справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня
2007 року                                                                                                      м.  Харцизьк

Харцизький
міський суд Донецької області в складі:

головуючого
судді                     Кодолова В.О.

при
секретарі                              Бурих
В.Г.

з участю
адвоката                      ОСОБА_1

розглянувши
в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
відкритого акціонерного товариства „Харцизький трубний завод" про
поновлення на роботі,  стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди
та відміну наказу від

11.12.2006           р.
за КЗ № 352 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з вищевказаним позовом,
у судовому засіданні позовні вимоги підтримав і пояснив,  що він працював у відповідача на посаді
начальника команди охорони управління безпеки з 14 липня 2006 року.

Наказом
від 11.12.2006 р. за неналежний контроль за підлеглим,  який скоїв крадіжку лому чорного металу,  йому була оголошена догана,  а наказом АД № 38 від

22.01.2007           р. на нього було
накладено дисциплінарне стягнення - звільнено з роботи з

22 січня 2007 року за систематичне невиконання без поважних причин
посадових

обов'язків. Він вважає,  що ці накази
незаконні,  так як наказ від 11.12.2006
р. винесений

з порушенням встановленого законом порядку притягнення до дисциплінарної

відповідальності і з порушенням місячного строку,  а наказ про звільнення є незаконним,

так як він належним чином виконував свої посадові обов'язки,  а відповідач звільнив

його з приводу упередженого відношення до нього з боку керівництва підприємства.

Звільнення його було проведено на підставі матеріалів службового
розслідування з

приводу того,  що він повинен був
контролювати два рази на добу своїх підлеглих,
але

цього він не робив і контролери ОСОБА_2 і ОСОБА_3спали,  а ОСОБА_4і ОСОБА_5

дрімали під час чергування. Крім того,
в обґрунтування порушення ним посадових

обов'язків склали акт в якому зафіксували не надання ним письмових пояснень
відносно

порушень скоєних вищевказаних контролерів,
що ґрунтується не належних доказах і не

відповідає вимогам закону.

Згідно
посадової інструкції,  затвердженої
генеральним директором ВАТ , .ХТЗ' начальник команди зобов'язаний особисто
перевіряти не менше двох разів на добу несення служби робітниками з наступною
відміткою в журналі перевірок постів. Відповідно з правилами внутрішнього
розпорядку для робітників команди охорони ВАТ „ХТЗ" виконують свої трудові
зобов'язання протягом нормативного робочого часу,  протягом 12 годин,  тривалість перерви в роботі між змінами
складає не менш подвійної тривалості часу роботи на попередньої зімни - 24
години. Таким чином,  він виконував
роботу в межах норм робочого часу з 08.00 до 20.00 та з 20.00 до 08.00 і
зобов'язаний був перевіряти особисто не менш одного разу за 12 годин несення
служби робітниками команди. В журналі перевірок постів зафіксовано,  що він 23.12.2006 р. перевіряв пости № 10 і
11,  де працювали контролери
ОСОБА_4,  ОСОБА_5,  ОСОБА_2 і ОСОБА_3,  також з ними був проведений інструктаж,  про що є запис в журналі.

Крім
того,  в період часу,  коли співробітники служби безпеки перевіряли
вказані пости,  він знаходився на інших
об'єктах підприємства,  що
підтверджується показаннями свідків та документами. Тому,  він ніякого дисциплінарного порушення не
допускав і наказ АД № 38 від 22.12.2006 р. є не законним.

Згода
профспілки на його звільнення не має юридичного значення,  так як у склад профспілкової комісії вибраний
керівник ВАТ „ХТЗ",  який
зацікавлений в результатах на свою користь,
так як він є ініціатором звільнення.

11
грудня 2006 року наказом відповідача КЗ
№352 він був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді
догани за неналежний контроль за водієм ОСОБА_6,  який скоїв крадіжку лома металу та за
відсутність контролю за схоронність товарно-матеріальних цінностей. Цей наказ
винесений з порушенням строку передбаченому
ст. 148 КЗпП України,  тобто
відповідач пропустив місячний строк з моменту виявлення проступку. Так,  проступок був виявлений 13 жовтня 2006 року в
01.30 год.,  а він в жовтні з 15 по 28 та в листопаді з 01 по 10 і
20,  21 та 23 не працював,  тобто він був відсутній 27 днів,  строк його притягнення до відповідальності
сплив 08 грудня 2006 року.

