Справа № 2-466/2007 року
Рішення

Іменем  України

06 серпня 2007 року                                                                             м.  Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський
суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді                     Горейко
М. Д.

секретаря                                    Семенюка
О.Ю.

за участю представника позивача по довіреності №1726 від
18.07.2006 р. ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом Страхового
товариства з додатковою відповідальністю „Глобус" до ОСОБА_2 про відшкодування
шкоди в порядку регресу,  -

встановив:

Страхове товариство з додатковою відповідальністю
„Глобус" звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в
порядку регресу,  посилаючись на те,  що між сторонами 15.09.2005 року укладено договір
обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних
засобів,  який діяв до 14.09.2006 року. В
результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2 14.05.2006 року сталась ДТП,  внаслідок якої
пошкоджений транспортний засіб марки ВАЗ 21061 під керуванням ОСОБА_3.
Позивачем відшкодовано останньому вартість спричиненої шкоди,  за мінусом встановленої франшизи,  в сумі 11837 грн. 74 коп.3гідно ч.1  ст.
1191 Цивільного Кодексу України особа,
яка відшкодувала шкоду,  завдану
іншою особою,  має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги
підтримав по мотивах,  викладених в
позовній заяві. Просив винести рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідач в судовому засіданні не визнав позовних
вимог,  посилаючись на те,  що позивач помилково дійшов висновку,  що допущені ним порушення п. 2.З.а,  2.3.6 Правил
дорожнього руху,  є безпосереднім
наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу
існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Доказу,  який свідчив би про порушення ним п. п.
31.4.1 п.31 наведених Правил позивачем не наведено. Він,  будучи приватним перевізником,  займався пасажирськими перевезеннями на
мікроавтобусі Мерседес
Бенц 609 D,  і згідно
Договору від 20.01.2006 року,  укладеного
між ним та ВАТ «Таксопарк»,  останній
зобов'язувався своїм персоналом проводити огляд транспортного засобу для
запобігання виникнення несправностей. При виявленні технічної несправності
транспортного засобу механік ВАТ забороняв його експлуатацію з відповідним
записом про це в дорожньому листі та в журналах обліку. Згідно довідки ВАТ
«Таксопарк» автомобіль Мерседес
Бенц 609 D,  яким він
керував в день ДТП
проходив техогляд і несправностей виявлено не було. З
урахуванням наведеного просив відмовити в позові.

Вислухавши пояснення сторін,  дослідивши письмові докази,  суд дійшов висновку,  що позов є обґрунтованим і підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено,
що 14.05.2006 р.
в 11-00 год. на автодорозі
Івано-Франківськ-Калуш в автобусі марки Мерседес Бенц 609 D,  номерний знак НОМЕР_1,
що належить ОСОБА_2,
вирвало задню ліву піввісь з колесом,
яка пошкодила  автомобіль марки
ВАЗ

21061,  номерний знак НОМЕР_2,  під керуванням
ОСОБА_3,  що належить ОСОБА_4 (а.с. 6).

В результаті ДТП транспортний засіб ОСОБА_4 був пошкоджений. Згідно висновку спеціаліста
експертного автотоварознавчого дослідження №344 від 16.05.2006 р.(а.с. 33-35)
вартість матеріального збитку з врахуванням фізичного зносу замінних складових
та втрати товарної вартості автомобіля марки «ВАЗ 21061» реєстраційний номер
НОМЕР_3 становить 12 347 грн.74 коп.

Постановою Івано-Франківського міського суду від
16.06.2006 року по адміністративній справі за №-3-10012/2006 щодо ОСОБА_2,  останнього визнано винним в порушенні п.
2.3.а та п. 2.3.6 Правил дорожнього руху,
внаслідок чого сталась ДТП та притягнуто
до відповідальності за  ст.  124 КУпАП з накладенням адміністративного
стягнення у вигляді штрафу (а. с.  5).
Наведену постанову відповідач не оскаржував і вона є чинною на день розгляду
справи судом.

Відповідно до ч.4
ст.  61 ЦПК України вирок у
кримінальній справі,  що набрав законної
сили,  або

постанова суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду,  що
розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи,  стосовно якої ухвалено вирок або постанову
суду,  з питань мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою. Отже,

постанова Івано-Франківського міського суду від 16.06.2006
року (а.с. 5) є підставою для звільнення від доказування в судовому засіданні
вини відповідача ОСОБА_2 в даній ДТП.

