Справа №2-287/2007р.
РІШЕННЯ

іменем України

29
березня 2007 року                                                                                            м.  Пирятин

Пирятинський
районний суд Полтавської області в складі головуючої - судді Сімонової С. Г.
при секретарі - Салієнко Н.В.,  з участю
позивача ОСОБА_1(фізична особа),

розглянувши
у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Пирятинської
міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване майно,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 в березні 2007
року звернувся до суду з позовом до Пирятинської міської ради про визнання
права власності на самочинно збудоване майно.

У
судовому засіданні позивач позов підтримав,
і пояснив,  що 25 травня 1989 року
за договором купівлі-продажу придбав будинковолодіння по АДРЕСА_1,  що складається з жилого будинку
„А-1",  жилою площею 31, 3
кв.м,  літньої кухні „Б",  сараю „б",  вбиральні „Г",  сараю „Д",  огорожі №1 .За час проживання у вищевказаному
будинку самочинно побудував прибудову до будинку „6-2",  сарай „В",  баню „Е" та вбиральню „Г",  і які не були узаконені відповідним чином.  В даний час виникла необхідність визнання
права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Тому просить суд визнати
за ним право власності на самочинно збудовані будівлі: прибудову „6-2",  сарай „В",  баню „Е" та вбиральню „Г" в будинковолодінні
,  розташованому по АДРЕСА_1.

Представник
відповідача в судове засідання не з"явився,  направив до суду листа,  в якому просить справу розглядати в його
відсутність,  проти задоволення позову не
заперечує.

Виходячи
з наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4  ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст. 174 цього ж
Кодексу. Згідно з ч.4  ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом
встановлено:

25
травня 1989 року за договором купівлі-продажу позивач придбав будинковолодіння
по АДРЕСА_1,  що складається з жилого будинку
„А-1",  жилою площею 31, 3
кв.м,  літньої кухні „Б",  сараю „б",  вбиральні „Г",  сараю „Д",  огорожі №1.

За час
проживання у вищевказаному будинку позивач самочинно збудував прибудову до
будинку „6-2",  сарай „В",  баню „Е" та вбиральню „Г",  і які не були узаконені відповідним чином.

В даний
час виникла необхідність визнання права власності на самочинно збудовані
будівлі: прибудову „6-2",  сарай
„В",  баню „Е" та вбиральню
„Г".

Згідно
ч.5  ст. 376 ЦК України на
вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно,  яке
самочинно збудоване на ній,  якщо це не
порушує права інших осіб.

Таким чином,  визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить
закону,  не порушує права,  свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись  ст. 376 ЦК
України,   ст.  ст.
130,  ч.4  ст. 174,
ЦПК України,  с у д -

вирішив:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовані будівлі: прибудову
„6-2",  сарай „В",  баню „Е" та вбиральню „Г" в будинковолодінні,  розташованому по АДРЕСА_1.

На
рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження до апеляційного суду
Полтавської області через Пирятинський районний суд протягом 10 днів з дня
проголошення рішення та апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.