РІШЕННЯ

Іменем     України

14 вересня 2007 року                                                             Бершадський
районний суд

Вінницької області

В складі головуючого                                                              Полотнянка
Ю.П.

при      секретарі                                                                       Дончик
О.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті
Бершадь цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення
сум згідно договору позики,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_2  про
повернення сум згідно договору позики. В заяві та в судовому засіданні
стверджує, що 06 квітня 2004 року вона, згідно договору позики, передала у
власність ОСОБА_2 меблі на суму 34400 грн. Відповідач зобов'язався повернути
позику на протязі року, тобто до 31 грудня 2004 року, про що написав розписку,
яку засвідчили підписами вона та два свідки. До даного часу відповідач
добровільно позику повернути відмовляється. У зв'язку з наведеним позивачка
просить позов задоволити, стягнути з відповідача 34400 грн. суму згідно
договору позики та 3600 грн. - сума неустойки 3% річних.

Відповідач позов визнав, не заперечують проти його
задоволення, про що надав письмову заяву.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі
можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4
ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому  ст. 174 цього ж
Кодексу. Згідно з ч.4  ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, пояснення сторін, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно  ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно  ст.625 ЦПК
України.

Згідно  ст. 549-552
ЦПК України якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені   родовими
ознаками,    він   зобов'язаний    сплатити
неустойку,   яка.   нараховується від дня, коли речі    мали бути повернуті, до дня їх фактичного
повернення позикодавцеві.

Як видно з матеріалів справи позивачка згідно договору
позики 06 квітня 2004 року    передала у
власність ОСОБА_2 меблі на суму 34400 грн. Відповідач

2

зобов'язався повернути позику на протязі року, тобто до
31 грудня 2004 року, про що написав розписку, яка засвідчена його підписом та
підписами позивачки і двох свідків. До даного часу відповідач добровільно
позику повернути відмовляється, тому позивачка просить постановити рішення,
яким стягнути з відповідача 34400 грн. суму згідно договору позики та 3600 грн.
- сума неустойки 3% річних. В судовому засіданні відповідач позов визнав, не
заперечує проти його задоволення, тому суд вважає, що позов підлягає до
задоволення.

Керуючись  ст. ст.
549-552, 625, 1046-1049 ЦК
України, 3,15, 118, 119 ч. 4  ст.
130, ч.4 ст.174ЦПК України суд,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовільнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 тридцять чотири
тисячі чотириста гривень - суму згідно договору позики та три тисячі шістсот
гривень - суму неустойки 3% річних.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк 20 днів, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст.295 ЦПК України.