Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
серпня 2007року                                                                                            м.  Бориспіль

Бориспільський
міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого
судді                                   Вознюка
С. М.

при
секретарі                                            Алфімовій
І.М.

за участю
ОСОБА_1.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області про
визнання державного акта на право власності на землю недійсним,

встановив:

Позивач
13.07.2007 року звернувся до суду із зазначеним позовом,  посилаючись на те,  що його державний акт серії НКВ №059990 на
право приватної власності на земельну ділянку площею 3, 88 га виготовлено
Ревненською сільською радою 26.03.2001 року згідно карти розподілу земельних
часток (паїв),  розробленої Київським
науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою,  а земельна ділянка розташована на території
сільської ради,  яка йому виділена має
більшу площу,  а саме - 4, 02 га. Така
розбіжність стала можливою у зв'язку з тим,
що при виготовленні карти розподілу земельних часток Ревненська сільська
рада не попередила Київський науково-дослідний та проектний інститут
землеустрою про те,  що були виготовлені
державні акти на земельні ділянки,
внаслідок чого площа,  яка
зазначена в державному акті позивача не співпадає з площею,  яка вказана в карті розподілу. У зв'язку з
розбіжністю даних площі земельної ділянки,
зазначених в державному акті,  з
фактичним розміром виділеної земельної ділянки,
ОСОБА_1. просив скасувати виданий державний акт від 26.03.2001 року.

Позивач
у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити,  оскільки невідповідність даних виникла
внаслідок помилки сільської ради.

Відповідач
до суду не з'явився,  але надав суду
заяву,  в якій проти позову не заперечує
та просить слухати справу у відсутності його представника,  покладається на думку суду,  подав до суду письмові пояснення виконавчого
комітету,  в яких визнав факт
невідповідності розміру земельної ділянки,
зазначеної в державному акті фактичному розміру ділянки виділеної
ОСОБА_1. згідно карти розподілу паїв.

Заслухавши
пояснення позивача,  дослідивши письмові
пояснення відповідача та матеріали справи,
суд прийшов до висновку,  що позов
підлягає задоволенню,  виходячи з
наступних підстав.

Судом
встановлено,  що 26.03.2001 року
Ревненською сільською радою Бориспільської області позивачу було видано
державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №059990
відносно земельної ділянки,  розташованої
в територіальних межах Ревненської сільської ради,  площею 3, 88 га (а.с.11).

Згідно з
витягу карти розподілу земельних часток (а.с. 12) та довідки Ревненської
сільської ради від 15.11.2006 року №106 (а.с. 10) вбачається,  що розмір земельною ділянки №125 виділеної як
земельний пай становить 4, 02 га.

Відповідно
письмових пояснень відповідача,  при
проведенні необхідних обмірів ДП "Київський науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою" було уточнено склад і площу сільськогосподарських
угідь,  які підлягають паюванню,  що зумовило корегування Схеми поділу земель
колективної власності КСП "Комунар",
що розташований на території земель ТОВ "Ревне"). У зв'язку з
цим на підставі Закону України "Про порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від
05.06.203 року та Методичних рекомендацій щодо порядку передачі земельної
частки (паю) в натурі із земель колективної власності членам колективних
сільськогосподарських підприємств і організацій,  затверджених наказом Державного комітету
земельних ресурсів,  Міністерства
сільського господарства та Української академії аграрних наук від 04.06.1996
року №47/172/48 (а.с. 9).

Відповідач
також зазначив,  що в 2001 році іншою
землевпорядною організацією було видано 17 громадянам,  в тому числі й ОСОБА_1.,  без урахуванням відкорегованої Схеми поділу
земель колективної власності КСП "Комунар",  при цьому про виготовлення таких 17 державних
актів ДП "Київський науково-дослідний та проектний інститут
землеустрою" повідомлений не був.

Згідно  ст. 126 ЗК України право власності на
земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою
посвідчується державними актами.

Відповідно
ч. 2  ст. 152 ЗК України власник
земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.
Стаття 153 цього Кодексу свідчить про те,
що власник не може бути

2

позбавлений
права власності на земельну ділянку,
крім випадків,  передбачених цим
Кодексом та іншими законами України.

Частиною
другою  ст. 155 ЗК України у разі видання
органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта,  яким порушуються права особи щодо
володіння,  користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою,  такий
акт визнається недійсним.

Суд
приходить до висновку,  що між сторонами
відбувся двосторонній правочин щодо оформлення права власності на земельну
ділянку,  під час вчинення якого були
порушені права позивача.

Зміст
правочину,  відповідно до ч. 1  ст. 203 ЦК
України,  не може суперечити цьому
Кодексу,  іншим актам цивільного
законодавства,  а також моральним засадам
суспільства.

Згідно  ст. 215 ЦК
України правочин визнається недійсним в разі недодержання в момент вчинення
правочину стороною вимог,
визначених,  в тому числі і ч.
1  ст. 203 ЦК України.

За таких
обставин суд приходить до висновку,  що
позовні вимоги ОСОБА_1. є обґрунтованими та підлягають задоволенню,  оскільки зазначена у виданому держаному акті
на право приватної власності на землю інформація щодо фактичного розміру його
земельної ділянки не відповідає дійсності,
у зв'язку з чим він підлягає скасуванню.

Враховуючи
вищевикладене,  на підставі  ст. ст. 126,
152-153,  155 ЦК України,   ст. ст. 203,
215 ЦК України,  керуючись
ст.  ст. 4,  10,
60,  174, 212-215 ЦПК
України,  суд -

вирішив:

Позов
ОСОБА_1задовольнити.

Визнати
недійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на землю
серії 1І-КВ №059990,  виданий виконавчим
комітетом Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області
26.03.2001 року,  на ім'я ОСОБА_1.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Бориспільський
міськрайонний суд Київської області шляхом подачі заяви про його оскарження
протягом десяти днів з дня його ухвалення та подальшої подачі апеляційної
скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви до апеляційного
суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської
області.