Копія                                                                                                    Справа
№ 2-242/2007
РІШЕННЯ

Іменем     України

03 вересня  2007 року Вознесенський міськрайонний суд
Миколаївської області в складі: головуючої - судді Ротар М. М.

при секретарі -
Попенко О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу
неякісного товару,  стягнення
матеріальних збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

04.01.2007
року позивачка ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до приватного підприємця
ОСОБА_2. про розірвання договору купівлі-продажу неякісного товару,  стягнення сплаченої за товар грошової
суми,  судових витрат та відшкодування
моральної шкоди.

Свої
позовні вимоги ОСОБА_1. обґрунтовує тим,
що в 02.12.2006 року вона придбала у приватного підприємця
ОСОБА_2.,  жіночі чоботи,  вартістю 580 гривень.. Через тиждень вона
помітили,  що на чобітках з'явилися
видимі дефекти,  після чого позивачка
звернулася до відповідача з вимогою замінити товар неналежної якості,  але їй було відмовлено. 20.12.2006 року
позивачка знову звернулася до відповідача з вимогою розірвати договір
купівлі-продажу жіночих чобіток,  але її
вимога залишалася без задоволення. В зв'язку цим позивачка просить розірвати
договір купівлі-продажу неякісного товару,
стягнути з відповідача матеріальні збитки у вигляді вартості чобіток в
розмірі 580 гривен.,  вартість експертизи
регіональної торгово-промислової палати - 120,
а також судові витрати в розмірі 30 гривень. Крім того позивачці була
завдана моральна шкода,  яка полягає в
тому,  що вона переживала,  в неї були відсутнє інше взуття,  витрачала свій час на ходіння по кабінетах.
Завдану їй моральну шкоду позивачка оцінює в 10 000 гривень. Посилаючись на
зазначене просить позов задовольнити.

В
судовому засіданні позивачка доповнила свої позовні вимоги і просила суд
стягнути з відповідача ОСОБА_2. транспортні витрати в розмірі 86 гривень,  які вона понесла на дорогу до м.  Миколаєва для участі в експертизі,  56 гривень - вартість білетів до м.  Миколаєва,
750 гривень витрати на правову допомогу,
25 гривень -витрати,  які вона
понесла у зв'язку з викликом відповідача в судове засіданні через оголошення у
пресі,  11, 34 гривень -вартість
телеграми про виклик у судове засідання відповідача,  в іншому позовні вимоги залишила без змін.

Відповідач
в судовому засіданні позов не визнав так як жіночі чобітки,  які придбала позивачка були повернуті йому в
неналежному стані,  а саме були
пошкодження механічного характеру.

Представник
відповідача заперечував проти задоволення позову.

Представник
третьої особи - служби по захисту прав споживачів виконкому Вознесенської
міської ради вважає,  що позов підлягає
задоволенню та пояснив,  що дійсно в їх
службу звернулася позивачка для захисту свого права як споживача,  з приводу придбання нею неякісного
товару,  їй було рекомендовано звернутися
до експерта,  який дав висновок,  що товар неналежного якості та має дефекти
виробничого характеру,  після чого їй
було рекомендовано звернутися до суду.

Третя особа
ОСОБА_3. заперечувала проти задоволення позову.

Вислухавши
пояснення позивачки,  відповідача,  дослідивши інші докази,  суд приходить до такого.

02 грудня 2006 року позивачка ОСОБА_1. уклала в усній формі з приватним
підприємцем ОСОБА_2. договір купівлі-продажу товару - чобітки жіночі,  39 розміру,
вартістю 580 гривень. Даний факт підтверджується безпосередньо сторонами
і ніким не оспорюється.

Відповідно
до ч. 1  ст.  673 ЦК
України продавець повинен передати покупцеві товар,  якість якого відповідає умовам договору
купівлі-продажу.

В судовому
засіданні було встановлено,  що після
укладення договору купівлі-продажу товару позивачка,  під час носіння чобіток на протязі тижня
помітила,  що взуття має видимі
дефекти,  які полягали в тому,  що знімався верхній шар шкіри,  відставав лівий каблук та підошва. Після чого
в десятиденний строк вона звернулася до відповідача ОСОБА_2. з вимогою
розірвати договір купівлі-продажу чобіток та повернути сплачені нею за товар
кошти.

Відповідно
до статті 675 ЦК України,  товар,
який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві має
відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві,  якщо інший момент визначення відповідності
товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Відповідно
до висновку судово-товарознавчої експертизи № 879 від 02.07.2007 року чобітки
жіночі,  зимові,  чорного кольору,  39 розміру,
які були придбані позивачкою у відповідача мають істотні недоліки
(дефекти),  які відносяться до
виробничих,  які виникли при виготовлені
чобітків,  не відповідають вимогам ГОСТу 26167-84Е.

