Справа № 2- 1290/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2007 року Центрально-Міський районний суд
міста Горлівки Донецької області в складі: головуючого судді Федько С.П.,

при секретарі Ковальовій О.Г.,

за участю представника відповідача Державного
підприємства «Артемвугілля» Манженкова М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Артемвугілля» про
зобов'язання видати довідку про середню заробітну плату, відшкодування
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державного підприємства
«Артемвугілля» про зобов'язання видати довідку про середню заробітну плату, в
якому вказав, що з 1980 по 1997 рік він працював на шахті «Кочегарка» підземним
електрослюсарем 5 розряду з важкими шкідливими умовами праці з повним робочим
днем під землею. На цей час являється інвалідом праці, пенсіонером, перейшов на
пенсію за Списком № 1 з важкими та шкідливими умовами праці в 50 років. У
зв'язку з прийняття Закону України «Про пенсійне забезпечення» йому необхідно
зробити перерахунок пенсії. Неодноразово звертався до відповідача з вимогою
видати йому довідку про середній заробіток підземного електрослюсаря 5 розряду
з важкими умовами праці за період 1992-1996 роки по підприємству ДП
«Артемвугілля»., оскільки шахта «Кочегарка» на той час була вже ліквідована та
він вже не працював у зв'язку з травмою. Вважає, що діями відповідача порушені
його конституційні права. Просить зобов'язати відповідача видати йому довідку
про середній заробіток підземного електрослюсаря 5 розряду з важкими умовами
праці за період 1992-1996 роки по підприємству ДП «Артемвугілля» для
перерахунку пенсії.

У судовому засіданні позивач доповнив свої вимоги та
просив зобов'язати відповідача видати йому довідку про середній заробіток
підземного електрослюсаря 5 розряду з важкими умовами праці з повним робочим
днем під землею за період з 01 січня 1992 року по 31 грудня 1996 року по
підприємству ДП «Артемвугілля», мотивуючи їх аналогічно викладеним в позовній
заяві. Крім того, просив стягнути на свою користь 50000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди, оскільки неправомірні дії відповідача негативно
вплинули на стан його здоров'я. В останнє судове засідання не з'явився в
зв'язку з хворобою, у письмовій заяві просив розглянути справу за його
відсутності, вважаючи, що в справі достатньо доказів для задоволення його
вимоги.

Представник відповідача Державного підприємства
«Артемвугілля» Манженков М.М., який діє за довіреністю, проти позову
заперечував, посилаючись на наступне. Згідно із Законами України «Про пенсійне
забезпечення» та «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у
позивача немає законних підстав вимагати вказану довідку. Вказаними Законами та
іншими нормативно-правовими актами, які були прийняті відповідно до цих
Законів, чітко визначений порядок перерахунку пенсії, який не передбачає
врахування даних про середній заробіток по професії, довідку про який вимагає
позивач. Крім того, Державне підприємство «Артемвугілля» взагалі не має
відомостей про середній заробіток підземного електрослюсаря 5 розряду з важкими
умовами праці за вказаний час, оскільки в статистичній звітності середня
заробітна плата по даній професії не відображується. Представник також
зауважив, що підприємство шахта «Кочегарка» не входить до складу ДП
«Артемвугілля», оскільки ввійшла до складу іншого підприємства - Української
державної компанії з реструктуризації підприємств вугільної промисловості
«Укрвуглереструктуризація».

Представник третьої особи Управління пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі міста Горлівки в судове засідання не
з'явився, надав листа, в якому просив розглянути справу за його відсутності.
Позовні вимоги не визнає.

Суд , заслухавши осіб, які беруть участь
у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги
позивача    не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається із змісту позовної заяви, а також пояснень
позивача, довідка про середній заробіток по професії, яку він бажає отримати,
необхідна йому для здійснення перерахунку пенсії.

Відповідно до ст.ст. 27, 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №
1058-5 (далі Закон № 1058) заробітна плата (дохід) за період страхового стажу
до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів
про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством,
а за період страхового стаж починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що
містяться в системі персоніфікації.

Відповідно до ст. 42 Закону № 1058 у разі якщо
застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться
перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.
Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніше як через два роки
після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення
пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої
була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині
першій статті 40 цього Закону, тобто 60 календарних місяців підряд до 1 липня
2002 року та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії
за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим
Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства (ч.2
ст. 27 Закону № 1058).

