажних виробів".

В
обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 1 посилався на те,  що у 2001 році ОСОБА_3 без його згоди продала
ОСОБА_1 1463 прості іменні акції ВАТ "Завод монтажних виробів",  підписавши передавальне розпорядження та
договір купівлі-продажу,  які були
засвідченні нотаріусом Насобіним О.В. Ці акції ОСОБА_3 придбала в 1993 році при
акціонуванні Придніпровського заводу монтажних виробів,  на якому вона працювала з 1980 року. Оскільки
шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 був зареєстрований 28 серпня 1971 року позивач
вважає,  що акції ВАТ "Завод
монтажних виробів" були його з дружиною спільною власністю. Позивач також
вважає,  що акції являються для його сімї
цінним майном,  тому його згода на їх
відчуження повинна бути обов'язковою і письмовою. Також позивач вважає,  що договір купівлі-продажу акцій укладений на
вкрай невигідних для нього умовах.

23
квітня 2007 року представник позивача ОСОБА_4 уточнив позовні вимоги,  просив визнати недійсним договір
купівлі-продажу цінних паперів від 29 листопада 2000

року,  за яким ОСОБА_3 продала ОСОБА_1 1463 прості
іменні акції ВАТ "Завод монтажних виробів",  сторони договору повернути в попереднє
становище. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на
те,  що укладений договір купівлі-продажу
цінних паперів порушує закріплені в
ст.  ст.  22,  23
КпІПС України,   ст.  ст.  2,  4,  19
Закону України "Про власність" права позивача як співвласника
відчужуваних акцій,  суперечить принципу
рівності всіх власників при здійсненні прав та не відповідає встановленому
законом порядку розпорядження спільним майном.
Згідно п.п. 4.4.1,  7.13 Положення
про порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів у випадку
відчуження цінних паперів,  що
перебувають у спільній неподільній власності кількох осіб,  вимагається обов'язкова письмова згода всіх
співвласників. Тобто переоформлення права власності на іменні цінні папери
одним із співвласників без письмової згоди іншого співвласника суперечить
вимогам законодавства і тягне за собою недійсність відповідної угоди. Також
представник позивача вважає,  що продаж
акцій за договором купівлі-продажу цінних паперів від 29 листопада 2000 року
було вчинено на вкрай невигідних умовах,
оскільки акції були продані ОСОБА_3 за 1463, 00 грн.,  а їх номінальна вартість складає 32564, 16
грн.

Рішенням
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 19 червня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_2   задовольнити.

Суд
визнав недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів від 29 листопада 2000
року,  укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_1 за
яким ОСОБА_3 продала,  а ОСОБА_1 купив
1463 (одна тисяча чотириста шістдесят три) прості іменні акції Відкритого
акціонерного товариства "Завод монтажних виробів".

Суд
зобов'язав ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 договірну вартість акцій в сумі 1463, 00
грн.,  а ОСОБА_1 повернути ОСОБА_3 одна
тисяча чотириста шістдесят три прості іменні акції Відкритого акціонерного
товариства "Завод монтажних виробів"

Суд
стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 держана: мито в сумі 163.27 грн. та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 15, 00
грн. суд також стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 державне мито в сумі 163,
27 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляд справи в сум
15, 00 грн.

З таким
рішенням відповідач ОСОБА_1 не погодився і звернувся до суду з апеляційною
скаргою,  в якій просить скасувати
рішення Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 19.06.2007 року та ухвалити нове рішення,  яким відмовити ОСОБА_2 в його позовних
вимогах про визнання недійсним договору купівлі - продажу цінних паперів.

Як на
підстави апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те,  що рішення суду є незаконним та
необгрунтованим.  Також воно ухвалене з
порушенням норм матеріального та процесуального закону / а. с.  128-132, 146-149/.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
та заявлених вимог,  колегія судців
приходить до висновку,  що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню,
а рішення суду - частковому скасуванню з послідуючим ухваленням нового
рішення відповідно до п.п.3, 4  ст.  309 ЦПК України з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що 29 листопада 2000 року
між ОСОБА_3 і ОСОБА_1 було укладено в простій письмовій формі договір купівлі -
продажу цінних паперів,  згідно якого
ОСОБА_3 продала,  а ОСОБА_1 купив прості
іменні акції ВАТ "Завод монтажних виробів" в кількості 1463 шт.,  ціною за одну акцію - 1 грн.,  загальною вартістю 1463 грн. / а. с.  63 /.

