№2-622007 р.
РІШЕННЯ

Іменем  України

07.11.2007 року
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова, в складі:

головуючого -
судді Маслова М.І.

при секретарі -
Тимофеєвій В.В., Плотніковій
І.Ю.Скоропляс І.Ю..

за участю
представника відповідача Гріненка В.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3;

Третя особа: служба у справах неповнолітніх
Орджонікідзевської районної ради м. Харкова в інтересах неповнолітньої доньки
ОСОБА_4, приватний нотаріус Васікова Л.Є. " Про визнання договору
дарування квартири недійсним, та визнання права власності на 12 частини
квартири ", по зустрічному позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2;
Відділ громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського
РВ ХМУ УМВС України в Харківській області "Про усунення перешкод в
здійснені права користування та розпорядження майном та виселення" по
додатковому позову ОСОБА_1в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_4 до
ОСОБА_3; Третя особа Відділ опіки та піклування Орджонікідзевської райради м.
Харкова "Про поновлення порушеного права та вселення про відшкодування
моральної шкоди".

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2., ОСОБА_3., 3-а особа Відділ опіки та
піклування Орджонікідзевського РВК м.. Харкова на користь неповнолітньої
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального
округу Васікова Лариса Євгеніївна " Про визнання договору дарування
квартири АДРЕСА_1 однокімнатної ізольованої квартирі 16, 8 м. кв., загальною площею
32, 5 м.кв. недійсним . При цьому позивачка ОСОБА_1. затверджує, що з
відповідачем ОСОБА_2. на момент звернення в суд з даним позовом знаходилась у
шлюбі, який був зареєстрований 11.04.2003 року, в міському відділі реєстрації
актів цивільного стану Харківського обласного управління юстиції а з 378, який
був розірваний 04.03.2005 року за рішенням суду. До цього, як затверджує
ОСОБА_1., вона
знаходилась з ОСОБА_2. у фактичних шлюбних відносинах з квітня 2000 року і вони
мешкали однією сім'єю в квартирі АДРЕСА_1. Спірна квартира належала на праві
особистої власності у порядку приватизації житла ОСОБА_2., позивачка стверджує,
що поселилася вона з дитиною і стала мешкати з його згоди оскільки мала намір з
ним проживати однією сім'єю . При цьому затверджує, що продала свою квартиру
АДРЕСА_2 що належала їй на праві особистої власності . Виручені від продажу
гроші в сумі 2000 доларів США вона вклала в ремонт квартири, що за її словами
збільшило її дійсну і ринкову вартість, детально вказала в позовній заяві об'єм
виконаних робіт і понесені витрати. Влітку 2004 роки відносини з відповідачем
погіршали, оскільки вона зрозуміла, що ОСОБА_2. сім'єю не цікавиться, і стала
наполягати на тому, щоб відповідач виконав свої забов'язання в частині квартири
і подарував її. Оскільки вона не має будь-якого іншого житла з дитиною, а
відповідач ОСОБА_2. постійно з 2000г. проживав в Німеччині і його поява на
Україні мала нетривалий період часу. Відповідач своєї обіцянки не виконав.
23.03.2003 року в квартиру, де вона проживала і була зареєстрована з'явилася
гр-ка ОСОБА_3. та пред'явила на спірну квартиру договір дарування від
17.12.2004 р. укладений між нею і ОСОБА_2. засвідчений приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального округу Васікової Л.Е.. ОСОБА_3. При цьому,
як вказує позивачка, ОСОБА_3. поводилася агресивно, заявила, що нікуди не піде
і їй необхідно звільнити квартиру, у зв'язку з чим був викликаний наряд
міліції, проте яких-небудь заходів профілактичного характеру до неї прийнято не
було і вона з дитиною залишилася в безпорадному стані . Залишатися в квартирі
було небезпечно, оскільки поведінка відповідачки і її агресивність викликали у
позивачки хвилювання. У зв'язку з чим позивачка з дитиною була вимушена
залишити квартиру, при цьому вона забрала частину своїх речей у тому числі і
предмети першої необхідності, необхідні як їй так і дитині. Тимчасово позивачка
проживала у своїх знайомих, при цьому в ЖЕК №- 145 вона подала заяву, з якої
вибачається, що вона вимушено залишає квартиру і просить без її відома і згоди
не знімати її з реєстрації з дитиною, а також інших дій без її відома не
здійснювати . У своєму додатковому позові просить відновити її порушене право і
вселити її з дитиною в спірну квартиру і стягнути моральний збиток з урахуванням
всіх переживань і страждань пов'язаних з її вимушеним переселенням у розмірі 20
000 гривень . Вказану суму просить стягнути з ОСОБА_3.. Позивачка ОСОБА_1.
стверджує, що значну частину своїх грошових коштів вона витратила на ремонт
квартири, то вона придбала право на 12 її частини і у зв'язку з чим просить
визнати договір дарування квартириАДРЕСА_1на ім'я ОСОБА_3, засвідчений
приватним нотаріусом Васікової Л.Е. 17.12.2004 р. зареєстрований в реєстрі №
10588 недійсним .