Посилання
відповідача на те,  що чобітки мали
дефекти механічного характеру,  які
виникли в результаті неправильної експлуатації позивачкою товаром
спростовуються висновком експертизи,
відповідно до якого дефектів механічного характеру від неправильної
експлуатації та зберігання чоботи не мають.

Відповідно
до ч. 2  ст. 678 ЦК України у разі
істотного порушення вимог щодо якості товару покупець має право відмовитися від
договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Відповідно
до п.5  ст.  8 Закону України «Про захист прав споживачів»
продавець зобов'язаний прийняти товар неналежної якості у споживача і
задовольнити його вимоги. Відповідно до п. 14 вищезазначеного закону вимоги
споживача не підлягають задоволенню,  якщо
продавець доведе,  що недоліки товару
виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його
зберігання.

Виходячи
з зазначеного суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1. про розірвання договору
купівлі-продажу неякісного товару та повернення сплаченої за товар грошової
суми у розмірі 580 гривень обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Відповідно
до ч.2  ст. 24 Закону України «Про захист
прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання
про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Так,  позивачці була спричинена моральна
шкода,  яка виразилася в нервовому
напруженні,  у неї було коштів придбати
собі інше взуття,  крім того це
відобразилося на стані її здоров»я,  що
підтверджується матеріалами справи,  а
саме випискою з амбулаторної карти позивачки,
консультативним висновком сімейного лікаря позивачки від 27.12.2006
року,  02.01.2007 року,  01.02.2007 року. Враховуючи роз'яснення
Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 щодо розміру виплати моральної
шкоди,   ст.  23 ЦК України та  ст.
1167 ЦК України,  враховуючи
вимоги розумності та справедливості,  суд
вважає,  що є правові підставі для
часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в
розмірі 300 гривень.

Відповідно
до ч. 1  СТ. 88 ЦПК України стороні,  на користь якої ухвалено рішення,  суд присуджує з другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові витрати.

Так,  позивачка понесла судові витрати за надання
висновку спеціалістом в сумі 120 гривень,
що підтверджується квитанцією до прибуткового ордеру №120 від

18.12.2006 року,  а також витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 гривень. Крім цього позивачка
понесла витрати у зв'язку з викликом в судове засідання відповідача в розмірі
36, 34 гривні,  (телеграма,  оголошення у пресі). Тому дані витрати
підлягають стягненню з відповідача.

Витрати
понесені позивачкою в зв'язку з проїздом до м.
Миколаєва в розмірі 56 гривень не підлягають задоволенню,  оскільки відповідно до наданих білетів,  їх позивачка понесла 06.07.2007 року,  тоді як експертиза була призначена та
проведена відповідно до листа № 535 від 04.06.2007 року 14.06.2007 року,  інших підтверджуючи доказів позивачка суду не
надала. Не підлягають задоволенню і витрати на пальне в розмірі 86
гривень,  оскільки не підтверджені
документально належним чином.

Що
стосується витрат на правову допомогу,
які позивачка понесла в розмірі 750 гривень,  то суд вважає за можливе частково
задовольнити позовні вимоги в розмірі 150 гривень,  при цьому суд виходить з того,  що вартість юридичних послуг повинна бути
законною за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованою за розміром.

У
відповідності до  ст. 88 ЦПК України
судовий збір у розмірі 51 гривні стягується з відповідача на користь держави.

Керуючись  ст.
ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору
купівлі-продажу неякісного товару,
відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди задовольнити
частково.

Договір
купівлі продажу жіночих чобіток,
зимових,  чорного кольору,  39 розміру,
артикул А укладений між ОСОБА_1,  з одного боку та приватним підприємцем
ОСОБА_2 з іншого боку - розірвати.

Стягнути
з приватного підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість сплаченої за товар
грошової суми в розмірі 580 (п'ятсот вісімдесят ) гривень та судові витрати в
розмірі 18634 гривень та витрати на юридичну допомогу в розмірі 150 гривень.
Всього стягнути в рахунок відшкодування матеріальних збитків 91631 (дев'ятсот
шістнадцять грн.. 31 коп.) гривень.

Зобов'язати
ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 жіночі чобітки,
зимові,  чорного кольору,  39 розміру,
артикул А.

Стягнути  з
ОСОБА_2 на  користь   ОСОБА_1 300 гривень завданої моральної
шкоди.

Всього
підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1216, 34 гривні.

Стягнути
з ОСОБА_2 державне мито на користь держави в розмірі 51 (п'ятдесят одна) грн.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10
днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.