Приймаючи
до уваги,  що вказаний наказ є не
законним,  в його діях відсутнє
систематичне порушення трудових обов'язків. Після звільнення він ні де не
працював і не отримував допомоги по тимчасовій не працездатності.

Він був
звільнений 22 січня 2007 року,  середня
заробітна платня повинна нараховуватися з отриманого їм заробітку в листопаді
та грудні 2006 року (2283, 91 грн. + 2327, 93 грн. = 4611, 81 грн. / 2 = 2305,
42 грн.)

Оскільки
він ніде по теперішній час не працює,
заробітна платня за час вимушеного прогулу належить стягненню за 6
місяців і це складає: 2305, 42 грн. * 6 міс.
= 13832, 52 грн.,  яку він просить
стягнути на його користь з відповідача.

Також в
результаті з незаконними діями відповідача йому нанесений моральний
збиток,  який виразився в тому,  що його обвинуватили в крадіжки,  в зв'язку з чим у нього погіршилося здоров'я
і він знаходився на лікарняному. На теперішній час він побоюється за своє життя
і у нього загострилося хвороба серця. В родині погіршилася моральна атмосфера.
На підприємстві,  де він робив,  керівництво отримавши повідомлення з
міліції,  що він не причетний до
крадіжки,  не оголошує колективу про це.
Він та його родина перебувають в стресовому стані і тому він просить суд
визнати незаконним наказ ВАТ „ХТЗ" від 11.12.2006 р. КЗ № 352 про
винесення догани та наказ ВАТ „ХТЗ" від 22.01.2006 р. АД № 38 про
звільнення його з роботи,  стягнути з
відповідача у рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 грн.,  а також стягнути на його користь витрати за
правову допомогу в сумі 750 грн.

Представник
ВАТ „ХТЗ" у судовому засіданні позов не визнав і пояснив,  що ОСОБА_2
з 26.11.2002 року працював на ВАТ «Харцизький трубний завод» начальником
команди воєнізованої охорони ВАТ «ХТЗ». У зв'язку зі зміною у штатному
розкладі,  з 01.08.2004 року був
переведений на посаду начальника команди Управління охорони власності ВАТ «ХТЗ».
Надалі,  у зв'язку з проведеною на ВАТ
«ХТЗ» зміною у штатному розкладі та зміною у організаційній структурі
управління,  з 14.07.2006 року,  позивач був переведений на посаду начальника
команди відділу охорони управління з безпеки.

Згідно
наказу ЗГ № 732 від 20.06.2006 р. Управління охорони власності було змінено на
службу директора з безпеки,  куди входив
відділ охорони Управління з безпеки. Свої посадові обов'язки позивач виконував
на підставі посадової інструкції,  яка
була затверджена Генеральним директором ВАТ «ХТЗ» Шишацьким А.В. 02.03.2005 p.,  з якою позивач був ознайомлений 10.03.2005
року. Згідно наказу ОБ № 777 від 04.07.2006 р. пункт 3 було викладено в
наступній редакції: «Директору з безпеки,
начальнику управління з безпеки спільно з начальником ВОПтаЗП розробити
посадові інструкції на нововведені посади. До строку затвердження нових
посадових інструкцій новоствореної служби директора з безпеки вважати дійсними
затверджені посадові інструкції працівників управління охорони власності». На
підставі вищезазначених документів позивач не вважався знов прийнятим на роботу
і продовжував виконувати свої посадові обов'язки і був належним чином
повідомлений про це.

На
виконання наказу
Генерального директора ВАТ «ХТЗ» в ніч з 12 на 13.10.2006 р працівниками
Дирекції з безпеки була проведена перевірка схоронності об'єктів підприємства
та дотримання особисто та працівниками команди,
яку очолював позивач,  «Правил
внутрішнього трудового розпорядку»,
перепусткового режиму та інших нормативних документів. Перевіркою було
встановлено,  що під час чергування
команди позивача,  працівником Дирекції з
безпеки була припинена спроба розкрадання товарно-матеріальних цінностей з
підприємства. При цьому в момент крадіжки представники команди позивача були
відсутні,  тобто не здійснювали заходів
по забезпеченню схоронності об'єктів підприємства. Матеріали справи були
передані до Харцизького міського відділу УМВС України в Донецькій області і
була порушена кримінальна справа по
ст.  185 Кримінального кодексу
України (крадіжка). На теперішній час кримінальна справа не закрита і
знаходиться у проваджені слідчого. Таким чином через недбале ставлення команди
позивача і особисто,  підприємству була
задана матеріальна шкода.