Відповідач ОСОБА_2. позовні вимоги не визнав в
суд з'явитися не зміг оскільки постійно проживає у Німеччині, свої інтереси
доручив представляти його представнику ОСОБА_5., просить справу розглядати в
його відсутності, в наданому письмовому запереченні просить в позові ОСОБА_1.
відмовити, оскільки він є власником спірної квартири і він не позбавлений
можливості розпорядитися нею на свій розсуд, що він і зробив. ОСОБА_2.
подарував ОСОБА_3., його співмешканці з якою він проживав у фактичному шлюбі з
1974 р. по 1996 роки і від сумісного життя у них сумісна дитина
ОСОБА_6ІНФОРМАЦІЯ_2., згідно договору дарування, який складений і засвідчений в
нотаріальній конторі у приватного нотаріуса. Підстав для визнання його
недійсним у суду немає , у тому числі і визнання права власності на 12 частину
спірної квартири за ОСОБА_1.. Відповідач ОСОБА_2. просить в позові ОСОБА_1.
відмовити, оскільки її вимоги надумані і не відповідають фактичним обставинам
справи, суперечать вимогам закону і нічим не підтверджуються . Суд вважає за
можливе справу розглянути у порядку ст. 77, 169 п.2,3 ЦПК України, заперечень
від учасників процесу не надійшло.

Відповідачка
ОСОБА_3. позовні вимоги ОСОБА_1. не визнала, заперечує проти її позову і вважає
її вимоги надуманими, оскільки ОСОБА_2. по своєму волевиявленню оформив договір
дарування на її ім'я спірної квартири і при цьому закон не порушив . Просить в
позові ОСОБА_1., у тому
числі і в інтересах неповнолітньої дитини відмовити. Більш того в своєму
зустрічному позові про виселення ОСОБА_1. з дитиною і усунення перешкод в користуванні
і розпорядженні майном стверджує, що ОСОБА_1. сама з дитиною залишила спірну
квартиру без яких-небудь протиправних дій з її сторони. Також вказує, що її
шлюб з ОСОБА_2. носив фіктивний характер, з метою виїхати до Німеччини. Вона
добровільно з дитиною залишила квартиру вивезла всі свої речі і   понад 6
місяців  по  місцю
реєстрації з дитиною  не  проживає,
стверджує,  що  вона добровільно забрала свої речі у тому
числі і речі ОСОБА_2. і виїхала в невідомому напрямку. У квартирі ремонт не робився
і відповідачка по зустрічному позову не могла витратити 2000 тис . доларів США на ремонт квартири,
а отже підвищити її ринкову вартість, в цій частині ОСОБА_1. не могла, і
позивачка повідомляє суду неправдиву інформацію, квартира   знаходиться
в поганому стані, останній раз в ній робився ремонт в 1994 році, в якому
брала участь вона з ОСОБА_2. коли проживали з ним однією родиною. Вимоги
ОСОБА_1. мають надуманий, вигаданий характер і не відповідають дійсності і
суперечать вимогам закону. Відповідачка ОСОБА_3. вказує, що позивачка з дитиною
перешкоджають їй здійснювати своє право на житлову площу як власнику, а у
зв'язку з чим просить усунути перешкоду в користуванні і розпорядженні її
квартирою і зобов'язати відділ громадянства імміграції і реєстрації фізичних
осіб Орджоникідзевського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області зняти її з
дочкою з реєстрації і виселити .

Представник 3-ої
особи ОСОБА_2. - ОСОБА_5. солідарні з ОСОБА_3. по її зустрічному позову;
приватний нотаріус Васікова Л.Э. проти позову ОСОБА_1. про визнання договору
дарування квартири недійсним заперечує і стверджує, що він був засвідчений
відповідно до діючого закону і підстав для його визнання недійсним немає .
Вказує, що ОСОБА_1. та її неповнолітня дитина, хоч і були зареєстровані в даній
квартирі на момент оформлення договору дарування, але не брали участь у
приватизації. Просить в позові ОСОБА_1.
в цій частині відмовити з причини відсутності підстав для визнання договору
дарування недійсним. Просить справу розглядати в її відсутності відповідно до
ст. 77, 169 п. 2,3 ГПК України, про що є заява, заперечень від учасників
процесу не надійшло .

