Справа № 2-54/2007
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

16 березня 2007 року. Дергачівський районний суд
Харківської області у

складі:                                     головуючого
судді Піддубного P.M.

при секретарі
Садиковій С.П. розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про  виселення,  зустрічним
позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання права на проживання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про виселення, в якому просила виселити
відповідача з жилого будинку, розташованого за адресою: Харківська область, м.
Дергачі, АДРЕСА_1.

В обґрунтування
своїх вимог посилалась на те, що вказаний жилий будинок належить їй на праві
особистої власності у ^ частині на підставі свідоцтва про право на спадщину за
законом від 12.04.2001р., у Ч частині на підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 19.08.2004р., виданих Дергачівською державною
нотаріальною конторою Харківської області, після смерті її матері ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

У будинку за
вищевказаною адресою зареєстрована та проживає відповідач у справі ОСОБА_2, яка
є дружиною брата позивача ОСОБА_4. Рішенням Київського районного суду м.Харкова
від 06.04.2004р. останнього визнано померлим з ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач
мешкає у спірному будинку, при цьому комунальні платежі не сплачує, має інше
місце можливого проживання - у жилому будинку своєї матері, всупереч вимогам
законної власниці будинку відмовляється у добровільному порядку знятися з
реєстраційного обліку за вказаною адресою та звільнити зазначене жиле
приміщення, чим спричиняє позивачеві перешкоди у користуванні належним їй
нерухомим майном та порушує її права як власниці жилого будинку.

Відповідач
ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1. про визнання права
на проживання, посилаючись на те, що за вищевказаною адресою вона прописана з
29.05.1983р., фактично проживає у будинку з моменту укладення шлюбу з ОСОБА_4.,
зареєстрованого 19.11.1982р., і до теперішнього часу, рішенням Київського
районного суду м. Харкова від 06.04.2004р. її чоловіка визнано померлим, датою
смерті останнього визначене ІНФОРМАЦІЯ_2.

Враховуючи
тривалий термін її постійного проживання у даному будинку, який становить
близько 23 років, вважає, що існують всі підстави для визнання за нею права на
проживання у домоволодінні за вказаною адресою з виділенням частини жилого
приміщення для проживання житловою площею 17,9 кв.м.

В судовому
засіданні ОСОБА_1. та її представник ОСОБА_5 позовні
вимоги підтримала, зустрічний позов не визнала і пояснила, що жилий будинок
АДРЕСА_1 у м. Дергачі Харківської області належав її батькові ОСОБА_6. на
підставі договору дарування, посвідченому 28.03.1957р. Дергачівською державною
нотаріальною конторою Харківської області, після його смерті був успадкований
дружиною померлого - матір'ю позивача ОСОБА_3 і належав останній на підставі
свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13.04.1990р. Дергачівською
державною нотаріальною конторою Харківської області. Мати померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
рішенням Київського районного суду м. Харкова від 06.04.2004р. брат позивача
ОСОБА_4. визнаний померлим, враховуючи дані обставини ОСОБА_1. є єдиною
спадкоємицею зазначеного нерухомого майна після смерті матері та набула права
приватної власності

2

на нього у встановленому законом порядку. Відповідач
у справі ОСОБА_2, не є членом сім'ї власника,
тому безпідставно проживає у згаданому будинку, перешкоджаючи останній як
власниці будинку у користуванні ним для особистого проживання і проживання
членів її сім'ї - чоловіка, сина та невістки, сім'я позивача потребує
поліпшення житлових умов, оскільки до теперішнього часу мешкає у комунальній
квартирі, житлова площа якої складає 24,5 кв.м. Відповідач має інше місце
можливого проживання - у будинку своєї матері, але виселитися у добровільному
порядку відмовляється.

Відповідач
ОСОБА_2 в судовому засіданні свій позов підтримала, позов ОСОБА_1. не визнала,
та пояснила, що зареєстрована у будинку за адресою: Харківська область, м.
Дергачі, АДРЕСА_1, з 29.05.1983р., фактично проживає у ньому з моменту
укладення шлюбу з ОСОБА_4. з 19.11.1982р., її вселення до будинку здійснене зі
згоди колишньої його власниці ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Після визнання чоловіка
померлим з питань оформлення права на спадщину до офіційних інстанцій не
зверталась, іншого місця можливого проживання не має, оскільки після смерті
матері, померлої у 2005р., належний останній жилий будинок заповіданий сестрі
відповідача, яка на даний момент проживає в ньому зі своєю сім'єю.

