Справа  №  2-1015 2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

31 липня 2007
року Галицький районний суд міста Львова в складі :

головуючої -
судді  -
ОЛЕКСІЄНКО М. Ю.

при
секретарі           -  ТУРЧИН Н.Ю.

з участю
адвоката   -  ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за
позовом

ОСОБА_1 до
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 з участю третьої особи
ОКП ЛОР „БТІ та
ЕО" про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування рішення
про реєстрацію права власності та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,  ОСОБА_5
з участю третіх осіб приватного нотаріуса Львівської міського нотаріального
округу ОСОБА_4,  OКП ЛОР
„БТІ та ЕО" про визнання дійсними договору купівлі-продажу та рішення про
реєстрацію права власності,

встановив:

03
травня 2006 ролу ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3  та ОСОБА_4 про визнання недійсними договору
купівлі-продажу 63/100 частин будівлі кіноконцертного комплексу на пр.
Чорновола,  2 у м. Львові,  укладеного між ним та ОСОБА_3,  посвідченого 16 серпня 2005 року приватним
нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4,  з моменту його укладення та скасування
рішення пре реєстрацію права власності на ім'я ОСОБА_3  на дане нєрухоме майно,  мотивуючи тим,  що спірний договір містись у собі підписи
сторін,  від імені яких він
укладався,  однак,  він вказаний договір не підписував і в ньому
стоїть не його підпис,  а підроблений
іншою особою; що ні особисто,  ні через
інших осіб жодних дій та бажань,
спрямованих на відчуження належного йому майна,  не вчиняв; належне йому майно (частину
спірної будівлі) відповідачці ОСОБА_3  не
передавав і грошей від останньої не отримував. Оскільки спірний договір не
підписувався стороною - ним,
волезиязлення та вчинення такого правочину не було,  вважає,
що нотаріальне посвідчення цього договору приватним нотаріусом ОСОБА_4
було здійснено всупереч вимогам закону. Правочин - договір купівлі-продажу від
16 серпня 2005 року вважає нікчемним,
недійсним з моменту його вчинення та що недійсність  договору
тягне  за  собою
скасування  рішення  про

2

реєстрацію права
власності на нерухоме майно на ім'я відповідачки ОСОБА_3

25
травня 2006 року ОСОБА_3  звернулась др
суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_5
про визнання дійсними договору купівлі-продажу 63/100 частин будівлі
кіноконцертного комплексу на пр. Чорновола,
2 у м. Львові,  укладеного між нею
та ОСОБА_1,  посвідченого 16 серпня 2005
року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та
реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно,  вчинене 19 серпня 2005 року ОКГІ ЛОР „БТІ та
ЕО".