За
результатами проведеної перевірки та інвентаризації,  наказом КЗ
№352 від 11.12.12006 року,  на
підставі п.п. 4.5., 4.10. Посадової інструкції начальника команди,  позивачу була винесена догана,  яка ним не оскаржувалась.

Згідно
розпорядження директора з безпеки ВАТ «ХТЗ»,
з 22 на 23.12.2006 року була проведена перевірка якості несіння служби
працівниками охорони - команди позивача,
щодо контролю усунення недоліків,
встановлених попередньою перевіркою. Під час проведення перевірки були
виявлені факти незадовільної якості виконання своїх службових обов'язків
працівниками охорони. Так. згідно матеріалів службового розслідування,  контролери ОСОБА_2 та ОСОБА_5 спали на посту КПП №11 про що було зроблено запис у журналі перевірок КПП №11. Також було
перевірено КПП № 10 і
з'ясовано,  що контролер ОСОБА_4та
стрілець ОСОБА_3також
спали під час виконання своїх службових обов'язків,  чим працівники охорони грубо порушили
Положення про перепустковий режим на ВАТ «ХТЗ» та «Правила внутрішнього
трудового розпорядку на ВАТ «ХТЗ»,  що
могло привезти до негативних наслідків для підприємства.

Позивач
відмовився давати письмове пояснення,
про що було складено акт. Також позивач порушив п. 2.6. посадової
інструкції - здійснення перевірок не менш двох разів на добу. Згідно доповідної
ОСОБА_2.  остання перевірка була зроблена
о 4 год. 00
хв.,  всупереч вказаним позивачем в
позовній заяві,  що на момент перевірки
він знаходився на іншому об'єкті,  а
перевірка КПП № 11
здійснювалась о 4 год. 15 хв.
Про це свідчить записи в журналі перевірок КПП №11. По даному випадку телефонним зв'язком було
повідомлено начальнику відділу охорони ОСОБА_2.
Однак,  всупереч п.2.11 Посадової
інструкції,  ОСОБА_2особисто не приймав
участь у документуванні фактів порушення посадових інструкцій,  а направив свого заступника -ОСОБА_7. Позивач
відмовився письмово надавати пояснення,
що саме перешкоджало йому з'явитися на виклик перевіряючих та
документально зафіксувати факт порушення посадових обов'язків.

22.01.2007
р. профспілковий комітет ВАТ «ХТЗ» дав згоду на звільнення ОСОБА_2.  з посади начальника команди дирекції з
безпеки у зв'язку з систематичним невиконанням своїх службових обов'язків,  порушив п.4.10. посадової інструкції
(неналежний контроль особисто та працівниками команди вимог трудової та
виробничої дисципліни,  „Правил
внутрішнього трудового розпорядку для робітників ВАТ „ХТЗ"). Згідно наказу
АД № 38 від 22.01.2007 року,  за
систематичне невиконання без поважних причин посадових обов'язків,  а саме за неналежний контроль за підлеглим
персоналом 23.12.2006 р. ОСОБА_2 було звільнено з посади начальника команди
відділу охорони.

Представник
відповідача вважає,  що в діях позивача
мало місце систематичне невиконання без поважних причин своїх посадових
обов'язків,  а саме порушенням п.

4.10
(неналежний контроль особисто та працівниками команди вимог трудової та
виробничої дисципліни,  „Правил
внутрішнього трудового розпорядку для робітників ВАТ „ХТЗ") посадової
інструкції начальника команди управління охорони власності.

Позивач постійно
порушував свої посадови обов'язки та недбало відносився до їх виконання і тому
на нього накладалися дисциплінарні стягнення.

Ніякого
строку вони не пропускали і догана винесена згідно з законодавством,  так провина була зроблена 13.10.2006р. і
згідно зі  ст.  241-1 КЗпП України місячний строк повинен був
минути 13.11.2006р.,  але в зв'язку з
тим,  що позивач перебував на лікарняному
24 дня (15.10.06,  16.10.06.-28.10.06. і
01.11.06.-10.11.06.) і використав 3 дні відпустки (20.11.06.,  21.11.06. і 23.11.06.). Для визначення кінцевої
дати для винесення дисциплінарного стягнення,
врахували 27 днів відсутності. У зв'язку із цим строк обчислювався у
днях.

