Справа №2-3 51207р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18 вересня 2007 р.
Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої - судді:                                                               Т.О.Величко,

при секретарі:                                                                        І.М.Коробій,

розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні в м.Києві   цивільну

справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2про розірвання

шлюбу, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14
листопада 2003 р.

Від шлюбу
сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1року народження.

Позивачка
просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на ті обставини, що сімейне життя з відповідачем не
склалося, виявилося, що вони різні люди, з різними поглядами на сім»ю. У них
різні інтереси і прагнення із за чого постійно виникають непорозуміння,
конфлікти та сварки. Все це призвело до того, що вони втратили почуття любові
та поваги один до одного, подальше сумісне життя при таких відносинах, що
склалися вважає за неможливе, тому вирішила розірвати шлюб з відповідачем.

Позивачка в
судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх
задовольнити, посилаючись при цьому на обставини справи викладені в позовній
заяві та вказувала, що дійсно з січня 2007 року не підтримує шлюбно-сімейних
стосунків з відповідачем, не ведуть спільного господарства та бюджету. Зазначала,
що краще буде для дитини, коли батьки не будуть свариться, а піклуватися про
неї.

Відповідач визнав позов у попередньому судовому засіданні. Погодився з
позовними вимогами позивачки, вказував, що дійсно з січня 2007 року
вони проживають окремо, у кожного своє життя, і що він теж бажає розірвати
шлюб.

Відповідно до
ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом
одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно до ч.2
ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд, заслухавши
пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що
причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обгрунтованими, оскільки
судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження
сім»ї не можливе, а тому позов підлягає задоволенню, сторони фактично з січня
2007 р. не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства,
позивачка наполягає на розірванні шлюбу посилаючись на те, що подальше спільне
проживання з відповідачем та збереження шлюбу неможливе.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10,
11, 60, 61, 130,174,212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

2

Шлюб,
зареєстрований 14 листопада 2003 р.
у відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного
управління юстиції у м. Києві між ОСОБА_2
та ОСОБА_1, про що
є актовий запис НОМЕР_1- РОЗІРВАТИ.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути на
користь держави з ОСОБА_2. 17 (сімнадцять) грн., ОСОБА_1. від сплати
мита звільнити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва, шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня
його проголошення, та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження рішення.