Код суду 2702
Справа №2-5862/06
Справа №2-1481/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2007
року                                                                Гагарінський
районний суд

м.
Севастополя У складі: головуючого судді Бессараб Л.М. при секретарі      Трігуб Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Севастополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про поновлення на
роботі, стягненні суми за вимушений прогул і моральної шкоди

ВСТАНОВИВ

Позивачка звернулася до суду в листопаді 2006 року з
позовом до відповідачки про відновлення її на роботі на посаді адміністратора
салону-ательє «Карнавальна ніч» по тих підставах, що працювала у відповідачки,
яка була директором і власником вказаного салону-ательє, за трудовою угодою з 5
травня 2006 року. Наказом від 20 жовтня 2006 року була звільнена з посади по
п.3 ст.40 КЗпП України за грубе порушення трудової дисципліни. Не згодна із
звільненням і просить відновити її на посаді і стягнути з ОСОБА_2. за вимушений
прогул суму у розмірі 1500 грн і в рахунок відшкодування моральної шкоди 1500
грн, мотивуючи свої вимоги в цій частині тим, що не може влаштуватися на іншу
роботу, оскільки в трудовій книжці відсутній запис про звільнення, оспорює факт
порушення трудової дисципліни.

У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги по вищезгаданих підставах,
додатково пояснивши, що відповідачка неправомірно порахувала підставою для
звільнення скаргу клієнта, з якою позивачка навіть не була ознайомлена. Крім
того, пояснила, що відсутність у неї роботи і джерела доходів поставила всю її
сім'ю у важке фінансове положення, оскільки чоловік позивачки був хворий і не
міг працювати, а син був неповнолітнім і сам потребував матеріальної допомоги.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала і пояснила, що
вважає звільнення позивачки законним і обґрунтованим, оскільки остання грубо
поводилася з клієнтами і тим самим створювала негативне відношення до
підприємства відповідачки. Крім того, пояснила, що її підприємство не мало і не
має друку, а в даний час ліквідовано, відповідачка працює самостійно.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали цивільної
справи і представлені суду докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню по наступних підставах.

Судом встановлено і не оспорюються сторонами, що
позивачка була прийнята адміністратором в салон-ательє «Карнавальна ніч» /ЧП
«ОСОБА_2./ на підставі

трудового договору № 26701
від 01 серпня 2006 року з режимом роботи на півставки з окладом у розмірі 187
грн 50 коп. Згідно відмітки в трудовому договорі, позивачка звільнена 20 жовтня
2006 року за систематичне невиконання без поважних причин своїх трудових
обов'язків. Факт розірвання трудового договору по вказаних підставах
підтверджується також повідомленням директора Севастопольського міського Центру
зайнятості. Згідно представленого відповідачкою наказу №1 від 05 жовтня 2006
року позивачеві була оголошена догана за грубе поводження з клієнтами. Згідно
акту від 05 жовтня 2006 року позивачка відмовилася знайомитися з наказом про
оголошення їй догани. Наказом №2 від 20 жовтня 2006 року позивачка звільнена у
відповідність з п.3 ст. 40 КЗпП України. Проте, вказані накази не мають
печатки, ніде не зареєстровані, в тексті наказу не вказана причина звільнення,
що є грубим порушенням норм діючого трудового законодавства. Крім того,
відповідачкою не представлено доказів ознайомлення позивачки з переліком
трудових обов'язків. В судовому засіданні відповідачка не пояснила, які ж саме
обов'язки були порушені позивачкою. Згідно трудового законодавства України,
грубе поводження з клієнтами не є порушенням трудових обов'язків. Таким чином,
суд приходить до висновку, що ОСОБА_1. була звільнена незаконно, і позовні
вимоги в частині відновлення її на роботі підлягають задоволенню у
відповідність зі ст..233 КЗпП України, згідно з якою, в разі звільнення без
законної підстави працівник повинен бути поновлений на роботі. Доводи
відповідачки про те, що підприємство ліквідоване, нічим не підтверджені, у
зв'язку з чим, суд не може їх взяти до уваги.

Згідно даних трудового договору, ОСОБА_1. була прийнята з режимом роботи на
півставки з окладом у розмірі 187 грн 50 коп. Період вимушеного прогулу склав 8
місяців /с 20.10. 06 по 20.04.07/, у зв'язку з чим, вимоги позивальниці про
стягнення з відповідачки суми у розмірі 1500 грн суд вважає обґрунтованим і
таким, що підлягають задоволенню /187.5 х 8 = 1500/

Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди суд вважає
завищеними і такими, що підлягають задоволенню у розмірі 500 грн з урахуванням
відсутності у позивачки можливості влаштуватися на іншу роботу без запису про
звільнення, її важкого матеріального положення і моральних переживань.

На підставі викладеного, керуючись ст. п.3 ст.40, 235 КЗпП України, ст.. 10, 12, 79,
212-214 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 на посаді адміністратора салону - ательє «Карнавальна
ніч».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1в рахунок компенсації за вимушений
прогул 1500 грн і в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн, а всього
стягнути 2000 грн

Стягнути з ОСОБА_2. в дохід держави державне мито у розмірі 51 грн і за
інформаційно-технічне забезпечення 30 грн, а всього в дохід держави стягнути 89
грн 50 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційну інстанцію через
Гагарінський районний суд шляхом подачі протягом 10 днів після оголошення
вирішення заяви про апеляційне оскарження і подачі після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги з її копіями.