Справа № 2 -2233/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2007р.                         Бориспільський
міськрайонний суд Київської області

в складі
головуючого судді Левченка А.В.

при
секретарі                        Банасько
І.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Борисполі цивільну справу за ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 про
виселення,

встановив:

13.07.2007
року позивач звернувся з зазначеним позовом до суду. В обгрунтування своїх
вимог позивач послався на те,  що згідно
свідоцтва про право на спадщину за заповітом,
виданого Бориспільською районною нотаріальною конторою ІНФОРМАЦІЯ_2 року
та зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме в Бориспільському БТІ
ІНФОРМАЦІЯ_3року,  він являється
власником домоволодіння,  розташованого
вАДРЕСА_1. Вказане домоволодіння він успадкував після смерті матері
ОСОБА_3,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Після смерті матері він став розпоряджатись спадковим майном,  вступив в управління та користування ним.  В подальшому він подав заяву в нотаріальну
контору про прийняття спадщини і готувати документи для оформлення свідоцтва
про право на спадщину за заповітом.  В
цей період ОСОБА_2 попросив його дати йому дозвіл тимчасово пожити в його
будинку. Оскільки в будинку на той час проживав лише його батько,  позивач дав згоду відповідачу пожити
тимчасово в будинку без стягнення плати за користування будинком,  при цьому його було попереджено,  що на першу вимогу він повинен виселитися.
Влітку він хотів з сім'єю переїхати жити в свій будинок.,  однак,
відповідач заявив йому,  що не
дасть йому змоги жити в будинку. На його неодноразові прохання добровільно
виселитися відповідач не реагує. В зв'язку з цим просить виселитиОСОБА_2 з його
будівлі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач
ОСОБА_2 позов не визнав повністю. При цьому він пояснив,  що його батько попросив у позивача,  щоб він пожив в будинку. З липня 2006 року
заселився в будинокАДРЕСА_1та вважає,  що
має право на спірний будинок,  оскільки
це право має його батько та брат його батька,
оскільки вони народились і проживали в цьому будинку,  хоча право власності він та його батько з
дядьком не оспорювали. Також він не виселяється з будинку тому,  що його батько сказав,  щоб він там жив на правах власника.

Свідок
ОСОБА_4 суду показав,  що він попросив
батька позивача,  щоб його син позив в
будинку,  він дав згоду разом із
позивачем.  Його син заселився в спірний
будинок у травні-червні,  за користування
даним будинком плати не справляв. Він вважає,
що позивач повинен ділитися даним будинком,  так як він його не будував,  заповіт він не оскаржував.

Суд,  заслухавши пояснення позивача,  відповідача,
свідка,  дослідивши письмові
докази по справі,  вважає,  що позов підлягає задоволенню виходячи з
наступних підстав.

Згідно
свідоцтва про право на спадщину за заповітом,
виданого Бориспільською районною нотаріальною конторою від ІНФОРМАЦІЯ_2
року та зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме з Бориспільським
БТІ ІНФОРМАЦІЯ_3року,  позивач являється
власником домоволодіння,  розташованого
вАДРЕСА_1 Вказане домоволодіння він успадкував після смерті матері
ОСОБА_3,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року,  (а с.  4, 5). Він є єдиним власником дама володіння.

З
травня-червня 2006 року за згодою позивача та його батька,  відповідач став проживати в спірному
помешканні,  як тимчасовий жилець. В
даному помешканні він не прописаний,  за
проживання він не платив нікому. В подальшому на вимогу позивача звільнити його
будинок,  відповідач звільнити
відмовився.

Згідно  ст.
48. Закону України „Про власність" власник вправі вимагати усунення
будь-яких перешкод в реалізації свого права власності. Позивач вважає,  що відповідачі по справі перешкоджають йому
користуватись його власністю.

Статтею
98 ЖК встановлено,  що наймач жилого
приміщення та члени його сім'ї,  які
проживають разом з ним,  можуть за взаємною
згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні,  що є в їх користуванні,  інших осіб без стягнення плати за
користування приміщенням (тимчасових жильців),
в тому числі опікуна чи піклувальника,
який не є членом сім'ї наймача.
Тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї,  які

2

проживають разом з ним,  зобов'язані
негайно звільнити приміщення,    а   в
разі   відмовлення   -
підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого
приміщення.

Оскільки
позивач по справі є власником будинку,  а
відповідач проживає тимчасово в його будинку,
він має право вимагати у відповідача негайно звільнити приміщення. За
таких обставин відповідач підлягає виселенню з будинку АДРЕСА_1 без надання
іншого жилого приміщення ,  як тимчасовий
жилець.

На
підставі наведеного,  керуючись:  ст.  48
Закону України „Про власність",
ст.  98 ЖК України,   ст.
ст.  10,  11,
212, 213, 215 ЦПК суд,

вирішив:

позов
задовольнити повністю. Виселити ОСОБА_2з будинку № АДРЕСА_1 без надання іншого
жилого приміщення.

Рішення
суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через
Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення та наступної подачі
апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження