АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

25 грудня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

Буренкової
К.О.,  Базовкіної Т.М. ,  Козаченка В.І.,  Шолох З.Л.,
Довжук Т.С. ,

розглянувши
у судовому засіданні у м.  Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до професійне-технічного училища № 39 с Дмитрівна
Знам'янського району Кіровоградської області (далі - ПТУ -№ 39) про поновлення
на роботі,  стягнення заробітку за час
вимушеного прогулу,

за
касаційного скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Кіровоградської
області від 12 квітня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

20
жовтня 2005 року ОСОБА_1  звернувся до
суду з позовом до ПТУ № 39 с
Дмитрівна Знаменського району Кіровоградської області про поновлення на
роботі старшим майстром та стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Рішенням
Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 березня 2006
року позов задоволено. Постановлено поновити ОСОБА_1  на роботі на посаді старшого майстра з 26
вересня 2005 року та стягнути з ПТУ № 39 на користь позивача 2221 грн. 20 коп.
середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 26 вересня 2005 року по 01
березня 2006 року.

Рішенням
апеляційного суду Кіровоградської області від 12 квітня 2006 року зазначене
рішення міськрайонного суду скасовано та позов ОСОБА_1  задоволено частково. Постановлено змінити
формулювання причини звільнення ОСОБА_1
з роботи та вважати його звільненим у зв'язку з закінченням строку дії
трудового договору за п. 2 ч. 1  ст.  36 КЗпП України. Стягнуто з ПТУ № 39 на
користь ОСОБА_1  517 грн. 44 коп.
середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 27 вересня 20055 року по 29
жовтня 2005 року.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1  просить скасувати
рішення апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої
інстанції,  посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права.

Справа №
33ц - 873 кс 07                                Головуючий
у першій інстанції Проценко О.М.

Категорія
02                                                                                        Доповідач:
Довжук Т.С.

Перевіривши
матеріали справи,  обговоривши доводи
касаційної скарги,  колегія суддів,  дійшла висновку,  що вона підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно
до  ст.
213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.  У зв'язку з цим суд зобов'язаний зазначити в
рішенні про доведеність чи недоведеність фактів,  з яким закон пов'язує наявність порушеного
або оспорюваного права чи інші підстави щодо задоволення вимог.

Суд
першої інстанції встановив,  що 26
вересня 2005 року ОСОБА_1  був звільнений
з роботи за п.. 2  ст.  40 КЗпП
України,  як такий,  що не відповідає займаній посаді. Звільнення
було проведеним з порушенням чинного законодавства - без одержання згоди на те
профспілкової організації.

Поновлюючи
позивача на роботі на посаді старшого майстра,
суд першої інстанції виходив з того,
що звільнення ОСОБА_1  було
проведено з грубим порушенням діючого законодавства.

Скасовуючи
рішення суду першої інстанції,
апеляційний суд погодився з зазначеними висновками суду,  також виходив з того,  що наказ про звільнення позивача за п. 2  ст.  40
КЗпП України є незаконним,  але
вважав,  що трудовий договір між
сторонами було укладено на визначений строк з 29 серпня 2005 року по 29 жовтня
2005 року,  що позбавляє суд можливості
поновити позивача на попередній роботі,
а тому змінив формулювання причини звільнення ОСОБА_1  і вважав його звільненим з роботи за п. 2  ст.  36
КЗпП України.

Відповідно
до ч. 2  ст.  23 КЗпП України строковий трудовий договір
укладається у випадках,  коли трудові
відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням
характеру наступної роботи,  або умов її
виконання,  або інтересів
працівника,  та в інших випадках,  передбачених законодавчими актами.

Пленум
Верховного Суду України у п. 9 постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про
практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснив,  що укладення трудового договору на визначений
строк за відсутності зазначених умов є підставою для визнання його недійсним у
частині визначення строку.

Між
тим,  суд апеляційної інстанції не
перевірив,  чи було бажання позивача на
укладення зазначеного договору,  чи
підтверджується це його особистою заявою. Крім того,  суд не з'ясував характер роботи займаній
посади позивачем,  умови її виконання,  інші випадки,
що позбавили можливості сторони укласти трудовий договір безстроково -на
невизначений строк.

Зазначені
обставини також не були предметом розгляду суду першої інстанції.

Враховуючи
наведене,  колегія суддів приходить до
висновку,  що оскільки суди першої та
апеляційної інстанції допустили порушення матеріального та процесуального
права,  то ухвалені у справі судові
рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд у суд
першої інстанції. Правові підстави до зміни рішення при розгляді справи в
касаційному порядку відсутні,  оскільки
вищеприведені порушення норм матеріального і процесуального права призвели до
неповного встановлення обставин справи і,
як наслідок,  до неправильного її
вирішення.

Керуючись  ст.
ст.  335,  336,
338 ЦПК України та Законом України «Про судоустрій України» (із змінами
від 22 лютого 2007 p.),  колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області.

УХВАЛИЛА:

Касаційну  скаргу ОСОБА_1 задовольнити  частково,
а рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від
01 березня 2006

року та рішення
апеляційного суду Кіровоградської області від 12 квітня 2006 року,  скасувати,
а справу повернути на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала
оскарженню не підлягає.