РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

Справа № 2-305-07

17 липня 2007 року Краснолиманський міський суд Донецької
області у складі:

головуючого судді   - Шавиріної Л.П.

при секретарі           -
Подосельник Л.М.

розглянувши у  судовому засіданні у
м. Красний Лиман за участю позивача, його
представника адвоката ОСОБА_1, відповідача справу за позовом ОСОБА 1 до
ОСОБА 2 про стягнення вартості неякісного товару та відшкодування моральної
шкоди, суд -

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2007
року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення вартості
неякісного товару та відшкодування моральної шкоди, який у судовому засіданні
підтримав повністю і суду показав, що 16 листопада 2004 року він придбав у
відповідача, який займається підприємницькою діяльністю, музичний центр «LG Electronics
-LM-K2930» вартістю 2174
грн. При цьому на товар було надано гарантійний строк 12 місяців. На протязі
гарантійного строку музичний центр 3 рази виходив з ладу і відповідач
ремонтував його, але оплати з нього за це не брав. У зв»язку з цим 22 вересня
2005 року відповідач подовжив строк гарантії на 24 місяці, про що вилав
додатковий гарантійний талон. Після цього центр ще 2 рази виходив з ладу і з
червня місяця 2006 року перебуває у відповідача, бо на його вимогу забрати
центр після ремонту, позивач відмовився це зробити вважаючи, що товар не
придатний до експлуатації'. Просив розірвати договір купівлі-продажу та
стягнути з відповідача на його користь вартість центру в сумі 2174 грн.,
моральну шкоду в сумі 1600 грн., судові витрати по оплаті інформаційно-технічних
витрат в сумі ЗО грн. та за правову допомогу в сумі 400 грн.

Відповідач суду
показав, що є приватним підприємцем і займається реалізацією товарів, у тому
числі і електропобутових. Дійсно 16 листопада 2004 року позивач придбав у нього
музичний центр «LG Electronics -LM-K2930»
вартістю 2174 грн., на який було надано гарантійний строк 12 місяців. При цьому
позивачу було роз»яснено, що відтворювати неліцензійні диски на центрі не можна
як і допускати постійну роботу центру на максимальній гучності. На протязі
гарантійного строку музичний центр декілька разів виходив з ладу, але недоліки
були неістотні - відклеєння тканини на динаміку, збій програми дисководу,
ремонт дисководу. Відповідно до вимог виробника і наданого ним в додатку до
гарантійного талону переліку авторизованих сервісних центрів LG, гарантійний
ремонт апарату він проводив безкоштовно у філії' «Імпорт сервісу», яка належить
ПП ОСОБА 3 і знаходиться в м АДРЕСА 1 У зв»язку з тим, що під час гарантійного
строку центр декілька разів виходив з ладу 22 вересня 2005 року він подовжив
строк гарантії' на 12 місяців. У липні місяці 2006 року в музичному центрі
знову була поломка - на цей раз була відсутня настройка з пульту дистанційного
управління. Він пропонував позивачу разом з ним поїхати до сервісного центру
для перевірки якості музичного центру, але позивач відмовився. Останній недолік
також був усунутий. Після чого відповідач забрав музичний центр з сервісного
центру. Але позивач відмовляється забирати його незважаючи на письмове попередження
і те, що центр придатний до експлуатації відповідно до його цільового
призначення. Вважає, що він виконав усі вимоги законодавства і права споживача,
тобто права позивача нічим не порушив. Тому просив позивачу повністю відмовити
у задоволенні позову.

Дослідивши
зібрані по справі докази суд встановив, що 16 листопада 2004 року позивач
придбав у відповідача ,   музичний центр
«LG Electronics -LM-K2930»
вартістю 2174

2

грн.,
строк гарантії на який виробником встановлено 12 місяців, а безоплатний ремонт - 36
місяці. При цьому позивача було ознайомлено з умовами гарантії' (а.с.7-9).

У зв»язку з тим,
що на протязі гарантійного строку товар декілька разів виходив з ладу і
перебував у ремонті, відповідачем відповідно до вимог ч.5 ст.13 Закону України
«Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року 22.09.2005 року
обґрунтовано було збільшено гарантійний термін на 12 місяців.

При цьому суд
приходить до висновку про те, що в судовому засіданні добуто достатньо доказів
вважати, що гарантійний строк було продовжено саме на 12 місяців, а не на 24 бо
в гарантійному талоні від 22.09.2005 року досить чітко видно, що друкований
текст виправлено вручну, при цьому будь-які письмові пояснення відповідача
відносно виправлення в документі відсутні(а.с. 10,24). Крім того суд знаходить
обґрунтованим та таким, що відповідає дійсності пояснення відповідача в цій
частині про те, що він не міг продовжити позивачу термін гарантії' на 24
місяці, бо самим виробником такий термін на свій товар встановлено 12 місяців
-тобто до 22.09.2006 року(а.с.9зв.).

Відповідно до
ч.1 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» від 1 грудня 2005 року та
ч.3 ст.680 ЦК України
якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред'явити
вимогу у зв»язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього терміну,
у строки встановлені законодавством.

А ст. 681 ЦК України
встановлює, що до вимог у зв»язку з недоліками проданого товару застосовується
позовна давність в один рік, яка обчислюється від дня виявлення недоліків у
межах строків, встановлених статтею 680 ЦК
України, а якщо на товар встановлено гарантійний строк, - від дня виявлення
недоліків у межах гарантійного строку - тобто до червня-липня 2007 року.