При
перерахуванні строку по днях з обліком 27 днів відсутності,  строк для винесення дисциплінарного стягнення
ОСОБА_2.  за провину зроблений 13.10.06
р. минає в суботу 09.12.2006 року. Субота для адміністрації підприємства,  є вихідним днем і тому день закінчення строку
вважається найближчий робочий день.

Наказ
про накладення на ОСОБА_2.
дисциплінарного стягнення був виданий у понеділок 11.12.2006р. Таким
чином,  адміністрація заводу при
винесенні дисциплінарного стягнення ОСОБА_2.
не порушила вимоги діючого трудового законодавства в частині обчислення
строку при накладенні дисциплінарного стягнення.

Крім
того,  представник відповідача
вважає,  що позивач пропустив строк
звернення до суду відносно оскарження наказу КЗ № 352 від 11.12.2006р. «Про дисциплінарне
стягнення»,  так як відповідно до
ч.1  ст.
233 КЗпП він міг оскаржити цей наказ в тримісячний строк. Згідно Акту №
3 від 12.12.2006 р. позивач належним чином ознайомився з наказом КЗ № 352 від
11.12.2006р. «Про дисциплінарне стягнення»,
однак відмовився від підпису в ознайомлені його. Також йому було
роз'яснено право на оскарження цього наказу. Тому строк на оскарження почався з
13.12.2006р і скінчився 13.03.2007р. У судовому засіданні Позивач не надав
поважних причин для продовження цього строку.

Також
представник відповідача пояснив,  що
посилання позивача на те,  що його було
звільнено на підставі порушеної кримінальної справи стосовно його та водія не
відповідає дійсності,  так як кримінальна
справа була порушена за фактом крадіжки,
а не у відношенні конкретних осіб. Наказ КЗ № 352 від 11.12.2006р. «Про дисциплінарне стягнення» був
винесений Позивачу за «не схоронність об'єктів підприємства під час служби» та
за «недотримання особисто та працівниками команди вимог трудової та виробничої
дисципліни,  «Правил внутрішнього
трудового розпорядку для працівників ВАТ «ХТЗ» і тому вони просять суд
відмовити в позові.

Свідок
ОСОБА_8. в судовому засіданні пояснила,
що вона робить в управлінні з безпеки ВАТ „ХТЗ". Вона знає позивача
з 2003 року,  він був її керівником.  За час роботи він виконував свої посадові
інструкції,  перевіряв пости по два рази
за свою зміну і не було такого,  щоб він
не приходив на по ст.

Свідок ОСОБА_9.  в судовому засіданні пояснив,  що він працює начальником відділу охорони ВАТ
„ХТЗ". Знає позивача з 2000 року по роботі. Він та позивач були
начальниками різних команд по охороні підприємства. Коли він став начальником
ОСОБА_2. ,  то ніяких претензій до нього
по роботі не було. Він виконував всі свої обов'язки,  як підлеглий належним чином.  В грудні 2006 року була крадіжка на
підприємстві і позивачу була винесена догана,
так як його підлеглий був до цього причетний.

З
початку він не знав,  що позивача
звільнили,  пізніше він дізнався,  що була перевірка постів і ОСОБА_2  був відсутній коли складали акт на його
підлеглих,  які спали на посту. Такі
порушення серед робітників охорони поширені і нікого з начальників зміни за це
не звільняли.

Свідок ОСОБА_10. в судовому
засіданні пояснила,  що вона робила з
2000 р. по 2007 р. контролером на заводі ВАТ „ХТЗ",  а ОСОБА_2знає з 2003 року,  він був її начальником.  Причина звільнення позивача їй не
відома,  але вона знає,  що керівництво заводу робило все,  щоб ОСОБА_2.
звільнити. В жовтні 2006 року була перевірка на посту № 11 де вона
працювала,  так як було холодно вона зі
своїм колегою замкнули двері,  щоб
обігрітися. Позивач приходив на пост в першу годину ночі,  а потім о 3 годині прийшов перевіряючий,  та спробував відкрити двері але не зміг,  і зробили висновок,  що вони спали на посту,  за це її винесли догану і таке рішення вона
вважає не справедливим.

