Справа №33ц- 645 кс /07                         Головуючий у першій
інстанції Охременко В.А.
19                                                         Суддя
- доповідач Кутова Т.З.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12
листопада 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області

в складі: Лисенка П.П., Даниловы О.О., Кутової
Т.З.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну

справу за позовною   заявою
ОСОБА_1    до ОСОБА_2 про  поділ майна фермерського господарства за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області
від 7 вересня  2005 p.,

встановила:

Рішенням
Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 10 березня 2005
року задоволено позов ОСОБА_1 та, в порядку розподілу майна фермерського
господарства «Парус» в с
Рівне Новоукраїнського району, визнано за нею право власності на
шлакоблочну машину вартістю 1000 грн. Інше майно, а саме: обладнання для млина,
вартістю 8000 гривен, автомобіль КАЗ 4540, вартістю 5000 грн., а всього на суму
13000 грн. - залишено ОСОБА_2. Стягнуто з ОСОБА_2 6000 грн. грошової
компенсації за більшу частку в майні фермерського господарства. За ОСОБА_1
також визнано право на земельну ділянку 20, 7 га., розташовану в с Рівне
Новоукраїнського району Кіровоградської області , згідно з державним актом
серія 11 КК № 203, виданого Ново української райдержадміністрацією 13 серпня
1997 року.

Рішенням
апеляційного суду Кіровоградської області від 7 вересня 2005 року вказане
рішення районного суду від 10 березня 2005 року скасовано. По справі ухвалено
нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

На
вказане рішення апеляційного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 подала
касаційну скаргу, в якій ставить питання про його скасування та залишення в
силі рішення Новоукраїнського районного суду від 10 березня 2005 року,
посилаючись на те, що апеляційним судом порушені норми матеріального права та
що його висновки не відповідають
обставинам справи.

Розглянувши
касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду
оскаржуваного рішення апеляційного суду
відсутні.

Районний
суд, постановлюючи рішення про задоволення позовних вимог, виходив з того,
що  позивачка була ч.1еном фермерського
господарства "Парус" , а тому має право

на 1/2  частину майна
фермерського господарства, яке було придбано за рахунок спільних коштів
сторін, як подружжя. Такого висновку суд дійшов, встановивши факт виконання
позивачкою в інтересах фермерського господарства сільськогосподарських робіт,
надання допомоги у придбанні обладнання для майна, передачі під заставу за
кредитними договорами, отримані на підставі яких кошти були використані для
придбання майна фермерського господарства, домоволодіння, що є їх спільною
власністю подружжя.

Проте
суд апеляційної інстанції, правомірно скасував вказане рішення, та зазначив,.
що данні позивачки, як члена фермерського господарства відсутні, в Статуті
Фермерського господарства "Парус", так само, як і відсутні її
письмові заяви про таке з відображенням в господарській книзі місцевою радою,
так як відповідно до вимог Закону України " Про селянське (фермерське)
господарство" в редакції від 20 грудня 1991 року з наступними змінами
(далі - Закон), при створенні одним із членів сім'ї селянського (фермерського)
господарства інші члени сім'ї самостійно приймають рішення про участь в його
діяльності. До того ж позивачка з 1994 року була зареєстрована як суб"єк
підприємницької діяльності і постійно займалася торгівлею, а таке відповідно до
п. 7 ст. 2 Закону унеможливлює її участь у діяльності фермерського господарства
на підставі членства.

За таких
обставин участь позивачки в сільськогосподарських роботах та згода на передачу
під заставу кредитних договорів спільного домоволодіння подружжя, не можна
пов'язувати з її членством в фермерському господарстві, а тому і нема підстав
вважати, що у останньої виникло право власності як на частку майна фермерського
господарства, так і на виділену землю для його діяльності.

Закон в
редакції від 19 червня 2003 року також не дає підстав, для визнання за
позивачкою права власності на частку в майні фермерського господарства, так як
в ньому визначено, що майно, яке передається фермерському господарству для
забезпечення його діяльності, є його власністю.

Таким
чином судова колегія апеляційного суду правомірно визначилась, що факт
перебування сторін у шлюбі і створення під цей час одним із подружжя
фермерського господарства , не створює для іншого подружжя права спільної
власності на це майно, якщо він не є
його ч.1еном .

Враховуючи
наведене, а також те, що докази на придбання спірного майна за спільні кошти
подружжя, або погашення кредиту, за рахунок якого набувалось майно фермерського
господарства, спільними коштами подружжя відсутні, апеляційний суд дійшов
вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно
до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення ухвалене з додержанням
норм матеріального та процесуального права, а передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення відсутні.

Оскільки
з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне
застосування апеляційним судом норм матеріального чи порушення ним
процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну
скаргу.

Керуючись
ст. ст. 332, 336 ЦПК України та Законом України „Про внесення змін до Закону
України „Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ" від 22 лютого 2007 року, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну
скаргу   ОСОБА_1      відхилити, а    рішення
апеляційного суду Кіровоградської області від  7
вересня 2005 р. - залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.