В
обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що вона та відповідачі є
родиною: ОСОБА_6 - сват,  а ОСОБА_5 -
зять,  що пропозиція щодо укладення
договору купівлі-продажу частини спірної будівлі,  співвласником якої вона є теж,  була обговорена нею з відповідачем
ОСОБА_1,  який був власником 63/100
частин будівлі кіноконцертного комплексу на пр. Чорновола,  2 у м. Львові на підставі договору дарування
від 03 червня 2004 року,  згідно якого
зазначене майно було подаровано ОСОБА_5 батькові - ОСОБА_1 21 липня 2005 року
між нею та відповідачами відбулися телефонні розмови стосовно купівлі-продажу
спірної частини будівлі,  погоджено
вартість такої у розмірі 1.200.000 доларів США,
на що ОСОБА_1 дали згоду. Однією з передумов укладення між ними договору
купівлі-продажу було бажання відповідача отримати гроші за майно до підписання
договору. Дана умова договору нею виконана повністю. По домовленості з ОСОБА_1
передала 1.000.000 доларів США,
що отримала в банку,  1 200.000
доларів CШA власних коштів його сину ОСОБА_5 в присутності свідків. В
день передачі грошей 29 липня 2005 року з цього приводу між нею та ОСОБА_1
відбулась розмова. Розпискою від 29 липня 2005 року ОСОБА_5 підтвердив,  що в рахунок розрахунків за продаж 63/100
частин приміщення на пр. Чорновола,  2 у
м. Львові,  що належить ОСОБА_1,  він отримав 1.200.000 доларів США з зазначення
-,  до розрахунки проведені до підписання
договору купівлі-продажу : будь-яких претензій майнового чи фінансового
характеру щодо розрахунків за вказане майно немає. Оскільки відповідач ОСОБА_5
наполягав на посвідченні договору лише у приватного нотаріуса ОСОБА_4,  а остання з 29 липня по 15 серпня 2005 року
перебувала у відпустці,  договір купівлі-продажу
був посвідчений останньою 16 серпня 2005 року. Відповідач ОСОБА_1 дав згоду на
підписання даного договору купівлі-продажу і з цього приводу телефонував
нотаріусу,  однак в день підписання
договору не приїхав,  обіцяв підпивати
такий власноручно, коли приїде з Москви до Львова, однак з невідомих причин
ухилився від його підписання,  хоча
підтверджував факт і умови укладення даного договору. Після укладення договору
купівлі-продажу частини приміщення продавець не отримував доходів,  не вів господарську діяльність. ТзОВ
„Капітоль",  яке до 30 серпня 2005
року орендувало частину приміщень на пр. Чсрновола,  2 у м. Львові під офіс,  з 31 серпня 2005 року припинию свою
діяльність у комплексі та перереєструвалось за іншою адресою. Ще до підписання
договору купівлі-продажу їй були передані ключі від офісу та сейфів
комплексу,  а після укладення
договору,  як власник,  вона законно та на власний розсуд
розпоряджалася майном, вступила у володіння та управління таким.  Оскільки ОСОБА_1 ухилився підписати договір
купівлі-продажу при тому,  що виконані
усі істотні умови  такого,   просить
відмовити  кому  у
первісному  позові  та

3

задовольнити
зустрічний позов про визнання договору купівлі-продажу та реєстрації нерухомого
майна на її ім'я.

В
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_7  та позивач ОСОБА_1 у минулому судовому
засіданні первісний позов підтримали,
покликаючись на мотиви позовної заяви,
дали аналогічні пояснення. Зустрічний позов ОСОБА_3 не визнали, вважають
такий безпідставним та надуманим,
оскільки жодних переговорів з ОСОБА_3
щодо продажу їй спірного майна він,
ОСОБА_1,  не вів,  його волевиявлення на продаж майна не
було,  твердження про це ОСОБА_3  вважають домислами. Про отримання його сином
ОСОБА_8 з його,  ОСОБА_1,  згоди грошей у сумі 1.200.000 доларів США як
розрахунок за одержання від нього у власність 63/100 частин згаданої будівлі
йому нічого не відомо і про таке довідався в прокуратурі Львівської області. Зі
слів сина відомо,  що той від
ОСОБА_3  теж грошей не одержував. У
липні-серпні 2005 року ОСОБА_1 знаходився у Москві і наміру приїжджати до
Львова не мав,  однак ОСОБА_3  та ОСОБА_4 склали договір купівлі-продажу
майна,  вказавши в ньому про його нібито
присутність при укладенні угоди,  хоча
такого він не підписував і участі в укладенні договору не приймав. В ОКП ЛОР „БТІ та ЕО"
згаданий договір був пред'явлений як підписаний сторонами. Просить визнати
незаконними договір купівлі-продажу майна від 16 серпня 2005 року та рішення
про реєстрацію права власності за ОСОБА_3
63/100 частин будівлі кіноконцертного комплексу на пр. Чорновола,  2 у м. Львові від 19 серпня 2005 року.

Представник
відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_9
в судовому засіданні та відповідач ОСОБА_5 у минулому судовому засіданні
зустрічний позов ОСОБА_3  заперечили,  пояснили,
що ОСОБА_1 та ОСОБА_3  - сторони
по договору не здійснювали між собою у письмовій формі переговорів щодо
відчуження спірного майна,  між ними не
було досягнуто згоди по істотних умовах даного договору і жодних письмових
доказів про це ОСОБА_3  не подано; що
відсутні докази про повне або часткове виконання сторонами умов спірного
договору; не доведено у встановленому законом порядку ухилення ОСОБА_1 від
нотаріального посвідчення такого. Представник позивача просить у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_3  відмовити за
безпідставністю та визнати недійсними договір купівлі-продажу 63/100 частин
будівлі кіноконцертного комплексу на пр. Чорновола,  2 у м. Львові,  укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3,  посвідчений 16 серпня 2005 року приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4,  з моменту його укладення та скасувати
реєстрацію права власності на ім'я ОСОБА_3
на дане нерухоме майно.