Свідок
ОСОБА_11.  в судовому засіданні
пояснила,  що вона працює контролером
охорони в ВАТ „ХТЗ". ОСОБА_2вона знає протягом чотирьох років,  він був її начальником.  В час його чергування він двічі перевіряв
пости. В жовтні 2006 року після перевірки де яких постів,  їй відомо,
що ОСОБА_2 винесли догану за те,
що його підлеглі спали на посту,
але зі слів ОСОБА_2.,  вона знає,  що на посту ніхто не спав.

Свідок ОСОБА_12. в судовому
засіданні пояснив,  що він працює
заступником начальника відділу оптимізації виробництва ВАТ „ХТЗ". Він знає
позивача по роботі. Йому відомо,  що
позивача звільнили за систематичне порушення своїх обов'язків,  а також що позивач не виконував його наказів.
В жовтні 2006 року була перевірка постів,
але він в неї участі не приймав. Після перевірки була спроба викрадення
металу,  і до цього причетний водій ОСОБА_6,  який був на той час підлеглим ОСОБА_2. За це випадок йому
винесли догану.

В грудні
2006 року знову була перевірка на час чергування позивача і було
встановлено,  що підлеглі ОСОБА_2спали на
посту. Була проведена службова перевірка але ОСОБА_2не приймав участі і прислав
свого заступника. Він вважає,  що позивач
повинен був проводити інструктаж і повинен був перевіряти пости не менше одного
разу і тому в цьому є провина ОСОБА_2.  і
він вважає,  що це стало підставою для
звільнення його з роботи.

Свідок
ОСОБА_13.  в судовому засіданні
пояснив,  що він працює інженером по
ремонту обладнання в ВАТ „ХТЗ". Знає позивача як начальника зміни по
охороні підприємства. 12 та 13 грудня 2006 року була проведена перевірка роботи
зміни ОСОБА_2,  де він був начальником.  В ці дні запобігли факт крадіжки металолому
на підприємстві з участю водія ОСОБА_6а. Водій пояснив,  що позивач дозволив йому взяти мішки для
особистого користування. Він вважає,  що
ОСОБА_2не належним чином виконував свої обов'язки і якщо б вони не
втручалися,  то сталася крадіжка. ОСОБА_2
винесли догану.

Свідок ОСОБА_14. в судовому
засіданні пояснив,  що він працює
механіком на ВАТ „ХТЗ" і знає позивача по роботі. ОСОБА_2  був його підлеглим з 2000 по 2007 pp. Йому
відомо,  що позивача звільнили з
того,  що він не хотів співробітничати з
адміністрацією підприємства,
систематично не виконував свої обов'язки,  у позивача кожний рік були одна,  дві догани. В жовтні 2006 року була крадіжка
металолому,  він приймав участь в
службовому розслідуванні і було встановлено,
що винен в цьому ОСОБА_2,  якому
винесли догану.

Свідок
ОСОБА_15. в судовому засіданні пояснив,
що він працює в.о. начальника відділу економічної безпеки на ВАТ
„ХТЗ" і знає ОСОБА_2,  як робітника.
В грудні 2006 року він приймав участь в службовому розслідуванні з приводу
того,  що на посту під час чергування
позивача,  його підлеглі спали. Вони
намагалися викликати ОСОБА_2,  але він
був на іншу посту і замість нього приїхав заступник ОСОБА_7 і він докладав
ОСОБА_2 про те,  що трапилося. Він
вважає,  що догану ОСОБА_2 винесли
правильно,  так як він повинен був
проводити інструктаж з підлеглими,
перевіряти їх роботу протягом чергування.

Свідки
ОСОБА_16.,  ОСОБА_17. в судовому
засіданні дали аналогічні пояснення,  що
вони працюють на ВАТ „ХТЗ" і знають ОСОБА_2по роботі. В грудні

2006
року вони приймали участь в перевірки поста № 10 на підприємстві,  де було встановлено,  що на посту спав контролер і робітник
міліції,  в зв'язку з чим було проведено
службове розслідування. Де в цей час був позивач їм не відомо,  на розслідування приїхав його заступник.
Контролер та робітник міліції зізналися в тому,
що вони дійсно спали на посту. Після розслідування ОСОБА_2звільнили.

Свідок
ОСОБА_16. пояснив,  що на території ВАТ
"ХТЗ" знаходилося 29 постів охорони,
які розташовані по периметру до 6 км.