Відповідно до
ст.  1187 ЦК України шкода,  завдана джерелом підвищеної небезпеки,  відшкодовується особою,  яка на відповідній правовій підставі (право
власності,  інше речове право,  договір підряду,  оренди тощо) володіє транспортним засобом,  механізмом,
іншим об'єктом,
використання,  зберігання або
утримання якого створює підвищену небезпеку.

15.09.2005 року між Страховим товариством „Глобус"
та ОСОБА_2 було укладено договір обов'язкового страхування цивільної
відповідальності власників транспортних засобів (а.с. 4),  згідно якого забезпеченим транспортним
засобом значиться мікроавтобус марки Мерседес Бенц 609 D,  номерний знак НОМЕР_4 та строк дії договору визначено з 15.09.2005 р. до 14.09.2006 р.,  франшизу,
тобто частину збитків,
що не відшкодовується страховиком при виплаті страхового відшкодування
встановлено в розмірі 510 грн.

У зв'язку з дією такого договору на час ДТП Страхове товариство „Глобус" за результатами
матеріалів ДТП
прийняло рішення про виплату потерпілому ОСОБА_3
страхового відшкодування в розмірі 11837 грн.74 коп.,  тобто за мінусом франшизи (а. с. 40),  яка й була перерахована на рахунок Ковальчука,  що підтверджується платіжним дорученням
№-1884 від 21.07.2006 року (а. с.  7).

Згідно  ст.  27 Закону України „Про
страхування",   ст.  993 ЦК України до страховика,  який виплатив
страхове відшкодування за договором майнового страхування,  в межах фактичних затрат переходить право
вимоги,  яке страхувальник або інша
особа,  що одержала страхове
відшкодування,  має до особи,  відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до
ст.  1191 ЦК України особа,  яка
відшкодувала шкоду,  завдану іншою
особою,  має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування,  якщо інший розмір не встановлений законом.

Оскільки,  судом
встановлено,  що витрати по відшкодуванню
шкоди понесені позивачем з вини відповідача ОСОБА_2,  то вони підлягають відшкодуванню з
відповідача.

Посилання відповідача на договір між ним та ВАТ
„Таксопарк" про те,  що останній
бере на себе організацію випуску на лінію транспортних засобів (а. с. 20),  довідку ВАТ „Таксопарк" №-308 від
01.09.2006 року про проходження 14.05.2006 року техогляду мікроавтобуса (а. с.
21),  повідомлення першого міжрайонного
відділення ДАІ при ВДАІ УМВС від 05.09.2006 року про те,  що транспортний засіб Рущака пройшов II квартальний
технічний огляд (а. с. 22),  як на
підставу звільнення його від цивільно-правової відповідальності за спричинену
шкоду,  так як ним не порушувались вимоги
п.п. 31.4. п.31

Правил
дорожнього руху,
якими визначено в яких випадках забороняється експлуатація транспортних
засобів згідно із законодавством за наявності яких технічних несправностей і
невідповідності яким вимогам,  судом
розцінюється критично. Відповідно до постанови суду від 16.06.2006 року
відповідач порушив п. п. 2.3.а та 2.3.6 Правил дорожнього руху,  згідно яких водій для забезпечення безпеки
дорожнього руху зобов'язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно
справний стан і комплектність транспортного засобу,  в дорозі стежити за дорожньою обстановкою та
технічним станом транспортного засобу,
чого в даному випадку не було дотримано відповідачем.

Відповідно до ч. 1
ст.  88 ЦПК України з відповідача
також слід стягнути на користь позивача витрати по оплаті позову судовим збором
в сумі 118 грн. 38 коп.
(а. с 8) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 30 грн. (а. с.  9).

На підставі наведеного,
відповідно до  ст.  38 Закону України „Про обов'язкове
страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних
засобів",   ст.  27 Закону України „Про
страхування",   ст.   ст.
993,  1187,  1191 ЦК України,  88 ЦПК України,  керуючись
ст.  ст.  213-215 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 (жителя АДРЕСА_1) на користь
Страхового товариства з додатковою відповідальністю „Глобус" (АДРЕСА_2) -
11 837 грн. 74 коп. матеріальної шкоди,
118 грн. 38 коп. витрат по оплаті судового збору та 30 грн. витрат на
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи,  а всього 11 986 грн. 12 коп. (одинадцять тисяч
дев'ятсот вісімдесят шість грн. 12 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подачі заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. В разі подачі заяви
про апеляційне оскарження рішення суду,
але апеляційна скарга не була подана в строк,  рішення набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду до
апеляційного суду області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20
днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подається через Івано-Франківській міський суд.