Відповідачка
ОСОБА_3  первісний позов ОСОБА_1 не
визнала,  свій зустрічний позов підтримала,  покликаючись на мотиви позовної заяви,  дала аналогічні пояснення. Доповнила,  що 29 липня 2005 року між нею та відповідачем
ОСОБА_1 були досягнуті домовленості щодо усіх істотних умов договору
купівлі-продажу спірного майна,  про що
має письмовий доказ - розписку про отримання від неї грошей в сумі 1.200.00 0
доларів США згідно умов договору та відбулось повне виконання його умов,  однак в подальшому 16 серпня 2005 року і
після цього,  хоча нотаріус ОСОБА_4
виконувала процесуальне оформлення договору на прохання її зятя ОСОБА_5 та

4

свата ОСОБА_1,  останній
ухилився від його підписання. Просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити за
безпідставністю вимог,  її зустрічний
позов задовольнити.

Представник
відповідачки по первісному позову та третьої особи по зустрічному позову
ОСОБА_4 - ОСОБА_10 в судовому засіданні та відповідачка ОСОБА_4 в минулому
судовому засіданні первісний позов не визнали,
зустрічний - підтримали. В судовому засіданні представник ОСОБА_10
пояснив,  що між сторонами - ОСОБА_3  та ОСОБА_1 разом з уповноваженою ним особою
ОСОБА_5 була досягнута домовленість щодо усіх істотних умов договору
купівлі-продажу 63/100 частин будівлі кіноконцертного комплексу,  укладеного між ними 16 серпня 2005 року,  що стверджується письмовими доказами; договір
купівлі-продажу спірного майна повністю виконаний обома сторонами,  як покупцем,
що сплатила усю грошову суму за договором,  так і продавцем,  який передав проданий об'єкт новому власнику
і на здійснював надалі управлінні ним та не чинив перешкод в його управлінні
новим власником; при цьому одна із сторін - ОСОБА_1,  знаючи про умови укладення договору
купівлі-продажу 63/100 частин кіноконцертного комплексу „Міленіум",  ухилився від нотаріального посвідчення
договору,  оскільки не з'явився до приватного
нотаріуса для його підписання. Просять визнати дійсним згаданий договір
купівлі-продажу нерухомого майна між ОСОБА_3
та ОСОБА_1 від 16 серпня 2005 року. У задоволенні первісного позову
ОСОБА_1 просять відмовити.

Представник
третьої особи ОКП ЛОР „БТІ та
ЕО" в минулому судовому засіданні вирішення спорів залишив на розгляд
суду,  зазначивши,  що будівля кіноконцертного комплексу на пр.
Чорновола,  2 у м. Львові згідно даних
інвентаризаційної справи та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно
належала на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_11,  ОСОБА_3
та ОСОБА_1,  кожен з них володів
відповідно 17/100,  20/100 та 63/100
частками такого. Зокрема,  спірна частка
63/100 будівлі належала ОСОБА_1 на підставі договору дарування від імені
ОСОБА_5,  посвідченого 03 червня 2004
року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4. В
даний час власником 63/100 частин спірної будівлі є ОСОБА_3  на підставі договору купівлі-продажу квартири
від 16 серпня 2005 року,  та що згадані
документи були видані ними на законних підставах,  порушень не допущено.