Свідок
ОСОБА_18. в судовому засіданні пояснив,
що він є член профспілки на ВАТ „ХТЗ" і знає ОСОБА_2. Він приймав
участь в засіданні профспілки де вирішувалося питання про звільнення ОСОБА_2з
роботи в зв'язку з систематичним невиконання своїх посадових обов'язків. На
профспілки,  де приймав участь ОСОБА_2всі
проголосували за його звільнення,  він це
не рскаржував на комісії трудових спорів.

Оцінивши
і дослідивши усі докази в їх сукупності,
суд вважає,  що позов підлягає
частковому задоволенню.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_2  з 26.11.2002 року працював на ВАТ «Харцизький
трубний завод» начальником команди воєнізованої охорони ВАТ «ХТЗ»,  а з 14.07.2006 року,  позивач був переведений на посаду начальника
команди відділу охорони управління з безпеки.

Також
судом встановлено,  що 13 жовтня 2006
року на ВАТ „ХТЗ" була спроба крадіжки металолому на час чергування
позивача,  яку виявили ні його підлеглі.
Більш того сам ОСОБА_2  пояснив,  що дав дозвіл водію ОСОБА_6 взяти
мішки,  які належіть підприємству,  для особистого користування,  чим порушив свою Посадову інструкцію і дав
можливість порушити правила внутрішнього розпорядку ОСОБА_6у,  який був на той час його підлеглим.

З цього приводу
ОСОБА_2.  11.12.2006 р. була винесена
догана.

Суд
критично оцінює заяву позивача про те,
що догана була винесена з порушенням строку передбаченому  ст.
148 КЗпП України і вважає це арифметичною помилкою. Так як,  ніхто із сторін не заперечує,  що після винесення догани ОСОБА_2  27 днів знаходився на лікарняному листу і
відпустці і тому згідно вищевказаною статтею строк притягнення до
дисциплінарної відповідальності продовжується на 27 днів,  які випадають на вихідні дні і згідно зі  ст.
241' КЗпП України строк закінчується на перший робочій день і тому суд
вважає,  що ОСОБА_2  притягнутий до дисциплінарної
відповідальності в встановлений законом строк.

Крім
того,  згідно Акту № 3 від 12.12.2006 р.
позивач належним чином ознайомився з наказом КЗ № 352 від 11.12.2006р. «Про дисциплінарне
стягнення»,  також йому було роз'яснено
право на оскарження цього наказу але в порушення строку ,  передбаченого
ст.  233 КЗпП він його не оскаржив
і не надав достатніх доказів,  що цей
строк він пропустив з поважних причин.

На
підставі викладеного суд вважає,  що
наказ КЗ № 352
від 11.12.2006р. «Про дисциплінарне стягнення» виданий відповідно до закону і
позов в частині визнання його незаконним не підлягає задоволенню.

Судом
встановлено,  що 23 грудня 2006 року на
час чергування команди позивача були виявлені факти,  що на постах № 10 і 11 в порушення правил
внутрішнього розпорядку його підлеглі спали в час чергування.

Згідно з
п.4.10 Посадової інструкції начальника команди управління охорони власності
ОСОБА_2  несе відповідальність за не
дотримання Правил внутрішнього трудового розпорядку його підлеглими.

З
приводу вищевказаних порушень: неналежний контроль за підлеглим персоналом і не
належне забезпечення перепускного режиму та не надійну охорону об'єктів
підприємства,  22 січня 2007 року наказом
АД № 38 ОСОБА_2  був звільнений за
систематичне невиконання без поважних причин посадових обов'язків за  ст. . 40 п.3 КЗпП України.

Суд
встановив,  що ОСОБА_2  23.12.2006 р. проводив інструктаж з
підлеглими і вчасності з охоронцями на постах № 10 і 11 та перевіряв як вони
виконують свої обов'язки про що об'єктивно свідчать записи в журналах перевірки
контрольно пропускних пунктів і показання свідків.

Згідно з
п. 2.6 Посадової інструкції начальника команди управління охорони власності
ОСОБА_2  повинен не менш чим двічі на
добу перевіряти пости,  приймаючи до
уваги,  що його зміна триває 12
годин,  суд вважає,  що позивач повністю виконав свої обов'язки.

