Справа № 9кв-711/2007 року                                           Головуючий
14                                                                       Шпак Г.Ф..
апеляційній інстанції Рибалка В.Г.
касаційній інстанції Качан О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
листопада 2007 року                                                                                м.
Черкаси

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області
у складі

головуючого:
Адаменко Л.В.

суддів: Ювшина
В.І., Магди Л.Ф., Качана О.В., Бородійчука В.Г.

розглянувши
у судовому засіданні в місті Черкаси справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
захист честі, гідності, ділової репутації, стягнення 1600 грн моральної шкоди
за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області від 28 листопада 2005 року та ухвалу апеляційного суду
Сумської області від 31 січня 2006 року,

встановила:

ОСОБА_1
звернувся до суду із зазначеним позовом та вказує, що 27.01.2005 року в період
з 11 до 12 години ОСОБА_2 в Шосткинському районному відділенні «Енергозбут», де
позивач працює юрисконсультом, поширила про нього недостовірну інформацію, що принижує
його честь, гідність та ділову репутацію. Внаслідок поширення такої інформації
серед колег по роботі йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних
хвилюваннях, незручності та неспокої. Просить суд визнати висловлювання
відповідачки в його адресу, як такі, що принижують його честь, гідність і
ділову репутацію, стягнути с відповідачки моральну шкоду, яку він оцінює в 1600
грн та зобов'язати її публічно вибачитись перед ним.

Рішенням
Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2005 року
позов задоволено. Визнано висловлювання відповідачки 27.01.2005 року в
приміщенні райвідділу "Енергозбуту" на адресу позивача такими, що
принижують його честь, гідність і ділову репутацію, зобов'язано відповідачку
вибачитись  перед позивачем в  приміщенні прийомної начальника райвідділу

"Енергозбуту"  в
присутності свідків,  стягнуто на
користь  позивача  1600 грн моральної шкоди та судові витрати.

Ухвалою
колегії суддів апеляційного суду Сумської області від 31 січня 2006 року апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилено, а рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від 31 січня 2006 року, справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції. Підставою касаційного оскарження вказує
на не повне встановлення судами обставин справи, порушення норм матеріального
та процесуального права. Зокрема вказує, що матеріалами справи не доведено, а
судами не встановлено факту приниження нею позивача при обставинах наведених у
позовній заяві.

Колегія
суддів вважає, що касаційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи
із наступного.

Відповідно
до вимог ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та
обґрунтоване доказами, які досліджені в судовому засіданні, в рішенні суд
зобов'язаний вказати встановлені судом обставини та відповідні їм
правовідносини. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги
цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив
справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України.

Рішення
Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2005 року
вказаним вимогам закону не відповідає.

Звертаючись
до суду позивач ОСОБА_1 в позовній заяві навів обставини за яких, на його
думку, було посягання на його честь і гідність, мотиви звернення до суду, навів
перелік слів та висловлювань відповідачки на свою адресу, які він вважає
такими, що ганьблять його честь, гідність та ділову репутацію.

Відповідно
до вимог ст. 214, 215 ЦПК України, п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 28.09.1990 року "Про застосування судами законодавства, що
регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та
організацій" при постановленні рішення суд має вирішити питання: чи мали
місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги, якими доказами вони
підтверджуються, мотиви з яких суд вважає встановленою наявність або
відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги, чи були порушені права,
свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а при
задоволенні позову суд в резолютивній частині рішення має зазначити, які саме
відомості визнано такими, що не відповідають дійсності та порочать честь і
гідність позивача, вказати на спосіб спростування, визначити строк, протягом
якого воно має бути здійснене. Суд першої інстанції не зазначив ні в
мотивувальній, ні в резолютивній частині рішення які саме відомості визнано
такими, що порочать честь і гідність позивача, його ділову репутацію.

В
рішенні суду не вказано, чи відповідають дійсності обставини викладені в позові
- факт висловлювання на адресу позивача словами, вказаними в позовній заяві. В
касаційній скарзі відповідачка посилається на недоведеність матеріалами

справи та
рішенням суду факту висловлювання нею на адресу позивача вказаними в позові
словами. Порушивши вимоги процесуального закону та не встановивши в рішенні
суду фактів викладених у позовній заяві, суд першої інстанції позбавив
можливості суди апеляційної та касаційної інстанцій перевірити законність та
обґрунтованість висновків суду стосовно заявлених позовних вимог.

Обираючи
спосіб захисту порушених прав суд послався на вимоги ст. 16 ЦК України. Проте
публічне вибачення в певному місці ст. 16 ЦК
України не передбачено, інші способи захисту можуть бути встановлені
договором або законом. Договірні відносини між сторонами відсутні. Зобов'язавши
відповідачку вибачитись перед позивачем в приміщенні прийомної начальника
райвідділу "Енергозбуту" в присутності свідків, суд не вказав норму
закону, якою передбачено таке зобов'язання.

Апеляційний
суд переглядаючи рішення суду першої інстанції вказані порушення норм
матеріального та процесуального права не врахував.

Відповідно
до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Оскільки судами обох
інстанцій не встановлено дійсні обставини, матеріали справи підлягають
направленню до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Керуючись
Законом України від 22 лютого 2007 року № 697-V «Про
внесення змін до Закону України «Про судоустрій України» щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ», підпунктом 2 пункту 3 розділу VII
«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій України»
ст.ст. 323, 332, 336, 338 ЦПК України, ст. 302 ЦК України, колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Черкаської області

ухвалила:

касаційну скаргу
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2005 року
та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 31 січня 2006 року скасувати.

Матеріали
справи направити до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області для
розгляду по суті.

Ухвала
оскарженню не підлягає.