РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

справа №2-460/2007

27 серпня    2007 року Золочівський районний суд
Львівської області

в складі
судді                Постигана Б.А.

при
секретарі                Мацайло О.М.

розглянувши
в судовому засіданні в м.  Золочеві
справу за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3
до відкритого акціонерного товариства „Укртелеком" про визнання права на
користування жилим приміщенням ,

ВСТАНОВИВ:

в грудні
1973 року рішенням адміністрації і профкому Львівського ТУРМз сім'ї ОСОБА_1в
м.  Золочеві була надана двохкімнатна
квартира АДРЕСА_1.    .

В 1986
році спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету їм було до
виділено ще одну кімнату в цьому ж будинку пл. 9, 9 кв м ,  суміжну з квартирою . Однак по вині
відповідача ордер на право заняття квартири позивачам до сьогодні виданий не
був . Позивачі з цього часу проживають у цій квартирі.

Тому
позивачі звернулись в суд з позовом в якому просять визнати за ними право на
користування у цій квартирі жилим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог покликаються на те ,  що документів ,  які підтверджують виділення їм квартири в
1973 році та довиділення кімнати в 1986 році не збережено . Вони неодноразово
звертались до відповідача з питанням оформлення закріплення за ними цієї
квартири ,  переведення її в комунальну
власність і з приводу приватизації квартири ,
але відповідач їх звернень по суті не розглядає і тому правовий статус
квартири залишається не визначеним.

Тому
вони не можуть реалізувати свої житлові права в тому числі і право на
приватизацію квартири.

10.02.2006
року відповідач листом повідомив їм ,  що
займане їхньою сім'єю приміщення є житловим і що про прийняте рішення щодо
приватизації їх буде повідомлено додатково . Проте до справжнього часу їхні
звернення залишились не розглянутими.

Представник
відповідача позов визнала і пояснила ,
що будинок ,  в якому проживають
позивачі був зданий в експлуатацію в 1962 році. В акті прийняття будинку в
експлуатацію зазначено ,  що в цьому
будинку частина площі є житловою ,  а
частина службової . Вона визнає ,  що
позивачам в 1973 році було надано дві кімнати в цьому будинку ,  а в 1986 році,  ще одна кімната. ВАТ „ Уктелеком „ планував
всі приміщення у цьому будинку використати під службові приміщення ,  а позивачам придбати для проживання іншу
квартиру в м.  Золочеві. Позивачі на це
погодились і їм вже підшукали іншу квартиру. Але так як питання про виділення
для її придбання забрало трохи часу,  то
власник цієї квартири продав її,  бо не
бажав чекати і тому до сьогодні це питання залишилось не вирішено.

Представник  Золочівської міської ради висловився за
задоволення позову.

Позов
підлягає задоволенню , з таких підстав. З копії акту вводу в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів видно ,
що комісія визнала ,  що будинок
по вул. 1 травня в м.  Золочеві № 24 а (
тепер це вулиця С. Бандери ) ,  який
споруджений в 1962 році готовий до вводу в експлуатацію . На той час житлова
площа в будинку становила 28, 5 м.  кв і
службова - 34 м.  кв. З копії свідоцтва
про право власності від 27.05.2006 року видно ,
що право власності на цей будинок було оформлено на ВАТ „Укртелеком „.

З ксерокопії будинкової книги вбачається ,
що всі позивачі зареєстровані як постійно проживаючими у квартирі . Це
підтверджено і довідкою Золочівського МЖКП від 16.02.2006 року.

Свідок
ОСОБА_4  пояснив ,  що він з 1964 року працював начальником цеху
у Львівському ТУРМ і йому по роботі був підпорядкований Золочівський район.
Одночасно він був членом профкому ТУРМ.
В 1973 році на засіданні профкому вирішувалось питання про надання сімї
ОСОБА_1 двохкімнатної квартири в Золочеві і рішенням профкому ця квартира була
їм надана. В 1986 році ,  коли сім'я їх
збільшилася ,  то знову рішенням профкому
їм була надано  ще одну кімнату.

Свідок
ОСОБА_5 пояснив ,  що він працював в ТУРМ
з 1962 року і до 1973 року проживав у цій квартирі,  де зараз живуть позивачі . Тоді він займав
дві кімнати. В 1973 році йому ТУРМ була надана інша квартира в Золочеві ,  а його була виділена сім'ї ОСОБА_1. Третю
кімнату ОСОБА_1 надали вже пізніше.

З
показів свідка ОСОБА_6  видно ,  що вона проживає по сусідству з позивачами і
підтверджує,  що ті у своїй квартирі
проживають з 1973 року.

У
відповідності до  ст. 47 Конституції
України ,  норми якої є нормами прямої
дії,  кожен має право на житло .

У
відповідності до  ст. 31 ЖК України
громадяни ,  які потребують поліпшення
житлових умов ,  мають право на одержання
у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського
житлового фонду .  ст. 52 ЖК України
передбачає ,  що жилі приміщення у
будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням
адміністрації і профспілкового комітету підприємства,  установи ,
організації.

З
пояснення свідка ОСОБА_7 вбачається ,  що
він працював на посаді начальника ТУРМЗ і в час його праці квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_8  одержав на законних підставах про що було
прийнято рішення профкому та адміністрації ТУРМЗа . В 1986 році у зв'язку з
збільшенням сімї ОСОБА_1  їм було
додатково виділено ще одну кімнату пл. 9, 9 кв м.  про що також було прийнято рішення адміністрації
і профкому.

Цими
доказами підтверджено правомірність отримання спірної квартири . Те ,  що керівництво ТУРМ в той час це належним
чином це не оформило ,  не позбавляє
позивачів права користуватись у цій квартирі жилим приміщенням.

При
вирішення спору суд керується принципом верховенства вправа ,  що закріплений у ч.2  ст.  З
Конституції України ,  згідно з яким
права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість держави
.

Право людини
визнається найвищою цінністю.

Керуючись  ст.  209,  212, 213 ,
215 ЦПК України,   ст.  З ч.2 , 47 Конституції України ,  ст   31
52 ЖК України   суд,

ВИРІШИВ :

позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1,
ОСОБА_2

,  ОСОБА_3 і їх неповнолітніми дітьми
право на

користування жилим приміщенням в трьохкімнатній квартирі ,  яка знаходиться АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області на
протязі 20

днів після подачі заяви про апеляційне оскарження ,  яка може бути подана протягом 10 днів

з дня
проголошення рішення.