Судом
встановлено, що недолік позивачем було виявлено в червні-липні 2006 року. Тобто
позивач звернувся до суду у встановлені строки.

Обґрунтовуючи
свої позовні вимоги про розірвання договору та повернення сплаченої за товар
грошової суми, позивач посилається на п.»д» ст. 14 Закону України «Про захист
прав споживачів» від 12.05.1991 року, вказуючи що відповідач порушив умови
договору купівлі-продажу та його права бо самостійно виконував гарантійний
ремонт, продовжив гарантійний строк і відмовляється розірвати договір.

Між тим на
момент дії' гарантійного строку, встановленого відповідачем додатково, лише під
час якого у позивача може виникнути право звернення до суду з позовом про
захист своїх прав в зв»язку з виявленими в цей строк недоліками товару, і на
момент звернення до суду з позовом діє Закону України «Про захист прав споживачів»
в редакції' від 1 грудня 2005 року. А для звернення до суду з позовними
вимогами на підставі Закону в редакції' від 12.05.1991 року позивачем пропущено
строк, встановлений ст.14 вказаного закону та ст.ст.680,681 ЦК України, бо він
закінчився в серпні місяці 2006 року (а.с.9,26).

Відповідно до
ст. 8 Закону в редакції від 1.12.2005 року розірвання договору та повернення
сплаченої за товар грошової суми можливо лише в разі виявлення протягом
встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини
виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації' товару.

Пункт 12 ст.1
вказаного закону встановлює значення терміну істотний недолік - це «недолік,
який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його
цільового призначення, виник з вини виробника, після його усунення проявляється
знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з
нижченаведених ознак : а) він взагалі не може бути усунутий ; б) його усунення
потребує понад чотирнадцять календарних днів ; в) він робить товар суттєво
іншим, ніж передбачено договором.

Відповідно до
ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. При цьому
кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Судом
встановлено, що відповідач виконав умови договору (гарантії) в частині проведення
ремонту гарантійного товару безкоштовно, у встановлені строки і   виключно в

3

авторизованому сервісному центрі,
яким на території Донецької області є «Імпорт сервіс» (а.с.9,25,55).

Крім того,
відповідно до висновку спеціаліста сервісного центра музичний центр, який
належить позивачу, не має істотних недоліків відповідно до вимог п.12 ст.1
закону, бо всі недоліки, у тому числі і той, який виник під час гарантійного
строку, усунуто на протязі двох календарних днів, він не зробив товар суттєво
іншим, ніж передбачено договором, товар відремонтовано і він придатний до
експлуатації' (а.с.38,54).

Тобто в судовому
засіданні відповідач довів, що під час гарантійного строку в проданому ним
товарі не виявлено істотних недоліків, які виникли з вини виробника.

Позивач в свою
чергу не надав суду інших доказів, які б спростовували заперечення відповідача
та надані ним докази.

Тому суд вважає,
що позивач довів, лише те, що протягом встановленого гарантійного строку в
товарі було виявлено недоліки, але вони відповідно до закону не є істотними,
тому згідно до абзацу 1 ч.1 ст.8 Закону він не має права на розірвання договору
та повернення сплаченої за товар грошової суми.

Також суд
вважає, що позивачем не доведено порушення відповідачем його прав як споживача
бо він відповідно до закону надав позивачу гарантійний строк на проданий товар
згідно гарантійних умов виробника, продовжив вказаний строк у зв»язку з
перебуванням товару у ремонті, виконував ремонтні роботи безкоштовно і у
відповідному авторизованому сервісному центрі. А також ознайомив позивача з
умовами гарантії, попереджав про неможливість під час експлуатації центру
підключати до нього інші, не передбачені у комплектності, пристрої,
відтворювати неліцензійні диски, пропонував проїхати до сервісного центру для
перевірки якості товару з використанням ліцензійних дисків. Але позивач вказані
попередження не виконував бо в судовому засіданні не заперечував, що
користувався нелідензійними дисками, підключав до центру інші акустичні
колонки, які не перебували у комплектності з ним, від перевірки якості
відмовився.

А тому позовні
вимоги позивача в частині розірвання договору та повернення сплаченої за товар
грошової суми в розмірі 2174 грн. задоволенню не підлягають.

Виходячи з
цього, не обгрунтованими, а також такими, що не підлягають задоволенню суд
вважає і позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди в сумі
1600 грн., бо відповідно до ст. 22 Закону бо питання про відшкодування
моральної шкоди споживачу вирішується судом лише при задоволенні вимог споживача.

На підставі
статті 88 ЦПК України лише стороні, на користь якої постановлено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові
витрати. А тому і в частині відшкодування судових витрат в сумі 400 грн.
позивачу слід відмовити повністю.

Керуючись
ст.ст.13,14 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року,
ст.ст. 1,8,22 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції від 1
грудня 2005 року, ст.ст.680,681 ЦК
України, ст.ст.10,11,60,88,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

ОСОБА 1
відмовити у задоволенні позову до ОСОБА 2 про стягнення вартості неякісного
товару та відшкодування моральної шкоди у зв»язку з відсутністю підстав.

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський
міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги
або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення
виготовлено у нарадчій кімнаті у 1 примірнику.