Справа №2-600/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2007 року                                                                       смт. Баришівка

Баришівський районний суд Київської області у складі

головуючого
судді      Єременка В.М.

при секретарі   Шестопал Т.М. .

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
в смт. Баришівка Київської області справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
виконкому Веселинівської сільської ради Баришівського району Київської області
про визнання належності нерухомого майна померлому та визнання права власності
на спадкове нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з даним позовом мотивуючи позовні вимоги
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх баба - ОСОБА_3. Факт її смерті було
зареєстровано виконкомом Веселинівської сільської ради Баришівського району
Київської області (актовий запис № 35 від 27.10.1996 p.).
Після смерті баби залишилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок
з надвірними будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1. 28 грудня 1993 року ОСОБА_3
заповіла майно, яке належить їй своїм онукам: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, тобто позивачам по справі. Однак заповіт було укладено ще до
їх одруження і прізвища в ньому зазначені дошлюбні. Факт зміни прізвищ після
одруження підтверджується свідоцтвами про одруження. Ще при житті баби вони
допомагали їй утримувати господарство в належному стані, оскільки за станом
здоров'я їй самій було важко доглядати за господарством. Після смерті ОСОБА_3
вони фактично прийняли спадщину. В квітні 2007 року вони звернулися до
державного нотаріуса Баришівської державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини померлої
баби та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно. Державним
нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину, оскільки
з'ясувалося, що у померлої ОСОБА_3 відсутні правовстановлюючі документи на
житловий будинок, який входить до складу спадщини. Окрім цього на час смерті
ОСОБА_3 не проживали разом з бабою і тому, згідно до ст. 1268 ЦК України фактичне
прийняття спадщини не достатньо для видачі свідоцтва на спадкове майно. В
даному випадку право власності на спадщину може бути встановлено лише судом. За
їх зверненням до Баришівського бюро технічної інвентаризації також було
відмовлено в оформленні свідоцтва про право власності на житловий будинок, в
якому проживала їх покійна баба та роз'яснено, що відповідно до діючого
законодавства визначення права власності на
нерухоме майно на померлу людину можливо лише за рішенням суду. Згідно
технічного паспорту, виготовленого Баришівським БТІ, будинок баби збудований в
1935 році. В той час від забудовника навіть не вимагалось свідоцтв на право
власності на його майно. З моменту побудови будинку і до самої смерті баба
проживала в ньому і, оскільки ніколи не мала наміру його відчужувати, у неї і
не було необхідності у виготовленні технічної документації на своє нерухоме
майно. Той факт що їх баба є власником зазначеного нерухомого майна
підтверджується довідкою виконкому Веселинівської сільської ради за № 717 від
14.04.2007 року, з якої вбачається, що згідно запису № 108 в погосподарській
книзі № 2 Веселинівської сільської ради житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3. Просять суд встановити
факт належності ОСОБА_3 житлового будинку з надвірними будівлями, розташованих
АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності у рівних частинах на
спадкове майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

У відповідності
до ст.130 ч.4 ЦПК України, суд може у попередньому судовому засіданні ухвалити
судове рішення у разі визнання позову відповідачем.

В судовому
засіданні представник позивачів - ОСОБА_4 підтримав у повному обсязі позовні
вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та пояснив суду, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба
позивачів - ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3

2

залишилася спадщина, до складу якої
входить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1. 28 грудня 1993 року ОСОБА_3 заповіла все майно, яке
належало їй своїм онукам: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, тобто позивачам по справі. Однак заповіт було укладено ще до їх одруження і прізвища в
ньому зазначені дошлюбні. Факт зміни прізвищ після
одруження підтверджується свідоцтвами про одруження. Ще при житті ОСОБА_3 позивачі допомагали їй утримувати господарство в
належному стані, оскільки за станом здоров'я їй самій було важко доглядати за господарством. Після смерті ОСОБА_3 позивачі
фактично прийняли спадщину. В квітні 2007
року позивачі звернулися до державного нотаріуса Баришівської державної нотаріальної контори Київської області з заявою
про прийняття спадщини померлої ОСОБА_3 та отримання свідоцтва про
право власності на спадкове майно. Державним нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину, оскільки
з'ясувалося, що у померлої ОСОБА_3 відсутні правовстановлюючі
документи на житловий будинок, який входить до складу спадщини. Згідно технічного паспорту, виготовленого Баришівським БТІ,
будинок ОСОБА_3 збудований в 1935 році. З моменту побудови будинку і до самої
смерті ОСОБА_3 проживала в ньому і, оскільки ніколи не мала
наміру його відчужувати, у неї і не було необхідності у виготовленні технічної
документації на своє нерухоме майно. Той факт що ОСОБА_3 є власником
зазначеного нерухомого майна підтверджується
довідкою виконкому Веселинівської сільської ради за № 717 від 14.04.2007 року, з якої вбачається, що згідно запису №
108 в погосподарській книзі № 2 Веселинівської сільської ради
житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3. Просить суд встановити факт належності ОСОБА_3
житлового будинку з надвірними будівлями,
розташованих АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності у рівних частинах на спадкове майно померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

Відповідач по справі - Веселинівська сільська рада Баришівського району
Київської області в судове засідання представника не направив, про день та час
розгляду справи увідомлений належним чином. Написали до суду заяву, в якій
вказують, що не заперечують проти позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та
просять суд слухати справу у їх відсутність.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до
задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 86 років померла ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблений
запис ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 35 Веселинівською сільською радою
Баришівського району Київської області. ОСОБА_3 при житті склала заповіт, відповідно до якого, будинок, в якому проживала і все
майно, яке належатиме їй заповіла своїм онукам ОСОБА_1
(після укладення шлюбу з ОСОБА_5 присвоєно прізвище - ОСОБА_5) та ОСОБА_2
(після укладення шлюбу з ОСОБА_6 присвоєно прізвище - ОСОБА_6). Після смерті
ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з
надвірними будівлями, розташованих АДРЕСА_1 правовстановлюючі документи на який померла не мала, відомості про
належність майна спадкодавцю містяться в
погосподарській книзі Веселинівської сільської ради Баришівського району Київської області згідно .запису №108. Після смерті
ОСОБА_3 її внучки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично прийняли спадщину,
так як доглядають за будинком, обробляють прибудинкову земельну ділянку,
користуються майном та речами померлої, тому мають
право в рівних частинах на володіння, користування та розпорядження спадковим
майно.

Встановлене судом стверджується:

·копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3;

·копією заповіту від 28.12.1993 року;

·копією технічного паспорта на житловий будинок;

·  копіями свідоцтв про народження;

·  копіями свідоцтв про одруження;

·
копіями довідок від 14.04.2007 року
№717 та №716 Веселинівської сільської ради Баришівського
району Київської області.

За даних обставин заявлений позов підлягає до задоволення.

3

Керуючись
ст.ст.4, 130, 208, 212-215, 218, 273, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 527, 529,
549, 553 ЦК України в редакції від 18 липня 1963
року, ст.-12-пЛ Постанови Пленуму ВС України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про
захист права приватної власності", п.4 Постанови
Пленуму ВС України "Про практику розгляду
судами України справ про спадкування" №4 від 24.06.1983 року,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві приватної власності належав житловий будинок з надвірними
будівлями, розташованих по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованих по
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованих по
АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення рішення та апеляційна скарга протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного суду
Київської області через Баришівський районний суд Київської
області.