Заслухавши
пояснення сторін,  третіх осіб,  їх представників,  опитавши свідків,  вивчивши матеріали справи, оглянувши
матеріали перевірки за заявою ОСОБА_1, банківські документи,  інвентаризаційну справу по будівлі на пр.
Чорновола,  2 у м. Львові,  суд вважає,
що у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 слід відмовити,  а зустрічний позов ОСОБА_3  слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно
до  ст. 638 ЦК України якщо сторони в
належній формі досягли з усіх істотних умоз договору,  якими є: умова про предмет договору,  умови,
що визначені законом, які істотні або є необхідними для договорів даного
виду,  а також ті умови,  щодо яких за заявою хоча б з однієї сторони
має бути досягнуто згоди,  то такий
договір є укладеним.

5

Відповідно
до ч.2  ст. 220 ЦК України за заявою
однієї із сторін договору,  який не був
посвідчений нотаріально,  суд може
визнати його дійсним лише за наявності певних умов: між сторонами досягнута
домовленість щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими
доказами; відбулося повне або часткове виконання договору; одна із сторін
ухилилася від нотаріального посвідчення договору.

У
відповідності до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28
квітня 1978 року із змінами,  внесеними
згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25 грудня 1992
року,  № 15 від 25 травня 1998 року „Про
судову практику в справах про визнання угод недійсними", якщо угода, яка
відповідно до чинного законодавства підлягає обов'язковому нотаріальному
посвідченню, зокрема,  договір
купівлі-продажу майна, виконана повністю або частково однією зі сторін,  а друга сторона ухиляється від її
нотаріального оформлення,  суд на
підставі ч.2  ст. 47 ЦК (в редакції 1963
року) за вимогою сторони,  яка виконала
угоду,  вправі визнати угоду дійсною. При
цьому сторони мали досягти згоди з істотних умов угоди.

Як
встановлено в судовому засіданні,  між
сторонами була досягнута домовленість щодо усіх істотних умов спірного
договору,  що підтверджується письмовими
доказами,  відбулось повне його
виконання,  при цьому одна із сторін ухилилася
від нотаріального посвідчення згаданого договору,  тому суд вважає за необхідне договір
купівлі-продажу 63/100 частин будівлі кіноконцертного комплексу від 16 серпня
2005 року,  укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3,  посвідчений приватним
нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4  визнати дійсним.  З тих же міркувань немає підстав до визнання
недійсною реєстрації 19 серпня 2005 року на ім'я ОСОБА_3  права власності на нерухоме майно,  що складається з 63/100 частин будівлі
кіноконцертного комплексу на пр. Чорновола,
2 у м. Львові,  вчинене обласним
комунальним підприємством Львівської обласної ради „Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки".

Як
вбачається з матеріалів справи,  пояснень
сторін,  позивачу ОСОБА_1 належало 63/100
частин будівлі кіноконцертного комплексу на пр. Чорновола,  2 у м. Львові,  що стверджується фотокопією договору дарування,  укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 03 червня
2004 року та посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,  витягами з
реєстрів прав власності на нерухоме майно ОКП ЛОР „БТІ та ЕО" від 09
червня 2004 року,  14 жовтня 2004 року та
27 липня 2005 року (арк. 148-149,
150,  153,  161 інвентаризаційної справи). Співвласниками
будівлі кіноконцертного комплексу,  крім
ОСОБА_1,  були ОСОБА_11,
якій належало 17/100 частин,  та ОСОБА_3
- 20/100 частин такого.

Як
вбачається з копії договору купівлі-продажу 63/100 частин будівлі
кіноконцертного комплексу від 16 серпня 2005 року {а.с. 7-10) текст договору
містить усі його істотні умови,  такий
підписаний однією із сторін - ОСОБА_3

6

З
роздруківок місцевих та локальних і роумінгових дзвінків видно,  що ОСОБА_3
- покупець за договором купівлі-продажу неодноразово спілкувалася
телефоном з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 -продавцем за договором та його уповноваженою
особою до,  моменту підписання нею
договору купівлі-продажу (а.с. 161-170) .

З
долучених до матеріалів спраєк копій банківських документів,  пояснень опитаних свідків,  відповідачки ОСОБА_3  видно,
що остання 28 липня 2005 року подавала банківській установі заяву про
видачу кредиту на суму 1.000.000 доларів США
згідно з кредитним договором № 386 від 28 липня 2005 року (а.с. 140),  а також заяву від 29 липня 2005 року про
видачу їй готівки в сумі 1.000.000 доларів США (а.с80, 141) .

