Справа №2-791
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2007
року.

Першотравневий
районний суд м.  Чернівці в складі:
головуючого судді Іщенка І.В.,  при
секретарі Заяць В.В.,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3про
визнання частково недійсним договору дарування, -

ПОСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з позовною заявою про визнання частково недійсним договору
дарування. Вказала,  що 06.08.1999 р.
згідно договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального
округу,  Балан Р.Б.,  вона набула право власності на АДРЕСА_1що є
59/100 житлового будинку (зареєстровано в реєстрі ЧКОБТІ 20.08.1999р.).
20.06.2001 р. відповідачка ОСОБА_2 згідно договору дарування частини житлового
будинку,  посвідченого приватним
нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу,  Заленською М. В.,  набула право власності на 41/100 частину
житлового АДРЕСА_1. Відповідно до договору дарування ОСОБА_2 перейшов у
власність коридор 2-6,  площею 12, 3
кв.м. ,  який був згідно інвентарної
справи місцем спільного користування вищевказаного двохквартирного будинку,  через який здійснювався вихід на горище. Коли
вона придбала будинок колишні власники квартир та вона користувались ним для
виходу на горище. Згідно рішення № 4-рп/2004 р. Конституційного Суду України
від

02.03.2004           р. по справі №
1-2/2004 р. про офіційне тлумачення положень
ст.  ст.  1,  10
п. 2

Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду
України" допоміжні

приміщення (підвали,  сараї,  кладовки,
горища,  колясочні і т. інше)
передаються безоплатно у

спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у
квартирах)

багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні
приміщення не

потребує здійснення додаткових дій,
зокрема створення об'єднання співвласників

багатоквартирного будинку,  вступу до
нього. ЇЇ квартира була в свій час викуплена у Чернівецької

міської ради,  а квартира,  яка зараз належить відповідачці
приватизована. А тому вона являється

співвласником горища,  але не може
ним користуватись,  як допоміжним
приміщенням,  тому що,

як вказувалось вище,  коридор
2-6,  через який здійснювався вихід на
горище згідно договору

дарування перейшов у власність відповідачці. Вона зверталася з приводу
незаконної передачі

коридору 2-6 у власність ОСОБА_2 до прокуратури Першотравневого району
м.  Чернівці.

06.01.2005           р. було внесено
протест голові Чернівецької міської ради прокурором

Першотравневого району м.  Чернівці
на розпорядження органу приватизації від 13.08.1993 р.

№ 4099 про приватизацію квартири. 08.02.2005 р. рішенням виконавчого
комітету

Чернівецької міської ради № 87/2 протест прокурора задоволене. Відділу
приватизації

житла департаменту житлово-комунального господарства міської ради
зобов'язана внести зміни

в розпорядження органу приватизації від 13.08.1993 р. № 4099 в частині
приватизації

коридору,  площею 12, 3 кв.м.  АДРЕСА_101.03.2005 р.

розпорядженням органу приватизації департаменту житлово-комунального
господарства

міської ради № 5-ж внесено зміни до розпорядження органу приватизації житла
від 13.08.1993 р.

№ 4099 про передачу у власність АДРЕСА_1до п. 2: слова "54, 00

кв.м. " замінити словами "41, 70 кв.м. " і розпорядження
направлено в ЧКОБТІ для перерахунку

дольового співвідношення. Такий перерахунок ЧКОБТІ було зроблено 27.04.2005
р. і листом

за № 772 направлено міськвиконкому. 07.06.2005 р. рішенням виконавчого
комітету № 401/9

вирішено на підставі листа ЧКОБТІ внести зміни у наявні правовстановлюючі
документи на

свідоцтва про право власності позивачці на 63/100 частин житлового будинку
та ОСОБА_2 на 37/100 частин житлового будинку. На
підставі цього рішення вона отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно 14.07.2005 р. та витяг з реєстру про
право власності на нерухоме майно на 63/100 житлового
будинку, згідно якого коридор, площею 12,3 кв.м. перейшов у спільну власність. Просила позов задовольнити та визнати договір
дарування від 20.06.2001 року частково недійсним.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 позов підтримали повністю, дали
пояснення аналогічні змісту позовних вимог та просили позов задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_4 позов не визнав , просив в його
задоволенні відмовити та поясним, що на його думку договір є законний і немає
потреби його змінювати та визнавати недійсним.

Відповідачка ОСОБА_3 в зал судового засідання не з"явилася, хоча була
належним чином повідомлена про день та час
слухання справи повісткою по місцю проживання та оголошенням в
засобах масової інформації.