Відповідно до ст. 65 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 5 грудня 1991 року № 1788-12 , який діяв на час набуття
позивачем права на пенсію за віком, середньомісячний заробіток для обчислення
пенсії береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї
трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи
з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи
до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну
плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за
період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого
обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного
страхування. У разі відсутності відомостей про заробітну плату (виплати, дохід)
у системі персоніфікованого обліку подаються документи про нараховану заробітну
плату (виплати, дохід), видані в установленому законодавством порядку.
Перерахунок пенсії з більш високого заробітку відповідно до ст. 69 Закону №
1788 встановлюється з заробітку, який визначається за 2 роки роботи підряд
після призначення пенсії відповідно до статей 64 - 67 цього Закону.

Згідно зп.п. 7, 13, 14 постанови Правління Пенсійного
фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року до заяви про призначення пенсії
за віком додаються такі документи: ... в) довідка про заробітну плати особи
(додаток 1) за період страхового стажу, а починаючи з 01.07. 2000 року
індивідуальні відомості про особу надаються відділом персоніфікованого обліку
за формою згідно із додатком 2.

До заяви про перерахунок пенсії у зв'язку з урахуванням
страхового стажу та заробітної плати після призначення пенсії, а також в інших
випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються
документи, передбачені підпунктами «б», «в», «г» пункту 7, пунктом 13.

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на
підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про
нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи
організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі
підприємства, установи , організації ліквідовані або припинили своє існування з
інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих
підприємств, установ чи організацій або державними архівними установами.

Отже, проведенням аналізу вищезазначених нормативних
актів встановлено, що для перерахунку пенсії за віком не передбачено надавати
довідку про середній заробіток по професії.
Крім того,  відповідач  не являється
правонаступником     ліквідованої
шахти «Кочегарка», де працював на час оформлення пенсії позивач, а також не є
державною архівною установою.

Звертаючись з вимогою про зобов'язання видати довідку
про середній заробіток по професії, позивач не навів доказів, що відповідач
являється носієм або власником вказаної інформації, як про це визначено Законом
України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року № 2657 (далі Закон № 2657).
Між іншим, з наданої відповідачем форми статистичної звітності випливає, що на
підприємстві не ведеться облік даних по вказаній професії. Відповідно до ст. 9
Закону № 2657 реалізація права на інформацію громадянами не повинна порушувати
громадські, політичні, економічні, соціальні та інші права, свободи і законні
інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Отже, у позивача
немає права вимагати від відповідача надання інформації, якою він не володіє, а
для ДП «Артемвугілля», відповідно, не передбачено обов'язку надавати таку
інформацію позивачу.

Вимагаючи від відповідача відшкодувати начебто заподіяну
моральну шкоду, позивач не навів доказів, як того потребує ст. 49 Закону №
2657, що відповідач вчинив правопорушення в сфері інформаційної діяльності та
завдав у зв'язку з цим матеріальну чи моральну шкоду.

З огляду на викладене, позивач на надав доказів про
наявність підстав для задоволення його позову, його твердження є
необгрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

На підставі вищенаведеного, ст. 65 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 5 грудня 1991 року № 1788-12, ст.ст. 27, 40 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня
2003 року № 1058-5, п. п. 7, 13, 14 постанови Правління Пенсійного фонду
України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, Закону України «Про інформацію» від
02 жовтня 1992 року № 2657-12, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 79, 84, 88, 213,
214, 218,223 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах ОСОБА_1 до Державного підприємства
«Артемвугілля» про зобов'язання видати довідку про середню заробітну плату
підземного електрослюсаря 5 розряду з важкими умовами праці з повним робочим
днем під землею за період з 01 січня 1992 року по 31 грудня 1996 року по
підприємству ДП «Артемвугілля», відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, якщо після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження (десяти днів з дня
проголошення рішення) заяву про апеляційне оскарження не буде подано або якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк встановлений ст. 294 ЦПК України (протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження).

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Донецької
області через Центрально-Міський районний суд міста Горлівки шляхом подання
заяви про оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.