Банківська
установа підтвердила про здійснену ОСОБА_3
операцію - отримання нею згаданої вище суми та про рух коштів на її
рахунку (а.с. 141, 143).

Факт
отримання ОСОБА_5 від ОСОБА_3  грошової
суми в рахунок розрахунків згідно з продажем 63/100 частин спірного
приміщення,  що належали ОСОБА_1,  в сумі 1.200.000 доларів США стверджується
розпискою ОСОБА_5 від 29 липня 2005 року з зазначенням,  що розрахунки проведені до підписання
договору купівлі-продажу і будь-яких претензій майнового чи фінансового
характеру щодо розрахунків за вказане майно немає (а.с. 81, 158) . Розрахунки
проведені до підписання договору купівлі-продажу і в значно більшій сумі,  ніж вказано в договорі купівлі-продажу.

ОСОБА_5
оплачено за вчинення нотаріальних дій,
реєстрових № 2871-2875; за посвідчення договору купівлі-продажу 63/100
частин будівлі,  що стверджується
довідкою від 16 серпня 2005 року,
квитанцією банківської установи (УКРЕКСІМБАНК) від 16 серпня 2005 року
про сплату до бюджету збору від купівлі-продажу нерухомого майна (а.с. 32, 55,
152).

З
відповіді ОКП ЛОР „БТІ та
ЕО - від 08 червня 2006 року вбачається,
що в матеріалах інвентаризаційної справи міститься копія договору
купівлі-продажу від 16 серпня 2005 року 63/100 частин будівлі кіноконцертного
комплексу на пр. Чорновола,  2 за
реєстровим № 2872 (а.с. 162). Позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 до
позовної заяви долучено копію договору купівлі-договору за реєстровим №
2874,  що свідчить про те,  що відповідна копія спірного договору була
отримана позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не з ОКП ЛОР „БТІ та ЕО".

З
висновку спеціаліста з дослідження почерку та підписів № 2100 від 05 липня 2006
року (а. с.  163-166) ,
висновку № ЗІ від 11 січня 2007 року судово-почеркознавчої експертизи за
матеріалами цивільної справи вбачається,
що запис прізвища ОСОБА_5 та підпис від імені ОСОБА_5 на тексті розписки
від 2 9 липня 2 005 року виконані самим ОСОБА_5

Опитаний
в минулому судовому засіданні свідок ОСОБА_12
- директор 1-ої філії „Кредобанку"
у м. Львові ствердив,  що 29 липня 2005
року ОСОБА_3  було видано кредит для
споживчих потреб на суму 1.000.000 доларів США для придбання частки у клубі „Міленіум".

7

Свідок
ОСОБА_13 - керівник кредитного відділу 1-ої філії „Кредобанку" у м. Львові
підтвердив,  що в останні дні липня 2005
року він особисто був присутнім при передачі грошей,  наданих ОСОБА_3 в кредит,  ОСОБА_5,
що особисто склав кредитні кошти відповідачки у велику сумку,  яку иску надав ОСОБА_5. ОСОБА_5 особисто
перерахував отримані ним кошти. Бачив,
як ОСОБА_3  передавала ОСОБА_5 і
частину небанківських грошей,  що були
упаковані в поліетиленовий пакет,  з яких
частину той повернув ОСОБА_3  для
юридичного оформлення договору купівлі-продажу частки у клубі з якимсь
документом.  ОСОБА_3  з банку вийшла без грошей,  такі залишились у ОСОБА_5