Заслухавши
позивачку, її представника, представника відповідачки, дослідивши письмові
докази, які були у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що 06.08.1999 р. згідно договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального
округу, Балан Р.Б., ОСОБА_1 набула право
власності на АДРЕСА_1, що є 59/100
житлового будинку (зареєстровано в реєстрі ЧКОБТІ 20.08.1999р.). 20.06.2001 р.
відповідачка ОСОБА_2 згідно договору дарування частини житлового будинку,
посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу,
Заленською М.В., набула право власності на 41/100 частину житлового АДРЕСА_1.
Відповідно до договору дарування ОСОБА_2 перейшов у власність коридор 2-6,
площею 12,3 кв.м., який був згідно інвентарної
справи місцем спільного користування вищевказаного двохквартирного будинку, через який здійснювався вихід на горище. Коли
вона придбала будинок колишні власники квартир та вона користувались ним
для виходу на горище.

Згідно рішення № 4-рп/2004 р. Конституційного Суду України від 02.03.2004
р. по справі № 1-2/2004 р. про офіційне тлумачення положень ст.ст. 1,
10 п. 2 Закону України "Про приватизацію
державного житлового фонду України" допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. інше) передаються безоплатно у
спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у
квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на
допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових
дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку,
вступу до нього.

Квартира ОСОБА_1 за АДРЕСА_1була в свій час викуплена
у Чернівецької міської ради, а квартира, яка зараз належить відповідачці приватизована. А тому вона являється
співвласником горища, але не може ним користуватись, як допоміжним
приміщенням, тому що, як вказувалось вище, коридор 2-6, через який здійснювався вихід на горище згідно договору дарування
перейшов у власність відповідачці. Вона
зверталася з приводу незаконної передачі коридору 2-6 у власність ОСОБА_2 до прокуратури Першотравневого району м. Чернівці.
06.01.2005 р. було внесено протест голові Чернівецької міської ради прокурором Першотравневого району м. Чернівці
на розпорядження органу приватизації від 13.08.1993 р. № 4099 про
приватизацію квартири. 08.02.2005 р. рішенням виконавчого комітету Чернівецької
міської ради № 87/2 протест прокурора задоволене.
Відділу приватизації житла департаменту житлово-комунального господарства міської ради зобов'язана внести зміни в
розпорядження органу приватизації від 13.08.1993 р. № 4099 в частині
приватизації коридору, площею 12,3 кв.м. АДРЕСА_1. 01.03.2005 р. розпорядженням органу приватизації департаменту житлово-комунального господарства міської ради № 5-ж
внесено зміни до розпорядження органу приватизації
житла від 13.08.1993 р. № 4099 про передачу у власність АДРЕСА_1: до п. 2: слова "54,00 кв.м." замінити
словами "41,70 кв.м." і розпорядження направлено в ЧКОБТІ для перерахунку дольового співвідношення. Такий
перерахунок ЧКОБТІ було зроблено
27.04.2005 р. і листом за № 772 направлено міськвиконкому. 07.06.2005 р. рішенням виконавчого комітету № 401/9 вирішено на
підставі листа ЧКОБТІ внести зміни у наявні правовстановлюючі документи
на свідоцтва про право власності позивачці на 63/100

частин житлового
будинку та ОСОБА_2 на 37/100 частин житлового будинку. На підставі цього
рішення вона отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно 14.07.2005
р. та витяг з реєстру про право власності на нерухоме майно на 63/100 житлового
будинку,  згідно якого коридор,  площею 12, 3 кв.м.  перейшов у спільну власність.

На
підставі  ст.  4 Закону України "Про власність"
власник здійснюючи права по володінню,
користуванню,  розпорядженню своїм
майном зобов'язаний не порушувати права та охоронювані законом інтереси інших
громадян,  а якщо вони порушені,  то громадяни та власники мають право в
порядку  ст.  48 цього ж Закону вимагати усунення будь-яких
порушень їх прав.

Згідно
ч. 1  ст. 203 ЦК України,  зміст правочинну не може суперечити актам
цивільного законодавства,  а також
моральним засадам суспільства

На
підставі наведеного,  керуючись  ст.
ст. 203, 204, 215-217 ЦК
України,   ст.  ст.
209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
договір дарування від 20.06.2001 року,
посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського територіального
округу Балан Р.Б. між ОСОБА_3та ОСОБА_2в частині дольового співвідношення по договору
дарування 41/100 частини житлового будинку та в частині коридору 2-6,  площею 12, 3 кв.м.  АДРЕСА_1 недійсним.

Стягнути
на користь ОСОБА_1 з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно 51 грн.
сплаченого державного мита,  30 грн.
витрат пов"язаних з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду справи
та 84 грн. витрат пов"язаних з оплатою оголошення в засобах масової
інформації.

На рішення суду
може бути подана   апеляційна   скарга до
апеляційного суду Чернівецької
області  через  Першотравневий  районний суд
м.  Чернівці.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.