Представник
відділу опіки та піклування Орджонікідзевського райвиконкому м.. Харкова за
позовом ОСОБА_3. до ОСОБА_1., у тому числі і відносно її неповнолітньої доньки
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 "про виселення і усунення перешкод в користуванні
квартирою за вищезгаданою адресою", вважають за необхідне відмовити,
оскільки це зачіпає інтереси неповнолітньої дитини мати якої в добровільному
порядку квартиру не залишала, отже їх право було порушено і підлягає
відновленню . Відділ громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб
Орджонікідзевського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області покладається на
розсуд суду і не заперечує справу розглянути у відсутності їх представника, в
порядку ст. 77, 169 п. 2,3 ГПК України, заперечень від учасників процесу не
надійшло .

Перевіривши
матеріали справи, вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали
цивільної справи, допитавши свідків, ОСОБА_7., ОСОБА_8. , ОСОБА_9. , ОСОБА_10.,
ОСОБА_11., ОСОБА_12., ОСОБА_13., ОСОБА_14. суд вважає,   що
позовні   вимоги   позивачки ОСОБА_1. підлягають частковому
задоволенню, при цьому суд вважає, що ОСОБА_1. не довела своїх позовних вимог
до ОСОБА_2., ОСОБА_3., за участю 3-ої особи : Відділу опіки та піклування
Орджонікідзевського РВК м. Харкова на користь неповнолітньої ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження; Приватного нотаріуса Харківського міського
нотаріального округу Васікової Лариси Євгеніївни " Про визнання договору
дарування квартириАДРЕСА_1 однокімнатної ізольованої квартири 16,8 м. кв., загальною площею
32,5 м. кв. недійсним . З матеріалів справи вибачається , що дана квартира була
видана ОСОБА_2. 21.12.1993 року на підставі Рішення Фрунзенського РВК м..
Харкова № 172-10 від 14.12.1993 року ордер на житлове приміщення № 073393, яка
надалі була приватизована, про що є свідоцтво про право власності від 1 червня
1998 року реєстраційний номер № 7-98-137293. Тобто задовго до знайомства з
ОСОБА_1., отже дана квартира не є сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 і
ОСОБА_2. в період їх совісного життя   і
не підлягає розділу відповідно до ст. 16 « Закону України « Про власність ».
ОСОБА_1. з дитиною ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 народження була зареєстрована даною
жилою площі 11.12.2001 року, донька 21.10.2003 року, шлюб з ОСОБА_2. був
зареєстрований 11.04. 2003 року, розірваний в 2005 році за рішенням суду. Отже
у ОСОБА_2. були всі правові підстави розпорядитися своєю квартирою на свій
розсуд, без згоди ОСОБА_1., що він і зробив подарував дану квартиру своїй
співмешканці ОСОБА_3, з якою він проживав у фактичних шлюбних відносинах з 1974
р. по 1996 роки і від сумісного життя у них є дитина ОСОБА_6ІНФОРМАЦІЯ_2., який
з батьком в даний час проживає в Німеччині, куди вони виїхали на постійне місце
проживання. Даний договір дійсний складений і засвідчений в нотаріальній
конторі у приватного нотаріуса і підстав визнавати його недійсним у суду немає
. У зв'язку з чим їй в цій частині слід відмовити . Що стосується позовних
вимог ОСОБА_1. в частині визнання за нею права власності на 12 частину спірної
квартири, то і тут суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних
вимог, оскільки згідно ст. 60 ЦК України позивач повинен довести свої позовні
вимоги, а як вбачається з матеріалів цивільної справи позивачка ОСОБА_1.
недобросовісно користується своїми правами і при цьому перекручує дійсні факти
в своїх інтересах. У її позові вона стверджувала , що в квартирі був зроблений
ремонт і її гроші від продажу квартири пішли на впорядкування квартири, чим
підвищилася її ринкова вартість, а у судовому засіданні від цих слів
відмовилась . Проте в ході судового розгляду було встановлено, що в квартирі
ремонт не робився з 1994 року, а отже вартість квартири привіщилась але не по
вказаних підставах і не в результаті витрачених засобів ОСОБА_1. від продажі
квартири яка у неї була і яку вона продала 22. листопада 2001 року, до
реєстрації шлюбу з ОСОБА_2. . Даних про те, що дані гроші від реалізації
квартири в сумі 2000 доларів США пішли на інтереси нової сім'ї, квартири, для
ОСОБА_2. при виїзді до Німеччини у суду таких даних немає, отже суд вважає, що
позивачка в цій частині позовні вимоги не довела, а отже їй в позові слід
відмовити за необґрунтованістю і доведеністю її позовних вимог .