Так,  свідок ОСОБА_14 - бухгалтер ТзОВ
„Капітоль" та ТзОВ „Леосвіт",
опитаний в минулому судовому засіданні,
показав,  що особисто від ОСОБА_5
знав про укладення 16 серпня 2005 року договору купівлі-продажу 63/100 частин у
клубі „Міленіум" між ОСОБА_3  та
ОСОБА_15,  що ОСОБА_5 по телефону сказав
взяти з собою охоронця та зустріти його в аеропорту з сумкою,  яку за його вказівкою придбав ОСОБА_16 29
липня 2005 року він разом з керівником охорони клубу ОСОБА_17 знаходились в
автомобілі біля 1-ої філії „Кредобанку" у м. Львові,  звідки вийшов із сумкою з грішми ОСОБА_5 та
привітав їх з новим власником клубу ОСОБА_3,
та з яким відвезли гроші в банк „Надра",  що біля пам'ятника Шевченку. Через кілька
днів колектив клубу зустрічав ОСОБА_3  з
квітами,  передали ключі від клубу та
склали відповідний акт прийому-передачі. Ствердиз,  що фактичне управління клубом до його продажу
ОСОБА_3  здійснював ОСОБА_5,  який давав йому вказівки та керував. Весь
розвиток клубу здійснювався за рахунок особистих коштів ОСОБА_5 ОСОБА_1 управління
клубом не здійснював і приходив у клуб як гість.

Аналогічні
покази в судових засіданнях дали свідки ОСОБА_17 - керівник охорони клубу,  ОСОБА_16 - завгосп клубу,  ОСОБА_18 - арт - директор клубу,  а саме,
що фактичним власником клубу був ОСОБА_5,  який фактично управляв ним,  усім було відомо,  що об'єкт продається. Дану обставину
ствердили і свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20,
що ОСОБА_5 ще у 2004 році виявив бажання продати належну його батькові
частку у клубі „Міленіум",  знали
усі умови купівлі-продажу 63/100 часток,
у клубі та що ОСОБА_5 отримав гроші за дану частку від ОСОБА_3  ще до укладення договору,  що засвідчив підписаною ним розпискою.

Свідки
ОСОБА_21 - бухгалтер нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_3  показала,
що в липні 2005 року остання розповіла про наміри придбати у свого зятя
ОСОБА_5 частку у клубі „Міленуім". 29 липня 2005 року зона особисто
перераховувала та упаковувала в поліетиленовий пакет 200.000 доларів США,
які призначалися для розрахунку із зятем за частку у
клубі. Крім того,  готувала заявку на
отримання кредиту у розмірі. 1.000.000 доларів СІЛА для придбання частки у
клубі,  знає,  що ОСОБА_5 на підтвердження отримання грошей
від ОСОБА_3  видав їй відповідну
розписку.

Опитана
в якості свідка ОСОБА_22
- помічник приватного нотаріуса ОСОБА_4 ствердила,  що чула як 16 серпня 2005 року

8

ОСОБА_3  по телефону узгоджувала умови договору
купівлі-продажу частки у клубі „Міленуім" з ОСОБА_1 та ОСОБА_5,  та особисто бачила в той день у нотаріальній
конторі ОСОБА_23 директора ТзОВ „Капітоль",  якому нотаріус ОСОБА_4 вручила фотокопію
договору для ОСОБА_1. Ствердила,  що
ОСОБА_5 неодноразово підписував документи за свого батька ОСОБА_1,  який був у нотаріальній конторі лише 1-2
рази. Підтвердила довірительні та залежні відносини,  що склались між ОСОБА_5 та нотаріусом ОСОБА_4

Пояснення
вказаних вище свідків підтвердила і свідок ОСОБА_24 - помічниця ОСОБА_3

З витягу
з реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_3 є
співвласницею 63/100 частин будівлі кіноконцертного комплексу на пр.
Чорновола,  2 у м. Львові на підставі
договору купівлі-продажу від 16 серпня 2005 року (а.с. 5).

З
договору майнового найму від 18 березня 2003 року між ОСОБА_5 та ТзОВ
„Капітоль" вбачається,  що
приміщення ресторану,  площі усіх барів
на пр. Чорновола,  2 у м. Львові було
передане для ведення роздрібної торгівлі строком на 5 років до 18 березня 2008
року (а.с. 84),   однак після 16 серпня
2005 року - дати укладення спірного договору купівлі-продажу 63/100 частин
будівлі між ОСОБА_3  та ОСОБА_1,  ТзОВ „Капітоль" перестало знаходитись у
приміщенні кіноконцертного комплексу та змінило місце знаходження з пр.
Чорновола,  2 на вул.  ГО.Дрогобича,
10/11 у м. Львові,  що
стверджується  свідоцтвом  про
перереєстрацію  ТзОВ  „Капітоль"(а.с. 86, 87) .

