справа №2-3494/07/18
РІШЕННЯ

ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2007
року   Київський районний суд м.  Харкова
у складі: головуючого - судді
Бородіної Н.М. ,  при
секретарі   Вітковської О.А„

розглянувши
у судовому засіданні в залі суду в м.
Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,    про розірвання шлюбу,  -

встановив:

01.06.2007р.
позивачка,  ОСОБА_1.,  звернулася до суду із позовом про розірвання
шлюбу з відповідачем,  ОСОБА_2.,  посилаючись на те,  що протягом усіх років спільного проживання між
нею та чоловіком було відсутнє взаємопорозуміння,  виникали суперечки з різних питань. У
подружжя різні погляди на сімейне життя. Неодноразові спроби примиритися не
дали позитивних результатів. Примирення з відповідачем позивачка вважає не
можливим.  Дочкою відповідач не
займається. Дочка після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою.
Подружжя мешкає окремо,  сумісне
господарство не підтримують.

Відповідач
в судове засідання не з'явився,  про час
і місце судового засідання повідомлявся належним чином,  про що свідчить оголошення в газеті
„Слобідський край" №131 від 05 липня 2007 року на сторінці 11 про
необхідність її явки в судове засідання,
причину своєї неявки суду не повідомив. Враховуючи,  що в справі є достатні матеріали про права і
взаємовідносини сторін,  відповідач
належним чином повідомлений про місце і час судового засідання,  суд вважає можливим розглянути справу у
відсутність відповідача.

Суд,  вислухавши позивача,  перевіривши матеріали справи,  вважає позов таким,  що підлягає задоволенню з наступних підстав:

Сторони
зареєстрували шлюб 29.12.1990 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження,  яка проживає та буде
проживати після розірвання шлюбу з матір'ю.

На
протязі тривалого часу між сторонами виникали конфлікти та не має
взаєморозуміння,  шлюбно-сімейні
відносини не підтримують,  спільного
господарства не ведуть.

Суд
вважає,  що в наданні сторонам строку для
примирення немає підстав,  оскільки
встановлено,  що подальше сумісне життя
та збереження шлюбу неможливо.

Спірного майна
сторони не мають.

Таким
чином,  з'ясувавши фактичні взаємини
подружжя,  дійсні причини позову про
розірвання шлюбу,  встановивши,  що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін,  вважає за необхідне позов задовольнити.

Клопотання
позивача,  яке заявлено ним у
позові,  стосовно покладення подальших
витрат пов'язаних з розірванням шлюбу на нього,
підлягає задоволенню.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
60,  88,  130,
174,  212,  215 ЦПК України,   ст.
ст.  110,  112 СК України,  суд,

вирішив:

Позовні вимоги   ОСОБА_1задовольнити.

Розірвати
шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року
народження,  зареєстрований 29.12.1990
року в палаці одруження «Центральний» м. Харкова,  актовий запис НОМЕР_1.

Стягнути
з ОСОБА_1. при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу державне мито на користь
держави в сумі 17 (сімнадцять) гривень,
ОСОБА_2. .- від витрат звільнити.

Рішення
може бути оскаржене шляхом подачі протягом 10 днів після проголошення рішення
до Київського районного суду м.  Харкова
заяви про апеляційне оскарження рішення суду та шляхом подачі протягом 20 днів
після подачі вказаної заяви апеляційної скарги до Київського районного суду
м.  Харкова,  або в порядку ч.4  ст.
295 ЦПК України.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне
оскарження.