Представник
відповідача ОСОБА_7. в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 прописана та
постійно проживає у спірному будинку з травня 1983р., її вселення до вказаного
жилого приміщення здійснене на законних підставах.

Свідок ОСОБА_8.
в судовому засіданні пояснила, що проживає на адресою: Харківська область м.
Дергачі, АДРЕСА_2, відповідач у справі проживає у будинку АДРЕСА_1 приблизно з
1982-1984рр., на даний момент ОСОБА_2 мешкає одна, раніше проживала спільно з
чоловіком ОСОБА_4. та свекрухою ОСОБА_3, будівля перебуває у нормальному стані.

Свідок ОСОБА_9 в судовому
засіданні пояснив, що є сином позивача у справі, разом з батьками проживає у
комунальній квартирі за адресою: м. Харків,АДРЕСА_3, розмір належної їм
житлової площі становить 24,5 кв.м., інших помешкань у власності не мають. З
відповідачем у справі відносин не підтримують, остання проживає у будинку
тривалий час, зазначений жилий будинок перебуває у незадовільному стані.

Вислухавши
учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовну
заяву ОСОБА_1. обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом
встановлено, що жилий будинок, розташований за адресою: Харківська область, м.
Дергачі, АДРЕСА_1, належав матері позивача - ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом, виданого 13.04.1990р. Дергачівською державною нотаріальною
конторою Харківської області, після смерті її чоловіка ОСОБА_6.

Згідно свідоцтва
про укладення шлюбу від 19.11.1982р. відповідач у справі ОСОБА_2 перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, згідно відомостей, наведених у домовій книзі,
за вищевказаною адресою крім власниці будинку ОСОБА_3 були зареєстровані: з
20.08.1980р. - її син ОСОБА_4., з 29.05.1983р. -дружина сина ОСОБА_2

ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4. визнаний померлим рішенням Київського районного суду м.
Харкова від Об.04.2004р. з огляду на відсутність відомостей про його
місцезнаходження понад три роки, у свідоцтві про смерть, виданому 27.04.2004р.
міським ВРАЦС Харківського обласного управління юстиції, датою смерті
останнього зазначене ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно  довідки
КП  технічної  інвентаризації  "Інвенрос"  від 2 4.11.2006р. жилий будинок за
вищевказаною адресою зареєстрований на праві приватної власності за позивачем у
справі ОСОБА_1 у частині
на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від

3

12.04.2001р.,
у Н частині - на підставі
свідоцтва про право на спадщину
за заповітом від
19.08.2004р.,
виданих Дергачівською державною
нотаріальною конторою
Харківської області, після смерті її матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до
ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю... Ніхто не може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 4
Закону України "Про власність" власник на свій розсуд володіє,
користується і розпоряджається належним йому майном. Відповідно до ст.48 Закону
України "Про власність" власник може вимагати усунення будь-яких
порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням
володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

Відповідно до
ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності
будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією
власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Беручи до уваги
вищевикладене, враховуючи, що після переходу права власності на згадане
нерухоме майно до ОСОБА_1. відповідач не є членом сім'ї власника будинку,
позивач, маючи потребу у користуванні жилим будинком для свого проживання та
членів своєї сім'ї, фактично позбавлений такого права, суд вважає необхідним
поновити порушене право позивача, виселивши відповідача із займаного жилого
приміщення.

На підставі
викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.4, 48 Закону України
"Про власність", ст. 150 ЖК України, ст.ст.
10,11,27,31,57-60,209,212,215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Виселити ОСОБА_2
з жилого будинку, розташованого за адресою: Харківська область, м. Дергачі,
АДРЕСА_1.

У задоволенні
позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права на проживання відмовити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, апеляційну скаргу -протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.