Згідно
договору оренди,  акту прийому-передачі
від 12 зересня 2005 року,  ОСОБА_3  передала 63/100 частин будівлі
кіноконцертного комплексу ка пр. Чорновола,
2 у м. Львові в оренду ТзОВ „Леосвіт" (а.с. 144). Дана обставина
свідчить про наявність нового власника частини спірної будІЕЛІ після 16 серпня
2005 року - дати укладення спірного договору купівлі-продажу 63/100 частин
будівлі між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 З поданих суду фінансових документів (видаткових
накладних,  накладних,  рахунків-фактури,  актів виконаних робіт,  інших) вбачається,  що ТзОВ „Леосвіт", як уповноважена особа
нового власника ОСОБА_3 здійснювало витрати на облаштування приміщення та
обладнання кіноконцертного комплексу на пр. Чорновола,  2 у м. Львові (а.с. 272-311).

Згадані
обставини детально підтвердили у свої показах опитані в минулому судовому
засіданні свідки ОСОБА_14,
ОСОБА_16,  ОСОБА_18,  ОСОБА_24. Зокрема,  свідок ОСОБА_14,  - що з приходом ОСОБА_3  господарська діяльність ТзОВ
„Капітоль",  засновниками якого був
він,  ОСОБА_14,  та ОСОБА_23
за рахунок майна ОСОБА_5,  у клубі
завершилась. ОСОБА_5 доходів від клубу після продажу не отримував. За вказівкою
останнього він змінив місцезнаходження ТзОВ „Капітоль" з юридичної адреси:
м. Львів пр. Чорновола,  2,  причиною чого стала зміна власника
клубу,  яким стала ОСОБА_3  Нею було створено ТзОВ „Леосвіт",  яке по даний час здійснює підприємницьку
діяльність у клубі.

Свідки
ОСОБА_25,  та ОСОБА_18 пояснили,  що після зміни власника  клубу
„Міленіум"  перейшли  на
роботу  до  ОСОБА_3

9

відповідно
завгоспом та арт-директором клубу,  де
була здійснена інвентаризація майна,  яку
підписали він,  ОСОБА_14 та ОСОБА_3  Ствердив,
що ОСОБА_26 після продажу частки клубу визнавав ОСОБА_3  новим власником,  цікавився,
як йдуть справи у клубі після зміни власника,  та що причиною зміни місця знаходження ТзОВ
„Капітоль" з пр. Чороновола, 2 була зміна власника,  яким стала ОСОБА_3 та її товариство
„Леосвіт".

Крім
того,  свідок ОСОБА_24 ствердила,  що після придбання частки у клубі
„Міленіум" до ОСОБА_3  в офіс
неодноразово телефонували контрагенти по питаннях потреб клубу,  приходили в її офіс і працівники клубу. Після
20 липня 2005 року,  ставши новим
власником,  Дякович двічі на день щодня
їздила у клуб.

Доказами
того,  що одна із сторін - ОСОБА_1
ухилився від нотаріального посвідчення спірного договору,  є повідомлення від 30 грудня 2005 року,  16 червня 2006 року приватного нотаріуса
ОСОБА_4 ОСОБА_1 про необхідність його особистої явки для підписання договору
купівлі-продажу 63/100 частин кіноконцертного комплексу на пр. Чорновола,  2 м. Львові (а.с. 168, 154).

Свідок
ОСОБА_19 - чоловік позивачки за зустрічним,
позовом ствердив,  що ним особисто
велись переговори з ОСОБА_1 про придбання належної останньому частики у клубі
„Міленіум". Свідки ОСОБА_27 та ОСОБА_24 підтвердили факт телефонних
розмов,  в тому числі і 16 серпня 2005
року,  ОСОБА_3,  яка узгоджувала умови договору
купівлі-продажу частки у клубі з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 Аналогічними показами
свідків ОСОБА_28 та ОСОБА_29,
зокрема,  що остання особисто
просила ОСОБА_1 підписати договір купівлі-продажу частини спірної будівлі.

