Справа № 2 -270/07 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15
серпня 2007 р.
Близнюківський   районний суд
Харківської області у складі -

судді Мороза О.І.,

при
секретарі    Чміль Т. А,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт.  Близнюки Харківської області цивільну    справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу посилаючись на
те,  що вони перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 17 червня

1994
року. Від шлюбу є неповнолітні діти: син ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
народження та дочка ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2народження,  які
проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. Вказує,  що подружнє життя не склалося,  спільне проживання стало неможливим.  З лютого місяця 2007 року вони проживають
окремо. Спору про поділ майна не виникає.

Позивачка в
судовому засідання позов підтримала.

Відповідач
в судовому засіданні позов визнав,  з
наслідками задоволення позову ознайомлений.

Виходячи
з наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4  ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст. 174 цього ж
Кодексу. Згідно з ч.4  ст. 174 ЦПК України
у разі визнання відповідачем позову,  суд
за наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно
до  ст.110 Сімейного кодексу України
позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. При цьому,  у відповідності до ч.2  ст. 112 цього ж Кодексу,  суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

Матеріалами
справи встановлено,  що ОСОБА_1 і ОСОБА_2
перебувають у шлюбі який було зареєстровано 17 червня 1994 року і мають дітей:
сина ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1 1995 року народження та дочку ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2народження,  які проживають разом з позивачкою і
знаходяться на її утриманні,  що
підтверджується відповідно свідоцтвом про шлюб та свідоцтвами про народження
дітей (а.с. 5-7). Шлюб у позивачки другий,
у відповідача перший.

Оскільки
сім'я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, подальше спільне
проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і їх
дитини,  що мають істотне значення,  шлюб і має бути розірваним.  Майновий спір між сторонами відсутній.

2

Визначаючи
розмір держмита,  при реєстрації
розірвання шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану,  суд приймає до уваги сімейний та матеріальний
стан подружжя,  ступінь провини в розпаді
сім'ї і покладає витрати щодо розірвання шлюбу на відповідача,  враховуючи визнання ним позову.

Таким
чином,  визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить закону,
не порушує права,  свободи чи
інтереси інших осіб.

А тому,  керуючись
ст. ст.130,  174 ЦПК України,   ст.110,
112 Сімейного кодексу України,
суд,

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Розірвати
шлюб між ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3народження,  що
проживає за адресою: АДРЕСА_1і ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4народження,
зареєстрований 17 червня 1994 року відділом реєстрації актів цивільного
стану Близнюківського районного управління юстиції Харківської області,  Україна.

При
реєстрації розірвання шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного
стану стягнути держмито на користь держави з ОСОБА_2у розмірі 17 (сімнадцять
гривень). ОСОБА_1від сплати держмита звільнити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.