Що стосується
додаткового позову ОСОБА_1. в частині її вимог про відновлення порушеного права
і вселення її з дитиною в спірну квартиру за вищезгаданою адресою, то суд
вважає, що її вимоги в цій частині знайшли своє підтвердження, а отже
підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з того, що ОСОБА_1. з дитиною
ОСОБА_4. проживали і були зареєстровані в однокімнатній ізольованій квартирі по
АДРЕСА_1, відповідно до ст. ст. 64, 65 ЖК України, проте після пред'явлення
претензій Буржінською Є.К. до них, то, вони були вимушені звертатися за
захистом своїх прав і законних інтересів в міліцію, оскільки поведінка ОСОБА_3.
носили агресивний характер і вона не йшла на які-небудь компроміси, вони були
вимушені виїхати з квартири. 1 цьому передувало звернення ОСОБА_1. з заявою у
ЖЄК № -145, датоване 5.04.2005 р. з якого видно, що вона з дитиною вимушені
залишити квартиру з причини неправомірної поведінки гр-ки ОСОБА_3., яка зламала
замки і вселилася в квартиру. Подібного роду дії і їх оцінка судом дають
підстави суду зробити правильний висновок про те, що дії ОСОБА_3 носили
протиправний характер, що послужило поводом і підставою до того, що ОСОБА_1. з
дітиною була вимушена піти проживати в іншу квартиру проти її волі і бажання
.На теперішній час вона з дитиною проживає на квартирі у своїх знайомих і
позбавлена можливості повернутися в квартиру, де знаходятся частина її речей,
що залишилися . При таких обставинах, суд вважає, що право ОСОБА_1. у квартирі
АДРЕСА_1 було порушене і воно підлягає відновленню у порядку ст. ст. 64, 65 ЖК
України . У позові ОСОБА_3. про виселення її із займаної жилою площі і визнання
права на житлову площу слід відмовити, у порядку ст. 150, 156 ЖК України,
оскільки позивачка по зустрічному позову у порядку ст. 123 ЦПК України  ОСОБА_3. не довела своїх вимог, а  пред'явлені докази ОСОБА_1 не свідчать про
те, що вона з дитиною пішли добровільно з жилого приміщення де були
зареєстровані і через ст. ст. 71,72 ЖК України втратили право на житлову площу
. Таких доказів суд не має.

Згідно ст.ст.
23,232 ЦК України суд також не може погодитися з тим, що позивачкою був
понесений моральний збиток, який утворився в результаті переживань і страждань
обумовлених неправомірними діями відповідачки, з матеріалів справи видно, що не
представлений розрахунок передбачуваного збитку відповідно до позовних вимог
ОСОБА_1., який висунутий в сумі 20000 грн. . При таких обставинах суд вважає,
що і тут позивачка ОСОБА_1. свій позов про наявність моральних збитків, що
зазнали нею, в сумі 20000 грн. не довела і їй слід в позові відмовити за
необґрунтованістю і доведеністю предьявленного позову .

На підставі
викладеного і керуючись ст.
ст. 10,11,12,13,77,169 п. 2,3,208,209, 212,214,215, 294,295 ГПК України ст. 64,
65, 71,72, 109,150, 156,162 ЖК України ст.
ст. 215,216,232, 386,403,405 ГК України ; ст. 16 Закону Україні « Про власність
" суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені
позовних вимог ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3; третя особа: служба у справах
неповнолітніх Орджонікідзевської районної ради м. Харкова в інтересах
неповнолітньої дитини ОСОБА_4, приватний нотаріус Васікова Л.Є. " Про
визнання договору дарування квартири недійсним, та визнання права власності на
12 частини квартири" відмовити за необґрунтованістю та недоказанністю
пред"явленного позову.

Зустрічний позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 ; 3-тя особа Відділ громадянства
іміграції та реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського РВ ХМУ УМВС України в
Харківській області "Про усунення перешкод в здійснені права користування
та розпорядження майном та виселення" відмовити за необґрунтованістю та недоказанністю
предявленного позову. Додатковий позов ОСОБА_1в інтересах своєї неповнолітньої
доньки ОСОБА_4 до ОСОБА_3; Третя особа Відділ опіки та піклування
Орджонікідзевської райради м. Харкова "Про поновлення порушенного права та
вселення і відшкодування моральної шкоди" задовольнити частково. Поновити
порушене право ОСОБА_1і її неповнолітньої доньки ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 ,
вселити їх у кімнату по вищевказаній адресі. В частині про відшкодування
моральної шкоди - відмовити за недоказаністю і необґрунтованістю
пред"явлених вимог.

Рішення суду
може бути оскаржено шляхом подачі у 10-денний строк заяви про апеляційне
оскарження рішення суду та апеляційної скарги поданої протягом 20-ти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження через Орджонікідзевський районний суд
м. Харкова до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської
області.