Ніхто із
сторін не заперечує,  що на момент
порушення правил внутрішнього розпорядку охоронцями,  ОСОБА_2
не знаходився поруч з ним,  більш
того,  як пояснив позивач він знаходився
зовсім на другому кінці заводу. Таким чином з урахуванням кількості
постів,  які він повинен перевірити і
відстані між ними суд вважає,  що ОСОБА_2  об'єктивно і фізично не мав можливості
особисто припинити порушення і тому відповідач без ґрунтовно розцінив,  що ОСОБА_2
не виконав свої обов'язки без поважних причин. Крім того,  висновки відповідача про те,  що ОСОБА_2
не забезпечив надійну охорону підприємства,  не відповідають фактичним обставинам
справи,  бо порушення які допустили його підлеглі
не мали для заводу ніяких наслідків і цей факт визнається сторонами.

Не
дивлячись на те,  що ОСОБА_2  відповідає за порушення допущені його
підлеглими,  суд вважає,  що його провина не відповідає тяжкості
накладеного на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення його з
роботи і тому вимоги позивача в поновленні його на роботі,  підлягає задоволенні.

Приймаючи
до уваги дані які надані відповідачем про те,
що середній заробіток позивача за листопад і грудень 2006 року складав
2305, 42 грн. і те,  що він був
звільнений 22 січня 2007 року,  згідно
зі  ст.
236 КЗпП України за 6 місяців і це складає 13832, 52 грн.,  яку необхідно стягнути з відповідача на
користь ОСОБА_2.

В
зв'язку з тим,  що порушення законних
прав ОСОБА_2.  привели його до моральних
страждань,  які виразилися в
переживаннях,  що привело його на
лікарняне ліжко і він вимушений був прикласти додаткові зусилля для організації
свого життя,  згідно зі  ст. 2371 КЗпП України позивач має право на
відшкодування моральної шкоди і з урахування тривалості і ступені страждань суд
оцінює моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Згідно
зі  ст.
ст.  84,  88 ЦПК України з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути витрати за юридичну допомогу в сумі 750 грн.,  а також стягнути на користь держави всі
судові витрати.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  148,  150,
231,  232,  233,
235. 236,  237і,  241' КЗпП України,   ст.
ст.  84,  88,
209,  212-215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства „Харцизький трубний завод"
про поновлення на роботі,  стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди
-задовольнити частково.

Про
визнання наказу КЗ № 352
від 11.12.2006 р. про оголошення догани ОСОБА_2.  не законним - відмовити.

Визнати
незаконним наказ АД № 38 від 22.01.2007 р. про накладення на ОСОБА_2.  дисциплінарного стягнення у вигляді
звільнення з роботи.

Поновити
ОСОБА_2.  на роботі у ВАТ „Харцизький
трубний завод" на посаді начальника команди охорони управління безпеки з
22 січня 2007 року.

Стягнути
з ВАТ „Харцизький трубний завод" (86700,
м.  Харцизьк,  вул.
Патона,  9,  р/р 5560,  філія „Відділення Промінвестбанку в м.  Харцизьку Донецької області",  МФО
334345,  код ЄДРГІОУ 00191135) на
користь ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження,  уродженець смт.  Троїцько-Харцизьк середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 22.01.2007 року по 22.07.2007 р. в сумі

13832,
52 грн.,  у рахунок відшкодування моральної
шкоди в сумі 5000 грн.,  у рахунок повернення
сплачених позивачем витрат за юридичну допомогу у розмірі 750 грн.

Стягнути
з ВАТ „Харцизький трубний завод" (86700,
м.  Харцизьк,  вул.
Патона,  9,  р/р 5560,  філія „Відділення Промінвестбанку в м.  Харцизьку Донецької області",  МФО
334345,  )
держмито у доход держави 51 грн. на р/р 0088,  одержувач місцевий бюджет м.  Харцизька,
ОКПО 24165154,  МФО 834016,  КОД 29090100 та на користь УДК м.  Донецька (83050,  м.
Донецьк,  вул. . Артема,  98) 30 грн. витрати за інформаційне-технічне забезпечення
розгляду справи на р/р 0004 в УДК
Донецької обл.,  МФО 834016,  ЕГРПОУ 34686537 одержувач: державний бюджет
Ворошиловського району м.  Донецька,  призначення платежу: ІТЗ до Харцизького
міського суду Донецької обл.,  код суду-37.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через Харцизький міський суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційного суду
Донецької області або в порядку ч.4  ст.
295 ЦПК України.