Справа
№ 2-7/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2007 року
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого    - судді Чумак Т.А.

при секретарі      Курічовій В.М. ,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.  Апостолове справу за позовом
ОСОБА_1   до   ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

01.04.03 року позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позову позивач в судовому засіданні
пояснив,  що 05 листопада 2001 року
сталася дорожньо-транспортна пригода за участю відповідачів,  які керували транспортними засобами. В
результаті даної ДТП він отримав тяжкі тілесні ушкодження. З даними тілесними
ушкодженнями він неодноразово проходив курс лікування та переніс декілька
операцій. На лікування було витрачено 3634,
2 гр. З моменту скоєння ДТП відповідач ОСОБА_2 відшкодував йому 700
гр.,  в зв»язку з чим зменшує свій позов
на вказану суму. Просить стягнути з відповідачів завдану йому матеріальну
шкоду,  яка складається з витрат на
лікування в розмірі 2934,  2 гр. та
витрат за транспортні послуги в розмірі 1614 гр. Внаслідок завданих ушкоджень
він є інвалідом 2-ї групи та частково втратив професійну працездатність. На
протязі тривалого часу він відчуває фізичний біль. Отриманні тілесні ушкодження
змінили його звичайний спосіб життя,  що
примушує докладати додаткових зусиль для організації життя. Все це сталося з
вини відповідачів,  тому просить стягнути
з них в солідарному порядку моральну шкоду в розмірі 10000 гр. та витрати по
справі. Вважає,  що цивільну
відповідальність повинні нести обидва відповідачі,  оскільки вони були учасниками ДТП.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав та пояснив,  що він дійсно винен у скоєному та згоден
відшкодовувати завдану матеріальну та моральну шкоду.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні 22.01.04 року
позов не визнав та пояснив,  що в той
день він їхав в автомобілі разом з ОСОБА_4. На перехресті сталася
дорожньо-транспортна пригода,  в
результаті якої постраждав ОСОБА_1. Винним у ДТП визнано ОСОБА_2,  тому він позов не
визнає.

В судове засідання 20.02.07 року відповідач ОСОБА_3 не
з»явився,  про дату та час слухання
справи повідомлений належним чином (а.с. 76).

Суд,  заслухавши
сторони,  їх представників,  дослідивши матеріали справи,  вважає,
що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

ст.  440 ЦК України (в редакції 1963 р.) шкода,
завдана особі чи майну громадянина,
підлягає відшкодуванню особою,  що
завдала шкоду,  в повному обсязі.
Особа,  що завдала шкоду,  звільняється від її відшкодування,  якщо доведе,
що шкода завдана не з її вини.

У відповідності до
ст.  440-1 ЦК України моральна (немайнова) шкода,  завдана громадянину діяннями іншої
особи,  яка порушила законні права,  відшкодовується особою,  що завдала шкоду,  якщо вона не доведе,  що моральна шкода завдана не з його вини.
Розмір шкоди

визначається судом з урахуванням суті позовних
вимог,  характеру діянь особи,  що завдала шкоду,  фізичних та моральних страждань потерпілого.

ст.  ст.
450,  451 ЦК України
передбачено,  що організації та громадяни,  діяльність яких пов»язана з підвищеною
небезпекою для оточуючих (власники автомобілів та ін.),  зобов»язані відшкодувати шкоду,  завдану джерелом підвищеної небезпеки,  якщо не доведуть,  що шкода виникла внаслідок непоборної сили чи
умислу потерпілого. Особи,  що сумісно
спричинили шкоду,  несуть солідарну
відповідальність перед потерпілим.

П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від
27.03.92 року № 6 (зі змінами) передбачено,
що особи,  які спільно заподіяли
шкоду,  тобто заподіяли неподільну шкоду
взаємопов»язаними,  сукупними діями,  несуть солідарну відповідальність перед
потерпілими. У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки
за шкоду,  заподіяну внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам.

В судовому засіданні встановлено,  що ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в
Апостолівській ЦРЛ та 1-й міській лікарні м.
Кривий Ріг з діагнозом «Відкритий уламковий перелом обох кісток правої
гомілки в середній треті зі зміщенням,
закритий перелом правої стегнової кістки зі зміщенням,  травматичний шок 2  ст. »,
за весь період лікування витрачено кошти на придбання медичних
препаратів на загальну суму 2214,  04 гр.
(а.с. 6-7,  10,  12-14,
16,  56-58).