З
поданих суду роздруківок місцевих та локальних та роумінгових дзвінків
видно,  що ОСОБА_3  неодноразово спілкувалась по телефону з
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до моменту підписання нею спірного договору (а.с. 161-170).

Оцінивши
подані суду та перевірені в ході судового розгляду докази сторін в їх
сукупності,  суд приходить до
переконливого висновку,  що між ОСОБА_3
та ОСОБА_1 разом з уповноваженою ним особою ОСОБА_5 була досягнута домовленість
щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу 63/100 частин кіноконцертного
комплексу „Міленіум" на пр. Чорновола,
2 у М. Львові; згаданий договір повністю виконаний обома сторонами - і
покупцем,  яка сплатила усю грошову суму
за договором,  так і продавцем,  який передав проданий об'єкт новому власнику
і не здійснював надалі управління ним та не чинив перешкод в його управлінні
новим власником.  При цьому продавець,
який знав про умови укладення договору купівлі-продажу 63/100 частин
кіноконцертного комплексу,  ухилився від
його нотаріального посвідчення,  оскільки
не з'явився до приватного нотаріуса для його підписання.

Підстав
до визнання зазначеного договору недійсним суд не вбачає жодних.

10

Покликання
позивача за первісним позовом,  що
договір купівлі-продажу та реєстрація права власності на ім'я ОСОБА_3  на нерухоме майно підлягають визнанню
недійсними,  бо вказаний договір
купівлі-продажу він не підписував,  а
його підпис підроблений іншою особою,  що
він не вчиняв жодних дій,  спрямованих на
відчуження належного йому майна,  не
передавав це майно покупцеві та не отримував від нього грошей за майно,  суперечить поясненням сторін з судовому
засіданні,  в тому числі самого ОСОБА_1 -
позивача по первісному позову,  що в
судовому засіданні не заперечив факту розмови зі своєю невісткою ОСОБА_29 про
укладення договору купівлі-продажу 63/100 частки кіноконцертного комплексу
„Міленіум",  спростовується
зібраними по справі доказами,  детальний
аналіз яких наведений вище,  а тому судом
до уваги не беруться,  є безпідставними
та не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд
приходить до такого висновку на підставі зібраних по справі письмових
доказів,  пояснень сторін,  опитаних свідків,  матеріалів цивільної справи.

У
відповідності до вимог ч.6  ст. 154 ЦПК
України заходи забезпечення позову - накладений арешт на будівлю
кіноконцертного комплексу на проспекті Чорновола,  2 у м. Львові згідно ухвали судді Галицького
районного суду м. Львова від 05 травня 2006 року слід скасувати.

Керуючись  ст.
ст. 10,  11,  154,
209,  214-215,  218,
ЦПК України,  на підставі  ст.  ст.
15,  16,
202,  203,  209,
220,  392,  ч.2
ст. 638,   ст. 641 ЦК України,  суд

вирішив  :

У
задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання недійсними договору купівлі - продажу
63/100 частин будівлі кіноконцертного комплексу на проспекті Чорновола,  2 у місті Львові від 16 серпня 2005 року,  та рішення про реєстрацію права власності на
ім'я ОСОБА_3 на нерухоме майно,  що
складається з 63/100 частин будівлі по проспекту Чорновола,  2 у місті Львові,   -
відмовити.

Зустрічний  позов
ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати
дійсними договір купівлі-продажу 63/100 частин будівлі кіноконцертного
комплексу на проспекті Чорновола, 2 у місті Львові, укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, посвідчений 16 серпня 2005 року приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_4, та реєстрацію 19 серпня 2005 року на
ім'я ОСОБА_3 права власності на нерухоме майно,
що складається з 63/100 частин будівлі кіноконцертного комплексу на
проспекті Чорновола, 2 у місті Львові,
вчинене обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради
„Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки".

Накладений
арешт на будівлю кіноконцертного комплексу на проспекті Чорновола,  2 у місті Львові згідно ухвали судді
Галицького районного суду міста Львова від 05 травня 2006 року -скасувати.

11

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.