Як встановлено
судом,  ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 1463
грн.,  які були використані ОСОБА_3. на
сімейні потреби.

В цей же
день,  29.11.2004 року,  на виконання умов договору купівлі-продажу
акцій,  ОСОБА_3 було оформлене та
підписане передавальне розпорядження для внесення відповідних відомостей про
зміну власника до реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ "Завод
монтажних виробів". Справжність підпису ОСОБА_3 на передавальному
розпорядженні    було посвідчено
нотаріусом,  як того вимагає п.4.4.1

Положення
про порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів / а. с.  64 /. Передавальне розпорядження було
передано належному реєстратору - ЗАТ КБ
"Кредит -Дніпро" для внесення відповідних відомостей до системи
реєстру.

Згідно
ч. ч. 1, 4  ст.  5 Закону України "Про Національну
депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в
Україні",  положеннями ч. 4  ст.
197 ЦК України ( 2003 року) та ч. 2
ст. 1 Закону України "Про цінні папери та фондову біржу"
-іменні цінні папери випущені в документальній формі ( якщо умовами емісії
спеціально не зазначено,  що вони не
підлягають передачі),  передаються новому
власнику шляхом повного індосаменту (передавальним записом,  який засвідчує перехід прав за цінним папером
до іншої особи). Право власності на такі акції у покупця виникає лише у випадку
дотримання зазначених вимог закону.

Як
вбачається з вище зазначеного,  вказані
вимоги закону сторонами по договору купівлі-продажу акцій від 29.11.2004
року,  були виконані в повному обсязі,  а тому підстав для визнання його недійсним у
суду першої інстанції не було.

Згідно
діючого матеріального закону,
зокрема  ст.  26 Закону України "Про власність"
та  ст.
12 Закону України "Про господарські товариства",  грошові та майнові внески засновників і членів
господарських товариств до статутного фонду є власністю товариства і не можуть
розглядатись як складова частина спільного сумісного майна подружжя.
Відносини,  які виникають при вирішенні
питань щодо внесення та розміру цих внесків і таке інше,  регулюються Законом України "Про
господарські товариства" та іншими відповідними актами,  і дія законодавства про шлюб та сім'ю (
зокрема СК України) на них не поширюється.

Суд же
першої інстанції не прийняв до уваги вище зазначені норми закону і помилково
прийшов до висновку,  що акції є спільною
сумісною власністю подружжя Кім.

За таких
обставин,  колегія суддів не може визнати
законним та обґрунтованим рішення суду першої інстанції в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу акцій
від 29.11.2004 року та повернення сторін в первинний стан,  а тому воно в цій частині підлягає скасуванню
з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_2 в його позовних вимогах до
ОСОБА_3,  ОСОБА_1 про визнання договору
купівлі - продажу цінних паперів недійсним,
виходячи з вимог ч.ч.1, 4  ст. 5
Закону України "Про Національну депозитарну систему та особливості
електронного обігу цінних паперів в Україні",  ч.4
ст. 197 ЦК України,
ч.2  ст.
1 Закону України "Про цінні папери і фондову біржу",   ст.
26 Закону України "Про власність",   ст.
12 Закону України "Про господарські товариства".

Оскільки
позивачу ОСОБА_2 відмовлено в його позовних вимогах,  то і рішення в частині стягнення на його
користь з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 судових витрат в сумі 43, 75 грн. з кожної
підлягає скасуванню,  як і підлягає
скасуванню рішення в частині стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_4  на користь держави витрат на
інформаційно-технічне забезпечення в сумі 15 грн. з кожної.

Керуючись  ст.
ст.  303, 307, 309 ЦПК України,  колегія судців,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1   - задовольнити.

Рішення
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 19 червня 2007 року - скасувати.

Відмовити
ОСОБА_2 в його позовних вимогах до ОСОБА_3,
ОСОБА_1,  треті особі: Закрите
акціонерне товариство Комерційний банк "Кредит-Дніпро",  приватний нотаріус Дніпропетровського
міського нотаріального округу Насобін Олександр Володимирович про визнання
договору купівлі-продажу цінних паперів недійсним.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення,  але може бути оскаржене в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з цього часу.