РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

21 червня 2007 року Лисичанський
міський суд Луганської області

у складі:   головуючої судді     Чернобривко Л.Б.

при
секретарі судових засідань                     Банченко
Т.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Лисичанської міської територіальної громади в особі
Лисичанського УЖКГ, 3 -я особа ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття
спадщини, визначення долі та про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

позивачи звернулись з позовом про встановлення факту прийняття спадщини,
визначення долі та про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись
на ті обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік та батько ОСОБА_4, після смерті
якого відкрилась спадщина у вигляді 14 частини житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою АДРЕСА_1. Цей
будинку належав йому та ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 28.01.1993
року, зареєстрований Лисичанською ДНК
реєстр № 2-445. На момент смерті чоловіка вона разом з сином та чоловіком
проживали в цьому будинку, фактично прийняли його у спадщину, залишившись
проживати там після його смерті. Державним нотаріусом було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину, бо не визначенні долі кожного у спільній
власності. Тому просили задовольнити позов в повному обсязі.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі
просила його задовольнити. В своїх поясненнях посилалась на обставини,
викладені в позовній заяві, в обґрунтування яких надала суду відповідні докази.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримав, також просив його
задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в позовній
заяві, в обґрунтування яких надав суду відповідні докази.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день і час
розгляду справи повідомлений належним чином, заява про розгляд справи за його
відсутності до суду не надходила.

Представник 3-ї особи ОСОБА_5 суду пояснила, що її мати ОСОБА_3 є рідною
сестрою померлого ОСОБА_4. Вони є співвласниками АДРЕСА_1 відповідно договору
дарування, але доля кожного в договорі не була визначена. її мати не заперечує
проти заявленого позову позивачами.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що ОСОБА_4 проживав разом з
дружиною та сином в АДРЕСА_1. На момент його смерті дружина з сином проживали в
цьому будинку, проживали в будинку і після смерті ОСОБА_4 доглядали за
будинком, тобто фактично прийняли спадщину.

Судом досліджено
надані докази: копія свідоцтва про народження, копія договору дарування від
28.01.1993 року,   копія свідоцтва про
шлюб,   копія свідоцтва про смерть
ОСОБА_4довідка нотаріальної контори.

Суд, заслухавши пояснення позивачів, 3-х особи, свідка,
дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 разом з
дружиною ОСОБА_1 та сином ОСОБА_2проживали
в АДРЕСА_1 . Будинок належав йому на підставі договору дарування. Співвласником
будинку є ОСОБА_3, яка не заперечує проти позову

позивачів.
В договорі не вказано доля кожного в цьому будинку. Відповідно до ст. 370 ЦК України
співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній
власності. У разів виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із співвласників у прав спільної сумісної
власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом
або рішенням суду. Тому суд вважає необхідним виділити долі ОСОБА_4 та ОСОБА_3
у АДРЕСА_1   по Ѕ  частині кожному.

У судовому засіданні встановлено, що на момент смерті ОСОБА_4, позивачи
проживали разом з ним, тому відповідно до ст. 1270 ЦК України
вважаються такими, що фактично прийняли спадщину .

Згідно ст. 1261 ЦК України
у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із
подружжя який його пережив, та батьки. Суд вважає за необхідне задовольнити
позов позивачів про визнання за ними права власності на спадкове майно Ѕ  частину АДРЕСА_1 по ј  кожному , після смерті ОСОБА_4 померлого
20.11.20905 року.

На підставі ст.ст. 370, 1258,1261, 1270 ЦПК України, керуючись ст.ст. 10,
11, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Лисичанської міської територіальної
громади в особі Лисичанського УЖКГ, 3-я особа ОСОБА_3 про встановлення факту
прийняття спадщини, визначення долі та про визнання права власності на спадкове
майно задовольнити.

Виділити Ѕ  частину житлового
АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами за ОСОБА_4.

Встановити факт прийняття спадщини: Ѕ  частини АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2        після        смерті        ОСОБА_4 ,

Померлого  ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на спадщину по Ѕ частині в
АДРЕСА_1 за кожним, після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Луганської області шляхом подання до Лисичанського міського суду заяви про
апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня після його проголошення або
подання апеляційної скарги у той самий строк. Апеляційна скарга подається
протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до
Лисичанського міського суду .