Справа №   2-1515/ 2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2007 року Києво-Святошинський районний суд в
складі головуючого судді Дубас
Т.В. ,  при секретарі
Рудіч М.  П. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовами
ОСОБА_1доОСОБА_2,  ОСОБА_3,  треті особи ОСОБА_4 державне комунальне
підприємство «Новосілки»,  відділ
паспортної реєстраційно-міграційної роботи Києво-Святошинського РУ ГУ МВС
України у Київській області,  про
визнання такими,  що втратили право
користування жилими приміщеннями,  -

встановив:

У березні 2007 року ОСОБА_1. звернулася до суду з
позовами до свого батька та брата про визнання такими,  що втратили право користування жилим
приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 з підстав,
передбачених  ст.  ст.  71,  72 ЖК України.

В позовних заявах зазначила,  що вказана трикімнатна квартира жилою площею
41,  4 кв.м була надана батькові на сім»ю
в складі 4-х чоловік,  в тому числі й
позивачки,  у 1971 році. Квартира не
приватизована,  знаходиться на балансі
державного комунального підприємства «Новосілки». БратОСОБА_3. з 1988 року не
проживає у спірній квартирі,  так як
створив свою сім»ю,  забрав особисті речі
з квартири і з цього часу проживає у м. Києві. БатькоОСОБА_2 не проживає у
спірній квартирі з 1986 року,  так як
також створив нову сім»ю з ОСОБА_5 і переїхав проживати до нової дружини у м.
Вишневе. Із зазначеного часу відповідачі не проживають у спірній квартирі,  не здійснюють витрат на її утримання,  у спірній квартирі проживає сім»я
позивачки,  тому позивачка просила
визнати відповідачів такими,  що втратили
право на житло у спірній квартирі та зняти їх з реєстрації.

Ухвалою   Києво-Святошинського районного суду
Київської області обидва позови об»єднані в одне провадження.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги
та уточнила їх правові підстави. Просила визнати відповідачів такими,  що втратили право користування жилими
приміщеннями в спірній квартирі з часу вибуття їх на інше постійне місце
проживання,  тобто з підстав,  передбачених
ст. 107 ЖК України,  та зняти їх з
реєстрації.

ВідповідачОСОБА_2. позов не визнав,  хоча не заперечує,  що з 1986 року проживає у м. Вишневе на жилій
площі дружини. Посилається на те,  що
дочка змінила вхідні двері у квартирі і забрала у нього ключ від дверей.

ВідповідачОСОБА_3. в судове
засідання не з»явився про день слухання справи повідомлений.

Вислухавши пояснення сторін,  показання свідків,  дослідивши письмові докази,  суд вважає,
що позови підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог
ст. 107 ЖК України наймач або член його сім»ї,  який вибув на інше постійне місце
проживання,  втрачає право користування
жилим приміщенням з дня вибуття,
незалежно від пред»явлення позову про це.

Згідно  ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень,  крім випадків,  встановлених
ст. 61 цього кодексу.

Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови « Про
деякі питання,  що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року
роз»яснив,  що на ствердження вибуття суд
може брати до уваги будь-які фактичні дані ,
які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання
(повідомлення про це в листах,
розписка,  переадресація
кореспонденції,  утворення сім»ї в іншому
місці,

перевезення майна в інше жиле приміщення,  виїзд в інший населений пункт,  укладення трудового договору на невизначений
строк тощо

З матеріалів справи встановлено,  що 21 вересня 1971 року ОСОБА_2 на сім»ю в складі 4-х чоловік було надано трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1,  житловою площею 41, 4
кв.м.

Згідно довідки від 9 січня 2006 року на вказані жилій
площі зареєстровані позивачка,
відповідачі та двоє двітей позивачки. Як вбачається з акту обстеження
житлових умов від 14 червня 2006 року на спірній площі прожи ває сім»я
позивачки в складі 5-ти осіб,
відповідачі на спірній площі не проживають. Судом встановлено,  що в зв»язку з створенням нових сімей
відповідачі вибули на інше постійне місце проживання:ОСОБА_3. - з 1988
року,  останнє відоме місце проживання у
АДРЕСА_1, ОСОБА_2. - з 1986 року,
проживає у даний час у АДРЕСА_2.

Ці обставини стверджуються поясненнями показаннями
свідків та письмовими доказами,  які суд
оцінює відповідно до вимог  ст.  212 ЦПК України.

За таких обставин суд вважає доведеними позовні вимоги
про те,  що відповідачі перейти на інше
постійне місце проживання,  а тому
втратили право користування жилими приміщеннями в спірній квартирі з часу їх
вибуття. Тому суд визнає відповідачів такими,
що втратили право користування жилими приміщеннями в спірній квартирі з
підстав,  передбачених  ст. 107 ЖК України та зобов»язує відділ
паспортної реєстраційно-міграційної роботи Києво-Святошинського РУ ГУ МВС
України у Київській області зняти їх з реєстрації за вказаною адресою.

На підставі  ст. 107 ЖК України,  керуючись
ст.  ст.  60,
212 - 215,  218ЦПК України,  суд -

вирішив:

:

Позови задоволити.

ВизнатиОСОБА_2,  ОСОБА_3 такими,  що
втратили право користування жилими приміщеннями у квартирі АДРЕСА_1.

Зобов»язати відділ паспортної реєстраційно-міграційної
роботи Києво-Святошинського РУ ГУ МВС України
у Київській області зняти з реєстраціїОСОБА_2,
ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.