Згідно довідки Апостолівської ЦРЛ встановлено,  що ОСОБА_1 знаходився на лікуванні і
потребував додаткового харчування та приймав таблетки з біокальцієм,  біоцивен,
хітозан (а.с. 8).

З довідки Криворізької міської лікарні № 1
встановлено,  що ОСОБА_1 було придбано
таблетки з біокальцієм,  біоцивен,  хітозан на загальну суму 613,  2 гр. (а.с. 9).

З розписки від 25.08.03 року встановлено,  що ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 700 гр. в
рахунок відшкодування матеріальної шкоди (а.с. 26).

Згідно довідки Криворізької міської лікарні № 1 хворому
ОСОБА_1 для анестезіологічного забезпечення оперативних втручань використано
медичні препарати на загальну суму 577,
56 гр. (а.с. 32-33).

З висновку експерта № 290 від 19.10.06 року
встановлено,  що у ОСОБА_1 виявлено
помірно виражене обмеження згинання у правому колінному суглобі у межах 15-20
градусів ,  що відповідає на даний момент
20% втрати професійної працездатності (а.с. 68-72).

Вироком Апостолівського районного суду від 12.03.03 року
ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч.2  ст.  286 КК України. З вироку встановлено,  що 05.11.01 року сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_3,  в
результаті якої ОСОБА_1 завдано тяжкі тілесні ушкодження (а.с. 74-75).

При огляді кримінальної справи № 1-195-03 р. по
обвинуваченню ОСОБА_2 встановлено,  що
ОСОБА_3 керував автомобілем марки ВАЗ-2107,
р/н НОМЕР_1,  на підставі
доручення від 13.04.99 року.

Згідно квитанції від 21.09.06 року ОСОБА_1 сплачено 740,
55 гр. за проведення комісійної експертизи (а.с. 77).

Таким чином,  в
судовому засіданні встановлено,  що
відповідачі завдали матеріальну шкоду позивачу в результаті
дорожньо-транспортної пригоди на суму 3404 гр. 80 коп. ( 2214, 04 гр. + 613, 2
гр. + 577, 56 гр.). Вказана сума матеріальної шкоди підлягає солідарному
стягненню з відповідачів,  тобто по 1702
гр. 40 коп.3 кожного. Враховуючи,  що
відповідачем ОСОБА_2 відшкодовано позивачу 700 гр.,  розмір матеріальної шкоди,  яка підлягає стягненню з ОСОБА_2,  складає 1002 гр. 40 коп. Незаконними діями
відповідачів позивачу було завдано моральних страждань,  оскільки позивачу було завдано тяжкі тілесні
ушкодження,  з якими він тривалий час
лікувався,  переніс декілька
операцій,  до теперішнього часу відчуває
фізичний біль. Позивач частково втратив професійну працездатність. Вказані
обставини вимагають від позивача додаткових зусиль для організації свого
життя.  Все це відбулося з вини
відповідачів,

в
зв"язку з чим з відповідачів підлягає стягненню солідарно
моральна шкода. Суд вважає,  що
достатньою сумою для відшкодування моральної шкоди є 6 000 гр.

Також з відповідачів підлягають стягненню судовий збір
(державне мито) на користь держави в розмірі 51 гр.,  витрати за надання правової допомоги в
розмірі 300 гр. та витрати за проведення судово-медичної експертизи в розмірі
740, 55 гр. Також з відповідачів підлягають стягненню витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гр. на користь
ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів витрат за
транспортні послуги задоволенню не підлягають,
оскільки стягнення таких витрат не передбачено чинним законодавством.

Керуючись  ст.
ст.  10, 11,  60,  209,
213,  215 ЦПК України,  суд

вирішив:

Позов задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в
розмірі 1002 гр. 40 коп.,  моральну шкоду
в розмірі 3 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в
розмірі 1702 гр. 40 коп.,  моральну шкоду
в розмірі 3 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь
ОСОБА_1 витрати по справі - витрати за надання правової допомоги в розмірі 300
гр.,  витрати за проведення експертизи в
розмірі 740 гр. 55 коп.,  всього в
розмірі 1040 гр. 55 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь ТУ ДСА в
Дніпропетровській області в розмірі ЗО гр. та державне мито (судовий збір) в
розмірі 51 гр.

В іншій частині позову
відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд
Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд. Заява про
апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів
після подачі заявидро апеляційне оскарження.